Abu l-Khayr Khan - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAquest article tracta sobre el kan del segle xvii fundador de l'Horda Petita Kazakh. Si cerqueu el kan del segle XIV fundador de la dinastia abulkhàyrida dels uzbeks, vegeu «Abu l-Khayr».\nAbu l-Khayr Khan fou kan de l'Horda Petita Kazakh i per un temps generalíssim de les tres hordes dels kazakhs.\n1748 (54/55 anys)\nKan Horda Petita Kazakh\n1718 – 1748 – Nurali Khan →\nAixuvak Khan, Erali Khan, Nurali Khan\nL'Horda Petita va començar a actuar separadament el 1715. Els seus líders eren descendents d'Uziak Sultan, príncep kazakh germà de Yadik Khan (el germà petit de Kasim Khan. Levchine reconstrueix la seva genealogia: Yadik va tenir un fill de nom Buliakai Kuyan, el qual fou el pare d'Aichuvak, i aquest el pare d'Irish, que va tenir un fill de nom Adia. Aquest Adia era descendent de Djanibek Khan al mateix nivell generacional que Tiavka Khan. És possible que aquest Adia fos el personatge anomenat com Aitiak al qual Tiavka Khan va encarregar la direcció de l'Horda Petita. Abu l-Khayr fou fill d'Adia (és a dir probablement d'Aitiak). És esmentat per primer cop el 1717 quan juntament amb Kaip Khan va demanar ajut als russos contra els calmucs. Mort Tiavka Khan, Abu l-Khayr va lluitar per la supremacia amb Kaip Khan.\nAbu l-Khayr va entrar en conflicte amb Rússia el 1717; va fer una incursió a la província de Kazan arribant fins a Novosbeshminsk que va destruir i va fer molts presoners. Els continuats atacs dels kazakhs van provocar la reacció dels seus veïns i vers el 1723 els calmucs van ocupar les ciutats de Turkestan, Taixkent i Sayram, però els kazakhs les devien recuperar perquè el 1733 Abu l-Khayr residia a Turkestan (ja no hi va residir després) i fins al 1740 s'esmenta un kan kazakh a Taixkent. Fou llavors quan tots els caps kazakhs van tenir una assemblea en la qual Abu l-Khayr, el cap més poderós, fou elegit com a cap de guerra o generalíssim. Abu l-Khayr va aconseguir diverses victòries sobre els calmucs (dzungars) però el kan d'aquests Tse Wan Arabtan o Tsevan Rabdan (1689-1727) era massa poderós i finalment va obligar a les tres hordes kazakhes a dispersar-se (vers 1727/1729): l'Horda Petita va creuar el Yemba (límit occidental dels kazakhs) i va prendre possessió del país entre els rius Cur i Jaik (riu Ural) del que va expulsar als torguts. Aquestos van fer aliança amb els cosacs de l'Ural.\nEl 1730 Abu l-Khayr va considerar que la millor política era sotmetre's a Rússia (tot i que el poble hi estava en contra) i va enviar un ambaixador, escortat pel cap baixkir Aldara, que es va presentar a Buturlin, voivoda d'Ufa i li va entregar una carta en la qual el kan es sotmetia a Rússia i declarava el seu poble subjecte, explicant que era a causa de les dificultats amb els veïns, calmucs, baixkirs i cosacs de l'Ural, demanant també ajut contra els khivans, els karakalpaks i els aralians; aquesta ambaixador va arribar a Ufa el juliol del 1730 i fou enviat a Sant Petersburg on fou molt ben acollit; els baixkirs eren una molèstia pels russos i el kan de Khivà havia matat el príncep Bekovitx Txerkasky i els seus companys i Rússia el volia castigar. L'emperadriu Anna de Rússia li va donar una carta en que acceptava la submissió i prometia ajut i protecció tal com demanava. Van acompanyar l'ambaixador al seu retorn l'intèrpret Tevkelef, així com alguns notables baixkirs, cosacs de l'Ural i personatges destacats d'Ufa; però el poble estava en desacord amb aquesta política i els russos no foren ben tractats. Tevkelef va estar a punt de ser assassinat però la seva eloqüència, el fet de ser musulmà i la intervenció del kan el van salvar. El mateix kan va ser interpel·lat sobre per què havia sotmès l'Horda sense tenir dret a fer-ho. Es va decidir convocar una assemblea general per decidir sobre la submissió i aquí el kan, amb l'ajut d'un parell de notables, va ser tant persuasiu que es va decidir tirar endavant la submissió, a la que també va entrar Semeke Khan de l'Horda Mitjana Kazakh (1732). Tevkelef va enviar els resultats obtinguts al seu govern; el kan estava assegurat al costat de Rússia però el poble continuava hostil. Abu l-Khayr va haver de deixar als seus subjectes més turbulents i amb la resta es va establir a la desembocadura del Yaxartes o Sirdarià on va sotmetre als karakalpaks als que va imposar la protecció de Rússia.\nDesprés va tornar a fer avanços amb Rússia; va enviar el seu fill Erali Sultan, el seu fillastre Niyas Sultan, alguns notables kazakhs i a Aralbey i Arasgheldi, dos notables de la Gran Horda Kazakh, en missió davant l'emperadriu. Tevkelef els va acompanyar arribant a Ufa el gener del 1733. Aquesta delegació no va arribar a Sant Petersburg fins al gener del 1734, i foren rebuts el febrer; Erali va oferir la submissió del seu poble a Rússia; l'emperadriu ho va acceptar i va entregar regals a tota la delegació. Dos kazakhs foren enviats al kan per comunicar l'acceptació mentre la resta de la delegació seguia a Sant Petersburg per seguir negociant; Erali demanava que la dignitat de kan quedés fixada en la família d'Abu l-Khayr Khan i que els russos construïssin una fortalesa a la confluència de l'Ori amb el riu Ural. Els russos pel seu costat demanaven que els kazakhs havien de guardar les fronteres i protegir les caravanes de mercader's que creuessin el país, i a més haurien d'aportar contingents de tropes (com feien els calmucs i els baixkirs) quan els hi fossin demanades i pagar un tribut amb pells. Tot això era fàcil de prometre però difícil de complir, ja que els costums democràtics dels kazakhs impedien les imposicions al poble; finalment la delegació, ja tot acordat, va retornar (ca sortir de Sant Petersburg el 15 de juliol de 1734) amb el geògraf Kirilof, un equip d'enginyers per construir forts o dibuixar mapes i tres oficials encarregats de construir alguns vaixells de riu; també hi anaven un enginyer de mines, alguns oficials d'artilleria, un historiador, un botànic, un farmacèutic, un pintor, un metge, i alguns estudiants de llengües. A Kazan se'ls van agregar algunes peces d'artilleria i a Ufa un batalló d'infanteria cosaca. Tevkelef fou nomenat intèrpret amb rang de coronel; l'expedició fou finançada amb els ingressos d'Ufa. Es va construir una població a la boca a l'Ori on es van instal·lar alguns kazakhs i es va autoritzar la construcció de mesquites i cases i les pastures dels ramats a la rodalia. Els caps kazakhs dubtosos foren subornats i es va utilitzar la suavitat o la mà dura segons convenia. Rússia volia atreure a l'Horda Mitjana i la Gran. El riu Ural fou establert com a frontera i els kazakhs van tenir prohibit de creuar-lo; també es va establir una cort de jutges russos i kazakhs per les disputes que serien resoltes segons els costums del país.\nEl 1734 Abu l-khayr Khan va enviar una nova ambaixada a Sant Petersburg dirigida pel seu fill Erali, la qual fou tractada sumptuosament. Els kazakhs acceptaven defensar les fronteres, protegir les caravanes i aportar contingents de tropes a més de pagar el tribut de pells. Els russos van prometre mantenir el kanat en mans de la família del kan i construir el fort convingut a la confluència de l'Ori i l'Ural, com a lloc de protecció dels kazakhs en cas de perill. Aquesta fundació es va iniciar el 1735 i fou l'embrió de la ciutat d'Orenburg. Quan Kirilof, encarregat de la tasca, va arribar a la zona, va trobar als baixkirs en revolta; Kirilof va arribar no obstant sense problemes a la boca de l'Ori i el 15 d'agost de 1735 va fundar Orenburg. Va comunicar al Khan la notícia i va demanar l'enviament de kazakhs a la primavera del 1736, especialment comerciants de Taixkent. per controlar als baixkirs es van haver de fundar alguns forts secundaris, especialment els de Gurbelinsk i Ozernaia a l'Ural, junt amb altres tres menors al mateix riu (Sredny, Berdskoi i Krilof) i altres al Samara i a l'interior del país dels baixkirs. que foren conegut com a "Línia Orenburg" i que per molt de temps va marcar la frontera de Rússia.\nPosteriorment els kazakhs van atacar els calmucs del Volga amb autorització russa (1736). Els kazakhs van fer un bon nombre de presoners, però després van fer una nova incursió el 1737 on van fer molt de botí. Kirilof va haver d'ordenar a Abu l-Khayr de refrenar aquests atacs en el futur, just poc abans de morir l'abril del 1737; el va substituir l'historiador Tatischeff. En aquest temps una caravana de mercaders russos acompanyada del capità Elton (que després va entrar al servei de Nadir Shah de Pèrsia) va marxar cap a Taixkent. Elton estava encarregat d'informar sobre la navegació a la mar d'Aral i va proposar construir una ciutat a la boca del Yaxartes i poblar-la amb criminals.\nTatischeff va iniciar la seva administració donant permís a Abu -Khayr Khan de netejar de baixkirs les terres d'aquests, respectant però als que fossin pacífics. Però els kazakhs no van fer distincions; el kan fins i tot va planejar nomenar a un fill com a kan dels baixkirs. Tatischeff li va ordenar retirar-se i el seu fill Erali va ser retingut a Orenburg com a ostatge. Mentre Abu l-Khayr atacava als baixkirs un altre grup de kazakhs atacava als calmucs i va fer presoners a alguns russos. Per temor a ser castigat per aquest acte, Abu l-Khayr, cridat a Orenburg per renovar la submissió, no hi va anar fins que el seu fidel amic Bukenbey es va informar de l'estat de la situació; finalment va decidir anar-hi (agost de 1738); una escorta considerable fou enviada per acompanyar-lo i al trajecte final hi havia tropes alineades; una salva de 9 canonades el va saludar a l'arribada; a la tenda on es va fer l'entrevista hi havia un retrat de l'emperadriu; Abu l-Khayr va renovar la seva submissió i la de la seva Horda, i es va desfer en elogis de l'emperadriu i Rússia. Tatischeff li va dirigir unes paraules amables i li va fer jurar sobre l'Alcorà. Altres notables al mateix temps feien similar submissió en altres tendes. En acabar es va fer una gran festa. L'endemà fou portat Nurali que va fer el mateix jurament i es va acordar el seu alliberament; fou substituït com a ostatge pel seu germà Khoja Ahmed. Naturalment Abu l-Khayr va retornar tots els presoners russos; va demanar permís perquè la seva dona Papai pogués visitar la cort imperial. Com a protector de les caravanes russes se li va encarregar protegir a una dirigida pel tinent Müller que anava a Taixkent, que va creuar el territori de l'Horda Petita i la Mitjana sense problemes però fou atacada per la Gran Horda quan estava només a dos dies de Taixkent.\nA la primavera del 1739 Tatischeff va retornar a Sant Petersburg i el va substituir el príncep Urussof. En arribar a Orenburg el primer que va saber fou que dues caravanes havien estat assaltades per l'Horda Petita. El 1740 el rebel baixkir Karasakal va fugir més enllà del riu Jaik (riu Ural) i el kan i els prínceps kazakhs van refusar entregar-lo; a causa d'aquest incident i per no trobar-se amb Abilmambet Khan de l'Horda Mitjana sobre el que reclamava una mena d'hegemonia derivada de la seva antiga elecció com a generalíssim, Abu l-Khayr Khan no va anar a Orenburg a saludar a Urussof i va enviar en lloc seu els seus fill Nurali i Erali, que foren ben rebuts; 75 notables van dinar amb el príncep governador i els kazakhs ordinaris van rebre menjar a l'aire lliure. Nurali anava acompanyat del seu atabeg Baatur Janibeg i junts van prometre restaurar les mercaderies robades als dos darrers atacs i alliberar als presoners russos; també van demanar alguns canons per utilitzar en la campanya contra Khivà (cosa que fou refusada) i que els russos construïssin una ciutat al Sirdarià. Per un temps breu Abu l-Khayr Khan va ser kan de Khivà. El mateix 1740 Abu l-Khayr va enviar tres mil kazakhs a saquejar terres dels calmucs del Volga. Expulsat de Khivà per Nadir Shah, Abu l-Khayr i el seu fill Nurali van retornar al seu territori.\nEl kan dels dzungars calmucs, Galdan Chereng (1727-1745), cansat dels atacs kazakhs, va enviar dos exèrcits: un contra l'Horda Mitjana (i Gran) i un altre contra la Petita. Abu l-Khayr va demanar ajut a Rússia però només va rebre permís per, en cas de perill, refugiar-se amb la seva família a la fortalesa d'Orenburg amb el governador Nepluief. Això era molt difícil, ja que la seva residència era propera a la boca del Yaxartes al mig de l'estepa i els dzungars operaven a la part nord d'aquestes estepes i podien tallar el seu camí cap a Orenburg. Llavors Abu l-Khayr va enviar un missatge al kan dzungar, Galdan Chereng, oferint-li la seva submissió, però quan els dzungars anaven a rebre els ostatges en garantia, el kan es va dirigir cap a Orenburg. Al seu darrere anava la delegació dels dzungars. Nepluief va advertir a aquesta que Abu l-Khayr era subjecte de Russia i no podia tractar amb un poder exterior ni donar ostatges. Els dzungars van objectar i van al·legar que eren contínuament atacats pels kazakhs i que havien anat a tractar amb Abu l-Khayr i no amb Rússia i esperaven que el kan feria el que ja havien fet els notables de la Gran Horda, és a dir entregar ostatges; van haver de marxar no obstant sense una resposta satisfactòria acompanyats del tinent Müller.\nL'agost de 1742, Abu l-Khayr, Erali, Baatur Janibeg i altres notables kazakhs van renovar el jurament de fidelitat a Rússia i el primer a més va desistir d'atacar els dzungars. També va demanar a Nepluief d'acceptar el canvi d'ostatge, alliberant al seu fill Khoja Ahmed i rebent al fill Jingis (fill tingut amb una concubina); el refús dels russos va molestar molt al kan i el 1743 es van fer alguns atacs a ciutats frontereres russes per bandes de saquejadors de mil o dos mil homes, emportant-se als seus habitants més enllà del riu Ural. En un sol dia 82 homes foren capturats a la petita població d'Iletzk; els saquejadors estaven dirigits per Derbeshali Sultan, parent d'Abu l-Khayr, i el seu objectiu principal era capturar la fortalesa de Saraschinsk, on Khoja Ahmed estava empresonat, i emportar-se'l, però les tropes russes ho van impedir sense poder evitar en canvi els saquejos de zones desprotegides. Oficialment el kan va condemnar aquests fets i va demanar als russos d'intervenir i matar els saquejadors, però era evident que el comandament de la frontera no tenia capacitat per fer-ho per la seva falta de mitjans i els riscos de les campanyes a les estepes; l'únic que van poder fer els russos fou capturar ostatges que va servir per intercanviar presoners. El 1744 Abu l-Khayr es va mostrar obertament en rebel·lió i la seva gent va saquejar una caravana que anava a Khivà i va capturar al tinent Gladyshef, enviat rus als karakalpaks. El russos van respondre amb un decret de 4 d'abril de 1744 que autoritzava al cap calmuc Donduk Taishi a atacar els kazakhs amb dret a quedar-se el botí. Nepluief va rebre el decret però sembla que mai el va utilitzar i els russos haurien evolucionat en la seva posició després de l'atac dels dzungars al districte de Kolyvano-Voscressensk, que va fer necessari guanyar als kazakhs altre cop per rebutjar l'atac. Tot i així els dzungars no van desistir. Khoja Ahmed fou enviat a Sant Petersburg i va renovar el jurament de fidelitat; Abu l-Khayr va renovar també el jurament a l'emperador Pere III de Rússia al seu propi campament o aul; va retornar 30 presoners russos i calmucs i es va queixar de Nepluief per no voler reemplaçar al seu fill ostatge per un altre fill bastard. Tots i aquestes suposades lleialtats la situació no es va arranjar.\nEl 1745 l'Horda Petita fou atacada pels calmucs del Volga, que es van emportar molts cavalls. Els russos els van castigar i es va prohibir estrictament als kazaks i calmucs de travessar el riu Jaik (Ural); es van construir nous fortins. No n'hi va haver prou doncs el febrer de 1746 els kazakhs van creuar per la mar Càspia glaçada i van atacar els calmucs a Krasnoiarsk fent set-cents presoners i matant a un centenar. També van fer algunes ràtzies sobre territori rus fronterer. Un intèrpret rus enviat al kan fou detingut per aquest i sotmès a tortura; va tractar de traslladar al seu poble més lluny dels russos, a les estepes del sud i va exercir represàlies sobre els que s'hi van oposar.\nEl gener del 1747 els kazakhs van travessar altre cop la part nord de la mar Càspia glaçada i van voler atacar els calmucs però aquests s'havien traslladat a la part occidental del seu territori on era poc segur anar-los a buscar i els kazakhs van haver de retornar amb les mans buides, passant pel territori dels cosacs de l'Ural que els van atacar sense pietat i van perdre bona part dels seus cavalls i molts es van ofegar al riu Ural. La fúria d'Abu l-Khayr es va incrementar i va fer aliança amb Nadir Shah de Pèrsia. Per calmar-lo, els russos van enviar Tevkelef, que era musulmà i coneixia els kazakhs que va oferir el canvi de Khoja Ahmed per un altre fill, però legítim. Abu l-khayr va escoltar la proposta i l'estiu del 1748 va anar a Orsk (Vella Orenburg) per trobar-se amb Tevkelef i va donar el seu acord, oferint a canvi al seu fill Aichuvak i alguns dels fills d'altres notables; es va comprometre a alliberar als presoners russos i a no atacar més a Rússia; al mateix, en secret, oferia la mà de la seva filla al kan o khung taidshi dels dzungars.\nA la tornava da reunir a la seva gent i va marxar contra els karakalpaks. Aquestos estaven sotmesos a Borruk Khan, cap dels naimans i kan kazakh amb autoritat sobre part de l'Horda Mitjana. Borruk estava barallat amb Abu l-Khayr, perquè els russos havien fet millors regals a aquests i l'havien tractat més bé, i també perquè uns regals que li havia enviar el kan de Khivà havien estat interceptats per Abu l-Khayr. Borruk va atacar els kazakhs i sent el seu exèrcit més nombrós, els va derrotar. Abu l-Khayr va haver de fugir. Shihai, el fill de Borruk, el va perseguir i el va atrapar; amb la llança va desmuntar al kan del seu cavall, i el va retenir fins que va arribar el seu pare, que va rematar la feina i va matar el kan caigut. Llavors Borruk va ordenar el saqueig de les terres dels karakalpaks, als que acusava de no haver estat lleials, però que eren subjectes russos, i va abandonar la zona per temor a les represàlies d'aquests, sent enverinat l'any següent probablement per instigació dels dzungars i de Nurali el fill d'Abu l-Khayr Khan.\nAbu l-Khayr fou enterrat a un lloc proper del riu Kodir, afluent del Unda, a 50° 30′ N, 08° 10′ E / 50.500°N,8.167°E / 50.500; 8.167. El va succeir el seu fill Nurali Khan.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abu_l-Khayr_Khan&oldid=28203093»\nDarrera modificació: 7 set 2021 a les 09:38\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 set 2021 a les 09:38.


