El Govern assenta les bases del nou model d'ocupació pública a Catalunya - Esquerra\nEl Consell de Govern ha aprovat avui el Projecte de llei de mesures en matèria d’ocupació pública, que assenta les bases d’un model comú d’ocupació per al conjunt de les administracions públiques catalanes. El Projecte de llei respon a la voluntat del Govern de modernitzar l’ocupació pública mitjançant un nou model adaptat als requeriments i exigències de l'entorn socioeconòmic actual, que garanteixi, en termes d'eficàcia i eficiència, una millor prestació dels serveis públics a la ciutadania del nostre país.\nLa normativa desplega les competències en matèria d’ocupació pública que l’Estatut atorga a la Generalitat, així com alguns aspectes de l’Estatut bàsic de l’empleat públic.\nPer primer cop, s’estableix un marc legal homogeni per a tota l’ocupació pública, ja que la Llei és d'aplicació a totes les administracions públiques catalanes –Administració de la Generalitat, administracions locals i universitats públiques– i comprèn totes les entitats de dret públic dependents o vinculades amb les administracions de referència, els consorcis interadministratius, així com les anomenades administracions independents.\nEl Projecte de llei incideix principalment sobre tres grans camps: els instruments d'ordenació i estructura de l’ocupació pública; el reclutament i la selecció del personal, i la mobilitat interadministrativa en el marc les administracions públiques catalanes.\nMillorar la cobertura d’accés a la Renda Mínima d’Inserció\nEl Govern ha aprovat avui millorar la cobertura d’accés a la Renda Mínima d’Inserció (RMI) amb l’objectiu d’aconseguir que les persones que actualment es troben sense ingressos perquè no tenen una ocupació i han esgotat la percepció de prestacions i subsidis, o bé no hi tenen dret, estiguin el menor nombre de mesos possibles sense percebre cap tipus d’ingrés i a la vegada puguin fer un itinerari d’inserció laboral.\nEl Govern ha aprovat avui definitivament el Pla territorial del Camp de Tarragona. El projecte constitueix un instrument bàsic per garantir un desenvolupament urbanístic ordenat, sostenible i eficient, la competitivitat del territori, la preservació del patrimoni natural i del paisatge i l’encaix adequat de les infraestructures. Els principals objectius del Pla són els següents:\n- Ordenar el creixement urbanístic de la regió per tal de poder assumir els creixements esperats de manera eficient i sostenible i garantir la dotació adequada d’infraestructures, equipaments i serveis per a la població.\n- Protegir valors naturals i els espais significatius d’interès paisatgístic i agrícola, com les àrees vitivinícoles, les àrees de regadiu, el paisatge del garrofer o els espais costaners.\n- Definir la futura conurbació central del Camp de Tarragona, cridada a convertir-se en la segona gran àrea urbana de Catalunya, i necessitada d’un projecte de conjunt que permeti coordinar els planejaments de cada municipi.\n- Potenciar el tren i integrar-lo a la ciutat actual i futura,amb l’arribada dels trens regionals d’altes prestacions al cor de la ciutat, oferir una millor cobertura urbana dels trens convencionals així com nous eixos tramviaris i nous itineraris per al transport de mercaderies.\n- Ajustar les grans infraestructures viàries perquè no interfereixin amb la ciutat del futur i vertebrin l’interior de la regió, mitjançant l’establiment de diversos arcs viaris transversals.\n- Amb l’aprovació d’aquest nou Pla Territorial,el 83% del territori català ja disposa de planejament territorial vigent.


Autora: Maria Goos. Direcció: Òscar Molina. Amb: Oscar Molina, Miquel Sitjar, Ramón Godino, Pep Papell, Konstantina Titkova.\nEl 2010 vam conèixer 'Cloaca' com a 'Baraka'. Javier Daulte i el seu repartiment argentí va considerar que el text de Maria Goos era una desinhibida comèdia amb regust amarg. Òscar Molina fa en el seu muntatge una lectura oposada: el text és un drama fosc amb espurnes d'humor. La crisi –individual i col·lectiva– de quatre amics accepta les dues lectures. Més forçat és l'intent del director d'injectar més transcendència a una obra que se sent molt còmoda com a producte eficaç.\nMolina ha volgut dirigir l'obra com si hagués trobat la pedra filosofal de l'amistat trencada. Ha fantasiejat amb aquest tipus de producció que es recorda per l'empremta que deixa el director. La il·lusió de concebre una funció que demà mateix podria obtenir el premi d'un 'transfer' a un escenari públic; que demà mateix tindria el seu capítol en la programació d'un festival internacional.\nLa incòmoda sensació que al director li ha quedat petit el text i l'ha volgut fer una mica més gran, amb els seus parèntesis onírics, les seves escenes de recapitulació interioritzada. Ambició malentesa. Sobretot si no tens un repartiment que t'acompanyi i t'ajudi en aquesta arriscada aventura. No té els actors per elevar la comèdia-drama (o viceversa) a un pla superior. Potser hauria d'haver començat per treure'ls més suc actoral als seus quatre protagonistes. O molt més a tres d'ells.\nNomés Miquel Sitjar gestiona amb talent la febril inestabilitat del seu personatge, l'únic que es presenta davant del públic des del primer moment amb el fracàs com la seva única targeta de presentació: física, psíquica, professional i personal. El seu treball val la pena. Però està força sol.


Després de la construcció de la pista de bàdminton i de la pista multi esportiva, ha començat recentment la construcció i instal·lació de la coberta :: C. Túria :: El periódico de aquí\nÚltima actualización: 12-09-2018 Hora: 01:46:53\nLa coberta de l’espai esportiu i recreatiu “Escoles Velles” serà prompte una realitat\nLa coberta de l?espai esportiu i recreatiu ?Escoles Velles? serà prompte una realitat\nEsta construcció facilitarà la utilització de la pista multiesportiva en dies de calor o de pluja\nDesprés de la construcció de la pista de bàdminton i de la pista multi esportiva, ha començat recentment la construcció i instal·lació de la coberta i la grada en l’espai esportiu i recreatiu “Escoles Velles” al municipi de Benissanó. Esta construcció facilitarà la utilització de la pista multiesportiva en dies de calor o de pluja al quedar completament coberta. Al mateix temps de la instal·lació de la coberta també es construirà una graderia lateral.\nLuis Oliver, regidor d’infraestructures, ha destacat el compromís adquirit per este equip de govern, al començament de la legislatura, per tal d’actuar i dotar d’un espai esportiu i recreatiu, amb les màximes condicions i comoditats, per als nostres veïns al pati de l’antic col·legi. “Un espai, el de les “Escoles Velles”, que quedarà en òptimes condicions perquè els nostres joves puguen reunir-se i gaudir del seu temps lliure”, ha manifestat el regidor Oliver.


