Nosaltres – Associació Cultural La BiblioMusiCineteca\nLa BiblioMusiCineteca és un lloc de trobada multicultural i plurigeneracional al voltant del món dels llibres, la música, el cinema, les arts escèniques i la cultura en general.\nA partir de la meravellosa herència d’un gran amant dels llibres, Ferran Baile pare, el seu fill va concebre un centre cultural obert que ha anat agafant forma gràcies a la incorporació i el treball d’un equip plural de persones, que han gestat un espai creatiu al cor del barri del Poble Sec, en Barcelona.\nNo és una biblioteca en el sentit estricte de la paraula, però comptem amb un ampli fons bibliogràfic, al qual s’ha afegit una important col·lecció musical i cinematogràfica, com a marc perfecte per desenvolupar les nostres activitats.\nEl nom no és més que un reflex d’aquesta realitat de hiperenllaços tangibles en els quals passejar-se quan ens visites. N’hi ha prou amb detenir-se en qualsevol racó perquè trobis allò que no sabies que buscaves.\nEls nostres objectius són fomentar el coneixement i l’enriquiment cultural, així com l’obertura de ment i el diàleg, a través d’activitats generades per l’equip de La Biblio i també acollint projectes externs que coincideixin amb la nostra filosofia i que necessitin un espai físic per dur-se a terme.\nAmb aquest esperit, des de l’any 2003 hem treballat en la catalogació de la nostra col·lecció de llibres, discos i pel·lícules, i hem obert les nostres portes per oferir diverses activitats puntuals.\nA partir del 2010, ens constituïm com a associació cultural sense ànim de lucre.


Raimon el Palmer - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRaimondo Zanfogni (Piacenza, Emília-Romanya, 1139 o 1140 - 26 de juliol de 1200) anomenat Raimon de Piacenza o Raimon el Palmer (Raimondo Palmerio en italià) fou un pelegrí italià a Jerusalem, molt caritatiu. És venerat com a sant per l'Església catòlica.\nSant Raimon el Palmer, o\nRamon de Piacenza\n1139 o 1140\nPiacenza (Emília-Romanya, Itàlia)\n26 de juliol de 1200\nEsglésia de San Raimondo del Monestir de Monges Cistercenques de Nazareth (Piacenza)\nlaic i confessor\n1422 , Roma nomenat per Martí V\nAmb robes de pelegrí; amb roba blava i sense caputxa i una creu a l'espatlla\nLa seva vida es coneix per una Vita llatina medieval, escrita pel canonge Rufinus en 1212 per encàrrec del germà de Raimon, Gherardo. Traduïda a l'italià en 1525, l'original llatí, que es conservava al monestir cistercenc de San Raimondo de Piacenza, es va perdre.\nRaimondo Zanfogni havia nascut a Piacenza en una família humil de classe mitjana. Educat per la seva mare, no va anar a escola i no va aprendre a llegir. Als dotze anys fou enviat a aprendre l'ofici de sabater a un taller i poc després va quedar orfe de pare. Cap als quinze anys va obtenir el permís del bisbe Hug de Piacenza per anar amb la seva mare com a pelegrins a Jerusalem. El viatge va ésser dur i Raimon va ésser malalt i estigué a punt de morir durant el retorn. Arran d'aquest pelegrinatge fou conegut com a Palmer, que era la denominació dels pelegrins a Jerusalem, que en tornaven amb una fulla de palma com a distintiu.\nLa seva mare morí poc després d'haver tornar a Piacenza. Els parents que li quedaven el convenceren perquè es casés i reprengué l'ofici de sabater per mantenir la seva nova família. Molt devot, "instruïa [la seva esposa] com a una germana, l'estimava com a una germana i la venerava com a una mare". Durant el seu temps de lleure, conversava amb religiosos i aprengué de manera que, els dies de festa, podia predicar a d'altres a cases i tallers. La seva fama de santedat cresqué i la gent acudia a sentir-lo, convertint-se en un guia espiritual. Raimon, però, remetia la gent als preveres i monjos i no volia predicar en públic.\nEn un anys[Cal aclariment], els cinc fills de Raimon van morir, probablement a causa d'una epidèmia. Va voler persuadir la seva dona de fer abstinència sexual i viure castament, dedicats a Déu, però ella no va acceptar dient-li que no havia volgut ésser monja i que si s'havia casat amb ella, havia de tractar-la com a una dona casada. Van tornar a tenir un nen, anomenat Gerardo, que Raimon va consagrar a Santa Brígida de Suècia. La seva dona va morir poc després d'una malaltia i Raimon va fer vot de celibat; va deixar el nen amb els seus sogres, deixant-li tota la seva fortuna i la casa, i marxà a fer pelegrinatges.\nVa anar a Sant Jaume de Galícia, fent el Camí de Sant Jaume, i visità després Vézelay, amb la suposada tomba de Maria Magdalena, i els llocs de la Provença on aquesta i els seus parents havien viscut: Sant Maissemin de la Santa Bauma i la Santa Bauma, prop d'Ais de Provença i les Santes Maries de la Mar. Igualment, anà al santuari de Sant Antoni el Gran prop de Viena del Delfinat i a l'Abadia de Clairvaux, amb la tomba de Bernat de Claravall i, ja a Itàlia, a Pavia, on hi ha les restes d'Agustí d'Hipona. A Roma, descansant al porxo de la Basílica de Sant Pere del Vaticà va tenir una visió en la que Crist li deia que tornés a Piacenza i hi fes el bé. Deia que Crist li havia dit de vestir una roba de color blau de cel, fins al genoll, amb mànigues amples i sense caputxa i portar una creu a l'espatlla.\nA Piacenza va destacar per la seva bondat i les obres de caritat que va fer-hi, predicant i fent que molts altres fecin millor vida cristiana; especialment atenia els més pobres, els malalts i nens abandonats i els pelegrins. Amb 38 anys, va tenir el suport del bisbe Teobald de Piacenza i els canonges de l'església dels Apòstols, que li donaren un edifici proper per establir-hi un hospici o xenodochium en 1178, per a pobres i pelegrins. Igualment, demanava almoines per als més necessitats. Amb el temps, va atraure voluntaris que l'ajudaven en la seva tasca i va poder establir un nou hospici per a dones, fent-hi proselitisme entre les prostitutes i presos, convertint-ne alguns d'ells. Al llarg de la seva vida va tenir una especial sensibilitat envers els nens abandonats i les desigualtats socials, demanant als rics que fessin el possible per posar remei a la situació.\nTambé defensava als pobres en judicis i va intentar pacificar les lluites de partits a la ciutat, però aquí no va tenir èxit. Va intervenir per evitar una guerra amb Cremona, però va ésser fet presoner pels cremonesos, que el van alliberar per la seva fama de sant. Va oposar-se als torneigs i justes dels cavallers, que sovint tenien conseqüències greus com ferides o morts, intentant que fossin prohibits.\nVa morir de febres el 26 de juliol del 1200, als 60 anys. Al llit de mort, va cridar el seu fill i li va demanar que seguís la vida religiosa.\nNomés morir, ja va ser tingut per sant i molta gent volgué veure'n el cadàver. El bisbe Grimeri el va sebollir a la canònica, on la tomba va esdevenir meta de pelegrinatge, fins i tot de ciutadans de Cremona. Nombrosos miracles i guariments se li van atribuir. La ciutat va establir l'Hospital de Sant Raimon (Hospitale sancti Raymundi) amb els llegats fets en nom seu, i el monestir cistercenc de la ciutat va prendre el nom de San Raimondo in Piacenza. El seu culte fou aprovat per Martí V en 1422.\n↑ Vida, traducció anglesa de Kenneth Baxter Wolf.\nRufino. Vida de Raimondo Palmerio, trad. de Kenneth Baxter Wolf.\nVauchez, André. The Laity in the Middle Ages: Religious Beliefs and Devotional Practices. Notre Dame: University of Notre Dame Press, 1993.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Raimon_el_Palmer&oldid=21346395»\nLast edited on 19 juny 2019, at 22:23


