La qualitat democràtica a l’Estat espanyol, assignatura pendent - La Realitat\nLa qualitat democràtica a l’Estat espanyol, assignatura pendent\nTot feia pensar que l’arribada del primer govern de coalició de la història recent de l’Estat espanyol, pactat entre PSOE i Unidas Podemos, al qual el màrqueting polític ràpidament va aprofitar per anomenar “el més progressista de la història”, ens portaria grans avenços en matèria de drets socials i també polítics. Tanmateix, els mesos han anat passant i, més enllà de pandèmies, els passos no són prou grans, valents ni ràpids. I els avenços en qualitat democràtica brillen per la seva absència.\nÉs especialment contradictori per una força com Unidas Podemos, que va fer de la regeneració democràtica la seva bandera, que precisament un dels camps on menys victòries es recullin sigui aquest. Però no podem dir que, precisament, ens pugui sorprendre l’immobilisme: el PSOE és el garant del règim, és qui s’ha ocupat, de fa anys, que la democràcia espanyola no avanci, que l’Estat continuï estable, sense cap mena de canvi, ni tan sols aparent.\nAixí, l’immobilisme en qüestions de qualitat democràtica ha estat múltiple i divers. Aquest article podria ser molt més exhaustiu, repassant apartat per apartat tota la feina pendent i que no es pot abordar, no per incapacitat, sinó per falta de voluntat política. A continuació repassarem alguns dels exemples més paradigmàtics: terminis que no acaben mai, iniciatives parlamentàries amb entrades “VIP” per debatre’s, secrets oficials custodiats pel Generalísimo, renovacions dels òrgans judicials pactades amb el dimoni, monarquies reprovables de vacances als Emirats Àrabs o Lleis Mordassa que ens silencien i menyspreen.\nEls paranys a les institucions: el Gobierno Más Tramposo de la Historia\nQualsevol que hagi tingut un mínim contacte amb les institucions, però especialment amb les cambres legislatives, sabrà que una de les armes amb les quals els grups parlamentaris poden jugar a accelerar o endarrerir l’arribada de legislacions segons l’interès existent és el dels terminis.\nEn primer lloc, perquè una iniciativa pugui començar el seu recorregut parlamentari ha de ser admès per la Mesa del Congreso o de les comissions. Proposicions de llei, proposicions no de llei, preguntes escrites, creacions de comissions d’investigació… tot ha de tenir un format, i tot ha d’agradar a la Mesa. Tot i que ja parlarem més endavant de què passa quan la Mesa veta sistemàticament una comissió d’investigació concreta, la de la monarquia en aquest cas, quins altres poders té la Mesa? Doncs la capacitat de decidir ordres, i la capacitat de posar en avís al Gobierno sobre què es cou al Congreso.\nMés enllà d’aquest primer tràmit, les Proposicions de Llei tenen un segon tràmit: passar abans per l’autorització del Gobierno. Així, els partits del govern aprofiten l’avantatge que això els dona per, encara que s’hagin presentat més tard, discutir les proposicions de llei en els termes que a ells els interessa, i l’exemple més fàcil és el del cas de la reforma de la LOREG, la Ley Orgánica del Régimen Electoral General, per tal de modificar el vot exterior i derogar el vot pregat: tot i que el Grup Parlamentari Republicà (conformat per Esquerra Republicana de Catalunya i Sobiranistes) vam presentar la nostra proposta el 18 de desembre del 2020, ens va acabar avançant per la dreta la proposta de PSOE i UP tot i haver-se presentat 48 dies més tard.\nQuan una iniciativa legislativa passa aquest primer tall, però, comença un període en el qual els grups parlamentaris hi poden presentar esmenes, tant a la totalitat (i presentant, per tant, text alternatiu – excepte en aquells casos, com els Pressupostos Generals de l’Estat, on només són de devolució-) com a l’articulat (modificant els articles, afegint-ne o eliminant-ne). Una iniciativa pot anar-se prorrogant sense aturador fins al moment que interessa al Gobierno o, per contra, no arribar a passar mai el tall. En aquest segon parany tornem a trobar la reforma del vot exterior, que tot just ara s’està debatent en ponència després de gairebé 9 mesos en pròrroga de presentació d’esmenes que encara no té fi, tot i que hi ha altres casos més significatius.\nEls secrets oficials continuen guardant-se amb la clau de Franco: el Gobierno Más Trilerista de la Historia\nProbablement, el cas més paradigmàtic d’aquesta situació de pròrroga infinita és el de la Ley de Secretos Oficiales. Per despistats, la llei vigent, la que s’encarrega de regular els secrets més importants de l’estat, és una llei directament heretada del franquisme. Aprovada el 1969, no se n’ha tocat ni una coma.\nA principis de la legislatura, concretament el 13 de desembre del 2019, el Partit Nacionalista Basc es va atrevir a presentar una Proposició de Llei. Uns quants dies després, el dia 15 de gener del 2020, va ser admesa a tràmit per la Mesa del Congreso. Des de llavors, portem més de 50 pròrrogues d’aquest termini, que corresponen a més de 450 dies.\nSembla clar, doncs, que el Gobierno té poc interès a obrir aquesta capsa de Pandora. Si ho mirem des del punt de vista del PSOE, la jugada és clara: quants secrets d’Estat, molts sota el seu govern, sortirien a la llum? Quantes coses reprovables a ull públic s’han amagat darrere aquesta denominació? Doncs més enllà de secrets grans, com el de la veritat del cop d’Estat fallit del 23-F, hi ha petites coses quotidianes, gairebé invisibles a l’ull ciutadà, que s’emparen sota una norma redactada pel franquisme. Una d’elles és el contingut i les càrregues que els vaixells de la naviliera saudita Bahri, coneguts els seus vaixells com “els vaixells de la mort”, fan a ports espanyols, i que tenen una gran i estreta relació amb el paper de l’Aràbia Saudita a la Guerra del Iemen. Tot i les múltiples preguntes, especialment aquesta legislatura dels grups Republicà i de Bildu, la resposta del Gobierno és sempre breu i calcada: “en relación con el acceso a los datos concretos de cargas en buques, cabe señalar que la información contenida en el documento de la declaración de exportación es confidencial por naturaleza”. Fa aproximadament un mes, però, vam tenir una petita gran victòria: el Gobierno va haver de reconèixer una càrrega de cartutxos i coets en una parada a Sagunt d’un d’aquests vaixells. L’Estat espanyol és còmplice de la perpetuació de la guerra i els atacs contra civils al Iemen, i cap urna de secrets franquista ens ho podrà fer oblidar.\nLa renovació dels òrgans judicials: El Gobierno Más Ciego de la Historia\n“Hem vingut a canviar les coses”. “Hem vingut a posar fi al bipartidisme”. Estava clar que Unidas Podemos no podria dur a terme tots els maximalismes del seu discurs polític de regeneració democràtica des d’un govern de coalició amb el garant del règim, i estava clar que existirien moltes contradiccions que tensarien la corda d’una formació tan jove com Podemos. Però la realitat és que tampoc esperàvem un intercanvi de cromos al capdavant dels òrgans judicials amb el vistiplau i la participació activa dels membres d’UP.\nDesprés de dos anys d’endarreriment en la renovació dels òrgans judicials, i de seriosos avisos de les institucions europees, un pacte d’últim moment entre PSOE i PP va portar UP a votar a Enrique Arnaldo i Concha Espejel, candidats del PP, al Tribunal Constitucional. Dos vots “insignificants” a canvi de 10 anys de majoria progressista al TC, tot i que ja ens sabem com van també els progressismes a segons quins espais.\nAixí, i tot i alguns trencaments de la disciplina de vot més que dignes, la regeneració democràtica a la Justícia ha estat, una vegada més, clarament insuficient, basada només en un nou decantament de la balança que, a més, ha donat entrada (amb l’aval dels vots d’UP) als polèmics candidats del PP, una apartada d’una peça del Cas Gürtel per afinitat amb el PP, i un altre que apareix al sumari del Cas Lezo. Ojos que no ven, corazón que no siente.\nInvestigar la monarquia? El Gobierno Más Coronado de la Historia\nQualsevol pensaria que la regeneració democràtica afectaria totes les institucions. Com ja hem vist, ni el poder Legislatiu, ni l’Executiu ni el Judicial escapen de les trampes i els trucs, però què passa amb el cap de l’Estat? Què hi ha de la monarquia?\nDurant aquesta legislatura, hem vist com un rei emèrit ha fugit del país davant els avisos d’investigació per part de la Fiscalia suïssa d’alguns dels seus comptes corrents, per, presumptament, ser diners d’origen dubtós, vinculats a comissions rebudes per part de les perilloses amistats dels Emirats Àrabs i l’Aràbia Saudita que ara li donen refugi.\nMés enllà de la tasca judicial, és imprescindible que les institucions legislatives, els parlaments, puguin exercir un control públic sobre activitats més que dubtoses. Perquè més enllà de les responsabilitats judicials, existeixen unes responsabilitats polítiques que cal fer públiques i notòries. Aquí és on apareixen les comissions d’investigació.\nAl Congreso s’han vist comissions d’investigació de diferents tipus, des de la d’“utilització il·legal de recursos del Ministerio de l’Interior” (de les informacions del cas Kitchen) fins a les de vacunes i pla de vacunació, passant per la de l’accident ferroviari de Santiago o la de l’accident del vol JK5022 d’Spanair. Aquestes comissions han posat al centre de l’agenda política qüestions d’interès públic a través de plans de treball, compareixences vàries i conclusions. Però ja us podeu imaginar quin és el tema que sempre és vetat, que no pot ni tan sols plantejar-se: la monarquia.\nPP, PSOE i VOX, que sempre s’havien amagat darrere dels lletrats del Congreso per no admetre a tràmit cap sol·licitud de creació de comissió d’investigació sobre els afers de la monarquia, van quedar al descobert a principis d’aquest any 2021: per primera vegada els lletrats van avalar la proposta. Fins al 5 de març del 2020, quatre vegades s’havia intentat investigar la monarquia per diferents causes: totes havien quedat bloquejades pels lletrats, fins, com dèiem, el passat 13 de gener del 2021, on les caretes van caure (sense massa sorpreses) i una nova tensió entre els socis de govern va aparèixer. Pídeme lo que quieras, rey.\nLa llei mordassa ens segueix tapant la boca: El Gobierno Más Silencioso de la Historia\nAra bé, si parlem de la joia de la corona dels problemes de qualitat democràtica a l’Estat, no podem deixar de parlar de la Ley de Seguridad Ciudadana, coneguda popularment com a Llei Mordassa, una llei que ens tapa la boca i ens coacciona a manifestar-nos públicament d’ençà que fou aprovada pel PP l’any 2015.\nEstarem d’acord que, n’esperem més o menys, és un deure indispensable per una coalició de govern que s’anomena progressista la derogació d’una llei que, com és el cas, retalla drets, deures i llibertats de la població. El Gobierno ha trigat mitja legislatura a presentar una contraproposta, dos anys que han emparat nous abusos policials i judicials contra persones que han fet ús del dret legítim a la manifestació. Cap por a la reacció policial, com la que ja es va fer sentir als carrers de Madrid a principis de desembre, pot justificar que se segueixi allargant la derogació d’aquesta llei.\nConclusió: el PSOE com a porter de les clavegueres de l’Estat\nLa qualitat democràtica brilla per la seva absència a l’Estat espanyol, esdevenint un veritable oxímoron que ens dona exemples i arguments cada dia, omplint pàgines als diaris i principals mitjans de comunicació.\nEl PSOE mai podrà avalar millores en la qualitat democràtica que siguin significatives perquè ens demostra, dia rere dia, que és el garant del règim. Amb un PP escurat a la dreta, fantasiejant amb els postulats de VOX, el PSOE s’erigeix en el partit de l’ordre, el de la responsabilitat, el de la protecció de les institucions del regne. S’erigeix en el porter que s’assegura que tot canviï perquè res canviï.\nArticle anteriorReforma laboral: no es pot esperar més\nArticle següentUna ruptura solo posible desde el soberanismo