Línia del temps Timeline\ndipitySign In|Join DipityHomeCreate a TimelineHot TopicsDipity PremiumLínia del temps710 ViewsShare:FollowstumbleuponmyspacediggfacebooktwitterEmbedSearchTimelineFlipbookListMapIn: From: Until: Search for: 1 YearCurrent DateLoading...Show/Hide Sources -\nDeleteVideo | PictureDescriptionMapComments Link: Added by: Share:linktwitterfacebookdiggmyspacestumbleupon<>Loading...Remove this AdDescriptionLínia del temps En aquesta línia del temps, parlaré de les dates que van ser importants a l’edat mitjana, com per exemple el descobriment d’Amèrica, la batalla de Covadonga...\nCreated by vader333\nLast updated: 02/05/11 at 21:59\nFollowersLínia del temps has no followers yet. Be the first one to follow.\nRecent Events on Línia del tempsCastella conquereix Navarra1512L'any 1512 Ferran el Catòlic va decidir que era el moment de la invasió definitiva del regne de Navarra, la va efectuar a la durant tot l'estiu relativament ràpid, encara que els enemics van oposar resistència.Colom arriba a Amèrica1492Cristòfor Colom (neix entre 1436 i 1451 i mor a Valladolid, 1506) fou un navegant, cartògraf, almirall, virrei i governador general de les Índies al servei dels Reis Catòlics, conegut internacionalment amb el cognom llatinitzat de Columbus, o adaptat a les diferents llengües. Va explorar les terres del Carib, amb les quals va establir les rutes marítimes i va obrir el camí a la colonització americana.\nLes terres descobertes per Colom foren anomenades inicialment “Índies Occidentals” o “Nou Món”, fins a l'aparició, l'any 1507, del mapa de Martin Waldseemüller i Matthias Ringmann del taller cartogràfic de Saint-Dié, on es passen a anomenar Amèrica, en honor a un altre navegant, Amerigo Vespucci, del qual Waldseemüller havia llegit unes relacions sobre exploracions fetes en aquell continent.\nTot i que possiblement no va ser el primer explorador europeu d'Amèrica, Colom va ser qui va descobrir un nou continent per a Europa i la història, en ser el primer navegant capaç de traçar una ruta d'anada i tornada aprofitant els corrents marins de l'Atlàntic que avui encara s'utilitzen, obrint d'aquesta manera un Nou Món per a explorar, i explotar, als vells regnes europeus.Castella conquereix Granada1492Combat entre les tropes castellanes del rei JoanII de Castella, dirigides pel Condestable D.Álvaro de Lluna, i les granadines nassarites. La presència del rei va resoldre l'inicial desordre enquè van incórrer les tropes cristianes, que van sortir victorioses i van provocar més de deu milbaixes a les hosts musulmanes.\nLa batalla va suposar que les tropes castellanesaconseguiren enfront del regne de Granada en el regnat de Joan II, ja que es va aconseguir en aquesta zona fronterera. Així ho va magnificar la monarquia, aconseguint, fins i tot, que el papa autoritzés la celebració de festes religioses cada 1 de juliol a tota la Castella per commemorar-ho.No obstant això, la desunió interna, així com el fet que possiblement no hi hagués una idea de conquesta, va impedir que s'aprofités l'ocasió i es prengués Granada. Aquesta, a més, es trobava més desprotegida ja que un terratrèmol, que va sacsejar tota la província, va destruir part dels murs de la ciutat.http://www.ikimap.com/map/t0YFCastella conquereix les Canàries1478La conquesta de les Illes Canàries per part de la Corona de Castella es va portar a terme entre 1402 i 1496. Es poden distingir dos períodes en aquest procés: la Conquesta senyorial, portada a terme per la noblesa en canvi d'un pacte de vassallatge, i la Conquesta realenga, portada a terme directament per la Corona, durant el regnat dels Reis Catòlics. Conquerir les illes no va ser feina facil ja que van oposar molta resistenciaMatrimoni d’Isabel de Castella amb Ferran II d’Aragó1476A la mort d'Enric IV de Castella l'11 de desembre de 1474 Isabel va saber actuar ràpidament. Ella es va coronar a si mateixa reina de Castella tres dies més tard al castell de Segòvia.\nAlhora que ella i el seu marit Ferran d'Aragó reorganitzaven la Cort, el rei Alfons V de Portugal casat amb Joana la Beltraneja va creuar la frontera i va declarar la seva esposa hereva legítima al tron. El 1476 les tropes castellanes s'enfrontaren a les portugueses a la batalla de Toro, on Alfons i Joana perderen totes les seves opcions al tron al perdre la batalla.\nEl 1479 Joan II d'Aragó va morir i Ferran d'Aragó va esdevenir rei d'Aragó amb el nom de Ferran II d'Aragó.\nEl 1480, la parella van convocar les Corts de Toledo on sota la supervisió de cinc consells reials i de 34 representants civils es van dictar un còdex de lleis i edictes que serviria de base legal per a la unió dels dos regnes futurs. Es va establir la centralització del poder en els reis i va fixar la base per a la reforma econòmica i judicial dels regnes. Com a part d'aquesta reforma, i en idea d'unificar els dos regnes, van demanar conjuntament al Papa Sixt IV la creació de la Santa Inquisició, esdevenint Tomàs de Torquemada el primer inquisidor general a Sevilla l'any 1483.Compromís de Casp1410El Compromís de Casp (1412) fou una reunió de nou notables, representants dels estats d'Aragó, València i Catalunya (tres per país), que tenien per objectiu decidir qui succeiria l'últim rei del casal de Barcelona Martí l'Humà (mort el 1410). Els tres estats s'havien compromès prèviament a respectar, fos quina fos, la decisió dels nou notables. Fou escollit el castellà Ferran de Trastàmara dit "el d'Antequera", en detriment de l'altre candidat Jaume II d'Urgell. Fou fruit d'un interregne de dos anys molt violents, amb invasions castellanes, influències del Papa Luna i un conjunt de circumstàncies que acabaren determinant l'elecció de Ferran abans i tot que tingués lloc el Compromís.Arribada de la pesta Negra a la Península1348La pesta negra europea va entrar a Europa per Caffa l’octubre de 1347; suposadament entre els mongols de l'Horda d'Or, sota Djanibek, que van assetjar la ciutat el 1346, es va estendre l'epidèmia.L'epidemia era causada per les rates,però la gent es pensaven que eren els gats i els mataven. Llavors al matar als gats hi havien mes rates i la epidemia sescampà.Lo mal any primer1333“Lo mal any primer” començà al 1333, un any en que les collites van començar a ser molt dolentes, comencen ha arribar gran plagues que acaben amb tots...\nUna d’aquestes epidèmies va ser la pesta, què, junt amb les collites va crear una crisi econòmica super bestia que va fer que la població baixes, com va baixar, la gent no podia treballar al camp, i això va portar a que hi hagués menys aliment.\nComencen els mals usos dels nobles, cosa que porta a unes quantes revoltes, la més important va ser la guerra dels remences, que va enfrontar als pagesos i el rei contra els nobles i burgesos. El resultat va ser un empat i la separació de la corona d’Aragó. Jaume II conquereix Sardenya1324Sota el regnat d’aquest monarca comença la conquesta d l’illa, que serà disputada pels mateixos sards, els genovesos i els catalanoaragonesos.\nLa conquesta no acabarà mai d’estar enllestida, i la Corona d’Aragó hi haurà dedicar un elevat nombre de recursos: diners, homes, vaixells...\nAlguns historiadors consideren que aquesta conquesta tan dilatada va perjudicar i debilitar excessivament la Corona d’Aragó.\nTestimoni d’aquest període és el fet que a la ciutat sarda de l’Alguer encara es parla català.La Gran Companyia Catalana conquereix els ducats d’Atenes i Neòpatria1318Els almogàvers eren gent que vivia mig any treballant com a ramaders i pagesos i la resta de l’any, quan no hi havia feina al camp, es llogaven, com a soldats. No tenien equipament militar, però eren molt ràpids per la guerra rapida i les emboscades. Tenien fama de sanguinaris i molt resistents en les condicions més extremes (calor, gana, cansament...). Acostumaven a lluitar per Aragó però també es podien llogar per altres estats, com quan es van llogar per l’imperi bizantí.\nPere II se’ls emporta a Sicília per conquerir-la, quan ho fan, el rei se’n adona que si es queden allà els hi desmuntarà el país i els hi diu que es lloguin a un altre persona. Els alquila el rei Bizançi que lluita contra els turcs. El almogàvers guanyen moltes batalles i aquest rei també se n’adona que estan comencen a destorbar. Mata els seus caps i tota la resta es revela i va saquejant tot el país. Pere II conquereix Sicília.1282Pere II fa valdre els seus drets sobre Sicília, perquè estava casat am Constança de hohenstauffen, princesa de Sicília, i tot i així va tindre que lluitar contra els francesos que pretenien el tron.Tractat de Corbeil entre Jaume I i Lluis IX.1258és un acord signat a Corbeil (Illa de França) entre els representants de Lluís IX de França i els de Jaume I de Catalunya-Aragó, com a conseqüència de la guerra coneguda com a Croada contra els càtars que enfrontà l'exèrcit francès a les tropes occitanocatalanes.\nEs va signar l'11 de maig de 1258. Per aquest tractat la filla de Jaume I, Elisabet, es casaria amb Felip, hereu de Lluís IX; el rei francès, com hereu de Carlemany, renunciava als drets sobre els Comtats Catalans; i Jaume I renunciava a la Fenolleda i Perapertusès, amb el Castell de Puillorenç, el Castell de Fenollet, el Castellfisel, el Castell de Perapertusa i el castell de QuerbúsTractat d’Almirra1244Al desembre de 1243, en les corts de Daroca, el rei Jaume I va donar extensos territoris fronteres al seu fill Pere, hagut amb na Violant d’Hongria. En el mes de febrer de 1244, l’Infant Alfons, fill de Leonor de Castella, amb el recolzament del seu oncle Ferran, l’abat de Montearagon, va ajuntar un exercit a Calataiut per a defensar els seus drets. L’Infant aragonès, amés, comptava amb suport de Castella.\nEl rei Jaume I, estava ocupat amb la conquesta del sud del regne de València. Mentre tant l’Infant Alfons de Castellà ja havia aconseguit la submissió del regne de Múrcia. L’Infant castellà, llavors ocupà Moixent i Enguera, i atacà Xàtiva. La reacció del Conqueridor, no és va fer esperar, i va prendre Villena, Sax i Bogarra. Aplegats a aquet punt, es va fer necessari un nou pacte per tal d’evitar una guerra entre les dos corones. Al més de març, es van reunir en el castell d’Almirra (Campet de Mirra), el 24 de març de 1244 signaren el pacte, per el qual delimitaven la nova frontera entre les dues corones. En el “Llibre dels fets”, Jaume I ens descriu el recorregut d’aquesta frontera: aquest fo lo partiment de les terres: que l’infant hagués Almansa e Sarafull e el riu de Cabrivol: e nós que hagéssem Castalla e Biar e Relleu e Seixona e Alarc e Finestrat e Torres e Polop e la Mola que és prop Dagues e Altea e tot ço que s’enserrava dins sostermes”.Jaume I conquereix València1238Començà el 1232. El 1238, tropes catalanes i aragoneses entren a la ciutat de València, que depenia de califa de Bagdad Al-Mústansir bi-L·lah.\nLa conquesta de les darreres places originà una topada amb Alfons X de Castella, que pretenia conquerir Xàtiva. Però hi renuncià després de signar el tractat d'Almirra (1244), segons el qual Jaume I cedia a Castella la conquesta de Múrcia. El Regne de València van ser repoblat per catalans i aragonesos: els primers van ocupar preferentment les comarques del litoral, que ara són de parla catalana, i els segons van ocupar preferentment les comarques interiors, inicialment de parla aragonesa i avui de parla castellana. La conquesta és celebrada a la ciutat de València des del temps de Ramon Muntaner fins avui dia, per imitació de la Festa de l'Estendard mallorquina.Unió definitiva de Castella i Lleó1230La Corona de Castella, com a entitat històrica, se sol considerar que comença amb l'última i definitiva unió dels regnes de Lleó i Castella en l'any 1230, o bé amb la unió de les Corts, algunes dècades més tard. En aquest any de 1230, Ferran III el Sant, rei de Castella des de 1217 (incloent el regne de Toledo), va annexionar el Regne de Lleó (en el qual s'incloïa el de Galícia), estat del seu pare Alfons IX, després d’anular el testament que deixava els seus estats a les infantes Sança i Dulce.1Jaume I conquereix Mallorca1229Un grup de prohoms catalans presidits per Jaume I es reuneixen a casa de Pere Martell, a Tarragona, per tal de preparar la conquesta de Mallorca (1228). L'any següent, el 5 de setembre de 1229 l'estol català surt de Salou, Cambrils i Tarragona, i conquereix Mallorca a Abu-l-Ulà Idrís al-Mamun:desembarca a Santa Ponça i venç els moros a la batalla de Portopí. Presa Madina Mayurqa el 31 de desembre 1229, comença la repoblació amb pagesos de l'Empordà (1236). Al s. XIII mateix ja es commemora a Mallorca, dia 31 de desembre, la Festa de la Conquesta, al segle XIV anomenada Festa de l'Estendard. Al voltant d'aquesta Festa, Jaume el Conqueridor esdevé el principal mite de la història de Mallorca, com també serà mitificat al País Valencià.Pere I d’Aragó mor a la Batalla de Muret (Occitània)1213 La Batalla de Muret (en occità Batalha de Murèth) va ser una important batalla que va tenir lloc a Muret, al sud de Tolosa de Llenguadoc, el 12 de setembre del 1213, i que va enfrontar Ramon VI de Tolosa i els seus aliats, Pere el Catòlic d'Aragó i Barcelona, Bernat V de Comenge i Ramon Roger I de Foix contra els croats i les tropes de Felip II de França, comandades per Simó de Montfort que participaven en la Croada albigesa. Simó de Montfort va guanyar la batalla, en la qual va morir Pere el Catòlic. La batalla de Muret va marcar el preludi de la dominació francesa sobre Occitània i la fi de l'expansió catalana a Occitània.Las Navas de Tolosa1212La batalla de Las Navas de Tolosa (16 de juliol de l'any 1212), anomenada també batalla d'al-'Uqab o batalla d'al-Ikab o La Batalla en les cròniques de l'època, fou una batalla decisiva dins el conflicte de la Reconquesta, perquè és el punt en què l'hegemonia musulmana dóna pas a l'hegemonia dels regnes cristians. Segons els autors musulmans la batalla es va lliurar dimarts 15 de safar del 609 que correspon al 17 de juliol del 1212.Unió dels comtats catalans amb el regne d’Aragó:1137Amb el casament del comte de Barcelona RB IV amb la dolça i tendra Peronella, els comtats catalans i el regne d’Aragó s’uneixen i formen la Corona d’Aragó i d’aquesta manera es converteixen en el regne més poderós de la península junt amb el regne de Castella. El primer rei de la Corona d’Aragó va ser Alfons II el Cast.Alfons VI arriba al Tajo1085Durant els segles IX i X els regnes cristians van avançar cap al sud fins a la vall del riu Duero. Aquesta zona no interessava als musulmans i havia quedat gairebé deserta. L’avenç cristià no va ser militar; es va basar en la colonització de la terra per grups de pagesos que van formar petits llogarets.\nAixí, Ferran I de Castella va ocupar i va repoblar els territoris despoblats al sud del Duero i arribà fins a Àvila aprofitant la dissolució del Califat de Còrdova (1031). També va conquerir Coïmbra i va obligar els musulmans de Toledo, Sevilla i Badajoz a pagar-li tributs. Llavors Castella es va convertir en un Estat fort i va passar a prendre la iniciativa en l’ofensiva contra Al-Àndalus. Els regnes cristians van aprofitar la feblesa de les taifes per expandir-se cap al sud.El seu fill, Alfons VI (1065-1109), va continuar l’expansió i va aconseguir ocupar Toledo (1085), l’antiga capital visigòtica. Aquest fet va permetre dur la frontera del regne castellano-lleonès més enllà del Tajo i repoblar les terres situades al nord d’aquest riu.Califat de Còrdova 1 Jan 1030Abd-ar-Rahman III considerà adient posar fi a l'Emirat de Còrdova i la seua auto proclamació com a califa, és a dir, com a cap polític i religiós dels musulmans i successor de Mahoma, basant-se en quatre fets: ser descendent del Profeta mitjançant la Dinastia omeia, haver liquidat les revoltes internes, frenar les ambicions dels nuclis cristians del nord peninsular, i la creació del Califat fatimita a Egipte oposat als califes abbàssides de Bagdad. La proclamació tenia un doble propòsit. Per una banda, en l'interior, els omeies volien reforçar la seua posició. Per altra, en l'exterior, a l'objecte de consolidar les rutes marítimes per al comerç en la Mediterrània, garantint les relacions econòmiques ambBizanci i assegurar el subministrament d'or. Per tal de realçar la seua dignitat i a imitació d'altres califes anteriors edificà la seua pròpia ciutat palatina: Medina Azahara, prop de Còrdova.Alfons III arriba al Duero910 ADAlfons III aixampla el territori asturia fins arribà al Duero.Conquesta de Barcelona pels francs801 ADBarcelona degué de ser ocupada pels musulmans cap a l'any 711, encara que sembla que no hi hagué resistència, si no un enteniment entre els invasors i les autoritats barceloneses, les quals s'havien adonat que l'imperi visigot s'estava enfonsant, como així fou, i no tenien cap interès en defendre'l.\nVicens Vives diu que la monarquia visigoda caigué sense pena ni glòria, sorprenent als propis invasors àrabs que no creien que els hagués resultat tan fàcil la conquesta de la ciutat. Els àrabs romangueren a la ciutat durant 80 anys, respectaren les eglesies catòliques pel culte dels cristians, excepte la catedral, que fou convertida en mesquita. Malgrat que imposaren tributs i gabeles, foren acceptablement tolerats i permeteren als nadius, d'origen romà i visigot, fer la seva vida normal i continuar amb els seus cultes.Batalla de Covadonga722 ADLa batalla de Covadonga va tenir lloc a 722 a Covadonga (Espanya), un paratge pròxim a Cangas d'Onís (Astúries), entrel'exèrcit de Don Pelayo i tropes musulmanes, que van resultarderrotades. Aquesta acció bèl.lica es considera com l'arrencada de la Reconquesta.\nGovernava el nord peninsular des de Gijón un berber anomenatMunuza, l'autoritat va ser desafiada pels dirigents astures que,reunits a Cangas de Onís a 718 sota el lideratge de Pelayo, van prendre la decisió de revelar negant-se a pagar impostos exigits.http://www.google.es/search?q=batalla+de+covadonga&hl=ca&prmd=ivns&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=7XWlTZ-bOsOx8QOF2M25Dw&sqi=2&ved=0CD4QsAQ&biw=1024&bih=505Related TopicsLINIA DEL TEMPS DE PROVA0 followers, 579 views, 2 eventsLa Línia de la història del Imperi Romà0 followers, 82 views, 0 eventsbarra temps0 followers, 164 views, 1 eventYouTube: Ferr Avec Le Temps0 followers, 1667 views, 49 eventsGalaxinet au fil du temps0 followers, 1524 views, 126 eventsYouTube: Historia Del Cine0 followers, 6810 views, 46 eventsLos Papas del siglo XX0 followers, 34233 views, 9 eventsHistoria del cáncer0 followers, 9678 views, 2 eventsBenicio del Toro0 followers, 680 views, 14 eventsABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ


Almassora projecta un nou CEIP Ambaixador Beltrán funcional que potenciarà l’energia natural | Castellón Información\nAlmassora projecta un nou CEIP Ambaixador Beltrán funcional que potenciarà l’energia natural\nEl despatx d’arquitectes al que se li ha atribuit l'obra presenta la proposta a la comuntiat educativa\nEl despatx d’arquitectes al que se li ha atribuit l’obra presenta la proposta a la comuntiat educativa\nLa regidora d’Educació d’Almassora, Raquel Barberà, s’ha reunit aquesta setmana amb representants de la comunitat educativa del col·legi Ambaixador Beltrán i el gabientes Durán Moreno Arquitectos SLP per a presentar-los el disseny del nou centre educatiu. El bufet d’arquitectura ha mostrat les imatges d’una proposta “moderna, original i funcional” que inclourà algunes peticions formulades des de l’AMPA.\nL’AMPA ha sol·licitat al despatx encarregat de la redacció del projecte bàsic i d’execució que incorpore patis més naturals, hort i zones lúdiques amb diversos desnivells “que conviden als xiquets a imaginar”. Segons la idea original que va guanyar el concurs obert des de l’Ajuntament d’Almassora, el nou col·legi Ambaixador Beltrán disposarà d’aules grans, amb il·luminació natural i bona ventilació, a més de zones per a tallers comunitaris, gimnàs i sala d’actes.\nLa proposta s’adequarà al nou entorn que sorgisca de la demolició dels antics habitatges del professorat. Atés que l’eixida de l’alumnat del col·legi és “especialment tumultuària”, el gabinet ha previst que els accessos es canalitzen des d’una plaça per a crear un recorregut “segur i amable des de la parada d’autobús escolar de l’avinguda José Ortiz fins a la plaça d’accés, espai previ a l’entrada de l’ala d’Infantil i l’ala de Primària”.\nLa redacció del projecte, perquè la que el gabinet disposa de tres mesos des de la seua adjudicació, té un cost de 345.658,64 euros. El pressupost inclou també els projectes d’instal·lacions, l’estudi de seguretat i salut, la programació de control de qualitat, l’estudi de gestió de residus i l’eficiència energètica, a més de documents i projectes imprescindibles per a l’execució de l’obra nova, reforma o treballs previs d’adequació i demolicions.\nSegons la proposta ideada per Durán Moreno Arquitectos, el carrer per als vianants, la plaça d’accés, el jardí d’infància, el gran porxo de Primària i un extens pati de jocs estaran connectats sempre i actuaran com a espai intermedi previ als espais docents. En el nivell superior se situaran les aules de Primària, totes orientades cap al sud-est i apuntades cap a un gran pati de jocs. Per part seua, els tallers s’orientaran cap al nord. El corredor d’accés a les aules i tallers s’il·luminarà amb llum natural, per la qual cosa no tots els espais necessitaran de llum artificial al llarg del dia.\nAlmassora5323 ambaixador7 beltran81 despatx2 educativa14 proposta37


Salut recomana prevenció davant l’arribada de les temperatures altes: consells per evitar cops de calor – Rellevant.cat\nSalut recomana prevenció davant l’arribada de les temperatures altes: consells per evitar cops de calor\nL’AEMET preveu per a aquesta setmana temperatures superiors als 38ºC a Mallorca\nPer a aquesta semana, l’AEMET preveu temperatures superiors als 38ºC a Mallorca. La població de risc, la més vulnerable a l’efecte de la calor, és la gent gran (de més de 80 anys o que viuen totes soles o estan malaltes), els infants, els malalts crònics i les persones que fan feina a l’aire lliure.\nSalut Pública disposa d’un sistema de vigilància els mesos de juny a setembre a fi de disposar d’informació permanent i actualitzada de la situació per orientar de manera adequada les estratègies preventives dels efectes adversos associats a la calor. Entre d’altres, es monitora el nombre de casos de cop de calor, la mitjana dels quals és de 2-3 anuals. L’estiu de 2019 es confirmaren un total de 9 casos, un dels qual va ser èxitus.\nles persones majors de 65 anys (i més encara si viuen totes soles i/o són dependents)\nles persones amb malalties cròniques (cardiovasculars, respiratòries, diabetis, obesitat…) i/o amb determinades medicacions (antidepressius, diürètics, antihipertensius…)\nles persones que fan feina en ambients calorosos\nles persones que practiquen exercici físic intens en les hores de més calor\npot haver-hi confusió, convulsions i pèrdua de coneixement (que de vegades és el primer símptoma en adults majors)\nSi has de sortir, intenta anar per l’ombra; posa’t capell i roba ampla de teixits lleugers (cotó, lli…) i de colors clars. I du-te’n una botella d’aigua.\nNo deixis mai ningú en un vehicle aparcat, ni tan sols amb les finestres obertes. La temperatura dins el vehicle pot elevar-se més de 6-7 °C en 10 minuts.\nMenja més verdures i fruites, fracciona les menjades al llarg del dia i en quantitats moderades. Evita els menjars calents, pesats i copiosos.\nSi prens determinats medicaments (per a la tensió, el cor, la depressió…) segueix les instruccions del teu metge i conserva el medicament seguint les instruccions de l’envàs.\n30 de juliol de 2020 Rellevant Uncategorised Deixa un comentari