En un país normal, una socialdemocràcia normal – LaColumna.cat\nInici / Política / Catalunya / En un país normal, una socialdemocràcia normal\nMas i Junqueres signant el pacte de governabilitat Font: El Periódico\nPublicat per Jaume Ribas Vilanova 1 juliol, 2014 1 Comment\nSovint es parla del sistema de partits català com una anomalia, per la quantitat de forces que s’hi veuen representades i per la dificultat d’articular majories absolutes. Ara mateix, hi ha set forces diferents representades al Parlament de Catalunya, més que a qualsevol altre parlament autonòmic de l’Estat. Tanmateix, l’aparició de nous actors com Ciutadans i la CUP i la tensió del debat en l’eix nacional dibuixa dos blocs polaritzats al voltant de la clivella de la consulta. Aquest dos blocs vénen a representar la dualitat d’identitats nacionals que hi ha Catalunya, l’espanyola i la catalana. Així doncs, tenim el bloc sobiranista i el bloc unionista, com a dos subsistemes diferents dividits entre si per la postura respecte al dret a decidir. El que vull plantejar és: quin és el rol d’ERC dins aquest panorama? Quina preveig que serà la seva posició en una hipotètica Catalunya independent? I sobretot, perquè és percebuda com una força outsider, és a dir, fora de la majoria de consensos polítics majoritaris? Anem per parts, perquè sé on vull arribar però és relativament complex.\nRetrocedim en el temps fins a algun moment del pujolisme i veurem més o menys com estaven les coses aleshores: tenim a CiU, una coalició liberal-conservadora, al PSC, el gran partit socialdemòcrata, a Iniciativa, una força ecologista o ecosocialista com a tants altres parlaments europeus, al PP, un partit a la dreta de CiU i tenim a ERC, un partit imaginat a l’esquerra de la socialdemocràcia. En definitiva, un sistema de partits normal: centre-dreta, centre-esquerra, ecologistes, outsiders per la dreta (PP) i outsiders per l’esquerra (ERC).\nQuè està passant ara, per què tot això ha canviat? La tensió del debat polític en l’eix nacional provocada pel procés sobiranista ha obligat els partits a posicionar-se en un o altre sentit, configurant el que realment són dos sistemes de partits. Amb molts matisos. El PSC, el PP i Ciutadans formen el bloc unionista, que en realitat és un sistema: un centre-esquerra, un centre-dreta (molt més dreta que centre) i una opció populista amb un discurs pseudosocial, proper a la socialdemocràcia. En aquest cas, els matisos vindrien pel sector ‘catalanista’ del PSC i el seu nucli de votants, que està deixant el partit i buscant refugi en altres forces.\nEn el bloc sobiranista, veiem com es configura un sistema a part. El formen CiU, ERC, ICV-EUiA i les CUP. És a dir, centre-dreta (liberals o democratacristians de CDC i conservadors d’UDC), centre-esquerra, ecologistes i outsiders per l’esquerra. En realitat, un paradigma molt semblant a l’alemany, per exemple.\nPerò preguntem-nos: en aquest panorama, quina és la novetat? Bàsicament, que ERC deixa de ser un outsider per ser una força de centre-esquerra tradicional, homologable pràcticament a qualsevol partit socialdemòcrata europeu, sigui el PSOE, l’SPD alemany o el Partit Socialista Francès. I com podem demostrar això, quines tesis es poden exposar per reforçar aquesta hipòtesis? Bàsicament, les tres que desenvoluparé tot seguit.\n1) El suport estratègic a CiU. Són temps de grans coalicions a tota Europa. La socialdemocràcia i els partits liberals-conservadors de centre-dreta s’alien arreu del continent per mantenir governs d’estabilitat. És una sortida raonable en moments crucials, de crisi, en què es prefereix deixar de banda petites diferències per fer prevaldre les grans semblances. Catalunya també afronta un moment crucial, no només per la crisi, sinó també pel procés sobiranista. Així doncs, mentre els outsiders de la CUP o d’ICV no reneguen del suport al dret a decidir, però sí del suport al centre-dreta, amb el fi que sigui, ERC -legítimament- ho fa, d’acord amb el model europeu de gran coalició, adoptant, com hem dit, una postura de manual de la socialdemocràcia més mainstream.\n2) La integració del maragallisme com a part de la socialdemocràcia catalana tradicional. En les passades europees, es va donar cert ressò al fet de que Ernest Margall, el germà de Pasqual Maragall, fos el segon membre de la llista d’ERC representant a aquest nou partit, Nova Esquerra Catalana, que s’ha convertit en la casa del corrent margallista. Què entenem per això? Els germans Maragall i els seus afins, la manera de fer política que va governar Barcelona i la Generalitat, s’han integrat en el projecte d’ERC. Una política centrista i centrada, d’esquerres en certes coses, però per a res del món outsider, sense estridències, sense qüestionar bona part del sistema i l’ordre establerts. Aquesta integració del maragallisme polític, no només de cares concretes, pot intepretar-se com un gest cap als catalanistes del PSC, però també com una manera de reubicar-se en el sistema de partits i en l’imaginari popular. És un moviment totalment legítim, sens dubte, però lluny del tarannà outsider.\n3) Per últim, tenguem en compte també l’apropament d’Esquerra al grup socialdemòcrata europeu, del que formen part des del PSC fins al Partit Socialdemòcrata Italià. De moment, ERC pertany a EFA, una aliança sobiranista europea que s’integra en el grup dels Verds europeus. El fet de que els Verds presentassin, contra tot pronòstic, un candidata sorprenentment bona, Ska Keller, va fer reconsiderar, de moment, la idea d’apropar-se al centre-esquerra europeu més tradicional. Tanmateix, la pertinença a EFA d’un partit sobiranista d’un país independent no tendria cap sentit, així que posaria la mà al foc que a les pròximes europees, al 2019, el PSOE estarà entre els socis europeus d’ERC. Al temps.\nAixí doncs, què és Esquerra? És el partit de màrtirs com Companys, d’excombatents de Terra Lliure i dels filoetarres catalans? Potser ho va ser o potser només en ho pensaven. El que és i duu camí de ser Esquerra, amb tota la legitimitat i normalitat del món, és un partit socialdemòcrata, un partit de centre-esquerra “tradicional”, un partit centrat i centrista sense grans vocacions transformadores en el pla econòmic més enllà de les tímides reformes pròpies de la socialdemocràcia mediterrània. En un país normal, una socialdemocràcia normal.\ncatalunya erc oriol junqueras socialdemocràcia 2014-07-01\nEtiquetat: catalunya erc oriol junqueras socialdemocràcia\n2 juliol, 2014 at 21:01\nDeixa d’usar el Dreta- Esquerra. Estem al segle XXI, no als anys 30…