La Lleida Lan Party estrena el Magical amb el rodatge d’una producció audiovisual — Magical Media\nEsteu aquí: Inici → Notícies → La Lleida Lan Party estrena el Magical amb el rodatge d’una producció audiovisual\nLa producció audiovisual, del gènere de terror, és sobre zombis templaris. Els exteriors s'han rodat al Castell templer de Gardeny i els interiors als platós del centre © Ajuntament de Lleida\nLa Lleida ha estrenat aquest cap de setmana el Magical Media amb la celebració de la Lan Party, que s’ha inclòs en els actes la Festa Major de la ciutat. La cita amb els amants, curiosos i simpatitzants de les noves tecnologies, la informàtica o els infojocs s’ha organitzat en l’edifici del Magical i en diferents instal·lacions del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida. L’alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha visitat l’espai i ha avançat que la Lan Party ha estrenat el Magical amb el rodatge d’una producció audiovisual. Segons l’alcalde, aquesta és la millor manera d’estrenar aquest Centre Experimental per a la Producció Audiovisual, Multimèdia, Digitalització i Arxiu de Continguts. Es tracta d’una producció del gènere de terror sobre zombis templaris, que ha rodat els exteriors al Castell templer de Gardeny i els interiors als platós del centre i en la qual hi han participat uns 40 lleidatans, entre productors i actors.\nLa Lleida Magical Lan Party ha aplegat uns 500 participants, fet que la converteix, segons ha afirmat l’alcalde de Lleida, “en una de les trobades més importants de l’estat”. Durant els tres dies que té lloc, des de divendres i fins demà diumenge, proposa una oferta variada d’entreteniments. Entre les moltes activitats programades, destaca el concurs de creació d’edificis 3D per Google Heart, que permetrà veure aviat per Internet diversos edificis de la ciutat en aquest format. Uns altres atractius són la “Future Modding Tournament”, per “tunejar” els ordinadors, o el taller de vinil i pintura combinats.\nLa “Lleida Magical Lan Party” ha augmentat enguany la seva oferta amb Expotaku, un espai per promocionar i gaudir de la cultura dels amants del manga i l’anime on els participants i visitants han trobat múltiples activitats relacionats amb el món del manga i del còmic. Els jocs de rol també tenen el seu espai, així com les consoles, que estan a l’abast dels aficionats a aquests tipus d’entreteniment comú per a totes les edats.\nTambé, dins el marc de la “Lleida Magical LAN Party” s’estan oferint visites guiades al Parc Científic i a l’Arboretum Pius Font i Quer. Per apuntar-se, cal trucar prèviament al telèfon 010.\nAquesta trobada està patrocinada per l’Ajuntament de Lleida, el Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, Movistar i IWS., i ha sorgit de la iniciativa ciutadana i de les Xarxes Socials. A més, té la col·laboració d'altres institucions i entitats i dels voluntaris.\nMés informació i inscripcions en l’adreça: http://magical-party.blogspot.com/\nMés informació d’Expotaku a: http://www.expotaku.com/lleida


El nostre projecte - lloretguide.com\nÉs un plaer per nosaltres presentar-vos aquest nou projecte, una eina imprescindible per tot aquell que vulgui conèixer la nostra vila i tingui la curiositat de voler viure com un més a casa nostra.\nMés enllà del turisme de sol i platja, Lloret de Mar té un munt d’activitats tant lúdiques com culturals o esportives que val la pena conèixer amb l´ajuda de LloretGuide, un web creat amb la intenció de mostrar als visitants més inquiets tots els racons que encara queden per descobrir més enllà de les nostres fantàstiques platges.\nLloretGuide neix des del cor, des de l’estimació a la nostra població la qual creiem que té encara molt per ensenyar.\nGaudeix de LloretGuide i aprofita aquesta oportunitat que dóna a tots aquells que vulguin gaudir dels costums locals i de la manera de fer dels seus habitants de la mà dels qui més orgullosos estan d’ensenyar-vos aquesta bonica població de la Costa Brava, els seus habitants que us faran d’amfitrions encantats de poder presentar totes les peculiaritats que els fan sentir orgullosos de ser lloretencs.\nCom no pot ser d’una altra manera, LloretGuide aposta per un turisme sostenible que incideix en el territori, posant en valor la seva història, els seus costums més arrelats, la seva gastronomia, el seu entorn natural en plena Costa Brava, entre mar i muntanya, i tot això més enllà dels circuits comercials i sentint les tradicions que encara avui dia perduren.\nLa nostra principal peculiaritat és l’aposta per personalitzar cada una de les activitats que s’hi ofereixen de tal manera que cada una d’elles es combini amb propostes originals per tal que l’experiència sigui única i exclusiva per a cada un de vosaltres.\nNo trobeu que és justament l´eina que ens faltava per conèixer el Lloret més autèntic? Aprofiteu-la i gaudiu-la, no us en penedireu.


com saber si ets el seu pollet o la seva xicota - Cites\nCom saber si ets el seu pollet o la seva xicota\nPer Adam Shadows 2 de novembre de 2016\nHola Bon noi i merda,\nEm dic Marian. Tinc 30 anys, vaig a 31 anys i segueixo solter com sempre.\nHe estat connectat amb aquest tipus durant els últims tres anys. Ens vam conèixer al novembre de 2013 i de seguida vam tenir una connexió. Passem l’estona i ell es queda la nit els caps de setmana, però mai anem de cites.\nEns enviem uns dolços textos, i jo parlo amb ell cada dia.\nUna nit, aquest noi i jo vam sortir amb un grup d'amics. Aleshores, va conèixer a aquesta noia o, com em va dir, una noia que 'coneix des de temps enrere'. Tanmateix, no m’ho vaig pensar res, perquè va tornar amb mi. I l’endemà al matí, ens va comprar l’esmorzar mentre jo encara dormia.\nDesprés d’això, les coses van canviar. Va començar a parlar amb mi menys i va començar a veure més aquesta nova noia. Vine a conèixer-ho, van començar a sortir. No em va dir, però era evident a les xarxes socials.\nVa arribar un dia i em va dir que tenia càncer. Va dir que volia estar allà per ella, i van sortir, per la qual cosa vaig deixar-ho.\nSis mesos després, va trucar a la porta a les 3 del matí. Vaig pensar que alguna cosa podia estar malament, però ell només va venir perquè em trobava a faltar. Breu història curta, jo estava borratxo, estava borratxo i ens vam connectar.\nAixò va continuar passant durant tot l’estiu. Crec que podria haver estat per ell una escapada del que estava passant amb la seva xicota. Em vaig sentir malament pel que feia, però al mateix temps, vaig estar bé amb això perquè estic atret per ell.\ndutxes d'aigua calenta i acne\nPerò finalment, vaig haver de tallar-lo.\nEm vaig mudar de la ciutat i no en vaig saber gaire. Tot i això, una nit, em va enviar una sèrie de textos dient-me quant em troba a faltar i vol venir a visitar.\nLi vaig preguntar si encara estava amb la seva xicota. Va dir que sí, i que només li diria que se n’anava per feina. Evidentment, em molestava amb ell i vaig dir: 'Si l'estimessis, no voldríeu veure'm'.\nAixò li va bullir la sang, i va continuar amb un gran regal sobre com ell l'estima i jo no el sé, però ell m'atrau i encara em vol veure.\nMai va venir a visitar-lo. No vam tornar a parlar durant almenys uns mesos.\nAl voltant de l'any nou d'aquest any, em va fer missatges de text. Li vaig preguntar per ella i em va dir que s’havien trencat. D'acord, escenari diferent. Podeu venir a visitar-lo ara.\nMai no va venir a visitar-lo, però vaig acabar tornant-hi. Va ser la primera persona que va venir a visitar quan vaig tornar i, per descomptat, ens vam connectar. El seu toc només m’aconsegueix.\nEl veia cada cap de setmana des que tornava a casa, però ara torna a sortir a la deriva. He tornat gairebé tres mesos.\nVeig les seves xarxes socials i veig fotos de coses que fa al mateix temps que hi és, però no es mostren juntes. Ella utilitza el seu hashtag que van fer per ells mateixos, però ell no.\nEncara envia textos dolços (i bruts), però em fa massa por preguntar-li si torna amb aquesta noia.\nAcabo de ser el pollastre lateral durant els darrers tres anys? Sé que ho faig jo, però només em fa por que em preguntin el que passa. Em molesta veure aquelles publicacions, però el meu cor batega quan em fa un text.\nSé que ho dic molt, però tinc un bon amic “Stacey” que es trobava en una situació molt similar.\nAcoratjo perquè és una de les persones més fortes i independents que conec, però encara es trobava en la mateixa posició sofhomòrica que tens.\nEl noi d'aquesta situació de Stacey també és un molt amic meu, de fet, un dels meus companys de cas. Així que, quan van venir a parlar-me de la picabaralla d'aquest amant, va resultar bastant incòmode.\nDesprés d’escoltar les dues parts, aquí teniu el que va passar.\nAquests dos havien estat coquetejant i connectant-se ocasionalment durant ANYS. (Jo diria que n’és cinc o set.) L’any passat, la seva relació finalment es va convertir en alguna cosa tangible, ja que sortien cada setmana per beure vi, veure pel·lícules, agafar-se i, per descomptat, fer relacions sexuals.\nAixò va passar durant un any, però mai no ens ho va dir a cap de nosaltres (els seus amics més propers). L’única raó per la qual vaig conèixer aquest discurs va ser a causa de Stacey, que no havia escatimat cap detall sobre la seva fugida història.\n(També m'havia assabentat que, com tu, ha enganyat a les núvies passades amb Stacey, que continuava sent la seva coherent.)\nEssencialment havia mantingut un secret de la relació d'un any sencer dels seus amics més propers, dient-li que 'encara no estava preparat per ser oficial'.\nA finals d’aquell any, els nois vam fer un viatge a Cuba ... on va conèixer algú. Algú a qui va insistir que estimava.\nDesconegut de Stacey, va començar a sortir amb aquesta noia quan vam tornar, tallant tots els llaços amb Stacey fins que vaig haver de dir-li que havia conegut algú altre quan em va preguntar sobre aquest punt en blanc.\nEra VIVIDA, i és comprensible. Però fa poc, ell i aquesta noia es van separar. I endevina què? Ell i Stacey van començar a parlar.\nPer sort, Stacey tenia prou respecte per ella mateixa (després de veure-ho de nou, però només una vegada) que es va adonar que no mereix ser cap noia.\nAplico tot això perquè sento que us han posat en aquesta mateixa posició. Tres anys és un temps pràctic. Si res ha avançat pel que fa a l’oficialitat i es troba amb les altres dones (i fa trampes) mentre que aquesta “relació” que teniu segueix xutant, hauríeu de saber maleït que aquest tipus sigui un merda de primer nivell.\nHauríeu de saber, maleït, que aquest noi és un merda de primer nivell.\nEsmentes molt els seus mitjans socials en el teu missatge. En aquest cas, em volia preguntar: ¿El seu compte mai inclou fotos de vosaltres dos junts?\nVull dir, si publica publicacions amb aquesta noia de nou i no ha publicat mai cap de vosaltres en els tres anys, aleshores teniu la vostra resposta: ets el seu petit secret brut, un secret que fot de tant en tant. al temps, perquè és divertit i està disponible.\nflors del casament victòria\nDirà tot el que necessiti per dir per entrar als pantalons. Una míssima “et trobo a faltar” seguida d’alguna altra retòrica bruta, i estàs punxeguda a les seves mans.\nVostè no va escoltar molt d'ell quan es va mudar, perquè, en moure's, va eliminar la físicitat d'aquesta relació, que és tot el que ell ha volgut.\nSé que això sona dur, però realment estic molest en nom vostre. És un tipus com aquest qui dóna a la majoria de nosaltres simpàtics un mal nom.\nPer tant, per respondre a la teva pregunta, Marian: Sí, crec que ets el seu tip.\nNo importa el seu estat, sou el seu pla de caiguda de confiança i fidel. Un pla de recuperació en què no necessita gastar diners ni treure a sopar. Aquesta no és una inversió baixa, Marian; no és inversió.\nTu ets el seu costat. No importa el seu estat, sou el seu pla de caiguda de confiança i fidel.\nEstà aprofitant els vostres sentiments per obtenir el que vol. I el que vol és el sexe, res més. Cal acabar amb això. En no donar-li el que vol, estàs dient-li que això no està bé. I, francament, no ho és.\nPotser finalment us considerarà com una cosa més oficial un cop posat el peu, però ho dubto seriosament. Aquest tipus és un enganyador, i fa anys que se n’aprofita.\nNo ho vols per tu mateix, oi? Acabeu-vos amb ell. Ets millor que això.\nUna part de la raó per la qual sóc un puto ara és perquè solia caure enrere quan no era.\nJo era un nen realment romàntic - realment estúpid, realment centrat en jo mateix i, de tant en tant, triaria a algú que estimava, em llançaria imprudentment cap a ells i esperava que es llencessin a la dreta.\nMai va funcionar realment, en el sentit tradicional. I, finalment, vaig deixar de provar, de tenir cura i de dir a la gent que provava o em preocupava. Això va començar a treballar.\nRàpidament em vaig adonar que no només jo era millor en aquesta estratègia, sinó que també era, en el seu nucli, una tàctica molt més eficaç.\nPerò, en aquell moment, em vaig trobar en algunes situacions semblants a les que ara sembla. Avui en dia, probablement estic a l’altra banda i, per empatitzar amb vosaltres, necessitaré viatjar una mica en el temps.\nLes coses poden resultar desordenades, així que teniu-me.\nHi ha aquesta noia, Mare. Ja he escrit sobre ella. Ens vivim els uns als altres des que érem nens i hem intentat estar junts i fallar moltes vegades. Intentem fallar i intentem fallir, datem a altres persones i seguim endavant. Però sempre tornem a cercar-nos a la vida de l’altre a causa d’aquesta teòrica lleialtat que hem construït els uns pels altres.\nPodem agradar a aquesta altra gent, fins i tot a estimar-los. Però sempre farem temps els uns pels altres, encara que sigui només un minut, una hora, un dia.\nAixò ho fem per una senzilla raó: no importa amb qui es troba, vaig venir el primer. No importa el que faci, ella va estar allà des del principi.\nElla em coneixia abans que jo fins i tot jo, i viceversa. Potser no sabem cap a on anem, però sempre sabem d’on ve l’altre, d’on hem estat.\nTècnicament ets l’altra dona en tot això, però també ets la dona original. Vas ser el primer (relativament parlant).\nTècnicament ets l’altra dona en tot això, però també ets la dona original.\nAixò és important i això porta pes. Hi éreu abans que ella. Ets el que té l’avantatge històric. A tu li va agradar primer, i mai no li va superar.\nÉs per això que continua submergint-se a la vostra vida; de tant en tant la seva vida necessita un instant de tu.\nLa meva por és que l’interpreteu malament com una posició de debilitat. És una posició de força i és vostra. Ell continuarà tornant a tu perquè tens un historial i continuaràs fent el mateix.\nCap dels dos no és correcte o equivocat. Utilitzeu aquesta ambigüitat al vostre avantatge.\nAcostumem a saltar a assaonar els homes que salten per dins i fora de la vida de les dones, com si tinguessin un joc final per a tot, i no siguin clarament tan indefensos i perduts.\nPerò no sembla que faci això per fer-te mal, i potser ni tan sols és conscient que ho és.\nÉs curiós com podem fer vacil·lació entre quedar-nos cegats per allò que hi ha davant i la idea del que hi ha tan lluny. Aquestes són tan sovint les dues opcions més atractives. És probable que lluiti per equilibrar-ho, i només serà el que tingui una mica de distància del seu costat.\nNo sap el que vol. Aquest no és un defecte de caràcter; aquesta és la realitat. És comprensible.\nQui sap què vol? I per què sempre fem servir aquesta frase amb aquesta hipòtesi que acompanya que és estàtica i perenne?\nEl que volem canvia a mesura que envellim, a mesura que aprenem. Per a alguns de nosaltres, canvia amb el sol. Segur que podeu simpatitzar amb això. De vegades el desitges, de vegades vol allunyar quilòmetres o sentir-se empoderat rebutjant-lo.\nSom humans. No crec que hi hagi alguna cosa necessàriament malament, a excepció del que fa mal. Aquestes coses tenen la tendència a no millorar ni pitjor, sinó a existir en un limbo que compleix les seves parts.\nMare i jo mai vam ser una cosa real durant més que una instantània en el temps. Però sempre hem sigut aquesta cosa general, aquesta inconsistència eterna, que es molesta entre una altra i altra. Ha estat així des dels 14 anys. Ja tenim 24 anys.\nCap de nosaltres fa cap mal. Això som qui som. I, tot i que sabem que no és el millor de seguir orbitant els uns als altres, alguna cosa em diu que cal.\nPerquè fins i tot després de tot aquest temps, som tots els que sabem. Som els únics que podem empipar-nos de casa. Sabem que no som bons els uns pels altres, tret de petites dosis, i actuem en conseqüència.\nÉs desgarrador cada vegada que maleït. Però és la vida i la vida fa mal. I de vegades és millor quan, de tant en tant, ruixeu algunes coses que us podrien emmalaltir.\nSembla que estimes aquest tipus, així que sens dubte és alguna cosa. No escolteu les persones que us diuen que no val la pena estimar-les a no ser que us encantin de nou. Ens encanta a qui hem d'estimar perquè no podem evitar-ho, i la teràpia d'aversió acostuma a no connectar-se amb els cors que no volen escoltar-la.\nArrel de tot això, sóc un consumidor de temps per a Mare. Unes vacances a l'any massa tòxiques per aprofitar-ne més.\nSi sou per omplir el temps, feu-lo com a rellotge de temps. Podeu perdre la vostra confiança en ell sense perdre-li la fidelitat. És l’única manera de no odiar-lo. I després has de veure altra gent.\nHi ha qui pot dir que tenir aquest tipus a la teva vida és dolent per a tu. Personalment, crec que és saludable tenir algú que et proporcioni la tristesa ocasional. Gairebé la pena viure totes les altres persones.\nCrec que és saludable tenir algú que et proporcioni la tristesa ocasional.\nDepèn de com ho miris. Alguns poden considerar-te un pollet lateral. No jo. Crec que fas el que has de fer.\nestils de harry i liam payne\nPerò estic en un estat d’ànim malhumorat i vell.