Lones ecològiques per realitzar una campanya impactant | Artyplan\nBy Olga Serarols 23 març 2021 abril 6th, 2021 No Comments\nInici » Ecológic » Lones ecològiques per realitzar una campanya impactant\nSi vols comunicar el teu missatge, de forma clara i concisa, un dels suports gràfics de gran format més eficient és la lona publicitària. Ara també pots utilitzar lones ecològiques per realitzar la teva campanya! A Artyplan apostem per una impressió sostenible sobre suports ecològics, per tal de preservar i ser curosos amb el medi ambient.\nPublicitat gran format ecològica\nLa publicitat de gran format es basa en qualsevol impressió que es realitza sobre suports de gran mida. Aquests treballs es realitzen mitjançant plòters d’impressió controlats per ordinador que imprimeixen de forma lineal. La publicitat en gran format és utilitzada per diferents marques en tot el món i un dels seus propòsits és el d’ambientar espais i fer que el consumidor formi part de l’anunci. Actualment en el mercat les lones de gran format també s’ha apostat per una impressió més curosa amb el medi ambient, a continuació et presentem les diferents classes que pots trobar en el nostre catàleg de productes:\nLones Terra Banner\nSón lones ecològiques, ja que estan fabricades amb polièster de 220 grams semblants a la lona frontlit però lliure de PVC. Per tal de realitzar una impressió més sostenible, aquest suport tèxtil es pot imprimir amb tintes UV, làtex i solvents. El material és 100% reciclable, lleuger, de fàcil i instal·lació.\nEl teixit de les lones polymesh ecològiques és de polièster microperforat de 180g amb un recobriment de resina, donant com a resultat una xarxa sense PVC. És la solució ideal per exteriors que necessitin una “xarxa” ecològica i lliure de PVC.\nLones Green Blockout\nLa lona de polietilè ecològica Green Blockout, és una lona opaca de 400 g i 100% reciclable. Aquest teixit es pot imprimir en ambdues cares i amb diferents imatges, resistent al fred i reciclable gràcies a la seva composició de polietilè i polièster.\nGenerar un menor impacte ambiental\nPer tenir una solució totalment sostenible s’utilitzen tintes làtex en la impressió de la gràfica. Aquestes estan compostes principalment per aigua, són respectuoses amb el medi ambient, i no desprenen olor ni gasos nocius. A Artyplan disposem dels millors sistemes d’impressió digital en gran format, els més innovadors del mercat. Utilitzem tecnologia LATEX que no genera residus contaminants i és respectuosa amb el medi ambient.\nAmb aquesta tecnologia, garantim una alta qualitat i durabilitat dels nostres productes tant a l´interior com a l´exterior. És un procés 100% ecològic, aquestes tintes no contenen mercuri i plom, no emeten químics volàtils i no generen ozó. Gràcies a la combinació de materials amb productes ECO, oferim un resultat totalment sostenible i respectuós amb el medi ambient, obtenint un resultat de màxima qualitat i durabilitat, resistent al sol, a l’aigua i que no perden color.


El Petit blog de l'Assumpta: Promeses Barça (us apunteu?)\nPublicat per Assumpta a 13:41\nXeXu 1 de maig de 2013 a les 13:56\nJo no faig promeses pel Barça, ja que no jugo i no m'hi jugo res. Si hagués de jugar el partit d'avui, potser sí que apostaria alguna cosa, però no és el cas. Si guanyen, em faran terriblement feliç per uns segons, no gaire més temps. Si perden, tres quarts del mateix, diré 'llàstima' i ja està. I el que sí que em donaran seran uns 94 minuts de distracció i l'acte social d'anar a veure el partit, que això sí que ho valoro.\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 14:52\nHomeeeee, és per jugar una mica! Pots fer una promesa petita com, per exemple, llegir "La societat literària i de pastís de pela de patata de Guernsey" :-DDDD\nMireia 1 de maig de 2013 a les 14:49\nVaaa, m'animo a fer una promesa, tot i que a mi el futbol plim! Si guanya el Barça faré un post diari fins el dia de la final ( quan és ? ) ara potser m'he passat, no?\nSi guanyéssin tindria dues coses bones: la victòria i reactivaria una mica el blog que està a les últimes\nMireia 1 de maig de 2013 a les 14:52\nEn Martí m'ha fet adonar d'una cosa: volia dir si arriba el Barça a la final, que de guanyar avui té moltes oportunitats! El llenguatge el mal que pot arribar a fer ;)\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 14:54\nAh, d'acord... jo ja ho havia entès que volies dir "si arriba el Barça a la final", clar... no pateixis, així ho interpreto... Imagina, que el Barça pot guanyar avui per 4-0 i no anar a la final!! :-((\nJo em referia a ELIMINAR al Bayern ;-))\nMireia 1 de maig de 2013 a les 15:08\nNo ho deia en conya... quqn és la final. A veure a què m'he embolicat!?\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 15:18\nEl 25 de maig ;-) No està malament :-))))\nMireia 1 de maig de 2013 a les 15:36\nUiii, ara no sé si el que he fet és una promesa o una amenaça :)))\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 16:24\nHahahaha que bo!!! :-DDD\nPensa que hi ha molts trucs... ;-)\nUn dia pots fer un post musical... un YouTube amb una cançó que t'agradi i ja està. Un altre dia una foto... i així :-DDD\nCarme 1 de maig de 2013 a les 15:18\nVa jo sí que jugo... Si el Barça elimina el Bayern....\nAra no em surt res, però que consti que estic apuntada, em vaig a prendre unes herbetes que tinc fetes, esperant que no cremin i torno...\nMolt bé!! :-DDD\nCarme 1 de maig de 2013 a les 16:13\nJa està!!! Faré un post dedicat al Barça, cosa que fins ara no he fet mai i no sabré ni com posar-m'hi!!! he, he, he... potser t'hauré de venir a demanar ajuda, Assumpta!!!\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 16:27\nCARMEEEEEEEEEE Transmissió de pensaments TOTAL!!!... M'havia passat pel cap dir-te que podries fer un post explicant la victòria del Barça, fent una crònica del partit... hahaha i veig que tu has tingut una idea ben semblant!!\nNooooooo, a mi no em pots demanar ajut... pots demanar-li al marit i al fill :-DDDD\nCarme 1 de maig de 2013 a les 16:35\nExplicar la victòria del Barça a través d'una crònica? d'un partit que no he vist? (vull dir que no veuré)o d'un poema? o d'un relat? O d'un si fossis? El meu marit i el meu fill em prendran per boja ... he, he, he... :DDDDD\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 16:40\nHahaha sobre tot importen molt les teves apreciacions tècniques... què tal la defensa? i el centre del camp? i la davantera? :-DDD\nJa et veig agafant apunts dels futboleros de la casa :-DDDDDDDD\nMireia 1 de maig de 2013 a les 17:23\nCarme com la Ccançó dels amics de les arts 4-3-3( http://elsamicsdelesarts.cat/2011/01/23/les-3-notes-de-sant-cugat-que-no-ens-podem-treure-del-cap/ ) que parla de futbol però no només de futbol.\nNenes quina gràcia, vaig buscant aquesta cançó per posar l'enllaç i la trobo a la pàgina dels amics, un directe d'un concert a Sant Cugat i a la mateixa entrada donen les gràcies per unes bones crítiques i va, i una és del blog de la Yaiza, quina casualitat no?\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 21:03\nAi, no la coneixia aquesta cançó :-))\nEl món és molt petit hehehe\nAaaaai, ja ha començat el partit... ja ha passat un quart d'hora i res...\nrits 1 de maig de 2013 a les 21:58\nbé, em sembla que arribo una mica tard.....\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 22:03\nOh, això no és pot pas saber... hehehe\nsa lluna 1 de maig de 2013 a les 22:22\nDoncs si el Barça guanya avui, veuré un partit sencer...la final potser??, serà el primer de ma vida!!\nAssumpta 1 de maig de 2013 a les 22:34\nHahahaha LLUNETAAAAAAA!! Ets un desastre futbolero!! Corre, ves al teu fill que et doni unes lliçons :-DDD\nJustament ens acaben d'eliminar amb una pallissa bestial.\n(Ufffff... m'estalvio de posar la foto "canosa")\nsa lluna 2 de maig de 2013 a les 8:32\nEm sap greu pel Barça, però no saps del que m'he lliurat!! :)\nJpmerch 1 de maig de 2013 a les 23:22\nSi el barça... vaja!, he arribat tard.\nAssumpta 2 de maig de 2013 a les 1:15\nQuina llàstimaaaaaaaaaaaa!! Tenia curiositat per saber quina seria la teva promesa :-P


El naixement del segle XX\nLa història es mou a cops d'aniversari i aquest 2014 en coincideixen uns quants. A nivell internacional, el més important és el centenari de la Primera Guerra Mundial: l'autèntic inici, segons l'historiador Hobsbawm, del segle XX i l'ocàs del món del XIX. Fruit d'aquesta rellevància, trobem als aparadors diverses novetats sobre el conflicte -i alguna recuperació interessant, com ara De París a Monastir de Gaziel-; hi destaquen, sobretot, els llibres de Hastings i MacMillan.\nEncertadament, aquests dos nous treballs se centren en els orígens de la Guerra Gran i modifiquen la tendència a considerar-la un pur preludi de la Segona Guerra Mundial. Aquest biaix havia decantat els estudis vers els errors a les negociacions de pau (la mateixa MacMillan va publicar un interessant París 1919 ), oblidant el seu caràcter singular.\nLa Primera Guerra Mundial va ser en realitat la suma de tres conflictes: "El dels Balcans, per les qüestions de l'Europa de l'Est; la lluita continental, que havia de determinar si el domini alemany s'imposaria, i, per acabar, el desafiament dels alemanys al control general dels anglesos en l'aspecte naval". Conscient d'aquest triple escenari, Hastings fa un esforç reeixit per acostar-se a tots ells, fent aportacions especialment significatives sobre el poc conegut front serbi i, sobretot, donant veu als sense veu. Impressiona la quantitat de dietaris personals, entrevistes i aportacions biogràfiques que il·lustren constantment el text.\nAl costat d'aquesta història més a peu de trinxera i carrer, Hastings no s'oblida de subratllar la incompetència d'uns dirigents polítics i militars decimonònics que absurdament aposten per la guerra per tancar els fronts interns oberts. Tot i els intents per racionalitzar a posteriori decisions sovint preses per raons absurdes i interessades, l'accés a la documentació original ens permet descobrir la misèria dels seus argumentaris. La torna d'aquesta incompetència són els milers de morts i ferits durant els primers mesos del 1914 fins a l'estancament dels fronts. El nou segle naixia a les trinxeres.


Fa algunes setmanes, Juan Ramón Lucas, al seu programa de la 1 de Televisió Espanyola 'En noches como esta', va entrevistar a la cantant i ballarina Shakira. La portentosa rossa colombiana de 32 anys, va sorprendre per la seva senzillesa i modèstia davant els afalacs del presentador, que va expressar que, per a ell, la jove era una de les estrelles més important d'aquests temps. Shakira, amb humilitat, va agrair les burles i hi va haver un instant en què va semblar ruboritzar-se. Després es va referir a la seva amistat amb Gabriel García Márquez que, des que el creador del "realisme màgic" la entrevistés en el seu moment, va esdevenir amic de la cantant. També, entre altres coses, va recordar la seva infància i la seva joventut, en la qual la jove caribenya ja tenia decidida la seva vocació, encara que en l'escola els companys es burlessin de la seva afició i li diguessin que tenia "veu de cabra", i el director musical d'aquesta institució d'ensenyament la desestimés per integrar el cor, cosa que a ella, segons va confessar, la disgustar moltíssim.\nSi a continuació, la jove s'hagués vanagloriat de les seves pròpies qualitats, com altres personatges que abunden i descomponen les humiliants tertúlies de la televisió, o hagués abocament algun comentari barat sobre amors i litigis post-idíl·lics de la mateixa manera que algunes ?tonadilleras' amb nuvis rufians, l'entrevista hagués estat una més dins del gènere dels famosos de la caixa tonta.\nPer sort, no va ser així. Tot el contrari. Shakira va manifestar la seva inquietud per assumptes socials imminents com el dels nens llatinoamericans que passen gana. Va donar xifres: 37 milions de menors en aquestes circumstàncies en un continent on regna la desigualtat més vergonyosa i en el qual, segons ella "hi ha moltes persones que tenen molt poc i molt poques persones que tenen molt". Al programa també es va comentar que l'artista és creadora de la Fundació Peus Descalços, una ONG d'ajuda als nens desposseïts. Bravo, intel·ligent i solidària Shakira!