La pressió hospitalària cau a la meitat en l’últim mes a la Comunitat Valenciana - À Punt\nActualment hi ha 156 persones ingressades, 38 d’elles a les UCI. Sanitat ha informat de 136 nous contagis i 5 defuncions\n06 d'octubre 2021 - 18:23\nL’ocupació de llits d’hospital per pacients de Covid-19 ha baixat un 51,4% en els últims 30 dies, ja que el 6 de setembre era de 321 i aquest dimecres és de 156. La pressió a les unitats de cures intensives ha caigut encara un poc més des de llavors, un 53,09%, ja que fa un mes hi havia 81 pacients de Covid-19 ingressats i ara n’hi ha 38. No es registrava una xifra tan baixa d’ocupació a les UCI des de principis de juliol.\nTambé els nous contagis continuen baixant. Hui se n’han registrat tres menys que ahir, 136 concretament, i la mitjana mòbil setmanal se situa en 139,57. Fins ara s’han detectat 510.813 contagis de coronavirus a la Comunitat Valenciana, dels quals n’hi ha 2.056 que estan actius actualment.\nQuant a les morts, l’indicador epidemiològic més dramàtic, després de la davallada de la setmana passada, Sanitat està tornant a facilitar dades més altes. Així, hui s’han comunicat 5 noves defuncions, que fan pujar la mitjana mòbil a set dies fins a 2,57. Des que va començar la pandèmia han mort 7.804 valencianes i valencians a causa de la Covid-19.\nA més, aquest dimecres la Conselleria de Sanitat Universal ha informat de 2 nous brots de grans dimensions. Un s’ha originat a Biar en l’àmbit educatiu i afecta 17 persones, mentre que l’altre s’ha detectat a València i té origen social i 10 casos associats.


Vicky Yarnold una fidel groga a Anglaterra | Notícies Dígitals\nVicky Yarnold una fidel groga a Anglaterra\n04/05/2021 anglaterra, Vicky Yarnold, villarreal cf\nVicky Yarnold es va enamorar del Villarreal CF durant el seu any universitari a l’estranger. L’estudiant de la Universitat de Chester va passar una temporada fent pràctiques en el club, on va treballar en el Departament Internacional, a més d’ajudar a l’equip tècnic en la pedrera. “Gràcies a això, vaig aprendre molt de sobre el club i em vaig aficionar a seguir al primer equip. M’encanten els valors del club i el seu compromís amb els seus seguidors i amb la comunitat. Per això sent que he desenvolupat una forta connexió amb el club, fins i tot havent-lo seguit només durant unes poques temporades”, va explicar.\nLa ‘grogueta’ internacional es va convertir en una assistent habitual als partits, tant a casa com fora: “Vaig assistir a la majoria dels partits a casa durant la temporada 2019/20, ja que tenia l’abonament del club. Els dies de partit a Villarreal són d’èxtasi tant dins com fora de l’estadi. Durant els prolegòmens del partit tots els aficionats es reuneixen fora de l’estadi per a socialitzar i es realitzen diverses activitats organitzades pel club. També he viatjat a diversos partits fora de casa per a fer costat a l’equip, i fins i tot vaig viatjar amb la Penya Oficial del Villarreal en el seu viatge organitzat amb autobús per a veure els quarts de final de la Copa del Rey contra el Mirandés. Va ser una experiència inoblidable, ja que vaig rebre l’experiència completa de la penya, i vaig entaular una gran relació amb aficionats que comparteixen la mateixa passió per l’equip”.\nVicky destaca el seu moment favorit de la seua estada a Espanya: “El meu millor record va ser quan vaig tindre l’oportunitat de veure el partit del Villarreal contra l’Atlético de Madrid en l’estadi Wanda Metropolitano. Estava asseguda entre la resta dels aficionats del Villarreal en primera fila, a pocs metres de la banqueta visitant. Em vaig sentir molt prop de tota l’acció i record l’emoció quan Paco Alcácer va marcar el primer gol que va avançar al Villarreal”.\nMalgrat això, és el número 10 del Villarreal el jugador favorit de l’anglesa: “El meu jugador favorit del Villarreal és Vicente Iborra. Soc el seu fan des de fa molts anys, ja que tinc una relació personal amb diversos dels clubs en els quals ha jugat. Crec que l’impacte que ha tingut en l’equip quant a la seua força i lideratge en el centre del camp ha sigut extraordinari, i abans de la seua recent lesió es va convertir en un membre clau de la plantilla”, va afegir.\nVicky va concloure subratllant el molt que li agrada formar part de la família mundial dels grocs: “M’encanta ser seguidor del Vila-real per moltes raons, però una de les principals és que em fa sentir part d’una família. El club té seguidors de tot el món amb els quals em sent molt connectat gràcies a les xarxes socials”.\nEn el Villarreal CF, a través de la sèrie #YellowsAroundTheWorld, contarem les històries d’alguns dels majors aficionats internacionals del Submarí.\n← Parlem d’Efemerides Dimarts 4 de maig de 2021\nEl Villarreal CF ha preparat un espot de cara al partit davant l’Arsenal FC amb Pau Torres com a protagonista →


Robatoris de llegenda | El Culturista\nText: Soledad Romero Mariño\nIl·lustracions: Julio Antonio Blasco\nDe París al Brasil passant per Madrid, Boston i Bèlgica, aquest llibre narra la història de nou robatoris reals i espectaculars. Endreçats per ordre cronològic, en un in crescendo d’audàcia i de sofisticació, la informació es presenta d’una manera tan original com encertada: cada cas és la notícia d’un diari local on s’ha produït el robatori, amb els titulars, els destacats, les fotografies (il·lustracions, en aquest cas) i la descripció completa i plena de detalls de l’assalt, des de la planificació fins a la investigació policial.\nUna lectura que enganxa, sorprèn i que et deixa bocabadat. D’alguns d’aquests robatoris, se n’han fet pel·lícules, com ara El gran robatori del tren i Assalto ao Banco Central, però de segur que han inspirat moltes altres produccions.\nCal elogiar, finalment, la idea del llibre, la completa informació, les il·lustracions, el disseny i la maquetació, l’acabat… Un luxe al qual ja ens té ben acostumades aquesta magnífica editorial.