You are here: Home ∼ Donald Trump decidint sobre la independència catalana? No, gràcies\nTrump contra els Clinton. Com ens afecta?\nNo és la primera vegada que el Dietari explica que el debat sobiranista no és cosa ni de Catalunya unilateral, ni d’un acord bilateral Catalunya-Espanya. La comunitat internacional juga un paper crucial i els esdeveniments que ens envolten poden canviar l’escenari a casa. A banda les eleccions espanyoles del mes vinent, el referèndum sobre la permanència del Regne Unit a la Unió Europea afecta Catalunya més del que sembla, i els comicis a Escòcia d’aquesta setmana també. Un ‘no’ als 28 britànic sumat a un ‘sí’ d’Edimburg podria causar un terratrèmol, tenint en compte que l’independentisme ha mantingut la majoria absoluta al Parlament -repartida entre el SNP i els Verds-, i tot plegat podria ser un factor determinant. L’altra cita són, sens dubte, les eleccions als Estats Units.\nLa tradicional cursa de les primàries dels partits republicà i demòcrata que se celebra l’any en qüestió s’està allargassant però sembla que està clar qui s’enfrontarà a qui: Donald Trump a Hillary Clinton. Sí, Trump serà amb tota probabilitat presidenciable per sorpresa i horror de la comunitat internacional, i els seus postulats fan creure en un desastre en l’estabilitat mundial si arribés a ser el successor d’Obama. És evident que serà el proper president dels Estats Units i no l’actual -que deixarà el càrrec oficialment el proper gener- qui potser un dia tindrà la carpeta ‘Catalunya’ sobre la taula. Fent política-ficció, què passaria si la carpeta caigués a mans de Trump? Fracàs absolut.\nLes seves propostes polítiques estan vistes com proteccionistes i aïllacionistes, i a més suposadament vol tenir menys presència en les institucions internacionals, és a dir que és de suposar que no mourà un dit per donar un cop de mà al Principat si mai va per lliure i no li queda més remei que una declaració unilateral. I si ho fes, amb el rebuig que probablement provocaria a Europa un president nord-americà com ell, potser seria encara pitjor i Europa giraria l’esquena al procés. Com a mínim, Hillary Clinton té molta experiència en política internacional i tindria dos dits de seny per intentar solucionar el problema arribant a un acord que inclogui la democràcia. Un precedent de resolució de conflictes és la gestió del seu marit Bill Clinton de la guerra als balcans que es va trobar. Els acords de Dayton de 1995 van fer asseure totes les parts confrontades sobre la taula per enterrar gran part del conflicte. Un conflicte d’una intensitat mil vegades superior al que pot tenir sobre la taula si Catalunya mai fa l’últim pas. A les mans de Trump, els resultats poden ser imprevisibles.\nPosted in El Dietari del Procés Tagged Clinton, Trump