3 min. Barcelona 21/07/2016 17:15\n651x366 La sala del MNAC on s'exposen part de les peces de Sixena. Les que es retornaran no hi estan exposades, sinó que estan en un magatzem en dipòsit La sala del MNAC on s'exposen part de les peces de Sixena. Les que es retornaran no hi estan exposades, sinó que estan en un magatzem en dipòsit\nCulleres, casulles, llibres, calzes, vestits de seglar, quadres, forquilles i fragments de ceràmica. Les 53 peces que conserva a les reserves el Museu Nacional d’Art de Catalunya i que provenen del Monestir de Sixena finalment es lliuraran a l’Aragó, en compliment de la sentència judicial que obligava al trasllat provisional de les peces. La data límit era dilluns que ve, dia 25 de juliol, i les peces reclamades eren 97. Així doncs, la Generalitat complirà la sentència però ho farà a mitges, perquè les entregarà tard i no les enviarà totes (per ara): les obres que s’exposen al Museu de Lleida no entraran en aquest lot.\nEl Consell de Govern de dimarts dia 26 aprovarà el trasllat de les peces. El Govern català s’ha desdit, en part, del que havia ha anunciat fins ara –Generalitat i MNAC van fer públic que no “podien” complir la sentència– i entregarà les peces menys valuoses del conjunt, 53 béns que mai s’han exposat. La conselleria de Santi Vila argumenta que són objectes que no formen part del catàleg de béns protegits i que, per tant, es poden disgregar de la col·lecció.\nNo passarà el mateix amb les 44 obres restants, que pertanyen a la Generalitat i que es troben al Museu de Lleida –en té quatre d’exposades: tres caixes sepulcrals del segle XV i fragments d’un retaule del segle XVI–. En aquest cas, la Generalitat insisteix en la impossibilitat de complir la sentència perquè es tracta de peces protegides: caldria o bé saltar-se al llei de patrimoni catalana, o bé uns terminis més amplis per a aprovar la descatalogació i disgregació dels béns. Recorden, a més, que la sentència del jutjat d’Osca no és ferma, i que està recorreguda.\nLa ‘solució’ a la qual ha arribat el conseller Vila és la que ja havia proposat l’abril passat. Llavors pretenia buscar acords polítics amb l’Aragó i els volia cedir, com a gest de bona voluntat, les 53 peces del MNAC. La falta de consens polític –ERC s’hi va oposar– i territorial –Lleida s’hi va resistir– el va obligar a fer marxa enrere. Ara torna a intentar, a efectes pràctics, la mateixa estratègia. De tota manera, el president de l’Aragó, Javier Lambán, ahir requeria “que es compleixi la sentència en tots els seus termes”.\nSembla que el procés de trasllat de les 53 peces trigaria encara uns dies, per tant s’executaria més enllà del 25 de juliol; podria ser que la jutge imposés una multa per cada dia de retard. Sobre la possibilitat que entri la policia judicial al MNAC, cosa que han demanat al jutjat tant el govern de l’Aragó com l’advocat de Vilanova de Sixena, Jorge Español, sembla poc probable. La jutge ha respost a Español que deixi de presentar escrits “sense transcendència processal”.\nEn la carta que ha tramès el conseller Vila a la seva homòloga aragonesa per informar-la, li ha demanat que especifiqui les condicions de conservació i seguretat especials que tindran les peces. El govern de l’Aragó afirma que s’han invertit 100.000 euros a rehabilitar els dormitoris antics, que ja estan llestos i tenen vitrines, i que a la Sala Capitular hi han abocat 300.000 euros perquè de cara a finals d’any ja pugui acollir les pintures murals que també reclama l’Aragó i que són exposades al MNAC. Aquest és un altre litigi que la Generalitat també ha perdut en primera instància i recorrerà al setembre.e


IB3 | La vida torna als quatre grans parcs de Palma\nPortada > societat > La vida torna als quatre grans parcs de Palma\nLa vida torna als quatre grans parcs de Palma\nLa policia local controla aquests espais per assegurar que s'hi compleixen les mesures de seguretat\nL’ajuntament de Palma ha reobert els 4 grans parcs de la ciutat. D’aquesta manera, amb les 44 zones verdes que obriren dimecres, les famílies que ho dessitgin hi podran passejar o a partir de demà, fer-hi esport.\nEl parc-bosc de La Ribera, el Parc de la Riera, el bosc de Bellver i el parc de Les estacions que ens deixava una imatge ben diferent a la dels dies anteriors. Imatge que es repetia al Parc de LA Riera.\nLa policia local també controla aquests espais per assegurar que s’hi compleixen les mesures de seguretat. Pel bosc de Bellver també es pot passejar des del divendres, això sí, l’accés en cotxe està prohibit.\nMalestar dins la Guàrdia Civil per l’aprovació de l’ordre que regula la productivitat\nRepresentants de l'Associació Unificada de la Guàrdia Civil després de reunir-se amb Armengol: Hem explicat a la presidenta que "els...


El Centre de Tractament de Residus (CTR), a l'Espluga de Francolí ARXIU / INFOCAMP\nEl Consell Executiu ha autoritzat aquest dijous l'Agència de Residus de Catalunya (ARC) a concedir més de set milions d'euros en subvencions a diferents ens públics per construir i millorar infraestructures de gestió de residus. En concret, es finança la construcció d'una planta de compostatge i es millora el Centre de tractament de residus de l'Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà. S'amplia el dipòsit controlat del Pla de l'Estany, a Puigpalter. I es fan diverses actuacions a la planta de tractament biològic de Botarell, al Baix Camp. També es destinaran 3,8 milions per construir una planta de compostatge i millorar el Centre de Tractament de Residus (CTR) de l'Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà.\nAl Centre de tractament de residus (CTR) està previst construir una planta de tractament de la fracció resta dels residus i millorar la planta de compostatge de la fracció orgànica. D'aquesta manera, la nova planta permetrà un tractament previ dels residus, i un aprofitament dels recursos, abans d'abocar-los indiscriminadament al dipòsit controlat. Les principals actuacions inclouran els moviments de terres i l'obra civil necessària per adequar el vial d'accés a la nau, de nova construcció. L'edifici disposarà de recepció de residus en moll de descàrrega, una àrea de pretractament per a la selecció automatitzada de la matèria orgànica i d'altres materials valoritzables a través de maquinària electromecànica, a més d'una àrea d'expedició del rebuig i espais per a maniobres.\nEl Govern ha autoritzat destinar fins a 713.000 euros a diverses actuacions de millora de la planta de tractament biològic de Botarell. L'acord suposa incrementar en més de 100.000 euros l'import inicialment aprovat pel Consell de direcció de l'ARC l'octubre de 2016, per causa del redimensionament del projecte i el canvi d'ubicació d'una nova nau dins la parcel·la on s'ubica la instal·lació. La resta de la inversió necessària per executar el projecte, que és d'uns 95.000 euros, anirà a càrrec del Consorci de Gestió de Residus del Baix Camp. L'import total de l'actuació és d'uns 808.000 euros, destinats principalment a la construcció d'una nau oberta amb trinxeres per al compostatge.\nImatge d'arxiu de la planta de tractament RSU de Botarell:\n2,5 MEUR per ampliar el dipòsit controlat del Pla de l'Estany, a Puigpalter\nL'Executiu ha aprovat subvencionar íntegrament el cost de les obres d'ampliació del dipòsit controlat del Pla de d'Estany, situat a Puigpalter, entre Banyoles i Porqueres, propietat del Consell Comarcal. També finançarà el segellament de la fase actual de l'abocador i la construcció d'una planta de transferència de residus. L'import de totes les actuacions ascendeix a 2,5 milions d'euros, que procediran també del Fons del cànon de residus municipals.