Arenal Sound cancel·la concerts per culpa del temporal de pluja - Primera Fila\nArenal Sound cancel·la concerts per culpa del temporal de pluja\nEl festival Arenal Sound, s’ha vist sorprès per la pluja que afecta tota la zona i ja ha hagut de cancel·lar alguns dels concerts, com els de We Have Band, John Newman o Zombie Nation entre altres.\nJa durant la tarda, la pluja ha fet suspendre alguns concerts i a la matinada el caos s’ha apoderat de la zona de càmping, que es troba inundat i ha provocat que els assistents hagin d’abandonar les instal·lacions.\nA la nit s’ha pogut gaudir de l’actuació de Rudimental, que han aprofitat per estrenar algunes de les noves cançons com I will for love, fins que la pluja ha fet acte de presència amb més força i han hagut de finalitzar abans d’hora, provocant talls de llum i inundacions a la zona dels camerinos i premsa.\nDes de l’organització apunten que totes les actuacions d’avui dijous han quedat cancel·lades i els esforços se centren a ajudar als assistents a les zones d’acampada.\nLa previsió meteorològica indica que demà divendres s’esperen algunes precipitacions i que la situació millorarà de cara al cap de setmana.\nTotes les actualitzacions sobre els concerts, les podeu seguir al Twitter del festival. Precisament a través d’aquesta xarxa social, molts dels assistents s’han queixat del caos i de la situació que estan vivint.\nLa nit de divendres es van haver de tornar a cancel·lar tots els concerts, a causa del fort vent i de la pluja que va tornar a afectar a la zona.\nEstà previst que la previsió millori per aquest dissabte.\nLes queixes dels usuaris han augmentat a través de les xarxes socials.\nL’Arenal Sound confirma nous noms per al cartell d’aquest 2018\nJess Glynne estrenarà nou disc a l’Arenal Sound\nArenal Sound ha fet sold out


Roses millora l'entorn i l'accés al mirador del Puig Rom — Ajuntament de Roses\nRoses millora l'entorn i l'accés al mirador del Puig Rom\nRoses millora l'entorn i l'accés al mirador del Puig Rom L'empresa municipal de serveis Rosersa està treballant en el projecte d'adequació i millora paisatgística del mirador del Puig Rom, un espai dotat d'unes vistes excepcionals de la badia de Roses i la plana empordanesa, que rep una important afluència de visitants. Les obres duraran un mes i suposaran la millora de l'accés, aparcament i mirador pròpiament dit, així com l'enjardinament de tot l'espai. http://www.roses.cat/noticies/roses-millora-lentorn-i-lacces-al-mirador-del-puig-rom http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nL'empresa municipal de serveis Rosersa està treballant en el projecte d'adequació i millora paisatgística del mirador del Puig Rom, un espai dotat d'unes vistes excepcionals de la badia de Roses i la plana empordanesa, que rep una important afluència de visitants. Les obres duraran un mes i suposaran la millora de l'accés, aparcament i mirador pròpiament dit, així com l'enjardinament de tot l'espai.\n09/11/2015 11:11 - Departament de Comunicació i Premsa\nLes actuacions que ja s'han iniciat i que s'allargaran durant tot el novembre consisteixen en l'ordenació d'una àrea d'aparcament, la millora de les escales d'accés i l'adequació de la zona de mirador pròpiament dita, per fer l'àrea d'estada més agradable. Així, en aquest espai, es col·locaran bancs i una pèrgola amb buguenvíl·lies i es plantaran arbres i plantes arbustives en el parterre central per crear una agradable zona d'ombra.\nPer últim, l'escala existent es remodelarà i es col·locarà una barana per millorar la seguretat i facilitar la pujada a l'esplanada del mirador als visitants. El conjunt dels treballs compten amb un pressupost de 13.800 €.


La Llei Valenciana contra la Violència sobre la Dona amplia l'atenció a qualsevol mena de maltractament | Valencia Extra\nLa vicepresidenta de la Generalitat i consellera d’Igualtat, Mónica Oltra, ha explicat que s’ha modificat la Llei valenciana contra la Violència sobre la Dona per a adaptar-la al Conveni d’Istanbul, de manera que s’amplia l’atenció a les dones que pateixen qualsevol tipus de maltractament i s’inclouen nous supòsits de violència.\nOltra ha indicat que l’ampliació de la norma, realitzada a través de la Llei de Mesures, respon a “una de les grans demandes del moviment feminista” i “afecta tant al concepte de què és violència contra les dones, com a les manifestacions d’aquesta, així com el concepte de què és l’agressor, que s’amplia als nous supòsits de violència”.\nD’aquesta manera, la violència contra les dones, en qualsevol de les seues manifestacions, passa a ser considerada una violació dels drets humans i s’inclouen, com a tal, nous conceptes, com els matrimonis forçosos o les pràctiques d’avortaments o esterilitzacions forçoses així com qualsevol imposició o abús sexual, amb independència de si té o no relació de parella amb l’agressor, ha precisat l’administració en un comunicat.\nTots aquests tipus de violència podran ser atesos per les professionals de la xarxa de Centres Dona 24 hores, que existeixen en diferents punts de la Comunitat Valenciana.\nAltra de les novetats és que, entre les mesures a impulsar per les administracions públiques per a informar i sensibilitzar sobre aquest tema, s’inclouen els programes de prevenció de la violència i de la promoció de nous models de masculinitat igualitària, “mitjançant el qüestionament de rols de gènere estereotipats i masclistes”, ha indicat.\nAixí mateix, la llei estableix que la Generalitat no podrà contribuir al sosteniment econòmic, per qualsevol fórmula de col·laboració, d’aquells mitjos mitjans de comunicació que incloguen publicitat sexista i de prostitució.\nOltra ha destacat que aquesta modificació normativa suposa un nou avanç en el marc del Pacte Valencià contra la Violència de Gènere i Masclista, que ja porta dos anys en funcionament, i que “ha suposat un marc d’acord i de diàleg no sols entre les diferents forces polítiques, sinó de la societat en el seu conjunt”.\nL’acord, “l’únic d’Espanya que contempla la participació directa de la societat civil”, té un període de compliment de cinc anys i, en el seu segon aniversari, ja compta amb el 82 per cent de les 293 mesures inicials en marxa, segons ha informat la vicepresidenta, qui ha explicat que s’ha decidit introduir algunes noves per a atendre la realitat del dia a dia, com és el cas de la citada Estratègia.\nEn aquests moments, ja hi ha 166 mesures que estan realitzades o en execució permanent, 74 que estan en procés i 53 pendents de desenvolupament, ha desglossat Oltra, qui també ha indicat que en aquests dos anys 1.022 entitats i 12.108 particulars han subscrit el Pacte a través de la web.\nLa vicepresidenta ha incidit en què el Pacte és un document viu i, com a tal, inclou noves fórmules per a lluitar contra les diferents formes de violència masclista que existeixen en la societat actual. En aquest sentit, ha recordat que aquest any passat es va decidir crear un grup de treball sobre com lluitar contra la violència sexual des de la perspectiva de l’educació afectiu-sexual.\nEl Pacte també ha creat un altre nou grup per a dissenyar la figura de l’acompanyament a dones víctimes de violència de gènere amb diversitat funcional, que és un col·lectiu doblement vulnerable i que requereix d’un suport específic en aquesta mena de situacions.\nAixí mateix, ha recordat que un altre dels objectius que s’han marcat des del Govern valencià per a aquesta legislatura és l’aprovació d’una nova llei d’Igualtat, que naixerà d’un procés participatiu, obert i horitzontal, i que treballarà sobre la base de la igualtat d’oportunitats entre homes i dones, una “premissa bàsica en la lluita contra la violència masclista”.\nMoreno iniciarà aquest dilluns una ronda de contactes amb presidents autonòmics sobre finançament