PLA D'ORGANITZACIÓ PER A L'OBERTURA DE L'INSTITUT S'AGULLA 2020-2021\ndijous, 23 de juliol de 2020 10:45\nS'ha elaborat la primera versió del Pla d'Organització per a l'obertura de l'Institut S'Agulla seguint les recomanacions del departament d'Educació en el marc de la pandèmia per COVID-19.\nAquesta versió és provisional, té el vist-i-plau de la inspecció educativa i s'aprovarà durant el mes de setembre en Consell Escolar quan els horaris siguin definitius.\nPLA D'OBERTURA 20-21 PLA D'ORGANITZACIÓ 20-21 642 Kb\ndijous, 23 de juliol de 2020 10:10\nA continuació teniu la llista ordenada definitiva pels ensenyaments de Cicles Formatius de Grau Superior.\nLLISTA ORDENADA LLISTA ORDENADA DEFINITIVA CFGS 83 Kb\nLLISTA ORDENADA CFGM\ndilluns, 20 de juliol de 2020 11:46\nA continuació teniu la llista ordenada definitiva de l'alumnat que ha demanat centre i ensenyament en primera petició pels estudis de Cicles Formatius de Grau Mitjà.\nLLISTA ORDENADA LLISTA ORDENADA DEFINITIVA CFGM 67 Kb\nBAREM DEFINITIU GS\ndilluns, 20 de juliol de 2020 09:59\nA continuació teniu el llistat baremat de Grau Superior un cop resoltes les reclamacions.\nBAREM DEFINITIU LLISTAT BAREM DEFINITIU CFGS 83 Kb\nPremis Treballs de Recerca Ajuntament de Blanes\ndiumenge, 19 de juliol de 2020 11:03\nEl passat dissabte, 11 de juliol, va ser l'acte de lliurament de premis dels treballs de recerca organitzat per l'Ajuntament de Blanes.L'Ajuntament premia els dos millors treballs de cada institut de Blanes.\nEl primer premi de 500€ va ser per en Gael Morón García pel seu treball "Del silenci a la música" i el segon premi, de 300€, va ser per la Irene Sánchez Martín pel seu treball "Estudi de la globalització de la moda i les seves respectives repercussions en la consumició de la població".\nL'acte es va fer al gimnàs de l'institut Serrallarga per motius de distàncies de seguretat (Habitualment es fa a la sala de plens de l'Ajuntament)\nA l'acte de lliurament de premis hi van assistir l'alcalde, els representants dels grups polítics i va ser conduït pel nostre director, Josep Hernández.\nPer part del nostre institut també van assistir a l'acte la Neus García Merino que va obtenir una menció i un diploma, la Farners Danés, tutora del treball de la Irene Sánchez i la M.José Tarancón, coordinadora de batxillerat.\nDarrera actualització de diumenge, 19 de juliol de 2020 11:05\nBAREM DEFINITIU GM\nBAREM PROVISIONAL CFGS\nLLISTAT ALUMNAT ADMÈS BTX\nPàgina 7 de 130


Comic Fill-in >> PER TUTATIS!: December 2004 Archivos\n« November 2004 | Inicio | January 2005 »\nPlaneta deAgostini, 128P, Color, 8'95\nCaram, feia temps que no reia de veritat llegint un còmic! Però, aquí ha vingut aquest spin-off de Top Ten, la sèrie de la línia ABC d'Alan Moore, per solucionar-ho. Amb aquest volum, que recull els quatre lliuraments originals, ens endinsem al món natal de l'agent de policia Smax, el qual tornarà després de molts anys per assistir al funeral del seu oncle. L'acompanyarà la seva companya Joguetera, i junts (evidentment) es veuran implicats en tot un seguit d'aventures. És curiosa i genial (però no sorprenent per tractar-se de qui es tracta) la manera que té Alan Moore de fer conviure dins un mateix còmic la paròdia, el drama i les aventures. Així, en llegir-lo ens trobarem amb multitud de bromes i referències paròdiques al mon de la fantasia i, al mateix temps, la tràgica història personal d'Smax, el qual haurà d'acabar una aventura que deixà a mitges en fugir del seu món. I val a dir que Moore està en molt bona forma en aquest còmic que, d'altra banda només pretén ser un pur entreteniment. El dibuix, sense ser cap meravella, és més que correcte, sobre tot tenint en compte les circumstàncies i, bé, en conjunt jo diria que és un còmic que paga la pena llegir. Especialment recomanat per als amants de la fantasia en general i jo diria que també per aquells que sempre han gaudit dels còmics més gaimanians de la línia Vértigo.\nEscrito por Comic Fill-in a las 2:29 PM | Comentarios (2)\nPlaneta deAgostini, 208p, B/N, 7'95\nDe l'autor de l'aclamada sèrie sorpresa d'aquesta temporada, Monster, ens arriba ara aquesta 20th Century Boys, un manga de ciència-ficció en sentit ampli que combina les conspiracions mundials amb els drames personals. És també i potser sobre tot, una obra coral amb multitud de personatges que juguen en una trama dominada pel misteri. La història, de la qual per ara només coneguem dos volums, perfila ja un puzzle que anirem descobrint poc a poc. En efecte, la dosificació dels esdeveniments amb un ritme magistral és una de les principals virtuts d'un guió fet amb una tècnica excel·lent. No m'estic extralimitant en l'ús dels adjectius, Urasawa és un gran artesà del guió que sap utilitzar les nombroses tècniques que coneix per mantenir el lector completament atrapat en la lectura.\nAlhora, el dibuix, que jo qualificaria simplement de correcte, es veu potenciat fins a límits insospitats per una narració gràfica que juga sobre tot amb la planificació amb diversos fins: contar fets, crear espais i atmosferes, transmetre sensacions, definir personatges... De veritat, val la pena detenir-se a estudiar aquest ús tan acadèmic que en fa Urasawa de la narració gràfica. Però, no voldria que vos féreu una falsa impressió d'aquest còmic, no és gens cerebral, tot el contrari, hi ha un interès humanista realment admirable per una obra que en el fons és tant de gènere.\nEn conclusió, ho diré clar, jo no puc esperar a llegir el tercer volum així que, donades també les característiques d'aquesta sèrie, he de recomanar-la vivament a tot el món. Per cert, sembla que Planeta poc a poc va acostant-se a l'estàndard actual per a la publicació de manga i en aquest cas s'ha decidit per fer-ho en toms sencers.\nEscrito por Comic Fill-in a las 2:22 PM | Comentarios (0)\nPonent Mon, 232p, B/N, 14'00\nPonent Mon, fidel al seu segell de qualitat, ens ofereix aquí l'obra d'una autora molt personal. En concret aquest "Blue" és una història d'amor lèsbic entre estudiants explicada amb molta tendresa i honestedat. El desenvolupament de la història, ben fonamentat però amb aparença casual, ens va endinsant dins els sentiments de la protagonista, veritable "leit motiv" d'aquest manga. Vull dir que aquest amor, i els sentiments que desperta és el que li interessa contar, i prou. És a dir, hi ha una visió íntima del tema, no social. L'apartat gràfic no podria ser més adequat. Suggerint més que mostrant, amb una planificació plena de plans detall, amb grans masses de negre, tenint molta cura de la gestualitat, i en definitiva amb tot un ventall de recursos que ens fan ficar-nos dins la pell de la protagonista, connectar amb ella. I tot això mantenint la tensió durant tota l'obra i sense caure mai en el sentimentalisme. En definitiva, una obra d'aquelles que resulta tot un plaer de llegir. Totalment recomanada.\nEscrito por Comic Fill-in a las 2:52 AM | Comentarios (0)\nLa Cúpula, 148p, B/N, 7'95\nEscatologia extrema i gust pel mal gust és el que ens ofereix aquest còmic. En altres paraules, una fórmula clàssica de l'humor japonès. El còmic en si està estructurat en històries molt curtes on assistim a les barbaritats d'un pare, un fill, un avi i una àvia que, com bé diu la frase promocional, formen "la família més disfuncional del món". I tant que sí! Els acudits sobre pets i merdes es van succeint sense cap mena de miraments fins el final. No obstant, s'ha de reconèixer que llegir-los no resulta esgotador sinó divertit perquè l'autor sap anar introduint cert originalitat, imaginació i, sobre tot, un ritme frènetic. En tot cas, és un manga molt de gènere que no agradarà tothom però que es mou perfectament dins els seus pudents paràmetres. Per exemple, el dibuix és completament expressiu i exagerat, i no és estrany veure morir els protagonistes salvatgement per sortir com si tal cosa al capítol següent. En definitiva, els amants de la gamberrada i el còmic més rabiosament underground estan realment d'enhorabona. La resta poden seguir al seu món perfumat.\nEscrito por Comic Fill-in a las 2:48 AM | Comentarios (0)\nLAS AVENTURAS DEL CAPITÁN TORREZNO #4: EXTRAMUROS\nEdicions De Ponent, 136p, B/N, 15'60\nJa tenim a les nostres mans l'esperat quart lliurament d'aquesta saga de móns imaginaris dintre de móns imaginaris. Certament el senyor Santiago Valenzuela poc a poc va pujant el nivell d'unes novel·les gràfiques que ja des de bon començament van suposar una bufetada a la cara de tots aquells que pensen que còmic adult és sinònim de formalisme i avorriment. Aventura, acció, i sobre tot molta intel·ligència i bon ofici és la seva resposta. I personalment he de confessar que m'ha convertit a la seu credo. No podia més que reconèixer la coherència i versemblança del seu personal món i el seu precís domini de la narració gràfica. Si voleu passar una bona estona llegint un relat d'aventures heroiques posmodernes, aquesta és la vostra millor opció. Només un consell, és millor llegir-los per ordre: Horizontes Lejanos, Escala Real, Limbo Sin Fin i Extramuros.\nEscrito por Comic Fill-in a las 1:09 AM | Comentarios (2)\nAstiberri, 56p, Color, Tapa dura, 14'00\nLa nova novel·la gràfica de Luís Durán té l'aspecte d'un àlbum europeu, però la mateixa ànima màgica que la resta de les seves obres. En aquesta ocasió, deixa un poc banda la part aventurera i se centra en una visió poètica que pretén seduir-nos i fer-nos reflexionar sobre el conceptes de realitat i ficció, entre altres coses. Això ho fa per mitjà del mite artúric, tractat en diversos nivells temporals i espacials (el rei de jove, de vell, i l'escriptor) i amb una estructura simbòlica que ens sonarà d'altres obres seves. Certament la qualitat general és la que hom espera de Durán, és a dir, molt alta. Com sempre el guió és fascinant, afavorit per una bona narració gràfica, i el dibuix resulta encertat per les pretensions (no es tracta ací de buscar el realisme). Quant al color, tema que personalment me feia molta por, he de reconèixer que s'ha tractat excel·lentment de forma que sigui un element significatiu de la història. En conclusió, de nou una gran novel·la gràfica a càrrec d'un autor digne d'admiració\nEscrito por Comic Fill-in a las 1:02 AM | Comentarios (0)


Raons que rimen: de juliol 2006\nLinguamón: posada de llarg\nDiuen que rectificar és de savis. I m'alegra molt haver-me de disculpar per les previsions agoreres que feia per la invisibilitat del projecte de la Casa de les Llengües. Suposo que un projecte d'aquesta envergadura i pretensió necessitava d'aquest temps de gestació.\nSi la línia del centre segueix la qualitat marcada i demostrada el dia de la presentació al Petit Palau del Palau de la Música, aquest passat dimarts 11 de juliol, estic segur que ens reportarà moltes alegries.\nTot l'acte va ser exquisit. Amb ritme, bon gust, qualitat i missatge. Com no podia ser d'una altra manera: la Casa de les Llengües havia de començar amb un missatge clar i contundent.\nCom diàfana i documentada fou la conferència de David Crystal (tan de bo algun dia la trobem reproduïda en el web institucional de Linguamón), el president del Comitè Científic.\nCrystal va vertebrar el seu parlament al voltant de tres eixos, que marquen les tendències lingüístiques d'aquest nou segle:\nLa globalització, per la irrupció de l'anglès com a lingua franca.\nL'extinció de llengües. Si al segle XX quedaven unes 6.000 llengües, es calcula que la meitat desapareixeran al llarg d'aquest segle XXI.\nLa tecnologia. L'extensió d'Internet ha suposat una revolució a molts nivells per a les llengües... i una oportunitat de fer-se visibles a moltes llengües minoritàries.\nEl colofó: Jaume Sisa i el seu Qualsevol nit pot sortir el sol, interpretat per artistes d'arreu del món. Simplement excels.\nEn definitiva un acte pel multilingüisme, pel plurilingüisme i per la tolerància.\nVeient la delicadesa amb que saben abordar les sensibilitats, els noms del Comitè científic (presidit per David Crystal, però amb altres noms com ara, Peter Austin, Colin Baker, Ayo Bamgbose, Manuel Castells, Jean Claude Corbeil, M. Carmen Garmendia, François Grin, Monica Heller, M. Carme Junyent, Luis Enrique López, Guillem López Casasnovas, Isidor Marí, Marianne Mithun, Juan Carlos Moreno, Òscar Pujol, Xavier Sala i Martín, Joe Sheils, Jesús Tuson, Llorenç Valverde i Colin Williams), els objectius i l'arquitectura del lloc web, tot fa preveure que en seguirem parlant.\nI segur que també acudirem sovint al Portal de tecnologies multilingües, un repertori de recursos que haurà de créixer i créixer exponencialment.\nPublicat per Víctor Pàmies i Riudor a 11:46 p. m. Enllaços a aquesta entrada\n▼ de juliol 2006 (1)