Vivim en una societat més globalitzada que mai. Internet i les noves tecnologies han escurçat les distàncies, la informació flueix més ràpidament i en més quantitat que mai, tenim accés instantani a les notícies i esdeveniments del que passa a l’altra punta del món. A més, la tendència a convergir i establir sinergies comercials a nivell internacional ha convertit l’aprenentatge de llengües estrangeres en una necessitat laboral de primer nivell. Sempre s’ha dit que saber idiomes obre portes, que els idiomes són el futur…\nBé, ja no són el futur, fa molts anys que són el present. Seguint les recomanacions de la Unió Europea, s’espera que en un futur els ciutadans europeus tinguin coneixement útil i efectiu de dues llengües estrangeres a part de les seves llengües natives. Tot i així, la realitat del nostre país és ben diferent. Dominar una sola llengua estrangera segueix sent l’assignatura pendent de molts, i una necessitat en augment a nivell laboral.\nA l’Escola Pàlcam fa molts anys que ens preocupem per aquest tema i treballem perquè els nostres alumnes assoleixin un nivell adequat en el coneixement de llengües estrangeres. Els nostres alumnes comencen a aprendre anglès a P3, amb 10 hores per setmana d’activitats en anglès. Continuen a primària amb 9 hores per setmana d’assignatures en anglès, implementant assignatures AICLE, de continguts en llengua estrangera, com Science o Arts and Crafts. Un cop arriben a secundària, segueixen tenint 9 hores en anglès, i a més s’ofereix una segona llengua estrangera, el francès.\nApart del nombre d’hores d’anglès, també implementem moltes tasques orientades a reforçar l’aprenentatge.\nDisposem de tres auxiliars de conversa nadius cada any. Els auxiliars donen suport a les classes de llengua estrangera, permetent reforçar i ampliar l’exposició oral dels alumnes.\nMantenim intercanvis internacionals amb escoles europees. L’any passat, vam ser coordinadors d’un projecte Erasmus+ sobre estils de vida saludables i emprenedoria. A més, cada any fem entre dues i tres estades en famílies d’escoles de la Unió Europea, i a la vegada acollim els estudiants que ens visiten.\nPromovem i preparem els nostres alumnes perquè es presentin als exàmens oficials de Cambridge, tant a primària com a secundària, i obtinguin el First Certificate en finalitzar Batxillerat.


Un eclipsi penombral de lluna serà visible aquesta matinada des de Lleida\nL'eclipsi penombral de lluna es podrà veure durant la nit de divendres a dissabte si els núvols ho permeten\nper Pere Almendárez divendres, 10 de febrer 2017 - 10:36h | Actualitzat a 07/12/2018 11:41h\nL'eclipsi de lluna serà visible la nit del 10 al 11 de febrer | cedida\nDurant la nit del 10 al 11 de febrer podrem veure des de Lleida un eclipsi penombral de lluna. Aquest tipus d'eclipsis només deixen veure la part més externa i difosa de la Terra sobre la superficie de la Lluna.\nLa lluna plena de febrer, també coneguda com a lluna de la neu, coincidirà aquest any amb aquest eclipsi penombral de lluna durant les primeres hores del dia 11 de febrer. La coincidència farà patent la interposició de la Terra entre el Sol i la Lluna que projecta una ombra mitjançant la superfície del nostre satèl·lit. L'eclipsi serà visible des de la major part de la Terra. L'ombra es projectarà per primera vegada sobre la Lluna a les 22.34 GMT del 10 de febrer, amb el seu màxim a les 00.44 GMT del dissabte 11 de febrer i que acabarà a les 2.53 GMT. Les últimes previsions del temps indiquen una nit i matinada força ennuvolada a les comarques de Lleida que podrien dificultar molt la visió d'aquest eclipsi.\nBONES NOTÍCIES: Troben el maletí radioactiu que havien robat!\nATENCIÓ: Una allau atrapa un esquiador al Pirineu


Rafael Company, ciutadà: Som?\nPublicat per Rafael Company i Mateo a 10:26\nLa dificultat de denominar el nostre territori amb un topònim clar i ras, sense haver de buscar un substantiu per col.locar-lo davant, és una rèmora gramatical que ha contribuït (també) a la debilitació identitària. Així, València deixa de ser el nom substantiu i ha de transformar-se en una funció adjectiva (País “Valencià”, Comunitat “Valenciana”, Regne “de Valencia”,…). Això, és clar, en el millor dels casos. En el pitjor, el triomf de la despersonalització apareix en forma del topònim, ja fa temps establit en els àmbits mediàtics i polítics valencians, “la Comunitat”, sense més, ni tan sols amb l’adjectiu. També hi ha una altra opció: “Levante”, que és el nom que ha acabat impossant-se quotidianament en la resta de l’Estat, perquè té dos “avantatges”: pot expresar-se amb una sola paraula, sense articles ni adjectius, i resulta desambiguador, perquè no s’hi inclou el terme que recorda a una part del territori. Com a conclusió, hem acabat sent “la Comunitat” dins i “Levante” fora. Este rebombori sense trellat evoca el record d’unes altres modalitats despersonalitzadores molt usades i acceptades en certs ambients: “el país”, “la nostra llengua” (o, simplement “la llengua”),…\n29 d’octubre de 2010 a les 20:47


L'Olot rebrà diumenge el Peralada en un derbi de necessitatsOlot Televisió\nLa Unió Esportiva Olot rebrà aquest diumenge la visita del Peralada-Girona B en un derbi gironí que es presenta com una oportunitat pels de Raúl Garrido d’allunyar un dels seus màxims perseguidors en la lluita per la permanència. Diumenge a les 12 del matí a l’Estadi Municipal d’Olot.\nL’Olot de Raúl Garrido buscarà la quarta victòria consecutiva aquest proper diumenge davant un Peralada-Girona B que arriba a la capital de la Garrotxa amb una dinàmica positiva. Serà un derbi gironí de necessitats però que agafa als dos equips en, probablement, el millor moment de la temporada. Un enfrontament que pot suposar un salt de gegant per la permanència olotina. Els verd-i-blancs són un equip que amb l’arribada de Chicho sembla haver donat una passa més en el seu joc. Un conjunt capaç de modificar la seva estructura durant els partits. Els visitants arriben en 17a posició, a dos punts d’un Olot que és 14è. A l’Olot podria ser titular Xumetra, que ja va debutar la setmana passada i que, segons Raúl Garrido, ja està amb ritme de competició. El tècnic garrotxí està molt satisfet amb els seus jugadors, de qui creu que tenen els conceptes molt assimilats i que tots se senten igual d’importants. Micaló serà baixa i Bastida és dubte per molèsties al canell. Toril torna després de sanció.\nEn acabar el partit, a la Sala El Torín, La Grada ha organitzat un dinar de germanor amb jugadors, cos tècnics i aficionats. El preu són 12 euros per a adults i 8 per a nens. Les entrades es poden comprar a l’ATN, el Setrill, el Norton Bar i el bar El Morrot.


L'aeroport de nou\nEls successius governs han apostat perquè l’aeroport de referència per a Andorra sigui el d’Aravell. El projecte de fer-ne un en territori nacional, amb gran impacte sobre el medi ambient i el paisatge, reviscola amb suport empresarial en plena crisi\nLa pandèmia del coronavirus canvia l’agenda política i econòmica. El confinament perimetral dels territoris veïns ha fet renéixer amb força el projecte de l’aeroport a Andorra. El president de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis s’ha trobat amb el suport entusiasta de l’Empresa Familiar Andorrana a través d’un manifest que clama per l’establiment a través d’aquesta infraestructura de “noves fronteres polítiques per al Principat” (sic). La revifada es produeix quan l’aeroport Andorra-Pirineus, la gran aposta del Govern, acaba d’incorporar l’aproximació instrumental, tot i que la situació crítica que viu el sector no ha permès comprovar-ne l’acceptació dels operadors. El Govern, que considera de portes endins inviable una instal·lació nacional, ha optat per la tàctica de deixar fer, a l’espera que algun organisme internacional com l’OACI, Grandvalira o la ciutadania li resolguin la papereta. Resulta difícil d’imaginar que pugui arribar a prosperar un aeroport internacional a Andorra quan el Govern en nou anys no ha estat capaç de tirar endavant un projecte de molt menys impacte en tots els sentits com és l’heliport. I, respecte a aquesta crisi, desenganyem-nos, el problema seria el mateix ateses les restriccions a l’origen dictades per molts dels països. La Cambra de Comerç ha anunciat que té l’estudi molt avançat. La presentació pública hauria de servir per esvair els nombrosos dubtes sobre la viabilitat econòmica, tècnica i l'impacte mediambiental d’aquest equipament. Andorra no disposa de matèries primeres ni grans recursos més enllà d’un impagable patrimoni natural. Les muntanyes i els paisatges han esdevingut el principal atractiu turístic d’un país aixecat des de tres valls. Si l’orografia és un dels grans actius, també condiciona les nostres comunicacions exteriors. El manteniment i potenciació d’aquesta riquesa natural i dels visitants que venen per gaudir-ne és incompatible amb determinats projectes d’infraestructura que puguin posar-la en perill.\nIntolerable , un aeroport Andorra !!!??? Però això que es? ,jo tinc 3 padrins andorrans ,i vull un aeroport a cada parròquia, quedaria moooolt cuqui , a més queda molt de pobre tindrà que anar amb cotxe fins al grau per agafar l'avió , així tots els andorrans podríem tindre el jet privat al costat de casa\n#9 open minds!!\ncris va dir..Es una aberració estetica tecnica i mediambiental.\nL'unic que funciona a Andorra es Grandvalira i s'ho volen carregar.\nHaurieu de tindre vergonya de barbaritats d'aquesta envergadura. Tindre dos aeroports com els de Touluose i Barcelona a 2 hores es mes que suficient.\nI feu passar vergonya amb aquestes actituts prepotents i xulesques d'un mini poble arruinat i ple de deutes que mai podra pagar cap bestiesa d'quest tamany, Gracies a Deu!\nA dos hores??si tardes 1 hora per baixa a la Seu i si et deixen ara...\nI no funciona Grandvalira, funciona Saetde...cagats te rao!tal caul i si, publi-privat per Rentabilitat.I pel pogres per a TOTHOM....\n#8 Se't veu el llautó\nL'aeroport a Grau Roig té com a gran impulsor el president de la Cambra Miquel Armengol, precisament un dels grans detractors de l'heliport del Patapou perquè li feien al costat de casa i amb interesos en el món de l'aviació\nSi algun dia una colla d'empresaris i polítics il·luminats, poc respectuosos amb Andorra i amb unes càrregues de prepotència exacerbades, volguessin construir un aeroport a la Burna, encara que el terreny físic sigui d'Encamp, el sobrevol per aterrar i enlairar-se hauria de ser per territori Canillenc, el 95 %, com a mínim, dels ciutadans de Canillo hi estem totalment en contra, i sota cap concepte permetrem tal disbarat. Avís per a futurs navegants.\nCagats va dir..Impresionant que alguns no vegin la necessitat d'aeroport..... per preservar un teleski? Per preservar 6 arbres? Els mateixos que volen fer eixamples per tot arreu? Els que fan edificis faraonics a escaldes? Els que fan batllies que podrien encabir tot el govern a dins? Els mateixos que posen pegues per posar una bassa per fer neu artificial? D'aqui 50 anys el tindrem, per necessitat,quan no mani gent sense visió i massa acomodats amb el seu sou de funcionari en excedència. Quan mani gent amb necessitat de prosperar .\nPersonalment no em fan patir 4 arbres, però en són molt més i no només arbres, és tot un gegant i immens fons de vall que ens carreguem.\nSalvat això un aeroport pot ser en mesura interessant, però caldria també parlar de rendibilitat, realment el retorn que en tindrem permetrà pal·liar les despeses de funcionament que generarà una vegada construït? Tots sabem com van les coses aquí a Andorra, si això no ho porta un privat serà ruinós, un altre niu per col·locar funcionaris i polítics retirats a l'estil d'Actua, ...\nHem perdut el seny, hem adoptat “la folie des grandeurs”. L'aeroport no el podem tenir en el nostre territori, millor apostar pel 3r aeroport de Toulouse a 1 hora i escaig d'andorra. El tren no està a cap pla d'infraestructures, ni europeu, ni andorrà. No el tindrem ni amb 10 anys.\nTaula d'experts al col.lowui que organitza la CEA.... taula d'experts de que !? que m'expliqui algu quins coneixements d'enginyeria aeronautica en construccio d'aeroports i tecnologia de navegacio tenen els individus que van gosar amb total hipocresia sentenciar que fer un aeroport a Grau Roig es “dificil”, “arriscat” i “contaminant”: no ho veuen....\nPotser esperar a veure l'informe fet pels veritables experts que construeixen aeroports i l'aval de la OACI.\nDec ser un dels cagats, per això, malgrat les desgracies que s'han fet, el que resta cal conservar-lo. En tindreu en contra.\nEs una aberració estetica tecnica i mediambiental.\nImpresionant que alguns no vegin la necessitat d'aeroport..... per preservar un teleski? Per preservar 6 arbres? Els mateixos que volen fer eixamples per tot arreu? Els que fan edificis faraonics a escaldes? Els que fan batllies que podrien encabir tot el govern a dins? Els mateixos que posen pegues per posar una bassa per fer neu artificial? D'aqui 50 anys el tindrem, per necessitat,quan no mani gent sense visió i massa acomodats amb el seu sou de funcionari en excedència. Quan mani gent amb necessitat de prosperar .