Dos xocs frontals deixen nou ferits i grans retencions – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 18 de setembre de 2021 a les 7:30 0 2144 Visites\nEls sinistres han passat a la B-224 i la C-55 i s’han produït talls i cues quilomètriques afectant les vies de Sant Esteve, Olesa i Esparreguera\nDos accidents de trànsit amb xoc frontals entre vehicles han deixat vuit ferits, 1 greu a cada sinistre i la resta lleus, aquest divendres a la tarda. S’han produït en dues carreteres que passen pel Baix Llobregat Nord amb més accidents de trànsit.\nB-224 a Sant Esteve\nUn home ha resultat ferit greu i 5 persones més lleus -2 homes, 1 dona i 2 nens- en el xoc frontal de dos vehicles a la carretera de Piera B-224 a Sant Esteve.\nEl sinistre ha passat poc després de les 16h al quilòmetre 25. El SEM ha activat 5 unitats d’emergències, que després d’atendre als ferits els han traslladats 4 a l’hospital Vall d’Hebron i 2 al de Martorell.\nEl ferit greu ha estat excarcerat perquè havia quedat atrapat dins del vehicle. L’accident ha provocat talls a la carretera, retenció i cues durant la tarda.\nC-55 entre els termes d’Olesa i Esparreguera\nEn aquest sinistre dues persones han quedat atrapades dins dels seus respectius vehicles en un altre xoc frontal a la C-55 a l’entrada del pont de La Puda, entre els termes d’Olesa i Esparreguera. Els Bombers els han excarcerat. Com a resultat de l’accident ha quedat una persona ferida greu i dues lleus que han estat traslladades a centres sanitaris.\nEl xoc s’ha registrat quan passaven les 18h i el rescat ha provocat talls i pas alternatiu amb cues d’uns 10 quilòmetres des d’Abrera sentit Manresa. Les retencions, amb pas alternatiu han durat fins a la nit.\nD’altra banda, aquest divendres a la tarda també l’AP-7 ha registrat cues des de Martorell en un tram de més de 10 quilòmetres.\nFotografies: Accident a la C-55 a l’entrada del pont sobre el riu Llobregat de l’altura de La Puda entre els termes d’Olesa i Esparreguera [Ajuntament d’Olesa]\nCategoria: Esparreguera, Olesa de Montserrat, Sant Esteve Sesrovires, Successos


Sacha d’Orba i Mar de Bicorp triomfadors al I Junior Open de One Wall Internacional - PilotaViu\nDijous, 24.12.2015 19:15h Pilota Món\nEl passat 19 i 20 de Desembre es va celebrar el I Junior Open de One Wall Internacional a Holanda, on participaren més de 120 xiquets de diferents països\nParticipants al I Junior Open d'One Wall Internacional a Holanda\n© Sacha Kruithof\nHolanda, Mar, One wall, Sacha\nPilotaVeu / Holanda.\nFins a Franeker (Holanda), es van desplaçar set jugadors valencians, de les escoles d'Orba, Bicorp, Borbotó i Tavernes Blanques, on tots els jugadors van aconseguir bons resultats i alguns van poder pujar al podi.\nEl torneig es va disputar el dissabte 19 i diumenge 20 de desembre. El primer dia van jugar individual on va destacar l'actuació de la jove Mar i Sacha de les escoles de Bicorp i Orba respectivament, que van aconseguir ser Campions en les categories sub-15 i sub-17.\nTambé cal destacar l'actuació dels dos joves de Tavernes que van aconseguir pujar al podi en el seu primer viatge europeu. El diumenge va ser el torn de la competició de dobles, on tots els nostres jugadors van aconseguir pujar al podi.\nFinalment, cal destacar la gran afluència de públic i la gran esportivitat entre tots els participants. A més, podem veure que al País Valencià el One Wall cada vegada és més practicat per gent de totes les edats i és accessible a tots.\n1725 lectures Cap comentari Envia


Acord amb la Generalitat per fer evolucionar la regulació dels habitatges amb una visió més àmplia - arqxarq\nLa primera sessió del nou cicle de tertúlies temàtiques d’Arquitectes per l’Arquitectura ha generat un debat intens amb un alt nivell de reflexió i proposta entre els arquitectes participants i amb els responsables de la política d’Habitatge de la Generalitat de Catalunya.\nLa tertúlia es va celebrar ahir dia 25 d’abril a l’Ateneu Barcelonès amb l’assistència de vint-i-cinc socis de l’associació. El debat deixa un acord genèric per fer evolucionar la normativa sobre els habitatges amb una visió molt més àmplia que la que ha imperat fins ara i un acord específic per crear una comissió de seguiment de l’aplicació de la normativa d’habitabilitat que comptarà amb participació d’Arquitectes per l’Arquitectura (AxA).\nIgnacio Paricio, president d’AxA i moderador del debat, va iniciar l’acte amb una intervenció que, partint del desacord amb algun aspecte important del nou Decret d’Habitabilitat que s’està tramitant (en concret, que farà més petit l’habitatge mínim), va reconèixer que obre alguns camins suggeridors per a una reconsideració global de la normativa sobre habitatge com la que reclama AxA. Entre ells, el plantejament de quatre àmbits d’allotjament diferenciats o una nova aproximació a l’habitatge existent a partir d’uns principis genèrics no descriptius.\nCarles Sala, secretari d’Habitatge de la Generalitat, va exposar les raons que havien guiat la iniciativa de modificació normativa, destacant-hi el canvi de cicle i l’aposta per una major flexibilitat. Flexibilitat que es manifesta en la pròpia naturalesa de la norma –“viva”- que agilita les correccions o eventuals adaptacions normatives per canvis de circumstàncies mitjançant ordres del conseller responsable (quan els decrets els aprova el Consell de Govern).\nLes intervencions dels participants a la tertúlia van abarcar una àmplia varietat de qüestions. Entre les que van suscitar més coincidència d’opinions, en primer lloc la constatació de la dimensió i la velocitat dels canvis que es produeixen en les necessitats socials en matèria d’habitatge. Ramon Sanabria i David Mackay van assenyalar a l’Administració com a responsable de marcar el camí a seguir en la resposta a les noves necessitats complexes i diverses. No obstant això, coincidint amb el plantejament inicial del catedràtic Xavier Monteys, la majoria de participants va reclamar més confiança i més marge de moviment per al mercat (incloent-hi els mateixos arquitectes), en un àmbit en què la normativa ha tendit a la rigidesa per tal de frenar l’especulació. Finalment, Xavier Sust va proposar una millora de la informació que rep qui accedeix a un habitatge, que hauria de ser pràctica, intel·ligible i valuosa. Jordi Sanuy, director de Qualitat de l’Edificació i Rehabilitació de l’Habitatge, es va mostrar partidari fins i tot de fer obligatòria aquest informació.\nIgnacio Paricio va tancar l’acte congratulant-se de la disposició de la Generalitat a donar un nou enfocament a la regulació de l’habitatge i acceptant en nom d’AxA la invitació del secretari d’Habitatge a participar en una futura comissió de seguiment de l’evolució de la normativa.\nL’empresa Figueras International Seating patrocina el cicle de Tertúlies d’AxA.


La Fira de les Bruixes de Llers omple els carrers de màgia - Diari de Girona\nLa Fira de les Bruixes de Llers omple els carrers de màgia\nL'arribada de la flama del Canigó a la plaça del Ramal de Llers va donar el tret de sortida a la fira\nddg 25.06.2012 | 02:00\nLa fira de les Bruixes va omplir de màgia, bruixes, bruixots i vampirs els carrers de Llers. marc martí\nLa fira de les Bruixes va omplir de màgia, bruixes, bruixots i vampirs els carrers de Llers.\nL'arribada de la flama del Canigó a la plaça del Ramal de Llers va servir per donar el tret de sortida, el dissabte a la tarda, a la Fira de les Bruixes del municipi. Els actes van continuar a les onze de la nit, quan es va encendre la Foguera amb la Flama del Canigó.\nDurant tot el dia d'ahir van tenir lloc diverses activitats relacionades amb la màgia i la bruixeria. Entre aquestes activitats van destacar la"Biciletada Embuixada", la "Gimcana infantil de bruixes i bruixots", o una xerrada i entrevista a la Bruixa de Llers, Carme Joan, a càrrec del periodista Carles Mallart. Cap al vespre l'atenció la va centrar l'espectacle "El compte Arnald Estruch", amb lluites en viu, bruixes i sorprenents moments per a l'espectador, que va acabar amb la presentació del tràiler de la pel·lícula "1212, l'any de la croada".