neu i pedals: Remuñe-Lliterola: la gran "pringada".\nReprenem una de les propostes del CEB que varem haver de suspendre per mal temps fa 2 caps de setmana: la circular Remuñe-Coll Lliterola-Refugi Portillon-Coll Lliterola-Vall de Lliterola. La previsió de meteo per aquests 2 dies és per a tirar coets, però decidim arriscar-nos. I llepem....\nDissabte remuntem la Vall de Remuñe. Trobem neu contínua més o menys sobre els 2100m (30' esquís a l'esquena).\nRemuntant la Vall de Remuñe\nA mesura que ens endinsem a la vall el temps es va tancant i esdevé més dificultosa l'orientació. Sobre els 2350m virem en direcció O / NO per anar a buscar el Portal de Remuñe. Hi passem sense adornar-nos-en, car la visibilitat és nul·la i no hi veiem més enllà d'uns 5m. Intuïtivament flanquejem sobre l'Ibon Blanco de Lliterola i mitjançant GPS naveguem fins a trobar (mai més ben dit) el Collado Inferior de Lliterola (2983m). A la vesant N el temps no millora gaire i sense poder gaudir de l'espectacular paisatge de la zona, iniciem el descens cap al Lac de Portillon d'Oo. Trobem una neu de força qualitat, incloent la pendent canal que davalla fins l'entrada del llac. El creuem per anar a buscar una escletxa i proveïr-nos d'aigua i remuntem els sèracs que defineixen els límits de l'embassament per assolir el refugi del Portillon d'Oo.\nEntrem a Lac de Portillon d'Oo\nTransport de l'aigua cap el refugi\nAccedim al refugi on hi passem una freda, però comfortable nit.\nEntrada d'hivern al refugi\nCarda fred, però la companyia dona escalfor.\nA primera hora de matí de diumenge ja intuïm que el vent serà un problema, però caram !! no ens esperem que pugui arribar a "arrancar-nos" de les parets que donen accés al coll de retorn. Alguns, fins i tot, deixem caure la possibilitat de baixar per la vessant francesa i oblidar-nos del pla original.\nVent i boira !! condicions pèssimes (Foto: M. Orbay)\nFinalment, però, assumint el risc de l'efecte vela amb els esquís a l'esquena, calcem grampons i piolet i tirem cap amunt.\nPerduts entre la boira (Foto: M. Orbay)\nEl GPS torna a esdevenir el nostre millor amic i entre l'espesa boira podem localitzar el Collado Inferior de Lliterola. Sense poder esquiar anem davallant la vall fins a l'alçada de 2600m on, ara sí, amb boira menys espesa, podem gaudir de la neu. A mesura que perdem alçada, però, la neu esdevé molt humida i pesada. A partir de 2200m, esquís a l'esquena fins al cotxe.\nPerdoneu la qualitat de les fotografies, però les condicions eren realment penoses.\nPublicat per davidBDN a 14:19


Web local Montcada i Reixac - Dones en Xarxa\nWeb local de Montcada i Reixac\n27-03-2012 Properes activitats ASDEM\n1-03-2012 ’Dones d’ahir, dones d’avui’ a l’Esplai per a la Dona\n16-02-2012 Alimentació Susana guanya el premi del II Concurs d’Aparadors\n13-01-2012 La telefonia continua sent el principal motiu de consulta de l’OMIC\n2-05-2011 El casal la Mina acull l’exposició "Dones d’ahir, dones d’avui"\n8-03-2011 Post de Maria Ventura\nEntitats de Montcada i Reixac\n• Associació de Fibromiàlgia de Montcada i Reixac\n• Esplai per a la Dona\n• Grup de dones Can Cuiàs\n• Grup de dones de Terra Nostra\n• Oficina d’Atenció a la Dona\n• Xarxa Veïnal Solidària\nAgenda de Montcada i Reixac [+]\nBlocaires : Montcada i Reixac\nCocinando en Casa-Kharmen\nFiligranas de Eli\nDones de Montcada i Reixac\nWeb local Montcada i Reixac\nNova guia per detectar maltractaments en nens i nenes i joves\nEls professionals de Montcada que treballen en l’àmbit de l’atenció a la infància i l’adolescència disposen a partir d’ara d’una nova eina per detectar casos de maltractament i activar els mecanismes necessaris per a la protecció dels menors. La nova guia, de la qual l’Ajuntament ha editat 1.000 exemplars, es va presentar ahir la tarda a la Sala Institucional de la Casa de la Vila.\nSopar lúdic obert a tothom!\nExposició "Dones, totes tenim drets"\nLa regidoria d’Integració, Cooperació i Solidaritat, es va omplir en la presentació de la mostra, "Dones, totes tenim drets", elaborada per aquesta regidoria en col·laboració amb Dona i Igualtat.\nMoció en contra de la pèrdua de drets de les dones\nLa sessió va donar llum verda, per unanimitat, al Pla intern d’igualtat.\n8 de Març a Montcada i Reixac\nDona MIR presenta el seu programa pel Dia Internacional de la Dona, sota l’slogan "En un món divers, totes tenim drets".\nEs convoca un Consell Municipal de Dones pel proper Dilluns 6 de febrer de 2012.\nSílvia Alcàntara presenta ’La casa cantonera’\nEs tracta de la segona novel·la de l’autora de l’exitosa ’Olor de colònia’\nFelicitació de Nadal de l’Esplai per a la Dona\nL’Esplai per a la Dona de Montcada i Reixac vol compartir amb vosaltres la seva Felicitació de Nadal.\n25è Aniversari Esplai per a la Dona\nMaria Ventura, de l’Esplai per a la Dona de Montcada i Reixac, vol compartir amb totes una Al.legoria als Jocs Florals.\n"Aspectes jurídics en la violència contra les dones"\nLa Xarxa Veïnal Solidària organitza aquesta activitat amb motiu del 25 de Novembre.\nL’Oficina d’Atenció a la Dona organitza activitats amb motiu del 25 de Novembre.\nMarta Cardona presenta ’Una història particular’ davant d’una setantena de persones\nL’escriptora montcadenca afirma: "De tant en tant m’assalta una altra història, però de moment l’aparto, ja veurem".\n25 aniversari de l’Esplai per a la dona de Montcada i Reixac\n150 dones han assistit a l’acte central de l’efemèride que ha comptat amb la presència de l’alcaldessa María Elena Pérez.


Cuinateràpia: Aliments ecològics a la comarca de La Selva\nEl Consell Comarcal enceta la segona fase d'introducció d'aliments saludables i de proximitat a les escoles.\nLa Fundació Emys de Riudarenes promou l’alimentació ecològica. Creu que, sense una producció agrícola biològica i de proximitat, la difusió i implantació de l’alimentació ecològica és poc viable. Per aquest motiu ha posat en marxa un projecte que té com a objectiu divulgar l’alimentació ecològica.\nIsabel Junquera, portaveu d’Emys, ha explicat que cada cop la gent vol saber d’on han sortit els productes que menja i quines són les seves característiques.\nSegons Junquera, la implantació de la producció ecològica comporta avantatges i inconvenients: L’existència un nou mercat que inclou particulars, escoles i hospitals; i la por a canviar i el desconeixement del sector.\nPer difondre la producció ecològica s’han previst activitats formatives i lúdiques els dies 15 i 23 d’octubre a Santa Coloma de Farners. (Hi haurà una jornada tècnica de formació, un mercat de productes ecològics i una demostració de cuina ecològica).\nL’any 2.000 es conreaven ecològicament a comarques de Girona, 2.058 hectàrees. El 2009, eren 11.056. El nombre de productors ara fa deu anys era de 59 i el 2009, de 175. A Barcelona s’ha passat de 129 productors a 505.\nEl Consell Comarcal de la Selva promou els menús escolars saludables i de proximitat\nEntre les novetats del nou curs escolar, el Consell Comarcal incorpora la segona fase del programa d’implantació d’aliments ecològics i de proximitat als menús dels centres educatius.\nLa iniciativa es complementa amb una campanya informativa per tal que els alumnes coneguin d’on provenen els productes que mengen.\nLasagna freda d'estiu


El PSIB considera “de mal gust” que Podem i MÉS obrin les portes als seus militants\nEls dos socis del Pacte conviden als socialistes desencantats a unir-s'hi\n2 min. Palma 03/10/2016 15:06\n651x366 El portaveu adjunt del PSIB, Vicenç Thomás, en roda de premsa. / PSIB El portaveu adjunt del PSIB, Vicenç Thomás, en roda de premsa. / PSIB\nEl portaveu parlamentari adjunt del PSIB, Vicenç Thomás, ha considerat de "mal gust" que el secretari general de Podem, Alberto Jarabo, i el portaveu parlamentari de MÉS, David Abril, hagin fet una crida als militants desencantats del PSIB després de la resolució de la crisi oberta arran de les discrepàncies del partit respecte de la investidura de Mariano Rajoy. "Nosaltres tenim els braços oberts a tota aquesta gent, a aquests socialistes de cor que ja saben que està confirmat que nosaltres som l'únic partit estatal d'oposició a Rajoy i a les seves polítiques", ha dit el líder de la formació dels cercles a les Balears.\nThomás també considera "injustes i inapropiades" les advertències que tant Podem com MÉS han fet amb relació a l'actitud del PSIB respecte de la més que probable abstenció socialista que permetria la investidura de Rajoy. "No entendríem un canvi en el posicionament que han defensat fins ara, perquè els afectaria a ells i al conjunt del Pacte", ha dit el portaveu parlamentari de MÉS, David Abril. Jarabo, per la seva banda, ha afegit que la participació del senador Francesc Antich a la gestora que a partir d'ara assumirà el control del PSIB dóna a entendre que els socialistes balears accepten el resultat del comitè federal de dissabte, que va culminar amb la dimissió del secretari general, Pedro Sánchez.\n"No entenem aquestes paraules de MÉS i Podem perquè nosaltres no hem modificat el nostre posicionament", ha dit Thomás, qui ha subratllat que "al PSIB no hi ha cap divisió interna". En aquest sentit, ha lamentat els dubtes expressats pels socis del Pacte quan, segons ha dit, "hem estat absolutament fidels a un acord de governabilitat firmat lliurement".\n"Podemos té molts problemes interns i crec que ningú ha fet cap comentari sobre això", ha conclòs Thomás, qui també ha retret a MÉS que els socialistes no van fer cap comentari quan no van poder obtenir l'anhelat escó de diputat en les passades eleccions generals.\nAbril havia comentat prèviament que en el comitè federal celebrat dissabte van guanyar els "socialistos", que, segons ha afegit, "de socialistes en tenen poc". "És lamentable des de l'òptica de l'esquerra", ha conclòs.\nEl president de la gestora del PSOE: "No és el mateix abstenir-se que donar suport [a Rajoy]"