Todoreh: L'art d'avantguarda del S.XX - 2\nContinuo parlant del tema que encapçala aquest post, seguint amb el taller de coneixement de l'art al qual assisteixo. Vaig perdre'm una classe que es va comentar "l'art de guerres"i que no puc exposar. Però explicaré el que varem treballar el darrer dia.\nVarem començar parlant d'en Eugène Delacroix com a pioner i renovador de la pintura, en representar els moviments històrics de l'època. Aquests pintors intenten fixar-se en el món real que els envolta. Es dediquen a contentar la capa social que és la burguesia. La seva influència es va extendre fins als impressionistes.\nDesprés del moviment impressionista que va trencar amb l'art academicista, els pintors van continuar anant a la recerca de noves maneres de representar les seves inquietuds artístiques.\nBevent d'aquest moviment, van anar experimentant a l'aire lliure, les pinzellades, el color, la llum i les figures. Va sorgir: El plaer per passejar per la naturalesa\nTenim en George Seurat, que desafia als impressionistes escursant la pinzellada amb estudis científics de llum i color. El puntillisme. La seva obra són figures hieràtiques i estàtiques. L'interessa conjugar la pintura d'una manera científica. No vol transmetre emocions.\nEs va inspirar amb Puvis de Chavannes. "El món no és com es presenta, sino com la persona el perceb".\nVa fer una aportació del paisatge amb aquests estudis, amb interconnexió de colors, no d'elements.\nClaude Monet va experimentar també amb els colors amb valentia. Fa una exposició amb la percepció de colors a diferents hores del dia.\nÉs un entusiasta de l'art japonès i s'inspira també en aquesta pintura.\nPinta arbres a contrallum i jardins amb nenúfars omplint els buïts recreant-los amb colors\nHenri Matisse també experimenta la tècnica del puntillisme. Presenta la seva dona en un retrat, recreada amb colors purs i transmet un sentiment. En les darreres obres recrea una estètica més plana. La població de Cotlliure va ser punt de reunió d'aquests pintors que s'anaven influenciant uns amb els altres. Matisse és el pintor del mediterrani amb els colors i formes. Ho veiem en "Finestra oberta al món" i "La dansa", que el seu moviment s'inspira amb la sardana.\nFins i tot va començar amb els collage quan la seva vista anava afluixant-se.\nPaul Cézanne aporta solidesa i estructura geomètrica, a més de colors. Intenta aquests paisatges amb el seu llenguatge personal. El consideren el pare de la pintura moderna ja que "es considera modern tot el que trenca amb el passat " i els joves van a Cotlliure per veure'l treballar.\nPaul Gauguin també treballarà a Cotlliure. Treballa amb el color donant-li simbolisme. Troba el seu paradís terrenal a Tahití, colònia francesa. Va viure com un bon salvatge a la Polinèsia fart de les normes socials europees. De temperament una mica anarquista, es troba amb moltes malalties venérees i es deixa influir per aquell món salvatge. Pinta tot tipus de fruites tropicals desconegudes en aquell moment i persones semi-despullades. Porta el seu bagatge cultural i el transmet a les pintures. Busca el seu propi paradis per tornar a començar. Aglutina diferents moviments, també el fauvisme.\nL'art pur de Gauguin es pot considerar com primitivisme.\nPierre Bonnard, les seves primeres pintures tenen tota la lluminositat dels impressionistes. Va tenir relació amb la seva model i musa tota la vida i la va pintar fins i tot quan tenia 60 anys.Va ser un punt d'inflexió cap a l'art modern.\nFins aquí el taller d'aquesta setmana. Seguirem amb aquestes obres d'art...\nMAGNIFIC REPORTATGE. Jo, si em permets Marta em quedo a Paul Cezanne, tenia un no se qué a l'hora de pintar que em sembla a mi que els altres no ho aconseguien.\n8 de novembre de 2009 a les 21:45\nGràcies Francesc. Diuen que es considera una obra d'art quan l'artista logra comunicar alguna cosa a la persona que l'està contemplant.Tot és subjectiu. Passa amb la literatura també. Cada persona perceb a l'altre de manera diferent. Tot depèn de la màgia que hi posi l'artista, encara que la tècnica sigui semblant.Una abraçada\n9 de novembre de 2009 a les 0:30\nSuperinteressant. A mi m'agrada molt el Gauguin i ara estic pensant en un llibre que igual comentaré al meu bloc. Excel.lent apunt!\nKweilan espero el teu post. Jo ja tinc preparat per publicar el tema d'aquesta setmana. Aviat ho faré.\n"El món no és com es presenta, sino com la persona el perceb". Magníca màxima que esdevé problemàtica quan la persona és egocèntrica, perquè aleshores està ben convençuda que tothom perceb el mateix... :(\n16 de novembre de 2009 a les 3:50


La malaltia de Joan Carles que Zarzuela oculta i que ha heretat Felip\nBarcelona. Dissabte, 11 de Setembre de 2021. 13:25\nFa pocs dies un article del cronista reial Jaime Peñafiel va servir per recordar que el rei Felip pateix la malaltia de la son, narcolèpsia. Ara al digital LOC el mateix autor revela que el pare pateix del mateix.\nEscriu Peñafiel: "Todavía recuerdo ver al Rey Juan Carlos en algunos momentos profundamente dormido. Tal cosa solo le había sucedido cuando visitamos la Filipina de los Marcos cuando llegamos a Manila procedentes de la lejanísima Arabia Saudí, un salto como para figurar en el Guinness. Sin descanso, ofrecieron la cena oficial durante la que a Don Juan Carlos se le vio dando cabezazos".\nJoan Carles ulls tancats, GTRES\nSembla evident que el gen Borbó inclou dormir-se en públic com diu Peñafiel que li passa a Felip fins que no es medica.\nFelip pateix dues malalties rares i la Corona mai les ha explicat: onicofàgia i narcolèpsia. Tenen noms rars però s'entenen perfectament.\nOnicofàgia: hàbit de menjar-se les ungles compulsivament que comporta problemes a les dents, deformacions a la cutícula, berrugues i infeccions. Cada cop són més habituals imatges del cap de l'Estat en recepcions oficials i els dits plens de tiretes o directament les mans sagnant. Molt inapropiat, i el pitjor, molt silenciat:\nFelip amb tiretes als dits i mans sagnant, EFE\nJaime Peñafiel ho va revelar en un llibre: "Era un niño malcriado, flojo en sus estudios, con faltas de asistencia y puntualidad y déspota. Con un grave problema añadido: el sueño. Su pubertad le provocaba cierta vagancia, somnolencia y falta de interés general. Se quedaba dormido hasta de pie. Si estaba sentado, Felipe se dormía. Padece narcolepsia".


Ronda Exprés, una línia d’autobusos olímpica | Hora Punta\nGustau Lamadrid / 30.05.12 - 17:48h\nLa construcció de les rondes amb motiu de la celebració dels Jocs Olímpics a Barcelona va permetre la connexió en transport públic de diferents barris de la ciutat entre si mitjançant la creació d’una nova línia d’autobusos, la línia 60 o Ronda Exprés, que oferia un servei amb una velocitat comercial elevada.\nEl nou servei es va inaugurar el 23 de maig del 1992 i cobria el trajecte des de Sant Martí fins a la Zona Universitària, fent el recorregut per la llavors recentment estrenada ronda de Dalt. Així, el Ronda Exprés possibilitava la comunicació entre els barris de Sant Martí, el Poblenou, la Verneda, Trinitat, Verdum, Roquetes, Canyelles, Horta, Vall d’Hebron, Penitents, Sarrià, Pedralbes i Zona Universitària, complint la vella aspiració de connectar aquestes zones de la ciutat amb un enllaç directe.\nEl recorregut del Ronda Exprés era força singular, ja que la major part es feia per l’interior de la ronda de Dalt i sense parades en aquests trams, cosa que permetia als autobusos assolir una velocitat excel•lent, molt superior a la d’altres línies, que la convertia en la més ràpida de totes. El traçat de les rondes permetia també connectar el transport públic de superfície amb la xarxa de metro, i amb la nova línia s’ampliava la utilització de la via ràpida, fins llavors reservada al transport privat.\nEl servei de la línia 60, amb 36 quilòmetres de volta, es va inaugurar amb sis autobusos, una velocitat comercial de 23,5 quilòmetres/hora, 49 parades i un interval de pas aproximat de 15 minuts. Els vehicles originals, Mercedes de la sèrie 5800, disposaven d’una fila de seients dobles entre la porta d’entrada i la de sortida, una novetat en els autobusos de flota de TMB.\nCanvis en l’itinerari\nAl cap de poc menys d’un any de funcionament, el gener del 1993, la línia va fer unes petites modificacions en el recorregut per facilitar l’accés al barri de la Pau. El juliol del 1996 va començar a circular pels laterals de la ronda de Dalt entre el nus de Collserola i Can Caralleu en comptes de fer-ho per l’interior, per donar servei a diversos centres escolars de la part alta de Sarrià i Sant Gervasi, així com al Museu de la Ciència, i el setembre del 1997 va ampliar el seu trajecte fins a la plaça de les Glòries. Posteriorment, la línia 60 va abandonar també el recorregut per l’interior de la ronda entre el nus de la Trinitat i la Verneda, i va passar a circular per l’interior del barri de Bon Pastor i per la nova zona residencial del barri de Sant Andreu construïda al costat del centre comercial La Maquinista.\nEn aquell moment la línia ja havia perdut el sobrenom de Ronda Exprés i els autobusos van passar a portar l’indicador actual, Pl. Glòries - Zona Universitària. No obstant, la línia 60 continua sent avui la més llarga de les que gestiona TMB, amb prop de 40,8 quilòmetres de recorregut i un total de 111 parades.\nVehicles de la línia 60 el dia de la inauguració / Arxiu TMB\nConstrucció de la ronda de Dalt / IMPU - Aj. Barcelona\nHistòric / Mobilitat