FINQUES EL VERAL és un despatx format per un equip de professionals de l'àmbit de la consultoria i l'assessoria jurídica i financera, amb una àmplia experiència professional en el sector immobiliari.\nLa nostra activitat principal és la prestació de serveis d'assessorament jurídic immobiliari als nostres clients i la captació de béns immobles de Barcelona i del Maresme per apropar aquests actius a compradors / inversors que busquen un habitatge com a residència permanent o una oportunitat de negoci en rendibilitat.\nPer oferir la prestació del servei amb la màxima eficiència i celeritat, FINQUES EL VERAL té una estructura oberta, amb aliances estratègiques amb organitzacions líders en el sector, sense passar per alt que la informació que intercanviem es caracteritza per la seva claredat, transparència i confidencialitat, valors i principis sempre presents a la nostra empresa.\nFINQUES EL VERAL formem part de APIALIA MARESME CENTRE, un grup format per les més consolidades agències immobiliares del Maresme i Barcelona del col·lectiu API. Gestionem conjuntament la venda del teu immoble guanyant així temps i rendibilitat. Totes les agencies faran difusió d'aquest immoble donat que es treballa mitjançan la formúla d'EXCLUSIVA COMPARTIDA entre totes elles.


sitgesxindependencia | notícies de Sitges per la Independència\nnotícies de Sitges per la Independència\nDemà el Garraf No Vol Pagar!\nPosted on 19 Mai 2012\tby SitgesxIndependència\nL’Assemblea Nacional Catalana reitera la seva solidaritat amb les mobilitzacions ciutadanes que s’han portat a terme darrerament contra el pagament dels peatges, una demostració important de fermesa contra l’espoliació que pateix el poble català. I dóna suport al dret legítim que tenen les persones que s’oposen a aquest pagament injust, tot criticant els intents de desmobilització que s’han promogut des de diferents instàncies empresarials, sindicals i institucionals.\nL’Assemblea es referma en el suport a les mobilitzacions que hi ha previstes especialment el proper diumenge 20 de maig i insta les persones i institucions responsables a trobar de manera urgent solucions justes que per al conjunt del nostre país.\nCom sabeu, la nostra comarca està clarament perjudicada per la política de peatges a l’ombra, i per això Sitges per la independència, junt amb les altres assemblees de la comarca, us anima a prendre part en aquesta acció de desobediència civil que mostrarà, un cop més, que units podem començar a marxar d’Espanya. Donem suport a la convocatòria de la iniciativa popular #novullpagar i trobem-nos el proper diumenge 20 de maig, a les 11.30h a l’esplanada de l’antic Aquàtic, per tal d’anar tots junts cap al peatge dels túnels i fer un novullpagar multitudinari, on també s’hi sumaran altres organitzacions.\nCom més serem més força tindrem! Suma’t-hi i digues #novullpagar!\nImatge | Posted on 19 Mai 2012\tby SitgesxIndependència | Deixa un comentari\nSitges per la Independència\nPosted on 10 Abril 2012\tby SitgesxIndependència\nMolts us preguntareu, en arribar a aquestes línies, què és això? O, qui són aquests? Jo també ho faria en el vostre lloc. Però si sou aquí i heu arribat fins aquesta línia és que teniu un veritable interès en saber més coses de nosaltres.\nQuè és Sitges per la Independència?\nEs tracta de l’Assemblea local de Sitges de l’Assemblea Nacional Catalana, l‘ANC, una organització que pretén lluitar per avançar cap a la independència de Catalunya i fer tot el que es pugui des de la societat civil.\nDoncs de moment som uns quants, però estem en fase de creixement. Ara estem procurant reunir tots aquells que vam col·laborar amb la consulta per la independència, al Sitges Decideix, i si podem volem reunir molta més gent, molt diversa, per ser com més representatius de la societat sitgetana millor. La gent dels partits polítics sempre s’adhereixen al moviment en nom propi i mai com a partit.\nCom el nom indica som una Assemblea a nivell Nacional, dividida en moltes Assemblees Territorials (més de 250) . L’Assemblea Nacional té un Secretariat Nacional, format per 75 persones elegides pels socis. L’Assemblea territorial, en aquest cas Sitges, delega a un Secretariat Territorial. En aquests moments està en funcions perquè no hi ha candidatures per renovar-lo, però esperem que això canviï ràpidament! Si creus que hi pots fer feina no dubtis en contactar-nos!\nDoncs de moment arrencar. Fins ara l’entitat mare ANC ha estat en procés constitutiu. Ara estem a punt de tenir un nou Secretariat Nacional i esperem començar a caminar cap als objectius bàsics aprovats en assemblea general.\nDoncs pots fer-te soci de l’Assemblea Nacional Catalana anant a l’apartat inscripcions de la pàgina web (dalt dreta). També pots escriure’ns al correu sitges@assemblea.cat i dir-nos com vols col·laborar o si només vols rebre la informació dels actes que anem fent. També pots fer-te amic al Facebook o seguir-nos al Twitter!\nEspero que hagis arribat fins aquí i no s’hagi fet massa pesada la lectura. Si vols aprofundir més sobre l’organització visita la pàgina web www.assemblea.cat i hi trobaràs tots els documents aprovats en assemblea general i la informació sobre com funciona i com inscriure-t’hi.\nCoordinadora Sitges per la Independència