La revista D'Estil lliura els seus premis aquest dijous\nLa sommelier Meritxell Falgueras Febrer, cinquena generació del Celler de Gelida de Barcelona, i el xef Raül Balam Ruscalleda, que actualment lidera el restaurant Moments de l’Hotel Mandarín Oriental Barcelona, rebran el II Premi D’Estil en reconeixement de la seva emprenedoria. La iniciativa...\nDia Internacional en contra de la violència envers les dones a Figueres\nAquest dijous 25 de novembre Figueres celebrarà diferents actes per commemorar el Dia Internacional en contra de la violència envers les dones. A les 11.15 es presentarà la Guia didàctica per a l'educació en igualtat de l'Ajuntament de Figueres i la 5ena edició del Premi 8 de març...\nEl Govern de la Generalitat ha aprovat avui el Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge dels Aiguamolls de l’Alt Empordà. La finalitat del Pla especial és donar continuïtat i millorar la conservació i la gestió d’aquest espai natural emblemàtic. En concret, el Pla especial posa en...\nConcert familiar "Corda i descorda" al Jardí de Figueres el dia 28\nJoventuts Musicals de Figueres organitza el concert "Corda i descorda" dedicat al públic familiar. Es farà aquest diumenge a les 12.00 del migdia al Teatre Municipal El Jardí. Les entrades costen 5 euros. Com el seu nom indica, els protagonistes del concert són els instruments de corda. Cinc...\nFigueres Urbana porta un campionat de Breakdance al pavelló el dissabte 27\nEl proper dissabte dia 27 de setembre l'Associació Juvenil Breakers de Figueres (Brefig) juntament amb diferents àrees de l'Ajuntament de Figueres portarà a terme un event de concepció juvenil i tendències urbanes com ara el breakdance al pavelló d'Esports de Figueres. En aquesta edició l'activitat...\nFinalment el TGV Figueres-París entrarà en servei el proper diumenge 19 de desembre. Ho ha confirmat aquest matí a Girona el president de Renfe, Teófilo Serrano. Hi haurà 2 trajectes diaris que sortiran des de Figueres a les 11.06 del matí i a les 15.02 de la tarda. El trajecte té una...\nL’Associació de Voluntaris de Figueres ha estat distingida amb un dels guardons de la segona edició dels Premis Special Olympics. L’alcalde de Figueres, Santi Vila, i el regidor d’Esports, Quim Ferrer, han acompanyat aquest diumenge un centenar de representants de l’associació que s’han...\nÍtems: 11381 - 11390 de 12643


TV3 lidera el setembre amb un 13,2% de quota\nA més, TV3 lidera l'acumulat de l'any amb un "share" del 14,2% i col·loca 20 programes entre els 40 més vistos. Dades també d'èxit de l'arrencada de la temporada i, segons dades del panel de GFK, el 33 continua sent la de més qualitat, amb un 8,33.\n01/10/2011 - 16.09\nSegons les dades que ofereix Kantar Media, TV3 lidera l'audiència del mes de setembre amb un 13,2% de quota, amb 1,3 punts per sobre de Tele 5 (11,9%), segona en el rànquing. Al darrere vénen Antena 3, amb un 10,7%; TV1, amb un 10,4%; La Sexta, amb un 5,1% i Cuatro, amb un 5%.\nEls programes de TV3 han liderat l'audiència un total de 15 dies de setembre i l'arrencada de la nova temporada ha tingut molt bona acollida. Destaquen "Els matins", amb 16,8% de quota mitjana; "La Riera", amb un 20%; "Crackòvia", amb un 24,7%; "El convidat", amb un 24,9%; "Polònia" amb un 21,6%, i "Zona zàping", amb un 17,8%.\nEl 3/24 obté un 1,1% continuant líder de les cadenes d'informació; el Super3/3XL ha obtingut l'1,5% de quota; el 33, un 1,6%, i Esport3, l'1%.\nTV3 ha liderat l'audiència 7 dels 9 mesos del 2011 i registra una quota acumulada del 14,2%, de manera que és la primera de totes les cadenes. A dos punts queda Tele5, amb un 12,2%. TV1 té un 10,9%, Antena3, un 9,8%, La Sexta, un 5,6% i Cuatro, un 5,4%.\nTV3 situa 20 programes entre els 40 més vistos\nPel que fa al rànquing de 40 programes més vistos del mes, TV3 en situa 20, 13 d'aquests entre els primers 20 llocs. La primera posició del rànquing l'ocupa el partit de Lliga de Campions Barça-Milan (TV1) i la segona, el partit de Lliga València-Barcelona (TV3). Exceptuant els futbols i el bàsquet, els 8 programes més vistos del mes són de TV3: "Crackòvia" (3), "El convidat" (4), "Polònia" (5), "Telenotícies migdia" (8), "Telenotícies vespre (9), "Telenotícies cap de setmana vespre" (10), "Zona zàping" (11) i "APM?" (12).\nApareixen en el rànquing, en posicions destacades, el Gran Premi d'Itàlia de F1 (14), "30 minuts" (16), "Telenotícies cap de setmana migdia" (17), el partit de la Lliga de Campions Dinamo de Zagreb - Reial Madrid (18), "La gran pel·lícula" (21), "El Piromusical de la Mercè" (24), el programa posterior al Gran Premi d'Itàlia de F1 (25), "APM? Extra" (29), "La Riera" (30), "Catalunya aixeca el teló" (32) i la pel·lícula coproduïda per TV3 "Terra baixa" (34).\nTVC, líder dels grups empresarials\nPer grups empresarials, el de Televisió de Catalunya també queda en primer lloc, amb el 18,6% de quota, 1,8 punts per sobre d'Antena3 (16,8%), que queda en segona posició. En tercer i quart lloc han quedat el de Tele 5, Gestevisión, amb el 16,6% i el de TVE, amb el 16,5%; en el cinquè, el de La Sexta, amb el 7,8%, i el de Sogecable en el sisè, amb el 5,8%.\nTVC també lidera l'acumulat de l'any per grups empresarials amb un 19,3% de quota, imposant-se a TVE i Gestevisión, que registren un 17% i queden a 2,3 punts, Antena 3 (15,9%), La Sexta (7,7%) i Sogecable (6,1%).\nEl 33 continua sent la de més qualitat\nLa valoració del panel de l'empresa GFK (dades de l'1 al 28 de setembre), continua atorgant al 33 el liderat de qualitat amb un 8,33, seguida de La2, amb un 8,2 i TV3, amb un 7,97.\nTV3 ocupa el primer lloc en credibilitat i confiança dels programes informatius. Els programes més ben valorats de TV3 aquest mes de setembre, tots ells amb una nota igual o superior a 8 en una escala sobre 10 són: "Espai terra" (8,9), "Sense ficció" (8,6), "APM?"(8,5) i "APM? Extra" (8,5), "El gran dictat" (8,4), "Polònia" (8,3), "30 minuts" (8,3), "Àgora" (8,3), "Crackòvia" (8,3), "El vestidor" (8,3), "Telenotícies cap de setmana migdia" (8,2), "Valor afegit" (8,2), "Notícies 3/24" (8,2), "Telenotícies cap de setmana vespre" (8,2), "El convidat" (8,1), "Telenotícies migdia" (8,1), "Telenotícies vespre" (8,1), "La Lliga"(8,1), "Els matins" (8) i "Zona zàping" (8).\nI també cal destacar tres especials que el panel ha valorat amb una nota molt alta: "Especial Sopa de Cabra" (8,8), "Especial informatiu acte institucional de la Diada" (8,3) i "El Piromusical de la Mercè" (7,9).\nEls programes més ben valorats del 33 són: "Thalassa"(8,9), "Cronos" (8,8), "Km33" (8,6), "Quèquicom" (8,5), "Valor afegit" (8,5), "Karakia" (8,5), "Les aventures culinàries de Sarah Wiener" (8,2), "La Riera" (8,2), "60 minuts" (8,2), "Afers exteriors" (8,0), "Ànima" (8), la sèrie de documentals "Dia a dia amb els orangutans"(8,64), "Els 60 animals més perillosos del món"(8,6) i "Tresors del món, patrimoni de la humanitat" (8,5).


Georgetown (comtat de Floyd) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGeorgetown (comtat de Floyd)\n38° 18′ 00″ N, 85° 58′ 15″ O / 38.3°N,85.9708°O / 38.3; -85.9708\n2,07 sq mi (5,4 km2)\nGeorgetown és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia una població de 2.227 habitants.\nSegons el cens del 2000, Georgetown tenia 2.227 habitants, 794 habitatges, i 655 famílies. La densitat de població era de 480,4 habitants per km².\nDels 794 habitatges en un 44% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,4% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 17,4% no eren unitats familiars. En el 14,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 48.795$ i la renda mediana per família de 51.667$. Els homes tenien una renda mediana de 36.204$ mentre que les dones 25.987$. La renda per capita de la població era de 18.645$. Entorn del 2,7% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nSt. Dennis (16 km)\nCrandall (8 km)\nGalena (6 km)\nLanesville (7 km)\nNew Albany (13 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Georgetown_(comtat_de_Floyd)&oldid=19027438»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 oct 2017 a les 22:48.


Apartment Ströhler Neukirchen-Hesse Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Neukirchen-Hesse\nDescompte a Apartment Ströhler\nVeure tots els 4 allotjaments a Neukirchen-Hesse.\nNeukirchen, Neukirchen-Hesse, Alemanya - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Neukirchen-Hesse, no busqui més enllà de Apartment Ströhler. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Neukirchen-Hesse. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Apartment Ströhler és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Neukirchen-Hesse.


Els Coents de Borriana tornen a triomfar en la seua segona participació en Gastrónoma 2017 - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’alcaldessa, Maria Josep Safont, els regidors Vicent Granel i Maria Romero i diferents representants de la corporació visiten la Fira per comprovar la “creixent distribució del producte i la seua gran eixida en el mercat alimentari”.\nLa marca “Coents de Borriana” que fa un any es presentava al món de l’alimentació i hostaleria representat en la Gastrónoma 2016, ha mostrat el seu creixement en la segona participació de la cita, fins a la qual s’han desplaçat tant l’Alcaldessa de Borriana, Maria Josep Safont, com la Regidora de Comerç, Maria Romero i el Tinent d’Alcalde, Vicent Granel, a més de diversos representants dels grups polítics representats en el consistori. Tots i totes han pogut gaudir de l’estand que la marca té per segon any en Gastrónoma i han pogut comprovar el creixement del producte pel que fa a distribució, ja que com explicaven els comerços englobats en la marca “Coents de Borriana”, “hem aconseguit vendre 150 quilos més de producte que fa tan sols un any, la qual cosa és una xifra que ens indica les possibilitats d’un producte típicament borrianenc com el “coent” i els avantatges que ha tingut la creació d’una marca pròpia”. A més de la visita a l’estand dels “coents”, la representació municipal també ha volgut estar al costat d’altres dues marques comercials amb seu en Borrriana presents en Gastrónoma 2017, com són Flor d’Azahar i la seua variada oferta de licors, i Bravo S.p.A, empresa dedicada a la maquinària especialitzada en cuina.\nA continuació, també s’ha pogut gaudir d’un multitudinari showcooking, presentat i dirigit pel borrianenc Vicent Franch que inicialment ha parlat sobre la història i les peculiaritats d’un producte pràcticament exclusiu de la capital de la Plana Baixa. Ha sigut el cuiner Aitor Martínez Ros del restaurant Can Ros qui ha preparat un variat menú en el qual el “coent” era protagonista de cadascuna de les elaboracions. A més, s’ha fet lliurament de la distinció de el “Davantal d’Honor” a l’empresària borrianenca, Maria José Guinot, qui després d’anys de treball en el món de l’interiorisme, el disseny i la creació de mobles, “s’ha convertit en una ambaixadora perfecta de Borriana al voltant del món, un repte al qual també aspiren els “coents”, i que en poc temps estan aconseguint gràcies a la promoció en cites com la Gastrónoma 2017″.\nPost més nousAlmassora convoca 2.400 escolars als concursos nadalencs de dibuix\nPost més vellsL’Ajuntament de la Vall d’Uixó inicia les obres del viver d’empreses


Curs 2019-2020 | Institut Quatre Cantons del Poblenou - Part 2\nSeguim enviant missatges d’ànim a la Residència de Fort Pienc!\nAquesta setmana hem tornat a dur missatges d’ànim a un grup d’ancians i ancianes de la Residència de Fort Pienc. Aquests missatges han estat elaborats per alumnes voluntaris de 1r i 2n d’ESO que han posat molta il·lusió i entusiasme en co...\nTants dies a casa… Potser ja no sabeu què fer per menjar? Els alumnes de 2n d’ESO us ho posen fàcil amb el llibre de receptes que han elaborat entre tots i totes. Hi trobareu de tot, plats principals com arròs negre, mandonguilles, hamburgueses ...\nPremis Sant Jordi 2020 (Quarantine Edition)\nAnunciem els guanyadors i guanyadores de Sant Jordi 2020 (versió confinada). L’alumnat va participar des de totes les matèries de llengües i diferents categories (poesia visual, relat breu, còmic,…). A continuació podreu trobar les obres guan...\nUn grup voluntari d’alumnes de 1r i 2n d’ESO està participant en un petit projecte amb persones grans que estan confinades a la Residència de Fort Pienc. Aquesta col·laboració, feta a través de la Comunitat de St. Egidio, que atén també aque...\nVideoconferència per Sant Jordi!\nAvui, dia de Sant Jordi, l’alumnat de 4t d’ESO ha assistit a una xerrada, a través de videotrucada, amb l’autor Jordi de Manuel, professor de biologia del nostre centre i reconegut escriptor. La lectura del 2n trimestre va ser una de les sev...\nS’apropa el 23 d’abril, el dia dels llibres, les lletres, les roses i els petons. Com sabeu, cada any, al 4 Cantons, organitzem activitats de caire cultural per a aquesta data i animem al nostre alumnat a fer activitats relacionades amb l’escript...\nUn mural col·laboratiu contra la COVID-19\nA l’inici d’aquest confinament els nostres alumnes de 2n d’ESO van manifestar la seva inquietud pel fet d’estar tancats a casa i no poder fer res contra la pandèmia del coronavirus. És per això que des de la matèria de Treball Globalitzat vam optar...\nL’alumnat de 1r ESO ha tancat el Treball Globalitzat “Pobresa” amb la realització d’un clipmetratge que propocionés una visió personal de la pobresa. Aquests vídeos breus has estat elaborats des del confinament – algu...