Formació i treball presenten la iniciativa "Àpats socials per a persones en situació vulnerabilitat" - Cluster Food Service\nFormació i treball presenten la iniciativa “Àpats socials per a persones en situació vulnerabilitat”\nper\tClúster FoodService\t/ Dimarts, 13 octubre 2020\t/ Publicat a NOTICIES\nÀpats socials per a persones en situació vulnerabilitat, que incorporen barquetes compostables. Una Iniciativa de reducció del malbaratament alimentari de D’ins, Escola d’Hosteleria de la Fundació Formació i Treball.\nAquesta iniciativa social és possible gràcies al suport de tota una xarxa de col·laboradors (personal, proveïdors, prescriptors i clients). Cada actor té la seva importància i rellevància en les diferents fases del procés amb l’objectiu final de crear llocs de treball, impulsar la sostenibilitat a través de la manipulació de les minves alimentàries i fomentar l’entrega social i alhora l´innovació mediambiental amb safates compostables.\nHem incorporat un mecanisme en la elaboració d’àpats diaris equilibrats, adequats i de qualitat a les famílies que es troben en una situació de vulnerabilitat. Una aposta que va més enllà del producte sec com llegums, hidrats i làctics que és com es composen normalment les entregues socials d’aliments. L’objectiu és anar un pas endavant i garantir a les famílies d’aliments frescos, sobretot carn, peix, fruita i verdura ja que són aliments essencials per a una bona salut. A més a més, sovint acompanyem aquestes entregues amb diferents tallers per a les persones beneficiàries, una forma de treballar i fer conèixer la manera de treure el màxim profit als aliments mitjançant receptes fàcils d’elaborar i riques en proteïnes.\nGràcies a les activitats i entregues dirigides cap als col·lectius vulnerables, aconseguim promoure un impacte social positiu a través del reaprofitament alimentari.\nEls indicadors que ens mesuren l’impacte social d’aquestes entregues són els següents:\nEn primer lloc, els indicadors que tenen a veure amb el volum i tipus d’entrega que es duu a terme a través de la nostra escola d’hosteleria: per una banda, els menús lliurats a col·lectius vulnerables a través dels diferents menjadors socials col·laboradors i les beques menjador als alumnes de l’escola i, per altre banda, el número total de lots entregats a les diferents entitats perquè ho distribueixin entre les seves persones usuàries.\nEn segon lloc, els indicadors que mesuren el total de beneficiaris i beneficiàries de les entregues: en primer lloc, hi ha el total d’entitats col·laboradores gràcies a les quals, fem possibles les entregues socials a diferents punts del territori i, en segon lloc, gràcies a les entitats col·laboradores, es pot mesurar el total de famílies beneficiàries de les entregues.\n70.636 menús lliurats. Que han permès la recuperació de 231 tones alimentàries.\nDurant període d’estat d’alarma pel COVID-19:\nS’ha incrementat en un 215% el nombre d’àpats servits a setmanalment.\nS’ha instaurat un nou servei de lliurament de lots d’aliments que ha arribat a 571 llars de gent gran i de famílies en vulnerabilitat.\nActualment més de 30 centres repartits per l’àrea metropolitana de Barcelona participen activament en aquesta cadena de valor. Entre els nostres col·laboradors comptem amb importants cadenes com ara Mercadona, Aldi, Caprabo, Veritas, La Sirena, Europastry, Cafès Novell, i altres.\nAquests es defineixen com actors imprescindibles per fer possible la recuperació dels aliments i garantir l’entrada de productes per ser recuperats i posteriorment destinats a l’entrega social.\nPel que fa aquests agents, des de 2018 participem activament en la Xarxa pel Dret a una Alimentació Adequada dins l’acord ciutadà per una Barcelona Inclusiva i, des de 2014 formem part de Barcelona +Sostenible. Aquestes iniciatives promouen la conscienciació i sensibilització en la lluita contra el malbaratament alimentari.\nDurant aquest període de COVID han fet ressò del nostre àmbit d´acció. Article La Vanguardia\nAdéu Plàstics un projecte amb el suport de l´Agència de Residus de Catalunya i recolzat per el Clúster FoodService.\nEl projecte Adéu Plàstics ha tingut i té la voluntat d’incorporar aspectes innovadors en la distribució d’aliments, tant en els serveis de càtering com en l’entrega social d’aquests, en col·laboració amb menjadors socials que gestiona el nostre restaurant, escola d’hostaleria “D’ins”. Com a aspectes innovadors i de reforma hem incorporat safates, on es serveixen els aliments, totalment compostables. Aquests àpats és serveixen amb aquestes safates compostables amb un film per protecció , també compostable. El projecte Adéu Plàstics, al incorporar el film laminat compostable i les barquetes també compostables, es situa de ple a l’inici de la piràmide de prevenció de residus, ja que substitueix el film i les barquetes plàstiques al començament del procés, podent evitar i prevenint des de bon inici la utilització d’uns materials plàstics. Aquest projecte compta amb el suport de l’Agència de Residus de Catalunya.\nTambé volem destacar el valor social del projecte realitzat. Com a empresa d’inserció, donem oportunitats formatives i de treball a persones en risc d’exclusió en els diferents serveis que ofereix el restaurant. En concret, persones en risc d’exclusió han participat en el procés d’envasat compostable per la posterior entrega.\nAdéu plàstics és un projecte que s’han pogut treballar i aprofundir un seguit d’objectius de desenvolupament sostenible (ODS):\nFam zero, ja que s’ha entregat un total de 70.636 àpats a persones vulnerables.\nProducció i consum responsable. En tot moment s’ha garantit la utilització de recursos que no fossin perjudicials per el planeta, com son les barquetes i film compostable.\nFormació i Treball té la voluntat de seguir per aqueta línia de treball d’ajuda a les persones i del planeta, recordant que el millor residu és el que no es genera!\nComença Edugam, un programa innovador de gamificació d’hàbits saludables per als menjadors escolars de Catalunya\nEl sector del Foodservice comença la remuntada\nNOUS ASSOCIATS: GRUP CARINSA I CARNÉ GASTRONOMIA


Un detingut per pagar amb bitllets falsos en una perfumeria del Pas | BonDia Diari digital d'Andorra.\nL'entrada a l'edifici administratiu de la policia.\nDl., 20/07/2020 - 14:21\nUn detingut per pagar amb bitllets falsos en una perfumeria del Pas\nLa policia va detenir dijous passat un turista de 39 anys al Pas de la Casa per intentar pagar una compra amb diners falsos. Els fets es van produir a la tarda, quan un client volia pagar en una perfumeria amb dos bitllets de 100 euros que eren falsos. En arribar a l’establiment, els agents van comprovar que en total eren set els bitllets falsos que tenia en la seva possessió.\nAquesta va ser una de les 22 persones detingudes durant la setmana passada, 16 de les quals ho van ser per delictes relacionats amb la seguretat del trànsit. En aquest sentit, cal destacar que el 18 de juliol la policia va detenir un resident de 46 anys que va donar una taxa d’alcoholèmia de rècord: 5,14 g/l. Dues hores més tard va ser detingut un altre resident de 48 anys amb una taxa de 3,67 g/l.\nD’altra banda, dimarts passat, el cos d’ordre va arrestar a Canillo un resident de 21 anys com a presumpte autor dels delictes contra la integritat física i moral en l’àmbit domèstic, el patrimoni i l’Administració de Justícia. Els agents van ser requerits a les 13.18 hores en un domicili particular de la Massana per una agressió. Un cop al lloc dels fets, la víctima va explicar que la seva exparella s’havia presentat al seu domicili cridant i donant forts cops a la porta d’entrada, l’havia agredit i havia trencat diversos mobles. La policia va comprovar que el denunciat tenia vigent una prohibició judicial d’entrar en contacte amb la dona. Posteriorment es va activar una recerca de l’home, que va ser detingut a Canillo.\nLa matinada de diumenge van ser arrestats a Andorra la Vella una dona i un home residents de 24 i 23 anys respectivament per una desavinença que va derivar en una agressió mútua.\nDissabte passat, també de matinada, a Escaldes-Engordany, els agents van detenir un resident de 35 anys com a presumpte autor dels delictes contra la funció pública, l’honor i la llibertat. La patrulla va ser requerida per l’alteració d’ordre públic provocada per algunes persones a les escales d’un edifici. En el transcurs de l’actuació policial, el detingut va tenir una actitud arrogant i desafiant envers els funcionaris policials, fent cas omís a les seves indicacions, proferint amenaces i injúries envers els agents.\nEl passat 16 de juliol va ser detinguda a la frontera del riu Runer una resident de 21 anys per crebantar una ordenança penal de suspensió del permís de conduir.


Sistema de Garantia Juvenil | M.I. Ayuntamiento de Biar\nData: 07 April 2016\na: AEDL, Inici, Recursos\nEl Sistema de Garantia Juvenil és una iniciativa europea en què participa la Comunitat Valenciana, que pretén facilitar l’accés dels joves de fins a 29 anys inclusivament al mercat de treball.\nQuè pots aconseguir en aquest Sistema? Orientació, formació i ocupació.\nÚnicament t’has d’inscriure.\nNecessitaràs DNI electrònic o signatura digital (pots aconseguir-la en l’AEDL-Biar).\nREQUISITS GENERALS EXIGITS PER A LA GARANTIA JUVENIL, segons el Reial decret llei 8/2014:\nPersones joves aturades d’entre 16 i 29 anys, que reuneixin els següents requisits:\nNo haver treballat ni rebut accions formatives i / o educatives en els següents terminis:\n– No haver treballat en els 30 dies naturals anteriors a la data de presentació de la sol·licitud.\n– No haver rebut accions educatives que comportin més de 40 hores mensuals en els 90 dies naturals anteriors a la data de presentació de la sol·licitud.\n– No haver rebut accions formatives que comportin més de 40 hores mensuals en els 30 dies naturals anteriors a la data de presentació de la sol·licitud. En el supòsit que l’interessat hagi finalitzat la seva participació en el sistema educatiu o pugui ser destinatari de programes de segona oportunitat, es consideren 30 dies naturals en lloc de 90 dies.\nTenir la nacionalitat espanyola o d’algun Estat membre de la UE o dels estats part de l’Acord Econòmic Europeu o Suïssa que estiguin a Espanya en exercici de la lliure circulació i residència. En cas de nacionals d’altres països han de ser titulars d’una autorització de residència en vigor que habiliti per treballar.\nEstar empadronades a qualsevol localitat del territori nacional.\nPresentar una declaració expressa de tenir interès a participar en el Sistema de Garantia Juvenil adquirint un compromís de participació activa.\nAjudes econòmiques destinades al foment de l’ocupació.


Carles Mulet: Esclaus de bancs\nEn l’actualitat, si vas demanar un préstec per un pis, i el propi banc et va dir que eixe pis valia 100, i sols has pogut pagar-li 50 al banc, ara, vas i li tornes la casa que ells te van dir valia 100, i diuen que no, que ara sols val 30, i per tant, fins aplegar al 100 encara li’n deus 20, i per tant, et pots quedar sense casa, sense diners, i devent-li encara diners al banc, que ha recuperat part del que et va deixar i l’immoble sencer.\nUna cosa tant de bojos, que en molts països civilitzats és impensable, però a la qual ací al nostre Estat, PP i PSOE; com a fidels instruments dels bancs, s’han negat sempre a l’hora de la veritat.\nHem viscut uns anys de bogeria, on per la vivenda s’havia convertit en el principal bé d’especulació, on els bancs donaven hipoteques sense cap garantia, on es finançava les operacions immobiliàries més bàrbares. Amb un Euríbor baixet, ens van fer entrar a tots dins la ratonera, i qui no tinguera un bon deute amb el banc, és que no tenia sang a les venes.\nEls pobles modificaven els Plans Generals d’Ordenació Urbana per fet tots ells projectes per multiplicar a la màxima potència el número d’urbanitzacions i vivendes, i els impostos i taxes entraven als ajuntaments que com a nous riscs gastaven a mans plenes i havien d’ampliar les plantilles de personal tant per la nova activitat burocràtica, com per la bonança prevista. Era una bombolla que es comença a esclatar quant puja l’Euribor i els tipus d’interés, i el treballadors que abans pagava 600 euros per l’hipoteca n’ha de pagar ara més de 1000.\nMolts comencen a no poder pagar, i els bancs a embargar els béns. Els pisos ja no es vénen perquè ja ningú s’atreveix a comprar per especular amb els preus a pagar ara. Els bancs tenen ara vivendes donades pels hipotecats, però es queden sense poder recuperar bona part dels diners que han deixat. I l’Estat “rescata” als bancs amb diners públics. L’Estat s’endeuta per poder rescatar als bancs, i els bancs, ara ja sanejats amb els diners de tots, empren eixos diners per comprar el deute de l’Estat que ha generat per rescatar als bancs, i l’estat és esclau dels bancs . Al·lucinant.\nLa construcció s’atura,i la gent comença a engreixar les xifres d’atur, i darrera de la construcció ve tots els sectors lligats a ella, el teulell, els mobles, els autònoms. Els ajuntament no poden fer front a les despeses i estan amb l’aigua al coll, i opten per pujar impostos, com fa l’administració valenciana i estatal, i a pagar-ho, el de sempre.\nAra, estem pagant els abusos d’un miratge, d’una fantasia irreal, de la gran mentida del model econòmic del pelotazo instaurat per Aznar, i no podem permetre que els bancs, el causants d’aquesta crisi, continuen asfixiant a les famílies, per tant, comencem per que la dació en pagament de la vivenda supose acabar amb el deute de les famílies, que es queden en la casa però que no ens reclamen ni un cèntim més. I a partir d’ahi, a construir un model pensat en les persones i no en els banquers.\na 8:19 a. m.