Podria ser pitjor: L'estiu\nJa fa uns dies que va arribar oficialment l’estiu (motiu més que suficient per dedicar-li un article), i com per tothom es sabut: a l’estiu tota cuca viu i una flor no fa estiu.\nSi a l’estiu tota cuca viu... que fa aquesta cuca durant la tardor, l’hivern i la primavera?\nI si una flor no fa estiu... dos flors si? O son multitut?\nI què fa tardor, hivern i primavera? Ah, sí, la primavera la sang altera... i la prima Conchi de Lugo? I qui és l’Hugo? Pues el germà de la Conchi, o sigui, el cosí Hugo de Lugo. “Lugo” me estoy desviando del tema, encara que l’Hugo “és-tiu” del Pedro (“pedro” quina anada de l’olla... demano “pedró” per aquest paràgraf tant surrealista) i tornem a l’estiu.\nUn dels símptomes inequívocs de que ha arribat l’estiu, és que fot una calor que et pots morir (però literalment), que surts al carrer i et ve una bafarada d’aire calent directament a la cara que sembla que estiguis al Sàhara (al desert, no al personatge de “El cor de la ciutat” que era germà del Tomàs, el violador del barri). I això quan hi ha aire!\nLa calor provoca irremediablement en l’individu que el fa suar, i la suor produeix pudor, amb lo que per les ciutats (normalment desertes de gent pels carrers, per que tothom es refugia en llocs amb aires acondicionats, piscines o platges) només hi queden personatges suats i pudorosos amb cara de pena que van treient la llengua tot assedegats (al ser de gats, no són de gos).\nLes autoritats sanitaries (si son autoritats els hi haurem de fer cas) recomanen no sortir al carrer quan fa molta calor (no te jode, però si jo he d’anar a treballar!), anar per l’ombra (i com creuo segons quin carrer si l’ombra només està a una banda!) i beure molt líquid (amb lo que les nits d’estiu ens les passem pixant).\nI parlant de les nits d’estiu... que dificil es conciliar el son (que bonica la paraula “conciliar”) amb aquesta calor! Que et fots una dutxa abans d’anar a dormir per estar més fresquet, i quan arribes al llit, amb la xafegor que fot, ja tornes a estar suat (però no te n’adones, per que com que acabes de sortir de la dutxa, et penses que la suor és aigua de la dutxa).\nSi no tens aire acondicionat, lo més normal és dormir amb les finestres obertes (a veure si hi ha sort i passa una mica de corrent d’aire), però la solució de vegades és pitjor que el problema, ja que per aquella finestra oberta entra una tribu de mosquits assedegats de sang, que t’acribillen per complert durant la nit fent que quan t’aixeques pel matí sembla que tinguis la sarampió. I això si t’han deixat dormir, que els punyeteros mosquits son especialistes en passar-se la nit “zumbant” al voltant de la teva orella, que no em puc explicar mai com aquell soroll imperceptible durant el dia d’un mosquit volant, durant la nit es converteix en un atronador i molest soroll que sembla que els mosquits vagin amb altaveus (i amb un sub-woofer... o com s’escrigui).\nDoncs res, que l’estiu ja ha arribat i toca soportar la calor com bonament poguem. Si ets afortunat i tens aire acondicionat, o tens una piscineta (ni que sigui de les de Toy aprop), enhorabona, ja que passaràs un estiu prou comodament, però si ets com jo i no tens ni un trist ventilador... son coses que passen. De fet... podria ser pitjor!\nPublicat per Murphy a 19:23\ngréin ha dit...\njajaja mosquits amb subwoofer i amb xiringues d'extreure sang!\n14 de maig de 2011 a les 16:00\nA casa meva van amb subwoofer i home cinema! ;)\n20 de maig de 2011 a les 15:29


Bola de Drac: claus de l’èxit | La Finestra Digital\nDragon Ball no és només un manga o un anime, és un referent que ha marcat l’infantesa i l’adolescència de diverses generacions, que els ha iniciat en el còmic i l’animació que provenen del Japó i els ha proporcionat incomptables hores de diversió. Ara, amb la emissió al canal 3XL de Dragon Ball Z Kai (una versió remasteritzada de l’original), és el moment perfecte per saber més d’aquesta obra creada per Akira Toriyama.\nDes de les primeres emissions televisives (per part de TV3 en el cas de Catalunya) fins a l’actual nova edició ha plogut molt. Dragon Ball ha vist completar el seu camí tant pel mitjà televisiu com per l’imprès i no només una vegada sinó diverses. Allò que al principi era només la narració de les aventures d’un noi amb cua i els seus amics cercant les misterioses boles de drac es va transformar en un punt de trobada de nens i no tan nens que esperaven l’arribada d’un nou capítol, el comentaven, el gaudien, en desxifraven els misteris i discutien sobre els nous camins que seguiria l’història.\nAquells espectadors, davant la falta de material imprès, feien córrer fotocòpies de dibuixos fets per altres mans amb més habilitat, en el que és un precedent clar d’altres pràctiques més modernes i que fan servir internet com a lloc de contacte i d’intercanvi. Fins que un dia van poder córrer cap al quiosc a fer-se amb el manga de Dragon Ball acompanyat per tot el marxandatge, les figures, els adhesius, els vídeos i els DVDs; tot aquest material va fomentar el col·leccionisme alhora que les passes de Dragon Ball cap a l’èxit creixien sense fre.\nL’amistat, l’aventura, el misteri, el toc picant, l’humor, la competitivitat i la violència entesa com a lluita entre el bé i el mal són les claus que van fer que aquesta sèrie acabés formant part de l’imaginari col·lectiu. Algunes d’aquestes són també les claus de la polèmica, de la preocupació de pares i educadors pels efectes negatius i les influències poc recomanables que podria tenir en els nens. Tot producte d’èxit té llums i ombres, genera debat i opinió generalitzada; però per opinar cal conèixer, veure, aprendre i entendre que darrera d’ell hi ha un treball i unes intencions definides. En el cas de Dragon Ball tenim l’ingent treball i la gran intel·ligència del seu creador, Akira Toriyama.\nAkira Toriyama va néixer l’any 1955 a la prefectura d’Aichi. Les seves primeres influències en el món del dibuix i l’animació provenen de les pel·lícules de la factoria Disney i ben aviat va començar a dibuixar. Els seus primers coneixements professionals els va rebre del departament de disseny gràfic de l’Institut Industrial d’Aichi on es va graduar l’any 1974. Sense saber on encaminar inicialment la seva carrera va optar per la publicitat i va treballar en una agència durant tres anys, fins que va veure que allò no era el que volia fer i que l’interessava molt més el món del manga.\nL’èxit no li arriba ràpidament i les primeres propostes (Awawa World i Misterious Rain Jack) no van ser ben acollides fins que el 1978 publica Wonder Island a la revista setmanal Shonen Jump. A continuació seguiria publicant històries curtes com Wonder Island 2 i d’altres que serien recopilades després en 3 volums de Teatro Manga, publicats a Espanya per la seva editora habitual, Planeta de Agostini.\nLa seva primera història llarga és Dr. Slump, que a la vegada es convertiria en el seu primer gran èxit. Aquest manga explica les aventures del Dr. Norimaki, un home que construeix una nena robot, l’Arale, i intenta que visqui una vida absolutament normal, sense tenir en compte el seu efecte en els habitants de la Vila del Pingüí. Dr Slump, de la qual completaria 18 volums i s’adaptaria a l’anime en una sèrie de 234 capítols, es un manga esbojarrat, ple d’humor, aventures i personatges irreverents i és una de les primeres obres d’anime que es van poder veure al nostre país.\nDurant la publicació d’aquesta sèrie Toriyama continuava publicant altres obres i algunes d’elles es podrien considerar una mena d’assaig de la seva obra més coneguda, Dragon Ball. El mateix any, 1984 l’autor comença a publicar aquest anime a la revista Shonen Jump; l’èxit és immediat i s’arriben a vendre cinc milions d’exemplars setmanals de la revista. Després d’onze anys de publicació, Toriyama decideix tancar-la per cansament i per un clar esgotament de les idees i la fórmula.\nDesprés de Dragon Ball, va continuar fent manga, encara que obres més curtes com Kajika, SandLand o Cowa, encara que tots els seus seguidors esperen que ben aviat comenci un nou i llarg serial.


Hotel Machida Villa Tòquio Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1-20-10 Morino, Machida, Hachioji, Tòquio, Japó, 194-0022 - Veure al mapa\nHabitació per a 2 persones - per a fumadors (Double room B Smoking)\nHabitació de luxe amb 2 llits individuals i llit extra (fumadors) (Deluxe Twin with extra bed - Smoking)\nBarri Hachioji Hachioji Shinagawa Shinagawa Hachioji Hachioji Hachioji Ikebukuro Tòquio Est Badia de Tòkio\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Machida Villa està situat idealment a Hachioji; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A només 43.2 Km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Machida Villa ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, bugaderia, accés per a cadires de rodes, Zones públiques amb Wi-Fi.\nEntri en una de les 164 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com massatge. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Machida Villa no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (8) Viatger de Negocis (2) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants grans (2)\nTots els tipus de viatgers (149) Parelles (17) Viatgers en solitari (91) Famílies amb infants petits (24) Famílies amb infants grans (4) Grups (15)\nHabitació de luxe amb 2 llits individuals i llit extra (fumadors)