Casillas deixarà el Madrid si es confirma que ve De Gea - Diari de Girona\nCasillas deixarà el Madrid si es confirma que ve De Gea\nEl porter internacional del Reial Madrid, Iker Casillas, ha arribat a un acord per no seguir al club blanc, segons va anunciar ahir Televisió Espanyola. El capità madridista i de la selecció espanyola havia dit en repetides ocasions que volia continuar al club de tota la seva vida, però els xiulets de part de l'afició i la immediata incorporació de David de Gea li haurien fet canviar d'opinió.\nCasillas no té decidit encara el seu futur, tot i que compta amb diverses ofertes. El Reial Madrid vol que tingui una sortida d'acord amb el seu historial i li ha garantit que no hi haurà cap problema en l'aspecte econòmic. El club blanc té encarrilat el fitxatge de l'exporter de l'Atlètic, ara al Manchester United, De Gea, per uns 25 milions d'euros.


500.000 esquiadors passen per Masella en la seva millor temporada de la història - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'estació atribueix l'increment d'afluència de visitants a les abundants nevades que han permès allargar l'obertura de les instal·lacions\nacn | cerdanya 12.05.2018 | 07:19\nEsquiadors a les instal·lacions de la Masella. ACN\nMasella (Cerdanya) ha tancat la temporada d'esquí als Pirineus i ho ha fet qualificant-la "d'històrica". L'estació ha estat la darrera dels Pirineus a tancar les instal·lacions per a les quals han passat més de 500.000 esquiadors. Es tracta de la xifra d'afluència més alta dels darrers 50 anys i representa un increment del 18% respecte de la temporada 2016-2017, que ja va ser especialment bona. De fet, la segona temporada amb més afluència de visitants va ser la del 2008-2009, amb 437.000 esquiadors. Els responsables de les instal·lacions atribueixen l'èxit a les abundants nevades que s'han registrat a la zona així com a la moderna xarxa de neu produïda.\nL'estació ha tancat aquest 1 de maig la temporada d'esquí més llarga dels Pirineus, que es va iniciar el 10 de novembre. Ho ha fet amb xifres rècord. Durant aquests mesos, han passat per les seves instal·lacions més de 500.000 esquiadors, 28.000 dels quals han participat a l'experiència d'esquí nocturn.


Han passat els Reis* - Fora Vila\nLa sensibilitat -observança i comportament- d’una persona per les qüestions purament tradicionals, és en el fons psíquic, el resultat de la sublimació de les vivències -ambient i costums- que va rebre a la seva infantesa. Són les larvades emocions de la minyonia que, de tant en tant, tornen a la consciència de la persona adulta, amb novella brillantor en determinades dates. Jo sóc de la cultura dels Reis d’Orient, ben meridionals i lluminosos, i no sóc del septentrional, vermellós i fredolent Santa Claus o Pare Noël que la moda mercantil, imitadora de mals imitadors, escampa per aquesta, la nostra embambada societat de consum que mira el costum aliè i no mira el seu.\nVaig créixer amb la il·lusió dels tres Reis d’Orient, així va créixer el meu fill i així han crescut les dues nétes. Tres Reis en català de Mallorca, tres noms màgics: Gaspar, Melcior i Baltasar. Un de barba blanca, rossa l’altre i el tercer negre. Tres personatges inversemblants que feien versemblant tota la màgia de la nit de Reis, la nit essencialment infantívola.\nLes tradicions, tot conservant el seu encanteri original, per litúrgia o per elipsi cerimonial, es modifiquen a través del temps. És a partir del segle IV que el nombre dels Reis d’Orient resta fixat en tres que, simbòlicament, volen representar les tres fases de la vida: un home vell, Gaspar; un home madur, Melcior; i un home jove, Baltasar. Hi ha altres interpretacions, les tres races aleshores conegudes, per exemple. O en funció del do que portava cada un d’ells: or, encens i mirra.\nLa popularitat dels Reis d’Orient es va escampar per l’Europa cristiana a partir de les Croades quan, i en l’ambient expectant de l’època, unes suposades relíquies dels Reis d’Orient foren traslladades a la catedral de Colonya. I allà són, sota un monumental i formós mausoleu.\nDe tota manera, una il·lusió tan fermament arrelada a la imaginació infantil no pot morir ni, molt manco, els seus cossos descansar a una catedral. La il·lusió sempre, a cada generació, és viva. Reneix com la vida. La nit de Reis és nit d’estels novells i daurats, de lentes caravanes de camells que, sorgint d’un indeterminat punt d’Orient, cap a la coixinera, cap al somni innocent de l’infant, es dirigeixen majestuosament.\n*Aquest article fou escrit per Alexandre Ballester que ens deixà el mes de juny l’any 2011. El tornem a publicar en la seva memòria i gratitud per tantes i tantes coses aportades a la nostra cultura. E.P.R.\nAlexandre Ballester 7 gener 2022


Condicions de privacitat – Homer's Inn Hotel | Web Oficial | Hotels a Ios Chora\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.homersinn.com, que és propietat i està operat per Homer's Inn Hotel. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.homersinn.com), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb roeften@homersinn.com .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a roeften@homersinn.com . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: roeften@homersinn.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Josep Viana: "L'Ens és el tercer sector de la cultura popular catalana" - La Veu de l'Anoia\nSí. És una confederació que està integrada per 30 federacions d’arreu del país del món associatiu i de la cultura popular. Va néixer el 2005 amb una missió molt concreta i directa: visualitzar totes les activitats o representacions que fa el món associatiu i la cultura popular a Catalunya. Ens vam adonar que moltes entitats inscrites a la cultura popular no tenien representació comunicativa.L’Ens ha evolucionat molt des de la seva fundació.\nArticle anteriorL’oferta laboral del sector TIC es va incrementar un 78% el 2015\nPròxim articleL’hivern, una de les millors estacions pels tractaments facials


L'Ajuntament de Llíria distingeix a la Primitiva i la Unió Musical | Valencia Extra\nL'Ajuntament de Llíria distingeix a la Primitiva i la Unió Musical\nEl Consistori entregarà a les dues societats musicals la Medalla de la Ciutat en el tradicional concert de les festes patronals\nLa millor música de banda del món tornarà a donar-se cita a Llíria en el tradicional marc de la Fira i Festes de Sant Miquel. La Banda Primitiva i la Unió Musical de Llíria actuaran aquest dissabte, 21 de setembre, en el Concert de les Bandes que se celebrarà en la plaça Major des de les 22.30 hores. Prèviament, les dues agrupacions faran una cercavila des dels seus respectius locals socials.\nL’edició d’enguany es converteix a més en molt especial, perquè l’Ajuntament de Llíria entregarà a les dues societats musicals la Medalla de la Ciutat en reconeixement a la seua extraordinària trajectòria artística, amb una gran labor social i educativa.\nL’exemple d’aquestes dues entitats és un dels motius pels quals Llíria aspira a ser reconeguda per la Unesco com a Ciutat Creativa de la Música. Aquest acte servirà igualment per a mostrar al món el potencial musical del municipi, i reconéixer així a totes les persones que han fet possible que la música sone de manera tan brillant des de fa dos segles.\nLa Unió Musical, dirigida per Pablo Marqués, obrirà aquesta edició amb la interpretació de “Musical Apol·lo” d’Amando Blanquer. A més, oferirà als assistents “Simfonia núm. 2 de la Mar” de Francisco José Martínez Gallego i “Némesis” de José Suñer-Oriola.\nEn la segona part, la Banda Primitiva, sota la batuta de Javier Enguídanos interpretarà “Clarín Bicentenari” de José Alamá, “Mare Nostrum” de Miguel Asins Arbó i “1a Simfonia Hell and heaven” d’Óscar Navarro”, per a tancar amb l’Himne de Llíria de Vicente Pérez Jorge i el de la Comunitat Valenciana del mestre Serrano.


CCOO PV participa a la manifestació del 29 d’abril ‘Per un finançament just’\nDissabte 29, a les 18 h, plaça de Sant Agustí (València).\nEl sindicat dóna suport a la mobilització convocada per Acció Cultural del País Valencià amb motiu de la celebració de la Diada del 25 d’Abril. La manifestació vol mostrar la indignació de la societat valenciana davant la discriminació a què el Govern espanyol la sotmet amb els Pressupostos generals de l’Estat.\nManifestació a València, el 29 d'abril.\nCCOO PV participarà en la convocatòria d’ACPV a manifestar-se el proper dissabte 29 d’abril, perquè volem les nostres televisions i perquè exigim un finançament just. Ja hi ha prou d’espoli fiscal, de patir una desviació dels nostres recursos que ens impedeix garantir uns serveis socials i unes infraestructures de qualitat, i construir un País Valencià modern, just, igualitari, que aposte per la llengua, per la cultura i per un model econòmic amb ocupació estable i de qualitat.\nA més, l’entitat ha organitzat una Festa de les nostres televisions, el dissabte 29 d’abril al matí, al Jardí de Vivers de València, en la qual participaran Dani Miquel, el Club Súper 3, i diferents personatges i cantants d’IB3 i de la ràdio i televisió valencianes. Hi hauran també tallers de ràdio, cinema, màgia, pilota valenciana i muixeranga.\nAcció Cultural del País Valencià (ACPV) commemora el proper dissabte 29 d’abril la Diada del 25 d’Abril, que recorda la Batalla d’Almansa i també la voluntat dels valencians de recuperar el nostre autogovern.\nVenda d'entrades: http://acpv.cat/29abril17/\nCartell Festa Jardins de Vivers