Pasolini estimava el català\nCineasta, poeta, pensador, visionari…a Pier Paolo Pasolini se l’ha descrit de moltes maneres. El vessant que menys és coneix d’ell, però, és el de traductor i defensor de les llengües minoritàries com el català.\nUn dels defensors de la llengua i cultura catalana que menys es coneix és, probablement, el cineasta italià Pier Paolo Pasolini. Nascut a Bolonya al 1922, era fill d’un soldat ferm defensor de Benito Mussolini, dictador que, al igual que Francisco Franco a Espanya amb el castellà, reprimia els dialectes italians en favor d’una única llengua, l’italià. Aquest fet, juntament amb la mala relació que sempre va mantenir amb el seu pare, el va convertir en un gran defensor de totes les llengües castigades, en especial el dialecte de la seva terra, el friülà, al nord d’Itàlia.\nDurant la seva joventut, quan vivia a Casarsa della Delizia, va ser quan el seu vessant més poètic va aflorar, escrivint en friülà i creant la Scuola privata di San Giovanni. Fou en aquesta escola on començà a perfilar la seva teoria del friülà com a llengua, igual que l’italià, el català o el francès. Més tard, al 1945, va crearl’Academiuta di Lenga Furlana, des d’on es volgué fer del friülà occidental una llengua poètica. “Van ser precisament els dialectes els que van portar a Pasolini a dirigir la seva mirada cap al realisme i a trobar en el poble i en la gent més senzilla els grans i inimitables protagonistes de les seves millors novel·les, poemes i pel·lícules”, va comentar Dacia Maraini, escriptora i poetessa italiana íntima amiga de Pasolini, en una conferència celebrada al CCCB el passat mes de juliol en motiu de l’exposició Pasolini Roma.\nMolt aviat l’Academiuta va crear el Quaderno romanzo, una publicació on el seu tercer número va tractar sobre la llengua i la literatura catalanes. Gran part de la informació publicada venia donada per Carles Cardó, un poeta i traductor eclesiàstic exiliat a Suïssa. Va ser ell qui va proporcionar una selecció del que considerava “el millor de la poesia catalana de tots els temps”. Els poemes, agrupats en la seccióFiore di poeti catalani, eren de caire religiós i pertanyien a Joan Rois de Corella,Jacint Verdaguer, Miquel Costa i Llobera, Joan Alcover, Joan Maragall, Josep Carner, Carles Riba o Miquel Bertrán i Oriola, entre d’altres.\nPer a Pasolini, hi havia un clar paral·lelisme entre el català i el friülà, no només des del punt de vista de la llengua poètica, sinó també pel desig comú d’aconseguir una independència política de l’estat majoritari, és a dir, d’Espanya i d’Itàlia respectivament, segons explica l’estudi fet per Caterina Briguglia ‘Quan el català es troba amb el friülà: Carles Cardó i Pier Paolo Pasolini‘.\nA part de la selecció de poemes, en aquest número especial del Quaderno romanzotambé s’hi trobava un comentari de dues pàgines on es parla dels diferents aspectes de l’evolució lingüística i literària de la llengua catalana. En el text s’explica com el català, escindit del provençal al llarg del segle XIII, fou durant tres segles la llengua catalana de la Corona d’Aragó fins a caure víctima de l’hegemonia catalana. “És aquí quan el poeta fa un elogi del poble català”, explica Jordi Corominas Julián, poeta i escriptor especialista en Pasolini, “al que defineix com a fort i conscient en la defensa per impedir la desaparició de la llengua, de la que valora en l’àmbit literari la influència que rep d’autors italians, establint relacions literàries entre Sant Francesc i Ramon Llull, Bernat Metge i Bocaccio o Jordi de Sant Jordi i Ausiàs March com a deixebles de Petrarca”. El text també destaca que la primera traducció coneguda de la Divina Comèdia fou d’Andreu Febrer i “lloa l’esperit català, deixant intuir que la llengua catalana i la seva evolució es el model que hauria de seguir el friülà per a consolidar-se”.\nL’interés de Pasolini per la cultura catalana no va quedar, però, reduïda a la poesia. A mitjans dels 60, quan ja començava a despuntar com a cineasta, va tenir l’oportunitat de visitar Barcelona entre rodatge i rodatge. En aquestes visites el seu amfitrió eraJosé Agustín Goytisolo, el traductor dels guions de Accatone i Mamma Roma al castellà. En un article publicat per Goytisolo al suplement Culturas l’any 84 Un hombre triste: Pier Paolo Pasolini, Goytisolo relata les estades que el cineasta va tenir a la Ciutat Comtal. Per exemple, una primera visita va servir per contractar a un estudiant barceloní, Enrique Irazoqui, per encarnar a Crist a la pel·lícula Il vangelo secondo Matteo. Durant l’estada va tenir l’oportunitat de reunir-se amb gent del cinema i teatre, com Miquel Porter i Moix, Romà Gubern o Ricard Salvat.\nA poc a poc el seu nom va començar a sonar pels ambients més progressistes de la ciutat, i així va ser com en una altra visita un grup d’estudiants va demanar als amics de Pasolini que es celebrés una xerrada sobre la seva obra com a escriptor i director de cinema i sobre la seva ideologia marxista. Enmig de la dictadura franquista, era molt difícil trobar un lloc on poder reunir-se amb el cineasta. Però al final es va aconseguir trobar un lloc secret per fer la conferència: la sala de dissecció de cadàvers de l’Hospital Clínic, que es va omplir de gom a gom per escoltar-lo. En l’article, Goytisolo també relata com va visitar amb Pasolini les barraques de Can Tunis i el Cementiri de Montjuïc, on va aprofitar per visitar les tombes de Durruti, Acaso, Ferrer Guardia i Lluís Companys.\nPier Paolo Pasolini, José Agustín Goytisolo i Salvador Clotas sobre les barraques de Can Tunis.\n“Pasolini sempre va ser un visionari, un pensador europeu que va anunciar coses que ara resulten familiars, i ho va fer posant en risc la seva propia vida”, explica Jordi Balló, comissari de l’exposició Pasolini Roma. Tot i que més tard va destacar com a gran cineasta del realisme italià, Pasolini sempre va seguir lluitant per les llengües minoritàries i creia que, tot i la repressió del franquisme, el català tornaria a alçar el vol. Llàstima que no ho va poder veure, ja que va morir assassinat a Òstia, al litoral romà, divuit dies abans de la mort del dictador espanyol al 1975.\n« Una via catalana cap al món Documentals interactius, la força del format digital »


CineBaix - LA FORMA DEL AGUA\nTítol original: The Shape of Water Direcció: Guillermo del Toro Guió: Guillermo del Toro, Vanessa Taylor País: EUA Durada: 119 min Any: 2017 Gènere: Fantàstic, drama, romanç, thriller Interpretació: Sally Hawkins, Doug Jones, Michael Shannon, Octavia Spencer, Richard Jenkins, Michael Stuhlbarg, Lauren Lee Smith, David Hewlett, Nick Searcy, Morgan Kelly, Dru Viergever, Maxine Grossman, Amanda Smith, Cyndy Day, Dave Reachill Música: Alexandre Desplat Fotografia: Dan Laustsen Distribuïdora: Fox Estrena a Espanya: 16/2/2018\nMàgia i compassió\nCrec que Guillermo del Toro ha aconseguit la seva obra mestra, en la qual tot funciona\nEn tot el cinema de Guillermo del Toro, aquest home adult que mai ha perdut la passió i la fidelitat al cinema, les històries, els personatges, els ambients i els somnis que el van fascinar des de nen, hi ha conviccions que neixen en la infància, aplicables al cinema i a la vida. Els espectadors petitons teníem molt clar (i vull pensar que als actuals els passa el mateix) que en cinema existien els bons i els dolents i, per descomptat, desconeixíem el significat del maniqueisme ni falta que ens feia. I guanyaven els bons. Posteriorment el cinema i la vida et demostraran que existeix una cosa anomenada matisos, que a més del blanc i el negre hi ha més colors, que són intercanviables, i que en el món real gairebé sempre vencen els dolents.\nEl seu cinema seria sempre identificable encara que no hi aparegués la signatura. Hi ha faunes entendridors i dracs salvatges (alguns amb aparença humana), gent acorralada i sola que busca un refugi i que només l’hi proporcionarà la seva imaginació, històries de terror convivint amb una poètica molt personal, un to i una atmosfera que remeten a pel·lícules d'un altre temps.\nReconeixent la singularitat de la seva obra, sospitant que cada vegada que escriu i roda sent un embadaliment similar al dels nens amb les seves joguines, que la seva relació amb el cinema ve marcada pel cor, mai pel mercenariat o la calculadora, que la seva empremta és igual de poderosa i autèntica amb els grans pressupostos i amb el possibilisme, rodi a Mèxic, a Espanya o a Hollywood, hi ha pel·lícules seves que m'agraden molt i d’altres menys. Fins ara, les meves preferides eren El laberinto del fauno i La cumbre escarlata. Amb La forma del agua crec que ha aconseguit la seva obra mestra, en la qual tot funciona. Em fascinen les seves imatges, em preocupa el present i el futur dels seus atribolats personatges, em crec una cosa tan desenraonada com el romanç (abarrotat audaçment de sexe en un presumpte conte de fades) entre el sofrent monstre amfibi i la muda que mai va perdre la puresa, em fa molta por el dolent, m’amaro sense esforç d'aquesta atmosfera tan insòlita, em transmet emoció, sentiment i màgia. I puc entendre davant l'arriscada i poètica faula que ha filmat Guillermo del Toro que determinats espectadors la trobin irreal i fins i tot ridícula. Però no estic disposat a discutir amb ningú sobre això. O entres, o et quedes fora. No hi ha termes mitjans amb aquesta estranya pel·lícula. En qualsevol cas, no vull imaginar-me-la doblada.\nLa meva col·locada és immediata amb aquesta protagonista tan poc glamurosa. No només és muda. Tampoc és maca. Es desperta en plena nit per anar a fregar i a netejar en uns inquietants laboratoris governamentals durant la Guerra Freda. Es masturba ritualment a la banyera. Es dirigeix en un autobús molt trist a la seva rutinària feina. Però no maleeix la seva sort ni renega del món. No se sent sola ni desemparada. Somriu molt i plora poc. Perquè hi ha dues persones tan perdudes com ella que són els seus amics, una companya de feina que la protegeix i un ancià homosexual, artista i gairebé sempre desolat, a qui ella cuida i mima. En té prou per seguir tirant. Aquesta perdedora també posseeix alguna cosa lluminosa. Està disposada per embarcar-se en l'aventura més irracional, començar un amor amb un monstre que és molt més humà que aquells que el van recloure i esclavitzar.\nAquesta pel·lícula parla de la compassió, de l’escalf que es poden atorgar els marginats, de la capacitat d'estimar en les circumstàncies més dures. Ho explica amb un llenguatge visual admirable, retratant sensacions.