El Congrés del Consell d'Europa crida al diàleg i condemna la violència de l'1-O\nBarcelona. Dijous, 19 d'octubre de 2017. 22:46\nActualitzat Divendres, 20 d'octubre de 2017. 13:31\nCatalunya també ha estat present aquest dijous a la reunió de legisladors del Congrés de Poders Locals i Regionals (CPLR) del Consell d'Europa. Diversos càrrecs electes presents a la reunió han expressat la seva opinió sobre el cas català, i s'han pogut veure des de posicions de ple respecte a la Constitució espanyola, a d'altres que han demanat la mediació europea o que han criticat que a Espanya torni a haver-hi "presos polítics".\nDurant el debat "La situació de Catalunya a Espanya", proposat per la delegació alemanya, un total de 29 representants han demanat la paraula. Han estat molts els representants de tots els signes polítics que han criticat l'actuació policial de l'1 d'octubre passat, per les impactants imatges que havien vist. A més, molts han demanat respecte per la Constitució espanyola, però alguns també anar més enllà. És el cas de l'alcalde popular de Sindelfingen (Alemanya), Bernd Voehringer, que ha demanat respecte per la Carta Magna però també ha proposat la mediació del Consell d'Europa.\nTambé la parlamentària escocesa Christina McKelvie, ha criticat que hi hagi "presos polítics", en al·lusió a l'empresonament provisional del president de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), Jordi Sànchez, i d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, i ha dit que la situació a Catalunya és "una bufetada al dret d'autodeterminació". També el parlamentari flamenc Karim van Overmeire s'ha expressat en similars termes.\nPer altra banda, el regidor socialista de Sezze (Itàlia) Remo Grenga ha dit que "les regles poden canviar-se, però cal negociar amb les actuals". Ha afegit, a més, que "el diàleg és la base d'una Constitució" i ha recordat que "l'espanyola és una de les millors d'Europa".\nEspanya, amb la Constitució\nEls representants espanyols del Partit Popular i del socialista PSOE han elogiat el paper de la Constitució a la transició. Així ho ha fet l'alcalde de la localitat madrilenya de Móstoles, el socialista David Lucas, que ha dit: "Diàleg sí, però dins del marc constitucional i de l'estat de dret".\nSimilars missatges han llançat l'alcaldessa de Logronyo, la conservadora Concepción Gamarra; la presidenta de l'Assemblea de Múrcia, la socialista Rosa Peñalver; el president de la Diputació de Segòvia, el conservador Francisco Vázquez, i la parlamentària extremenya socialista Lara Barbol.\nLa defensa de la Constitució també ha estat evocada per l'exalcalde socialista de Torí Piero Fassino, la seva compatriota del mateix grup, l'alcaldessa de Castel Maggiore, Belinda Gottardi, i el diputat de Renània del Nord-Westfàlia Josef Neumann.\nPer altra banda, la delegada juvenil de l'Estat espanyol, la catalana Alba Biosca Alonso, ha recordat que "més de dos milions de persones van anar a votar" l'1 d'octubre i que "una tercera part dels catalans veu la prohibició del referèndum com un atac a la democràcia".\nEl CPLR compta amb 324 membres titulars i el mateix nombre de suplents, que representen 200.000 col·lectivitats locals i regionals dels 47 estats del Consell d'Europa.


Un altre agredit ha sigut deixat inconscient a colps\ndijous, 10 d’octubre 2019 - 16:15h\nImatge d'arxiu d'una agressió | YouTube\nEste dijous, la Policia Local de València ha detingut a un home de 30 anys per, presumptament, agredir a dos persones en ple carrer sense motiu aparent, fins al punt de deixar-ne a una inconscient.\nCap a les cinc del la matinada, el 092 ha rebut l'avís d'un home ferit i inconscient en el carrer de Ricardo Micó, en el barri de les Tendetes del districte de Campanar, tal com ha informat el cos de seguretat. Segons diferents testimonis, l'agressor hauria atacat tant a la víctima com al seu acompanyant sense motiu aparent. El principal afectat va ser trasllat a un centre hospitalari.\nUna volta identificat i localitzat, el presumpte autor va ser arrestat per un delicte de lesions. En l'operatiu van participar efectius de la huitena unitat de districte de la Policia Local de València.\nLi mutila l'orella al crit de «jo mane en València»\nAgents de la Policia Nacional han detingut a un home, de 45 anys, d'origen equatorià, com a presumpte autor d'un delicte de lesions després de, pel que pareix, amputar d'un mos una part de l'orella dreta de la víctima.\nEls fets van passar a finals d'agost, quan l'agredit es trobava en un bar de la ciutat al costat del seu cunyat i un amic. Allí se li hauria acostat l'actualment detingut qui, després d'afirmar presumptament que «ell era qui manava en València», es va tirar damunt de la víctima, pegant-li punyades fins a fer-lo caure en terra. Després d'això, li hauria mossegat l'orella dreta, arribant a arrancar-li el tros superior de l'orella i fugint immediatament del lloc.\nTant el familiar com l'amic de l'agredit van arreplegar el tros d'orella arrancat i el van acompanyar fins a un centre hospitalari, a on va rebre assistència mèdica. La Policia Nacional, després de saber dels fets, va localitzar fa tres dies al presumpte agressor i el va detindre per un delicte de lesions. L'arrestat, amb antecedents policials, ha passat a disposició judicial.\nUn 'aparcacotxes' intenta matar-ne a un altre per dos euros en València\n"10 anys de presó per tirar per la finestra a la seua exparella en Sagunt" "Mor un motorista en un accident de trànsit en la CV-35 en el terme de Domeño"


Tèxtil i moda. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nEl sector del tèxtil i la moda inclou les activitats de disseny i de confecció en tots els materials, així com la joieria i les joguines. Les noves tendències de mercat donen un nou impuls a aquest àmbit que va ser motor de la industrialització catalana.\n148 empreses catalanes del sector tèxtil tenen 374 filials arreu.\nInversió a l'estranger\nLa Xina, el Brasil, Mèxic i els Estats Units són els principals països receptors d'inversió catalana.\nLes exportacions catalanes del sector tèxtil representen el 46,4% del total de l'Estat espanyol.\nActivitats i missions de l'àmbit del tèxtil i la moda\nDiàlegs entorn la innovació i ús de recursos no convencionals industrials: Bioconstrucció i construcció sostenible\nOportunitats de negoci vinculades al tèxtil i la moda\nDesplegar més opcions de Hong Kong, l’aparador de la Xina\nHong Kong és el principal destí de compres d'Àsia, amb centres comercials de classe mundial, carrers comercials de primera categoria i gran varietat de formats minoristes. Hong Kong és el lloc ideal per presentar qualsevol marca. L'any 2019 les vendes al detall van ser de més de 47 bilions d'euros. El 28 % d'aquestes vendes incloïen joies, rellotges, obsequis valuosos, roba i calçat.\nHong Kong és un mercat lliure d'aranzels i amb regulacions d'entrada transparents i estandarditzades.\nAmagar més opcions de Hong Kong, l’aparador de la Xina\nEtiòpia: el futur taller tèxtil i del cuir del món\nUn cost de la mà d'obra competitiu, la disponibilitat de matèries primeres i els baixos costos energètics han fet d'Etiòpia un país atractiu per a les inversions de les empreses tèxtils i la indústria del cuir.\nDesplegar més opcions de Etiòpia: el futur taller tèxtil i del cuir del món\nEtiòpia mira la Xina, el Vietnam o Bangladesh per tal de treure el país de 100 milions d'habitants de la pobresa. Com? Convertint-se en el nou centre de subcontractació manufacturer per a la indústria tèxtil i del cuir. Amb una forta intervenció de l’Estat, l'economia està orientada cap a una ràpida industrialització i una priorització de sectors destinats a promoure les exportacions. La construcció de parcs industrials, així com les facilitats per a la inversió estrangera, han atret proveïdors de marques multinacionals com H&M, Levi's o Guess per fabricar a Etiòpia. Aportar valor a la naixent indústria tèxtil i del cuir amb maquinària, teixits tècnics, disseny, productes químics i saber fer ofereix oportunitats a Etiòpia.\nAmagar més opcions de Etiòpia: el futur taller tèxtil i del cuir del món\nÚltimes notícies sobre tèxtil i moda\nTèxtil i moda: informes, casos d'èxit i coneixement empresarial\nServeis per fer negoci en l'àmbit del tèxtil i la moda\nAssessorament en innovació empresarial i projectes R+D\nEl projecte DigiTVC desenvoluparà metodologies i eines que permetin a les pimes del sector tèxtil de l’espai Sudoe tenir un ràpid accés a noves solucions de digitalització per tal d’aportar un valor afegit diferencial, recuperar la competitivitat perduda i abordar amb èxit els principals reptes del sector. El projecte està cofinançat pel programa INTERREG SUDOE.


Una biografia revela la verdadera vida de l'actor José Luis Manzano, 25 an\nUna biografia revela la verdadera vida de l'actor José Luis Manzano, 25 anys després de la seva mort\nL'actor de ‘La estanquera de Vallecas’ va morir als 30 anys a causa d'una sobredosi d'heroïna\nper Redacció dilluns, 12 de juny 2017 - 09:42h\nJosé Luis Manzano en una de las pel·lícules que va protagonitzar | Youtube\nEs compleixen 25 anys de la mort de José Luis Manzano, actor espanyol de cinema dels anys 80 que va morir a causa d'una sobredosi d'heroïna. Va ser trobat sense vida al pis del director Eloy de la Iglesia, el director de cine que va descobrir Manzano als carrers del centre de Madrid. En commemoració de la mort de l'actor, Eduardo Fuembuena ha volgut plasmar en un llibre, ‘Lejos de aquí’ la vida de José Luis Manzano a partir de testimonis com la mare de l'actor i altres familiars i amics, segons informa ‘El Español’.\nFuembuena ha assegurat que fins ara, «de Manzano només hi havia mentides a la xarxa». José Luis, després d'un any d'haver conegut al director Eloy de la Iglesia, se'n va anar a viure amb ell per començar la seva carrera com a actor. Així, junts van arribar a rodar quatre pel·lícules: ‘Colegas’, ‘El Pico’, ‘El Pico 2’ i ‘La estanquera de Vallecas’. Tot i haver-se convertit en un dels actors espanyols del moment, als anys 80, la seva adicció a les drogues, principalment l'heroïna, va ser la que va trencar la seva relació amb De la Iglesia i va acabar amb la seva carrera a la dramatúrgia.\nSegons l'autor de la seva biografia, el director sempre procurava que José Luis no acabés tornant-se addicte a les drogues. Però de tant en tant sí que li donava algun tipus de substància: «no amb la intenció d'habituar-lo, sinó com un pare que omple lleugerament de vi la copa d'aigua d'un infant perquè provi el que correspon a un adult. Tot i així, tal com escriu Fuembuena a la biografia ‘Lluny d'aquí’: «el costum es va fer un hàbit i la punteta es va anar eixamplant i allargant, fins a convertir-se en una ratlla en tota la seva longitud».\nA Eloy de la Iglesia, la seva addicció li va provocar que no tornés a rodar fins quinze anys després i que fos ratllat de drogaddicte i corruptor de menors. Per a José Luis Manzano, l'heroïna el va fer caure en l'oblit i fins i tot va arribar a ingressar a la presó l'any 1991 després de ser acusat d'atracar un vianant en plena Gran Vía de Madrid. Divuit mesos després de sortir de la presó, el jove actor va anar a acomiadar-se del director que el va portar a la fama al seu pis, el mateix lloc on el van trobar mort amb tan sols 30 anys a causa d'una sobredosi d'heroïna adulterada, amb una xeringa al seu genoll, tal com es va revelar en l'autòpsia.\nATENCIÓ: Durant el dia d'avui, milers de descomptes a les botigues 'online'\nLeticia Sabater, expulsada del plató de 'Supervivientes' per dir això dels seus company