El mossega un pit bull que no estava «lligat, xipat, ni vacunat» a Sant Hilari - Diari de Girona\nEl mossega un pit bull que no estava «lligat, xipat, ni vacunat» a Sant Hilari\nL'afectat diu que ni Policia Local ni Mossos li han volgut acceptar la denúncia i critica la falta de reacció municipal · El consistori diu que està mirant el cas per decidir si s'emprèn alguna acció contra el propietari\nRoser Albertí Sant Hilari Sacalm\nEl pitbull va mossegar al veí a la cuixa i per darrere Vicent Roig\nSortir a passejar el gos tranquil·lament i tornar a casa amb la mossegada d'un pit bull «sense vacunar» a la cuixa. Aquesta és la situació que va viure, diumenge passat, Vicent Roig, un veí de Sant Hilari Sacalm de 50 anys que va ser atacat per aquest animal de raça perillosa en un camí públic dels afores del poble.\nSegons ha denunciat Roig a Diari de Girona, els fets van tenir lloc el diumenge el matí quan va treure a passejar el seu pastor alemany per un camí de la zona de Coll Serrador. En una part del recorregut on hi ha una finca privada, l'afectat relata que va patir l'atac d'un pit bull que li va mossegar la cuixa per darrere.\n«L'animal no estava lligat, no portava morrió i la finca a la qual pertany no té tanques per enlloc», detalla Roig, qui afegeix que l'atac no va ser més greu perquè el seu pastor alemany el va defensar. «Quan va veure que m'atacaven, em va defensar i va evitar que el pit bull s'acarnissés amb mi», subratlla l'afectat.\nDesprés dels fets, Roig va poder parlar amb un familiar del propietari del gos el qual li hauria dit que aquest animal no està «xipat, censat, vacunat i no té papers». «Em van demanar que no fes denuncia i em van assegurar que el portarien al veterinari per certificar que no té res», puntualitza Roig.\nTot i això, aquest veí ha decidit denunciar l'atac a l'Ajuntament per evitar que el gos pugui ferir una altra persona i per garantir que estigui en les condicions que ha d'estar. «Jo soc adult, però això li passa a un nen petit i potser ara estaríem parlant d'una desgràcia molt més grossa», lamenta la víctima, qui remarca que per aquest camí hi passa molta gent. «No busco danys ni perjudicis. Només vull que els animals de raça perillosa estiguin controlats», afegeix.\nL'endemà de l'atac, Roig assegura que va trucar l'Ajuntament per denunciar els fets i que se'l va informar que el responsable de l'àrea és l'alcalde, Joan Ramon Veciana, però que abans havia de parlar amb la Policia Local. «Vaig anar a la seu de la policia i em van dir que havia de presentar denúncia als Mossos d'Esquadra. A la comissaria de Santa Coloma, els Mossos em van dir que aquests temes son responsabilitat de l'Ajuntament», diu Roig, qui afegeix que, al final, ni uns ni altres li van «acceptar la denúncia».\n«La Policia Local em va prendre nota i em van dir que parlarien amb l'alcalde i amb el propietari de l'animal», assenyala aquest hilarienc, qui lamenta la falta de reacció municipal davant la gravetat dels fets. «De moment, ningú m'ha informat que s'hagi fet res».\nPer la seva part, el consistori va assegurar ahir que estan mirant què va passar diumenge, per decidir si s'ha d'emprendre alguna acció i que també parlaran amb el propietari del pit bull, un gos considerat de raça potencialment perillosa.\nSegons l'ordenança municipal de tinença d'animals, els propietaris d'aquest tipus de gossos han de: sol·licitar una llicència a l'Ajuntament i altres òrgans institucionals; els animals han d'estar assegurats, censats i identificats amb un microxip. En espais públics, aquests gossos han de portar un morrió apropiat i han d'estar lligats amb una cadena no extensible. A més, l'ordenança també estipula que les instal·lacions que allotgin aquests animals han de tenir tanques altes i resistents, ha de ser segur perquè l'animal no pugui treure cap part del seu cos a l'exterior o que han d'estar senyalitzades.\nA més, s'especifica que, en cas d'agressió, s'ha de sotmetre l'animal a observació veterinària obligatòria o que el propietari haurà de facilitar les dades de l'animal a les autoritats competents que ho sol·licitin i al personal sanitari que hagi atès l'agredit. En aquest cas la infracció seria de caràcter greu i la sanció imposada al propietari -en cas d'aplicar-se- seria d'entre 401 euros fins a 2.000 euros. La competència per imposar sancions greus correspon al ple municipal.


Més de 15.000 famílies de la demarcació de Tarragona s'adhereixen al Bo Social durant el 2021\nEl preu de la llum torna a baixar dels 250 euros MWh per Nadal\nUn interruptor de llum, amb un llum encès de fons.\nLa xifra suposa un 12% més respecte l'any 2020\n14/01/2022 a les 15:01\nMés de 15.000 famílies de la demarcació de Tarragona estan adherides al Bo Social, un 12% més que fa un any, segons les dades de 2021 d'Endesa. D'aquestes 7.800 famílies són vulnerables i compten amb una rebaixa del 60% en la seva factura de consum elèctric, mentre que més de 7.200 són vulnerables severes i gaudeixen d'una reducció del 70%.\nAquests descomptes estaran vigents fins el 30 d'abril de 2022. Després d'aquesta data els descomptes tornaran a ser del 25% pels clients vulnerables i del 40% pel vulnerables severs, tal i com estableix la normativa.\nPel que fa a la tipologia, el 52% són persones en situació de vulnerabilitat segons criteri de renda, el 42% famílies nombroses, el 5% pensionistes, i l'1% correspon a col·lectius especialment afectats per la crisi econòmica derivada de la covid-19 i que s'han acollit a aquesta ajuda.\nS'eleven a sis els morts en l'incendi d'una...\nComenta el contingut : Més de 15.000 famílies de la demarcació de Tarragona s'adhereixen al Bo Social durant el 2021


PER LA DEROGACIÓ DE LAS LLEIS MORDASSES I PER UNA LLEI D’AMNISTIA SOCIAL. | Koordinadora de Kolectivos Parke\nCom a conseqüència de l’agressió policial produïda recentment en un desnonament en Parla (Madrid), la PAH València convocà una concentració de protesta enfront de delegació de València a la que es van sumar més de vint col·lectius socials i organitzacions de diferents tipus de la comarca.\nPocs dies després, es va mantenir una reunió amb delegació de govern, en la qual a més d’aportar dades concretes sobre una dolenta pràctica policial, emparant-se en la legislació actual, es va plantejar com la reforma laboral es converteix en l’eix central del augment de la precarietat sent complementada amb la llei mordassa, per tal de reprimir el conflicte social que es crea com a conseqüència. Les organitzacions socials exigiren la seua derogació immediata.\nEn esta reunió s’acordà mantenir una interlocució directa i la revisió dels expedients sancionadors que es presenten per part de les organitzacions. Reunits els diferents grups, s’elaborà un escrit, i el dia 31 de Juliol, es presentà públicament i es registrà en delegació de govern, exigint la derogació de les “lleis mordasses” i una llei “d’amnistia social”.\nCal destacar que estes accions han permès un espai de treball comú no només entre plataformes que treballen específicament en el tema repressiu, sinó entre diferents col·lectius que pateixen quotidianament la repressió. A més de facilitar la visibilitat del problema i el donar a conèixer a l’opinió pública que front a l’enduriment de la repressió per tal de respondre a la contestació de la situació social, existeix una alternativa possible i desitjable: La derogació de lleis mordasses i una llei d’amnistia social que despenalitze els actes derivats de l’agressió social, econòmica i política que pateixen amplis sectors de la població.\nAllà pel 2015 naix la reivindicació “d’Amnistia Social”, com a resposta a l’augment de la repressió a la contestació col·lectiva i individual que la població havia dut a terme front a l’anomenada “crisi” (2008). D’aquesta manera volíem dir que tan legítim es escollir una barra de pa en un supermercat (sense pasar per caixa), com “utilitzar” sense permís un habitatge “propietat” d’alguna banda d’usuro-especuladors. Tan injust es ser jutjat per compondre lletres de rap, com participar en protestes o manifestacions.\nTot s’intensifica a partir de que amplis sectors socials es mostren rebels i disposats a defensar-se lluitant front a les agressions permanents que estem patint. Des de el 15M i les Vagues Generals (de treballadors/es i estudiants/es), La Primavera Valenciana, Gamonal, Can Vies, Les Marxes de la Dignitat, Les Marxes de Dones, entre altres (com a respostes amplies i col·lectives), fins a les respostes més locals, sectorials o puntuals (repressió a anarquistes en les xarxes, titellaires, grups de música, defensa front a desnonaments, lluites dels barris empobrits i en les zones rurals, etc.). Casos com els “Titellaires” o el dels “Joves D’alsasua”. Casos com els d’Alfon, Bódalo, Nahuel o els grups llibertaris, fins als casos menys sonats en forma de denuncies, arrestos domiciliaris, detencions injustificades, etc.\nFront a esta situació el G. Treball d’Amnistia Social- València, en maig del 18 ja plantejava… “Amnistia Social” ha de deixar de ser, tan sols una bona idea, un bonic desig, un bon somni, per a convertir-se també en una reivindicació, una exigència, una premissa dels drets civils que signifique com a mínim:\nDerogació immediata de les lleis: (Llei 1/2015 Reforma del Codi Penal, Llei de Seguretat Ciutadana, Llei mordassa Llei de Seguretat Privada, Reforma de la Llei d’Enjudiciament Criminal, Llei orgànica 2/2015 Reforma del Codi penal en matèria de terrorisme,…).\nLlibertat immediata per a les persones preses que es van veure forçades a transgredir el codi penal degut a la situació d’extrema necessitat a la qual ens ha abocat l’actual model polític i econòmic.\nLlibertat immediata per a les persones que han sigut víctimes de muntatges policials.\nArxivament de totes les causes obertes en els jutjats derivades d’accions de protesta contra les polítiques de retalls, tant de drets laborals com socials.\nEliminació efectiva de tot càrrec delictiu per a qui s’enfrontà a les intervencions de la policia (en desnonaments, vagues generals i lluites sectorials o individuals).\nDesaparició de tota fitxa policial o antecedents penals arxivats derivats de les justes protestes socials com a conseqüència de la crisi econòmica. També implícita la desaparició de tots els nostres antecedents derivats de les lleis que faciliten la cooperació policial amb empreses de seguretat privada. Lleis que permeten l’intercanvi de les nostres dades obtinguts mitjançant actuacions policials abusives.\nFront a la absoluta deixadesa de funcions de les forces polítiques de esquerra de hui i d’ahir, les organitzacions socials tenim l’obligació de definir els nostres propis objectius, tàctiques i estratègies, de desenvolupar la nostra pròpia cultura, allunyada de falses i grotesques representacions palatines que faciliten el cruel engany d’una part important de la població, la qual al patir colonització del pensament, confon els seus interessos i necessitats amb les del amo.\nSense necessàriament menysprear la utilització funcional del fet electoral en este sistema de “parlamentarisme representat”, la societat ha de marcar l’agenda de la necessitat, la urgència, la prioritat i el conflicte. No només a l’administració, es a dir, qüestionar i democratitzar la gestió, sinó al propi estat, apropiant-se de la decisió i el sentit de la nostra “existència col·lectiva”.\nDes d’estes reflexions entenem l’amnistia social, com un bon recordatori de que les “seues crisis” no poden acabar deixant el camps sembrats de cadàvers i als supervivents esperants resignadament la pròxima tempestat”.\nValència 31 de Juliol del 2019, Grup de Treball «Amnistia social València».