Festival Solidari - La Local Tiana | La Local Tiana\nL’AMPA i l’Escola Tiziana organitzen una jornada festiva per conscienciar sobre la donació de sang\nL’AMPA de l’Escola Tiziana i el centre escolar han organitzat per aquest dissabte 25 de maig una jornada festiva destinada a la donació de sang. En Bernat Martí, membre de la Comissió de Festes de l’AMPA, és donant de sang i l’impulsor d’aquesta festa: L’objectiu principal de la jornada matinal del dissabte, de deu\nEsquerra Tiana ha celebrat l’acte central de campanya aquest diumenge 19. Igual que van fer per presentar la llista electoral, el lloc escollit ha sigut el Garden Tiana. A l'acte central de campanya, els i les candidats/es d'Esquerra Republicana de Catalunya per Tiana han presentat el programa electoral. Un programa que dibuixa una política transparent,\nJunts per Tiana celebra l’acte central de campanya destacant el “poble educador, viu i cultural”\nJunts per Tiana ha celebrat l’acte central de la campanya per a les municipals aquest diumenge 19. Tot i que estava previst fer-lo a la Ciutadella, per raons meteorològiques l’han acabat fent a la Sala Albéniz. Som a la SALA ALBÉNIZ! Yeah!#juntselpoblehiguanya pic.twitter.com/SLaiL2dcfQ — Junts per Tiana (@JuntsTiana) May 19, 2019 🥘 L’equip de cuina.\nLa revista “La Ben Plantada” publica un primer número envoltat de crítiques\nEl passat dissabte 18 de maig, just després del debat electoral, es van repartir els primers exemplars de la revista “La Ben Plantada”. Un primer número dedicat a les eleccions municipals que va provocar les crítiques per xarxes socials tant de membres dels grups municipals com dels vilatans denunciant la falta d’imparcialitat del mitjà. La\nAquest diumenge 19 de maig, a les set de la tarda, l’església de Sant Cebrià continua amb el cicle de concerts d’orgue, aquest cop, acompanyat d’una tenora. L’acte, organitzat per l’Agrupació Amics de la Sardana de Tiana i presentant per l’antropòleg Josep Martí, comptarà amb l’actuació del músic Jordi Molina, a càrrec de la tenora,


Canvi d’actitud contra l’acne | clara ribas | Societat | El Punt Avui\nCanvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne + Canvi d’actitud contra l’acne E-mail\nUna noia AMB ACNE SHARON MCCUTCHEON / PIXABAY.\nCanvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne Canvi d’actitud contra l’acne E-mail\nEl moviment ’skin positive’, aparegut ara fa un any, anima els joves a mostrar la pell tal com és, sense filtres\nL’acne és un trastorn de la pell que passa quan els fol·licles pilosos es tapen amb greix i cèl·lules cutànies mortes. Sovint ocasiona l’aparició de barbs, punts negres o grans, i sol aparèixer a la cara, el front, el pit, la part superior de l’esquena i les espatlles. L’acne és més freqüent en els adolescents i adults joves, i té tendència a millorar després dels 30 anys d’edat. Tot i que no es tracta d’un trastorn greu, la seva aparició pot comportar un impacte a les persones afectades.\nHi ha diferents tractaments disponibles que es recomanen en funció de la gravetat de l’acne i de si va acompanyat d’inflamació. En qualsevol cas, s’ha de tenir en compte que la cura i higiene de la pell és fonamental. A banda dels factors hormonals, hi ha altres elements externs que també tenen un paper destacat, com són els productes cosmètics i l’estrès. L’ús de cosmètics de base oliosa pot contribuir al desenvolupament de l’acne i empitjorar les lesions ja existents. Per això es recomana utilitzar productes cosmètics de base aquosa o els que no afavoreixen l’aparició de greix.\nEl tractament idoni varia en cada cas i és bo consultar el dermatòleg per tal que recomani el que calgui segons cada tipus de pell. Les locions i cremes disponibles sense recepta poden ser útils només en els casos més lleus. Preparacions tòpiques, antibiòtics i, en pacients més afectats, tractaments amb hormones, són alguns dels remeis que es recepten actualment.\nPerò si hi ha una novetat que cal tenir en compte en el tractament d’aquest trastorn, i en l’àmbit psicològic, és un canvi d’actitud davant aquesta realitat. Així, la tendència skin positive, hereva del body positive, que anima a fugir dels estereotips de la bellesa considerada perfecta, ha permès a molts joves mostrar-se a les xarxes tal com són, sense cobrir-se l’acne amb maquillatge i evitant també els filtres que milloren les imatges. Actualment ja hi ha diferents llistes d’influencers amb acne a qui seguir per sentir-se part d’aquest moviment basat en cuidar l’autoestima.