Clàudia Ruscalleda: “Hi ha fons voltor de Nova York decidint el futur de la gent del Poble-sec”\nClàudia Ruscalleda, membre del Grup d'Habitatge de Sants, durant l'entrevista / Jordi Play\nENTREVISTA | L'activista assenyala que han crescut els sindicats d'habitatge de barri però també la repressió\nLa crisi d’accés a l’habitatge que travessa Barcelona els últims anys ha deixat un llegat innegable als carrers. Fins i tot ara, en plena pandèmia, no té res d’extraordinari trobar un grup de persones que criden consignes i s’agafen fort a la porta d’un edifici per intentar aturar un desnonament. S’ha convertit en una postal habitual. I és que mentre els preus del lloguer s’allunyaven de les butxaques dels barcelonins, els sindicats d’habitatge proliferaven als barris de la ciutat fins a convertir-se en “el moviment social que concentra més activitat de manera permanent”. Qui ho diu és la Clàudia Ruscalleda, portaveu del Primer Congrés de l’Habitatge de Catalunya i membre del Grup d’Habitatge de Sants.\nL’activista ha vist, des de la primera línia, com ha mutat el panorama al voltant de l’accés a una llar digna els últims anys. En una entrevista amb aquest diari, destaca especialment dos col·lectius que han posat el cos davant l’augment de les desigualtats en el món de l’habitatge: els joves i les dones. Alhora, es mostra crítica amb els avenços normatius al Parlament i al Congrés, que segueixen sense cobrir gran part dels desnonaments. L’última batzegada ha estat la decisió del Tribunal Consitucional (TC) d’acceptar el recurs del PP al decret antidesnonaments del govern català (17/2019) i suspendre l’obligatorietat de frenar els desnonaments i d’oferir un lloguer social a una part important de famílies vulnerables que no tenien la situació regularitzada.\nQuè canvia la decisió del TC, en el dia a dia de la lluita per l’habitatge?\nQue ja tenim grans propietaris avisant-nos que els motius que estaven aturant el desnonament de famílies vulnerables ja no existeixen. I que els volen reactivar.\nD’altra banda, això demostra que el decret català funcionava?\nFuncionava perquè hi havia una pressió constant. Igualment, molts cops els jutges no l’aplicaven. A més, la llei preveia que les administracions sancionessin els grans propietaris que no complissin amb l’obligació d’oferir lloguer social, i això per part de la Generalitat no ha succeït aquí.\nEl seu argument és que actuen només quan l’ajuntament de torn no ho fa. Però és cert que a Barcelona no havien engegat cap procés sancionador en el primer any d’aplicació.\nAixò és donar per fet que ja s’ha aplicat en tots els casos que es podria haver fet, i no és veritat. A les administracions els ha faltat voluntat per aplicar les sancions. Mentrestant, la realitat és que el decret ens ha servit per negociar amb les propietats durant els processos judicials, i fins i tot el mateix dia del desnonament a la porta. I ho hem aconseguit, a vegades. Però perquè l’hem espremut nosaltres, no l’administració.\nHi ha consens a dir que el problema de fons és la manca d’habitatge públic, però també en el fet que solucionar-ho portaria dècades. Mentrestant, què s’ha de fer?\nQue s’aturin absolutament tots els desnonaments. Les moratòries i els decrets-llei deixen molta gent als marges. Si no hi ha una alternativa digna, és l’única opció. Aturar-ho tot. Actualment, s’ofereixen pensions sense divisió per a la família, o sense cuina, o lluny del barri on vivien, i això no ho podem considerar digne. A més, s’hauria de poder transformar el parc d’habitatge en mans de fons voltors en habitatge públic, perquè són antics immobles dels bancs que es van rescatar amb diners estatals.\nFins ara els decrets només d’aturar els desnonaments de grans tenidors, que són la majoria. Però s’han de suspendre també els d’algú a qui li han ocupat un dels dos pisos que té, i que en necessita els ingressos?\nÉs que no és un supòsit habitual, ni una realitat que suposi un problema social. El problema és que hi ha gent que acumula desenes d’habitatges mentre hi ha famílies que ni tan sols tenen un sostre. No estem en contra que la gent pugui adquirir una casa. Ara bé, si el desnonament implica que aquella família hagi d’acabar al carrer sense solució, o amb una solució que no és digna, això s’ha d’aturar.\nL’activista per l’habitatge Clàudia Ruscalleda, a la Ciutat Invisible, al cor de Sants / Jordi Play\nQui arriba a un sindicat?\nDe tot. Hi ha qui arriba a l’últim moment, amb la notificació d’un desnonament, i ve desesperat perquè a través de la resta de vies, com els serveis socials de l’Ajuntament, no ha trobat res que ho aturi. Ve gent a qui li volen apujar el lloguer. O qui ha deixat de pagar i no sap què passarà a partir d’ara. O gent que té problemes amb el propietari respecte a l’estat de l’immoble. O famílies a qui han tallat els subministraments.\nUna ullada ràpida a qualsevol assemblea o concentració per aturar desnonaments mostra un moviment especialment feminitzat. Per què?\nEl problema de l’habitatge no ve sol. Ve vinculat a la pobresa. I molts cops va associat a un problema laboral, de precarització. I això afecta molt més a les dones. Algunes dones que venen tenen marit, però són elles les que s’encarreguen d’anar a un lloc amb cinquanta persones desconegudes i explicar que els volen fer fora de casa i que han de triar entre donar menjar els seus fills o pagar el lloguer. No és una cosa que s’accepti tan fàcilment quan el sistema en què vivim ens diu que això és fracassar. Expressar-ho costa. I molts cops són les dones de la família les que ho acaben assumint.\nTambé s’hi veuen sovint mares solteres.\nLes dones que viuen soles moltes vegades tenen gent a càrrec, fills o gent gran. Moltes d’elles són migrades, amb feines associades al treball de les cures. Si moltes vegades ja és difícil mantenir una família amb dos sous, una dona sola ho té molt més complicat.\nEls sindicats empoderen?\nImpliquen prendre consciència d’una xarxa que no existia. Això és curiós: moltes dones s’acaben separant dels seus marits quan arriben als sindicats. Allà troben una gent que els fa de mirall. Només d’explicar el seu trajecte pel circuit de Serveis Socials i tot el que han viscut veuen que allò potser ja ajuda algú. Es reconeixen útils. I he vist gent que el primer dia no s’atreveix ni a parlar a l’assemblea i poc després està explicant un cas davant de les càmeres de televisió. Això no passa de manera espontània, sinó que es treballa. I hi ha dones que passen de sentir-se una despulla a trobar que tenen un paper important en un lloc.\nFa un any i mig es va celebrar el primer Congrés de l’Habitatge de Catalunya i d’allà en va sortir la campanya Guerra a Cerberus. Seguint la idea bèl·lica, què hauria de passar amb aquest fons voltor nord-americà perquè s’acabés la contesa?\nL’objectiu de mínims és que s’aturin els desnonaments a 200 famílies de què en tenim constància i que es regularitzi la situació de totes elles. Ara bé, el que volem és limitar l’acció d’aquests fons. Allò que va aconseguir la PAH amb els bancs, que ara passi amb els fons voltors.\nEls bancs són tangibles. Tenen una oficina, la gent hi va recurrentment, són fàcils d’identificar. Què implica que els fons siguin opacs i llunyans?\nSovint són il·localitzables. I difícils d’entendre. Perquè ara tenen un nom per aquí i un altre per allà. I diferents empreses. I poden invertir en actius immobiliaris, però també en armes o en pensions. El més complicat per totes aquestes incapacitats és el moment de parlar-hi. En el cas de Cerberus, es tracta d’un fons originari de Nova York. Això fa que no tinguis una seu que puguis visitar i pressionar-hi. És l’exemple d’altres casos, com Blackstone. Són grans estructures oparques que operen des de l’estranger i marquen el dia a dia dels nostres barris. És a dir, que hi ha fons voltors de Nova York decidint el futur de la gent del Poble-sec, o de Sants, o de qualsevol zona on han aterrat. I si intentes contactar-hi, et trobes un mur. Envies mails i no et contesten. No saps, a vegades, ni a quina adreça de correu has d’enviar-lo. I el súmmum és quan t’envien mediacions que es dediquen a marejar la perdiu per guanyar temps, sense voluntat de trobar una solució.\nAmb els grans propietaris del país això no passa?\nAmb un gran propietari o una immobiliària sempre tens un interlocutor que, com a mínim, et permet posar les cartes sobre la taula.\nL’activista Clàudia Ruscalleda, portaveu del Primer Congrés de l’Habitatge de Catalunya, abans de l’entrevista / Jordi Play\nHi ha un argument crític amb el moviment per l’habitatge que es repeteix sovint, especialment quan hi ha un desnonament i des de l’activisme s’assenyala els propietaris. Diu que la protesta està desenfocada, perquè els privats no han de fer-se càrrec de les situacions vulnerables de cada família, que això pertoca als governs.\nAquesta gent prefereixen que una família es quedi al carrer? Perquè a la Mesa d’Emergència la llista d’espera per a les famílies vulnerables que tenen un pis aprovat és de dos anys. Està clar que a l’ordre de responsabilitats no hi ha un únic actor. I ja ho assenyalem. Ens en fem un fart. Al final, però, la base d’aquest tema és si es considera que una casa hauria de ser un dret per a tothom o resulta que és un bé disponible per mercadejar. Això últim és un problema, i està molt vinculat a la realitat espanyola.\nPerquè és un país de propietaris. I s’ha integrat fins al fons la idea de la propietat privada. Per nosaltres és absurd haver de dir que tothom hauria de tenir una casa, però hi insistirem, perquè sembla que el problema social sigui la necessitat dels propietaris de guanyar diners sigui com sigui. Mentrestant, durant l’any de pandèmia, Catalunya ha viscut 15 desnonaments diaris. Quin és el resultat? Que qui està garantint ara mateix el dret a una llar a Catalunya és el moviment per l’habitatge.\nEls últims mesos hem vist imatges de càrregues policials, però també multes en massa per posar-se a la porta d’un edifici i intentar aturar un desnonament a l’Eixample. Quin és el cost d’aturar un desnonament?\nAcceptar que pots trobar-te la repressió de cara. Quan es van intensificar els desnonaments, ens vam trobar el cas flagrant de l’Eixample, però també detencions i identificacions en altres punts de manera habitual. La voluntat del moviment, però, ha sigut la de no pagar les multes i recórrer-les. Justament, perquè no quedi a la jurisprudència que s’accepta amb normalitat. A més, tenim clar que això és una resposta a l’esclat de l’organització que hi ha hagut. S’han multiplicat els sindicats d’habitatge i, per tant, la resposta repressiva també s’ha endurit.\nHi ha gent que ha deixat d’anar a desnonaments arran de les multes.\nL’objectiu de la repressió ja sabem quin és, i especialment quan parlem del moviment social que concentra més activitat de manera permanent. A més, és important perquè suposa la primera presa de consciència política de molts joves, que són un dels motors del moviment. Així que és cert que pot haver-hi algun cas de persones que se n’aparten, perquè la repressió el que vol és fer por. Però, en general, una cosa bonica d’aquest espai és que quan et volen fer fora de casa teva ja no tens gaire res a perdre. Pots anar més amb compte, o poden aconseguir que t’ho pensis dues vegades per fer segons què, però al final no hi ha més remei que estar allà, a la porta de l’edifici, per aconseguir que no facin fora una companya. I algunes vegades, com en el cas de la Maite de la Rambla, fins i tot som nosaltres els que fem retrocedir la policia, els jutjats i la propietat.\nEls polítics poden promoure molts canvis normatius, però al final la interpretació i la decisió queda en mans d’un jutge. Què us hi heu trobat, els últims mesos?\nMolta arbitrarietat. Casos vulnerables i recurrents queden subjectes a la interpretació particular de cada jutge. I això fa que ens trobem jutges supergarantistes que de seguida comprenen la gravetat del cas, i d’altres que tiren cap a l’altra banda. Presentant els mateixos recursos en situacions similars, et trobes decisions tan diferents que només pots extreure’n dues conclusions: que hi ha prejudicis polítics darrere d’aquests càrrecs judicials o que no estan prou ben articulades les lleis que haurien de garantir el dret fonamental de l’habitatge.\nActivisme pro habitatge Desnonaments Govern de la Generalitat Govern estatal Habitatge públic\nL’Ajuntament avala el lloguer d’una família del Poble-sec estafada\nAmb cinc menors a càrrec, van pagar durant mesos a un impostor i ara els anaven a desnonar\nUn veí de 84 anys, a punt de ser desnonat per un descuit burocràtic en plena depressió\nLa jutgessa ha ordenat l'expulsió de l'home amb data oberta, sense concretar el dia ni l'hora exacta del llançament