Cròniques del Camerun BY URI: 2008/11\nSeguint les passes de l'Oriol Albó\nLa crònica d'avui vol ser un petit homenatge a un meu "oncle", ja mort, i a qui no vaig arribar a conèixer en vida.\nPer una d'aquestes estranyes coincidències no només comparteixo amb ell el nom i un cognom sinó també el fet d'haver anat a parar a un país tan remot com el Camerun.\nL'any passat, només arribar aquí, ja em vaig posar a indagar i no vaig tardar a trobar-ne les primeres traces. Va ser a l'ambaixada, mentre ho comentava als diferents treballadors quan de cop i volta en Fidel (veure la foto de grup de la crònica anterior) va exclamar: "home, l'Oriol Albó! i tant que el vaig conèixer, si és ell qui em va portar a Catalunya quan jo era un marrec mort de gana!" I em va començar a explicar, emocionat, l'estima que li tenia i les coses que va fer per aquí, i que si era tan i tan intel·ligent, que parlava "Bassà" perfectament, que donava les misses en aquesta llengua local, escrivia llibres perquè els nens poguessin aprendre...\nVa ser un d'aquests moments irrepetibles. Després la pista es va anar difuminant, més que res perquè hi ha tantes coses que et van captivant i absorvint que en deixes .\nFins que ara, amb l'arribada del Daniel, amic fotògraf que estarà una mica més d'un mes amb nosaltres amb la intenció de fer una sèrie de reportatges ens vam decidir a indagar una mica més i intentar arribar-nos al poble on l'Oriol va viure.\nPrimer vam anar a Eseka, una ciutat a mig camí entre Yaoundé i Douala, allà, vam anar preguntant una mica a l'atzar, fins que un policia que ens va fer un mini interrogatori (imagino que per assegurar-se que no érem espies) ens va dirigir a l'església catòlica, on ens va rebre un capellà molt simpàtic que estava fent-la petar amb el catecista, ben escarxofats en un còmode sofà i compartint un wisky que van amagar discretament. El capellà, un home jove, només n'havia sentit a parlar, però el catecista, un home ja vell, l'havia tractat, i entre els dos ens van fer un croquis per poder arribar a Botmakak, on l'Oriol havia viscut, tot just a uns cinquanta quilòmetres d'allà.\nBotmakak dóna una mica l'impressió de petit poblet de l'antic oest americà, situat a una regió molt verda del centre del país, amb cases petites i destartalades i tres o quatre bars a banda i banda del carrer principal, com si fós el primer lloc on calgués aturar-se després d'un viatge esgotador per les carreteres de terra plenes de sots. Quan un estranger arriba a un lloc així no pot evitar sentir-se el centre de totes les mirades. Imagineu-vos doncs dos blancs. Els nens, la majoria exclamaven "le blanc, le blanc" i ens saludaven efusivament. Alguna nena fugia espantada com si hagués vist l'home del sac. I els homes, des de la tribuna de les tavernes, s'ho passaven bé a costa nostra, fent tota mena de comentaris.\nL'església catòlica està a l'altra punta, a dalt de tot d'un carrer costerut que quan plou deu ser impracticable. De la casa que vam deduir que era la parròquia en sortia un grupet de gent gran, i nosaltres ens vam dirigir al jove que els acomiadava i que es va presentar com al capellà del poble. Al preguntar-li per l'Oriol Albó ens va respondre afirmativament, que tot i que ell no l'havia tractat sabia que havia estat el bisbe de la parròquia i que havia fet una gran labor, juntament amb en Borràs. Al dir-li que m'agradaria trobar a algú que l'hagués tractat personalment va dir "veniu, veniu" i vam sortir a fora on encara hi havia el grupet de gent gran, i dirigint-se a ells els va demanar si per casualitat algú havia conegut l'Oriol i la seva reacció va ser espectacular, tots alhora van aixecar el braç i es van dirigir cap a nosaltres amb un somriure als llavis. Al saber que jo era el seu "nebot" es van emocionar i tot (jo també) i van començar a explicar anècdotes de joventut. Tot eren bons records. Realment el meu "oncle" devia ser un fora de sèrie.\nEn Daniel es va brindar a fer una sèrie de fotos de grup. En la primera es veu un tros de l'antiga església (en realitat una mena de magatzem), on l'Oriol feia les misses.\nQueda pendent una altra excursió a Botmakak per aprofundir encara una mica més en les històries personals, i també per donar un cop d'ull als llibres que va fer durant la seva estada, segons sembla amb una cal.ligrafia exquisita.\nfotos: Daniel Escalé\nEnviat per Oriol Arumí a 16:28 4 comentaris:\nCrònica Rosa II\nL'Ambaixadora se'n va. Ja ha acumulat prou mèrits i ara pot optar a un any a Madrit, on té les tres filles, i després, amb sort anirà a parar a l'ambaixada de Moscou (destí molt cobejat)\nAbans d'ahir vam anar a casa seva a fer un sopar de comiat només la gent de l'ambaixada. Quina diferència amb les recepcions oficials quan la casa s'omple de gom a gom!\nEnviat per Oriol Arumí a 12:12 Cap comentari:\nAvui canviem de registre. Ens vestim amb elegància i refinament , i ens mirem bé al mirall repassant tots els detalls perquè ens disposem a visitar les cases de l'ambaixadora i la del primer secretari, la primera amb motiu de la multitudinària recepció que es fa cada any el dia de l'espanyolitat, i la segona per la presentació en societat del Jorge, el fill recent del Vicente i la Yolanda.\nSón ocasions on els expatriats ens retrobem i fem petar la xerrada. Coneixem gent nova, quedem per a futurs encontres i mengem i bevem gratis... I poca cosa més.\nCom que sé que la majoria de vosaltres mireu els programes i revistes del cor he pensat que us agradaria veure aquestes fotos.\nMayte i Princess\nUri, Elo, Jose Luis, i Manel (2 gallecs i 2 catalans)\nCarine (i cosina), Maria, Princess, Mayte, Khadija, Ana, Marta i Carmen\nJardi de casa el Vicente\nMayte i Uri\nGrupet d'expatriats distingits\nJardi, vist des de la terrassa\nVicente (el blanc rialler de l'esquerra)\nLa Mayte amb la Jenny, ex-alumna seva\nEnviat per Oriol Arumí a 17:13 Cap comentari:


Increïble... | Quim Domingo | Articles | El Punt Avui\nIncreïble... Increïble... Increïble... Increïble... + Increïble... E-mail\nEls representants de la CUP que van fer la roda de premsa de diumenge. J.R.\nIncreïble... Increïble... Increïble... Increïble... Increïble... E-mail\nLa primera cosa increïble és que després d'obtenir quasi dos milions de vots i majoria absoluta al Parlament amb 72 diputats, a hores d'ara encara no tinguem ni president, ni govern ni res de semblant. Ningú a casa nostra ni a fora ho pot entendre. Fer un país nou, just i net és molt difícil, però no poder ni començar a construir-lo és absurd i està fora de lloc.\nLa segona realitat incomprensible és el resultat de l'assemblea de la CUP a Sabadell, en què s'havia de resoldre si s'investia Mas. El resultat en empat matemàtic de 1.515 a favor i 1.515 en contra és absolutament incomprensible.\nAlgú es creu aquest resultat? Què va passar, doncs? La hipòtesi més versemblant seria que la diferència de vots a favor i en contra va ser tan minsa que no es varen atrevir a donar el resultat real. No sabem si els 3, 7 o 12 vots de diferència eren a favor o en contra de Mas. Davant el perill de trencar l'organització, devien acordar que no havia guanyat cap tendència. D'aquesta manera, tots contents. O tots emprenyats, però sense trencar el moviment cupaire.\nÉs molt difícil entendre que una organització tan assembleària com la CUP, davant els resultats, no proposés allà mateix una nova votació per desempatar. Hauria estat molt senzill. Un partidari del sí i un del no exposen les seves raons i tot seguit, nova votació. Hauria sortit també un empat? Vés a saber, però en tot cas hauria quedat tot molt més clar així que no pas ajornant la decisió pel dia 3 de gener en un consell polític. Ells, que critiquen que les decisions es prenguin en una taula, i tenen raó, ara resulta que també ho fan. Va ser una taula més gran (unes setanta persones) però va ser el nucli dirigent, com passa en tots els partits, qui va prendre la decisió final.\nEl que és una absurditat com una casa de pagès és que els diputats, elegits amb més de 335.000 vots, no puguin ni parlar ni votar a les assemblees. Algú ho pot entendre? Quines normes són aquestes? Quina dinàmica és aquella en què els negociadors que s'han passat tres mesos parlant, perfilant una sèrie de qüestions amb Junts pel Sí, que diverses de les propostes cupaires han estat assumides per Junts pel Sí, no puguin exposar cap informació de l'estat de la situació?\nQuina representació popular pot ser millor que aquella que ha estat validada pels vots? Els tres mil militants i simpatitzats de la CUP no poden saber el que pensen i opinen els seus diputats? El món al revés.\nTenint present aquest sistema assembleari, el que ja resulta molt incomprensible és que un grup i una organització que es diu radicalment assembleària i que té uns representants que no poden decidir res si no passa pel sedàs de les assemblees, participi en les institucions que són bàsicament representatives del vot popular i que tenen la seva màxima expressió en el Parlament. La democràcia parlamentària té les seves regles i és molt difícil participar-hi si aquestes regles no són acceptades. La CUP, pel que es veu, no va per aquest camí. Ens podem preguntar què hi fa una organització així en una democràcia parlamentària?\nPer acabar, també es fa molt i molt difícil entendre que la CUP ens amagui el verdader problema que tenen dins de l'organització. El dilema no és tant (que també) investir Mas o no. La divisió de la CUP és bàsicament entre els que primer volen fer la revolució social i després la independència, i els que opinen que és millor primer tenir la independència per disposar dels mitjans per fer la revolució social. Aquest és el gran dilema de la CUP. La investidura de Mas és una excusa.\nAra mateix, però, la CUP ja no té interès. Ara volem saber si els que tenen seny, per edat, sapiència i gràcia, fan allò que els cupaires no han fet: un pas per seguir al camí de la república catalana on ja som.\nEl Punt Avui. Girona 06-01-2016, Pàgina 28


Crear un estoig de paper de CD - Internet\nCrear un estoig de paper de CD\nVaig descobrir un bon lloc web amb un guió que podeu utilitzar per crear un estoig de CD o DVD. La versió més bàsica del CD estoig de paper Podeu crear al lloc requereix que introduïu un artista, un títol i les pistes abans que es creï la caixa de paper com a document Adobe PDF que podeu imprimir tantes vegades com vulgueu.\nEl formulari bàsic pot incloure fins a 16 títols i ofereix diversos paràmetres opcionals, com ara la selecció del format del paper, del tipus (maletí o caixa de la joia) i del tipus de lletra de tipus occidental, japonès, xinès simplificat i xinès tradicional. També hi ha un formulari avançat que augmenta les pistes a 28, proporciona espai per a text addicional, una adreça i una devolució i un gràfic d’una selecció del lloc.\nUn cop creat un paper, s'ha d'imprimir i plegar per assemblar-se a una caixa de CD de paper. Doblar el cas del CD no és complicat, mireu la imatge següent per veure com es fa.\nEl lloc web proporciona accés a un motor de cerca de CD que pot omplir automàticament la informació de l’artista, l’àlbum i el seguiment si el CD és un CD comercial. És natural també possible utilitzar-lo per crear una caixa de paper per a una pel·lícula o altres dades, deixant alguns dels camps en blanc durant la configuració.\nTingueu en compte que podeu deixar tota la informació en blanc, en lloc que us resulti útil si voleu omplir informació a mà un cop hàgiu imprès un lot de casos de CD en blanc mitjançant el lloc. Independentment del que feu, no haureu de trigar més d'un parell de minuts a crear casos de paper CD personalitzats mitjançant la secció de comandes en línia.


normani portava els cabells rossos - Història\nNormani duia els cabells rossos\nEstic sentint una mica de 'motivació' per anar al saló.\nPer Amanda Mitchell\nEl cabell de Normani sempre ha estat una peça signatòria del seu aspecte: llarg, fosc, fluït, gairebé fins al terra, i sovint arrabassat amb una cua de cavall atapeïda. Ella coqueteja amb les textures, juga amb cops de mà. I qui pot oblidar-se quan va sacsejar Internet amb el vídeo de 'Motivation' en aquesta connexió de textura genial amb les voltes? Mireu, la dona té uns cabells fabulosos, que porta sobretot en tons foscos. Però Normani va causar un xoc als seus fans quan va debutar una nova novetat aquesta setmana: els cabells rosats de platí amb les arrels fosques.\nmillors signes de la marxa femenina\nEl cantant de 'Love Lies' porta el nou color en un llargmetratge V revistaEl tema hivernal i el sis sembla impressionant. La transformació va ser creada pel perruquista Cesar Ramirez amb perruques de la seva propera i esperada marca de perruques, Wildform.\nVa compartir un vídeo darrere de les escenes a Instagram, amb el subtítol, 'Què passa quan @normani es torna rossa'.\nAra, ja que és una perruca, creiem que és segur suposar que la mirada no està aquí per quedar-se. Però, hem d’admetre les mirades de Normani tan bé aquí, ens encantaria tornar a veure el seu experiment amb el color. Potser amb un poni alt i senzill? O un magnífic conjunt de trenes rosses d’alimentació? Les opcions són il·limitades i no podem esperar per veure les pròximes.\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: Parlem amb la perruqueria de Normani sobre com aconseguir la seva impressionant catifa vermella de VMAs