Recreació de Paul Walker per a Furiós 7 - exclusiu - Entrevistes | Gener 2021\nPer AJ Caulfield/21 de gener de 2020 1:46 pm EDT/Actualitzat: 11 de març de 2020 15:44 EDT\nLa mort de 2013Ràpid i furiós franquícia El principal, Paul Walker, va ser un xoc per a tots. Walker, que va retratar el bonic Einstein al volant de Brian O'Conner a la franquícia d'acció, tenia només 40 anys quan va morir en un accident de vehicle únic. També va estar enmig del rodatge Furiós 7, deixant al director James Wan i l'escriptor Chris Morgan que esbrinessin què fer amb el personatge de Walker i la millor manera d'honorar l'actor en el que seria la seva última aparició a la pantalla.\nWan, Morgan i la gent de l'estudi Universal Pictures van decidir-ho ha de retirar-se a Brian O'Connerde la vida de les carreres de carrer en lloc de ser assassinat a l'interiorFuriós 7. Així, va ser necessari implementar la tecnologia CGI per tornar a la vida l'actor de manera efectiva per completar l'arc narratiu de Brian d'aquesta manera. El resultat final va ser un homenatge visualment impressionant, emotiu a Walker i els seusRàpid i furiós personatge, però el viatge per arribar-hi va ser qualsevol cosa senzilla.\nLooper recentment va parlar amb Bill Brzeski, el dissenyador de producció deFuriós 7, que va revelar la veritat sobre recrear Paul Walker per al setèRàpid i furiós pel·lícula.\neducació sexual temporada 2 data de llançament\nNo va ser fàcil recrear Paul Walker després de la seva mort\nTal com va explicar Brzeski, la tasca de recrear la semblança de Walker requeria un munt de temps, esforç i diners, sobretot perquè l'actor encara tenia una part important de la pel·lícula que es va deixar rodar en el moment de la seva mort el novembre de 2013. Per fer-ho, elFuriós 7l'equip va col·laborar amb Weta Digital, l'empresa de efectes visuals de Nova Zelanda fundada per Peter Jackson que va produir efectes per a El senyor dels Anells'Gollum i El planeta dels simis Cèsar. Ells tambéva portar els germans de l'actor, Caleb i Cody, per rodar fotografies de peu sobre les versions CGI de la cara de Walker i imatges més antigues d'ell de les anteriors Ràpid i furiós es van col·locar pel·lícules.\n“Quan Paul Walker va morir, el va recrear per a ell 7 ràpid era una cosa laboriosa. Costa molts diners i fa molt de temps. Va ser una terrible tragèdia i va tenir un terç de la pel·lícula. La gent no s'adona realment de la quantitat de pel·lícula que havia deixat ', va dir Brzeski. 'Van treballar al voltant i va ser dur.'\nEn total, n’hi va haver aproximadament 260 trets que Caleb i Cody Walker van rodarFuriós 7 en què es va col·locar una versió CGI de la cara de Paul sobre la seva. Uns altres 90 protagonistes de Walker, ja capturats, es van reconfigurar per combinar millor la pel·lícula, incloent el famós tret de clausura de Walker Brian i Dom Toretto de Vin Diesel intercanviant adéu i conduint els seus cotxes en direccions separades.\nAquesta aproximació als efectes visuals és cada cop més habitual\nBrzeski va recomanar a Weta Digital els seus esforços en la creació d'una representació realista de Paul WalkerFuriós 7, afirmant, 'Van ser els tipus que van ser pioners del que van anomenar un' efecte Weta 'on construirien una persona mitjançant tot tipus d'algorismes i coses similars'.\nWeta Digital és també l’empresa que va treballarHome Gemini, el thriller d'acció dirigit per Ang Lee amb Will Smith en un doble paper: l'assassí hàbil Henry Brogan, i el clon de vint anys més jove de si mateix, Jackson Brogan. Smith va interpretar els dos personatges en Home Gemini, i es va envellir digitalment mitjançant la tecnologia CGI per crear el personatge de Jackson, també conegut com a 'Junior'. És essencialment la mateixa tecnologia utilitzada enFuriós 7simplement utilitzant una representació CGI d'un Smith d'aspecte més jove que es troba sobre la cara de l'actor.\nEls estudis de cinema ho fan servirenfocament dels efectes visualscada cop més aquests dies. El 2019, dues altres pel·lícules de grans entrades més enllàHome Geminiimatges combinades en directe amb CGI per modificar l'aparició dels actors. Marvel Studios 'Capità Marvel va envellir tant a Samuel L. Jackson (Nick Fury) com a Clark Gregg (Phil Coulson), una visita obligada des del film el 1995 - i a l'èpica gàngster de Martin Scorsese.L’irlandès Va girar cap el rellotge per a diversos actors per cronificar els recorreguts dels personatges a través de diverses dècades.\nEn conclusió, Brzeski va predir això aquesta tecnologia només millorarà amb el temps: 'Com qualsevol cosa, només triguen una mica més i millor.'\nimatges capità amèrica\ndofes lundgren avui


Palafrugell al costat del col·lectiu LGTBI - Ràdio Palafrugell\nDiumenge 28 de juny es commemora el dia de l’Orgull LGTBI. Palafrugell farà onejar la bandera de l’arc de sant Martí en diversos punts del municipi.\nParlem amb Sònia Vivolas, responsable de l’espai LGTBI de Palafrugell i Mònica Tauste, regidora de Polítiques d’Igualtat del proper 28 de juny, dia de l’Orgull LGTBI. Tan a nivell municipal com comarcal s’han organitzat diverses accions. Les que es faran a la vila volen demostrar que Palafrugell està al costat del col·lectiu LGTBI.\nUna de les primeres accions, i més visible, serà la col·locació de diverses banderes amb l’arc de Sant Martí, símbol del col·lectiu LGTBI. Aquestes es podran veure en diversos punts de Palafrugell. Tot i que Mònica Tauste avança que la que es penjarà a la rotonda de la BP hi serà tot l’any, finalment serà la ubicada a la Pineda Gèlia.\nMalgrat que pugui semblar una acció intranscendent, Sònia Vivolas remarca que el fet que pugui onejar aquesta bandera és molt important. En aquest sentit, apunta a que és un gest que denota que Palafrugell està al costat del col·lectiu LGTBI.\nMés enllà que en pengin banderes en diversos punts del municipi, també es promourà una campanya a les xarxes socials perquè tothom faci el mateix al seu balcó.\nUna acció a la que animen a tothom a sumar-s’hi, per tal que la lluita dels drets LGTBI sigui una lluita col·lectiva.\nD’altra banda, en paral·lel, la Biblioteca i l’àrea de Cultura han organitzat una exposició sobre el col·lectiu LGTBI. Aquesta es pot visitar a l’espai Arteca fins el 26 de juliol. Una activitat que s’ha hagut d’adaptar a la COVID-19.\nAccions a nivell comarcal i de país\nA nivell comarcal l’acció més destacada serà la presentació de la primera entitat LGTBI del Baix Empordà. Es farà en directe pel canal de Youtube SAI’S LGTBI Baix Empordà avui divendres a les 18h.\nPer la seva banda, la campanya a nivell de Catalunya consistirà en un vídeo comú amb tots els pobles catalans que s’han adherit a la campanya. A més, també demanen a la població que pengi els seus vídeos.\nPer últim, la regidora de Polítiques d’Igualtat de l’Ajuntament de Palafrugell, Mònica Tauste farà la lectura del manifest a través de Ràdio Palafrugell el diumenge a les 12h del migdia.\nEtiquetes Bandera Dia Orgull LGTBI Espai LGTBI Mònica Tauste Sònia Vivolas


Torrelameu dedica els seus carrers als presos i als exiliats\nBarcelona. Dissabte, 9 de juny de 2018. 16:18\nActualitzat Dissabte, 9 de juny de 2018. 16:18\nEl municipi de Torrelameu, a la Noguera, ha estrenat aquest dissabte les plaques dels nou carrers dedicats als líders independentistes empresonats i la de la plaça que porta els noms dels set polítics que es troben exiliats a a Alemanya, a Bèlgica, a Escòcia i a Suïssa. El nomenclàtor oficial no canvia sinó que a partir d'ara conviuran les plaques dels noms dels carrers actuals amb el nom dels carrers de cada pres polític fins que siguin alliberats i també el de la plaça "fins que els exiliats puguin tornar a casa". Per exemple, el carrer Balaguer es converteix momentàniament en el carrer d'Oriol Junqueras, el carrer Forn serà el carrer Quim Forn o el punt neuràlgic del poble, la plaça de l'Església, és ara la Plaça dels Exiliats. L'acte d'estrena de les plaques ha comptat amb la presència de la dona i dels fills del vicepresident destituït pel 155 (i president d'ERC) i amb la de la parella de l'anterior consellera d'Agricultura, Meritxell Serret, Ferran Civit.\nDe moment els canvis només són simbòlics, plantejats com a homenatge als polítics, ja que, segons l'alcalde, Carles Comes, només es plantejarien modificar el nomenclàtor en cas que la situació d'empresonament o exili es prolongués molt en el temps. Aquest reconeixement és inèdit a les terres de Lleida i també al conjunt del país ja que, si bé hi ha municipis que han dedicat places i carrers a l'1-O, encara no n'hi havia cap pels independentistes presos o a l'estranger.\nSegons l'ajuntament de Torrelameu, governat per ERC, amb aquesta iniciativa "es vol donar suport tant als presos i als exiliats, com a les seves famílies, i contribuir que no es normalitzi aquesta situació de pèrdua de llibertat dels nostres polítics elegits democràticament". Afegeixen que es vol fer palès que a l'estat espanyol "no existeix una separació de poders" i posar de manifest que, en canvi, "la justícia belga, l'escocesa o l'alemanya no veu els delictes pels quals Espanya els vol processar".\nEl passat mes d'abril Torrelameu ja va dur a terme una iniciativa singular penjant les banderes de Suïssa, Alemanya i Bèlgica a la façana de l'Ajuntament com a reconeixement a la seva ''plena democràcia i llibertat'' i per remarcar la falta de separació de poders i la ingerència de la política en la justícia espanyola.\nConcert en solidaritat amb Meritxell Serret\nCal recordar que Vallfogona de Balaguer, també a la Noguera, el poble natal de Meritxell Serret, acollirà el dissabte vinent, 16 de juny, un concert solidari amb "les persones preses i exiliades polítiques" i amb les seves famílies, organitzat per l'Associació Catalana pels Drets Civils, l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), Òmnium Cultural i l'Ajuntament de la localitat. Amb el lema de #FreeSerret, es durà a terme al pavelló poliesportiu i començarà a les 20 hores. El concert comptarà amb les actuacions de Tremendos, Vizuri, Band The Cool, Blue Rain, De la Torre, Xavier Serret, Jordi Pastor, La Reixa, Lo Martí de Térmens, Lo Pau de Ponts, The Referents i de Walkin' Roots. Així mateix, també es preveu l'assistència de la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, i del vicepresident d'Òmnium, Marcel Mauri. L'entrada serà gratuïta i els diners que es recullin de les aportacions voluntàries dels assistents, així com de la venda d'entrepans del sopar i de la barra, seran per a l'Associació Catalana pels Drets Civils, que aplega els familiars dels presos i exiliats catalans.\nPRESOS POLÍTICS Familiars dels presos, dels joves d'Altsasu i de Valtonyc denuncien el seu cas a l'Eurocambra Carlota Camps (enviada especial)\nLlibres 'El receptari groc': Ada Parellada i el món de la cuina, amb els presos polítics Gustau Nerín


Gästehaus Stöckl Schonau am Konigssee Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAm Duftwald 21, Unterschonau, Schonau am Konigssee, Alemanya - Veure al mapa\n"Very clean, beautiful view. Very friendly and helpful owner...."\nRoom #4 - Double Room with Shower / WC and Balcony\nRoom #7 - Double Room with Shower / WC\nRoom #3 - Double Room with Shower / WC and Balcony\nRoom #2 - Double Room with Shower / WC and Balcony\nRoom1 - Single Room with Shower / WC\nRoom 5 - Single Room with Shared Shower / WC\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gästehaus Stöckl és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Schonau am Konigssee. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Gästehaus Stöckl, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, instal.lacions de barbacoa, premsa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, despertador, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com esquí, massatge, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Gästehaus Stöckl no troba competidors en cap categoria.\nAny baby cots are only available upon request and must be confirmed in advance.\nTots els tipus de viatgers (56) Parelles (25) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (6) Grups (6)