La joia més ben amagada de Hidden Track: el nou disc de Ferran Palau - El Temps de les Arts\nLa família de Hidden Track que ha participat a ‘Joia’. Autora: Sílvia Poch\nLa joia més ben amagada de Hidden Track: el nou disc de Ferran Palau\n03 des. 2021 Sandra Tello\nNo han passat ni nou mesos de la sortida de Parc (Hidden Track Records, 2021) que Ferran Palau, guanyador del I Premi El Temps de les Arts de Música Popular, presenta un nou recull de cançons abans d’acabar l’any. Joia (Hidden Track Records, 2021) són nou temes acústics a veu i guitarra que el músic de Collbató ha creat durant els processos creatius d’altres artistes que ell mateix ha acompanyat i que també participen en l’àlbum. Un treball sorgit d’un entorn creatiu i d’un sentiment de pertinença a una comunitat musical que ja és més que una discogràfica, és una família.\n“Si no existís Hidden no existiria aquest disc”. Ferran Palau va dir aquestes paraules fa poc més d’una setmana, en una trobada de premsa ‘secreta’, el passat 27 de novembre al SOHO House de Barcelona. Fins aquest divendres 3 de desembre, coincidint amb la sortida del disc, el segell discogràfic ens va demanar no publicar res sobre Joia. A la planta -1, el músic de Collbató esperava als periodistes per ensenyar un disc que no ha seguit ni seguirà el calendari habitual de promoció. Si bé la indústria musical ens té acostumades que quan un artista prepara disc nou primer ho anuncia a les xarxes socials i després per anar fent boca publica una o dues cançons (amb videoclip o sense) com a avançament, en aquest cas, cap prèvia, tot de cop.\nEl videoclip de ‘Joia’ està creat pel col·lectiu Òrbita i “traça una línia entre l’univers de les sectes i la gran família que tinc al voltant i que tant m’estimo”, descriu Ferran Palau. Autora: Sílvia Poch\nJoia és un disc ‘sui generis’ dins la discografia de Palau i així ho ha volgut demostrar en totes les parts del procés. D’entrada, no tenia la voluntat de presentar un nou àlbum, però fruit d’estar en un entorn del tot creatiu acompanyant les produccions de Maria Hein, Carlota Flâneur i Iris Deco, les cançons sortien soles. “Estic envoltat de futur i el futur és femení”, va apuntar a la presentació. Si bé ja està cansat de l’etiqueta del ‘pop metafísic’ que ell i El Petit de Cal Eril van crear i que la premsa i la indústria van exprimir al màxim, aquestes cançons noves tampoc entraven dins del catàleg actual de cançons que Palau defensa amb la seva banda.\nD’una pel·lícula a un disc\nAixí que se li va acudir que podien ser la banda sonora d’una pel·lícula. Un marc conceptual que el deixava crear cap a altres indrets i alliberar-se d’una possible pressió pròpia com a autor. La inquietud, des de la fascinació i el rebuig, que li provoquen les sectes havia de ser la temàtica del film. Però la pel·lícula no ha reeixit i ha guardat la idea de fer un llargmetratge en un calaix, esperant que en futur pugui fer-se realitat. I les cançons? Doncs per a un nou disc. Això sí, el videoclip que l’acompanya, creat pel col·lectiu Òrbita, sí que recull aquesta idea, representada amb la família de Hidden Track Records que ha fet possible aquestes cançons.\nPerquè Hidden, com va explicar Palau, podria ser com una secta, però en positiu. “És un espai de seguretat, amor i creativitat per les artistes”, escriu a la nota de premsa. Capitanejada per Louise Sansom, parella de Palau, la discogràfica és un projecte on les artistes s’hi senten molt còmodes i recolzades en tot moment. Aquest camí que han fet plegades és el camí que ha propiciat el naixement de Joia. A banda de quedar reflectit a nivell audiovisual, tot i que es tracti d’un disc molt cru, cantat a veu i guitarra i amb arranjaments de Jordi Matas, és potser de les obres més col·lectives de Ferran Palau. També hi podem escoltar les veus d’Anna Andreu, Marina Arrufat, Maria Hein, Iris Deco, Carlota Flâneur, Maria Espinosa, Louise Sansom, Júlia, Twin, Valentina Risi i Leo Palau. “No volia fer un disc de duets”, assegura Palau i és que la resta de veus l’acompanyen, com si cantessin a cau d’orella.\nEls discos són fotografies del moment dels universos creatius dels artistes i en aquest cas, Joia ho és en la seva totalitat. A Joia les persones són importants i els llocs, també. L’espai creatiu el Konvent de Berga, guanyador del I Premi El Temps de les Arts de Patrimoni, és un dels indrets vinculats al procés creatiu de l’àlbum i on van gravar i produir el disc de Carlota Flâneur: “Va arribar la primavera i les amigues del Konvent em van convidar a fer un concert acústic en una preciosa carpa de circ a Cal Rosal i de manera inesperada, durant la prova de so, em va sortir la llavor de la cançó “Joia”. Durant el camí de tornada a casa, conduint, em va sortir la frase ‘Per fi el que em fa feliç ho tinc i vaig mar endins” i tot va començar a agafar sentit’”.\nEl primer Palau de Ferran Palau\nTot i que Ferran Palau va explicar que no li agrada fer finals de gira i concerts especials, aquesta vegada l’ocasió s’ho val. L’any 2022 complirà deu anys de trajectòria i per primera vegada actuarà al Palau de la Música Catalana, el divendres 28 de gener, en el marc del Guitar BCN. Serà un concert antològic amb banda on repassarà cançons de tota la seva carrera i també interpretarà les noves cançons de Joia. Una de les poques ocasions per escoltar aquests temes en directe.\nEtiquetes Ferran Palau, Hidden Track Records, Música Navegació per les entrades\nL’art de la complicitat


La petjada d'aquell temporal històric encara és ben visible en diversos punts del territori mentre ajuntaments i pagesia lamenten el retard en les ajudes\nVa deixar una factura de 18 milions d'euros al Baix Empordà i encara no s'ha acabat de pagar. El Temporal Gloria va assotar fa un any el litoral català deixant un rastre de destrucció encara ben visible i un important debat sobre com afrontar l'urbanisme litoral en temps d'emergència climàtica.\nLa penúltima setmana de Gener del 2020 'la tempesta perfecta', inèdita en dècades, va combinar crescudes dramàtiques de rius i rieres, fortes precipitacions i onades gegants. La façana litoral va quedar greument danyada i els cultius malmesos. La xarxa viària va col·lapsar, hi va haver víctimes mortals, esfondrament d'edificis i urbanisme costaner, platges esborrades i plenes de brossa natural i humana i una factura milionària per negocis i explotacions agrícoles.\nTorroella de Montgrí encara ha d'arreglar la potabilitzadora\nTorroella de Montgrí i l'Estartit es van endur la pitjor part amb una crescuda mai vista del riu Ter que va trencar les motes, negar camps de cultiu i va inundar la part baixa dels dos nuclis. Amb un factura de 4,3 milions d'euros de destrosses encara hi ha coses per arreglar.\nSi bé l'ACA ha refet i modernitzat les motes del Riu i rieres adjascents la potabilitzadora d'aigua segueix essent provisional. S'està redactant un projecte per valor d'un milió d'euros per deixar-la automàtica i operativa pels propers anys. També segueix essent ben visible el rastre a la desembocadura del Ter on encara hi ha multitud de troncs que van baixar pel riu i que esperen poder recollir en els propers mesos.\nL'espigó de Rius i Calvet per refer, els passejos marítims arranjats\nAllà on també segueix essent molt visible el rastre del Gloria és a Sant Feliu de Guíxols. L'espigó de Can Rius és el 'monument' que en resta. La força de les ones va tombar aquesta infraestructura i va danyar greument el port. En aquest espai Ports de la Generalitat va fer una actuació d'urgència per apuntalar el far i la bocana però l'espigó està a l'espera d'executar-se el projecte d'obres aprovat definitivament fa just un mes.\nA Platja d'Aro i Sant Antoni de Calonge, en canvi, el rastre del Gloria ja pràcticament no es veu si no fos per les obres que encara s'hi van fent. En ambdós municipis amb factures similars d'un milió i mig d'euros de danys per barba, van esfondrar-se els respectius passejos marítims. Els Ajuntaments amb Costes de l'Estat van executar l'arranjament dels espais i en el cas de Platja d'Aro aquell episodi ha servit perquè l'Ajuntament es plantegi seriosament una rehabilitació total del Passeig Marítim.\nUn desaparegut encara per trobar\nA Palafrugell va col·lapsar el pati d'una casa a Tamariu sense danys personals. En canvi on sí hi va haver víctimes va ser a Palamós. Un mariner filipí i un usuari del Port Marina van caure a l'aigua mentre feinejaven a les seves barques. El mariner encara segueix desaparegut. Al costat dels danys personals a la ciutat portuària del Baix Empordà va cedir part de l'espigó de port marina i van col·lapsar tres naus que emmagatzemaven vaixells.\nCom a Sant Feliu de Guíxols, Ports de la Generalitat va haver de fer una actuació urgent per reforçar els dics de pràcticament tots els racons de la infraestructura per valor de 4,7 milions d'euros\nLa pagesia lamenta que no ha cobrat les ajudes\nEl que va desaparèixer aparentment més ràpid va ser les inundacions als camps de cultius. Les destrosses en el sector agrícola van ser de quasi 5 milions d'euros. A Colomers, Foixà, Jafre, Verges, La Tallada, Serra de Daró i Ullà tant el Ter com el Daró van sortir de mare inundant camps de conreu. Hi va haver diverses hectàrees de pomeres i cereal molt danyades. Com també ho va resultar la infrarestructura agrícola com naus, canalitzacions i materials de cultiu.\nSi recuperar-se del Temporal Gloria no fos prou complex, la cosa encara es va complicar més amb l'arribada de la pandèmia que va retrassar algunes actuacions.\nAllà on hi ha consens pràcticament generalitzat al Territori és en que les ajudes de les administracions autonòmica i estatal no han pal·liat ni de bon tros els desperfectes. Alguns ajuntaments com el de Torroella i Sant Feliu de Guíxols han lamentat en més d'una ocasió que s'han sentit sols, el de Verges que hi ha actuacions que no s'han fet, com a les motes del poble, i el sector agrícola denuncia que les ajudes només han arribat al 30% dels productors.


Avià dedica una setmana sencera a la gent gran i homenatjarà 22 persones que han fet 80 anys - Aquí Berguedà\nSerà del 27 al 3 d'octubre i arriba després d'un any, el 2020, en què es va haver de suspendre per culpa de la pandèmia\nTorna la Setmana d’Homenatge a la Gent Gran d’Avià. Serà del 27 al 3 d’octubre i arriba després d’un any, el 2020, en què es va haver de suspendre per culpa de la pandèmia. Aquest any es podrà fer, però haurà de ser seguint les mesures de contenció del coronavirus.\nÉs la 32a edició de la setmana dedicada a la gent gran del poble. Durant set dies, Avià s’omplirà d’activitats com conferències, caminades, música, concursos esportius, cinema, teatre o actuacions de màgia. A més, com en cadascuna de les edicions anteriors, la Setmana d’Homenatge a la Gent Gran retrà honors a aquells avianesos que hagin fet 80 anys durant el 2021. A banda, com que l’edició de l’any passat es va suspendre, també s’homenatjarà els empadronats que van fer els anys el 2020. En total, se celebraran 22 vuitantens aniversaris.\nL’acte dels aniversaris serà el 3 d’octubre, després del dinar de celebració a l’Ateneu. Serà la cloenda de la Setmana, que com sempre organitza el Casal de la Gent Gran, amb la col·laboració de l’Ajuntament d’Avià, la Coral Santa Maria d’Avià, el Grup de Geganters Solidaris, el Club Petanca d’Avià i Correnotes Band.\nLes activitats programades en el marc de la XXXII Setmana d’Homenatge a la Gent Gran són obertes a la participació de tothom que ho desitgi. Ara bé, per culpa de les restriccions contra la Covid-19, cal realitzar una inscripció prèvia a l’Ajuntament d’Avià o al Casal de la Gent Gran. Els horaris per poder-ho fer son dimecres d’11 h a 13 h i la resta de la setmana de 17 h a 19 h.\nConsulta tots els actes de la XXXII Setmana d’Homenatge a la Gent Gran d’Avià al Sortim, l’agenda cultural de l’Aquí Berguedà\nGent granSetmana d'Homenatge a la Gent Gran