Presentació - Departament de Psicologia Clínica i de la Salut - UAB Barcelona\nEl programa de doctorat en Psicologia Clínica i de la Salut té per objectiu formar investigadors en psicologia clínica i de la salut amb un alt nivell de qualificació i competència mitjançant l’elaboració de la tesi doctoral. El programa té un llarg recorregut i va ser pioner a l’estat espanyol a oferir recerca en psicologia clínica infantil. Enguany, el programa ofereix una formació d’investigació en psicologia clínica d’acord amb les línies de recerca del Departament de Psicologia Clínica i de la Salut, que s’especialitzen tant en psicologia clínica i de la salut de la Infància i l’adolescència com en psicologia clínica i de la salut de l’adult.\nEls professors del programa de doctorat tenen una àmplia i acreditada experiència investigadora, pertanyen a grups de recerca reconeguts i tenen en curs projectes de recerca que compten amb finançament d’institucions europees, nacionals i autonòmiques, fet que representa una situació idònia per a la incorporació d’investigadors en formació.\nInvestigació avançada en psicologia clínica.\nImpartir docència en psicologia clínica.\nParticipar en equips d'investigació.\nTreballar com a professionals amb rigor i actitud crítica.\nAssessorar les administracions sanitàries i educatives.\nIncorporar-se a la xarxa pública com a tècnic/a de salut.\nMillorar la qualificació professional, les oportunitats d’ocupació i les condicions salarials.\nÀmbits de les sortides professionals:\nEls titulats podran desenvolupar la seva carrera en:\nUnitats d'investigació en salut mental d’hospitals.\nAdministracions públiques sanitàries i educatives d’àmbit nacional, autonòmic i local.\nInstitucions relacionades amb estudis epidemiològics, planificació de serveis, programes de prevenció i promoció de la salut.\nServeis hospitalaris (neuropsicologia, unitats del son, endocrinologia, psiquiatria, psiquiatria infantil, etc.).\nCentres de justícia (centres de menors, presons), benestar i família.\nDepartaments tècnics d’organitzacions no governamentals.\nPràctica professional en psicologia clínica.\nEl programa de doctorat en Psicologia Clínica i de la Salut pretén donar resposta a un àmbit professional sanitari i investigador que, en les últimes dècades, ha consolidat la seva personalitat en relació amb altres disciplines (com la psiquiatria) i ha definit un ampli conjunt d'objectius, eines i metodologies pròpies. L'objectiu del programa és la formació dels estudiants amb vista a fer recerca en psicologia clínica i de la salut i a la realització de la tesi doctoral.\nFormar investigadors en psicologia clínica i de la salut amb alt nivell de qualificació i competència.\nPromoure, fomentar i estimular el desenvolupament de línies d'investigacio innovadores que responguin a la idiosincràsia dels marcs de la psicologia clínica i de la salut.\nEl programa de doctorat en Psicologia Clínica i de la Salut i el Master d'investigació en Psicologia Clínica i de la Salut, atenen específicament les necessitats formatives en l'àmbit de la investigació i la formació superior i, paral.lelament, les necessitats de perfeccionament dels professionals.\nEl programa de doctorat en Psicología Clínica i de la Salut ofereix una formació en investigació en psicologia clínica i de la salut d'acord amb les línies d'investigació del departament de Psicologia Clínica i de la Salut.\nPlaces disponibles per al curs 2021/22


Castell de Juvinyà - Web oficial de Turisme Sant Joan Les Fonts\nPopularment és coneix com a castell de Juvinyà. La seva història és tan antiga com les pedres que el sustenten. La família Fonts, primers propietaris del terreny on ara hi ha el castell, van explotar un molí fariner hidràulic en aquest lloc. A finals del segle XIII el molí es cremà i sobre les restes els nous propietaris, els cavallers de Juvinyà, construïren la seva residència permanent: l’estada de Juvinyà.Els últims descendents de la nissaga de cavallers, Gueraua de Juvinyà i Pere d’Hortal, marxaren de la casa forta a finals del segle XIV. La casa va passar a mans de diferents famílies de pagesos que varen conservar el nom fins que a l'any 1982 va ser adquirit per l'ajuntament del municipi. L'any 2003, es varen acabar les obres de restauració i al 2005 es va obrir al públic la primera exposició permanent. El castell de Juvinyà és una de les tres construccions que forma part de la Ruta Medieval de Sant Joan les Fonts, juntament amb el pont medieval i l’església del monestir benedictí. El monument està inclòs a la ruta Castells Culturals de Catalunya.\nActualment acull la biblioteca Municipal Francesc Caula


Abertis podria emprendre accions contra Tsunami Democràtic\nEl tall va començar aquest dilluns a les nou del matí a l'AP-7 i a conseqüència d'aquest va quedar tallada la circulació a la frontera amb França\nper Redacció 12/11/2019 14:14h\nEl col·lapse circulatori a la Jonquera aquest 11 de novembre del 2019 | LleidaDiari.cat\nAbertis està valorant el tall de l'AP-7 a la frontera que des d'aquest dilluns al matí ha impulsat Tsunami Democràtic i ha obert la porta a «prendre les accions oportunes al respecte». Així ho han explicat fonts de la companyia, que no han concretat quines accions es podrien emprendre.\nEl tall va començar aquest dilluns a les nou del matí a l'AP-7 a la Jonquera i a conseqüència d'aquest va quedar tallada la circulació a la frontera amb França. Aquest dimarts al matí, l'actuació policial ha permès deixar lliure de manifestants l'autopista i han començat les tasques de neteja de la via per reobrir el trànsit.\nEl suport de Carles Puigdemont\nCal recordar, que aquests talls han tingut el suport de personatges públics com l'expresident de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont. Per la seva banda, l'actual president, Quim Torra, ha arribat a anunciar que els Mossos d'Esquadra no carregaran contra els manifestants aplegats a la frontera amb França.


L'Orquestra de València acompanyarà als finalistes del Premi Iturbi\nEl jurat del Certamen Internacional de Piano de València "Premi Itrubi" va donar a conèixer ahir a la nit els noms dels semifinalistes que durant la jornada de hui i demà es disputaran el pas a la fase final d'aquest prestigiós concurs pianístic. Els participants que resulten finalistes comptaran amb l'acompanyament de l'Orquestra de València, en una fase final que tindrà lloc el propers dies 21 i 22 de setembre.\nEl diputat de Cultura, Xavier Rius, va anunciar en la roda de premsa de presentació d'aquesta vintena edició del Premi Iturbi que la Diputació ha arribat a un acord de col·laboració amb l'Orquestra de València, la qual acompanyarà els recitals dels pianistes a la final del certamen, a més de retransmetre les seues actuacions, en directe, per televisió. Un fet especialment rellevant en ser la primera vegada que es difondrà en obert íntegrament mitjançant el senyal ofert per la mateixa Diputació de València.\nAixí doncs, com va destacar també la regidora de Cultura de l'Ajuntament de València i presidenta del Palau, Glòria Tello, és un any de xifres rodones perquè és el 75è aniversari de l'orquestra, el 30è aniversari del Palau, la vintena edició dels Premis Iturbi i la primera vegada que es podrà veure a l'Orquestra per televisió en aquest certamen.\nEls deu participants que actuaran al llarg d'aquest dissabte i diumenge al Palau de la Música de València per a dilucidar el pas a la final són Raúl Alejandro Canosa, Saeyoon Chon, Fátima Dzusova, Juan Carlos Fernández Nieto, Andrei Ivanov, Miyeon Lee, Jorge Nava, Piotr Ryszard Pawlak, Aya Sakamoto i Nikita Volov.\nEls semifinalistes han de triar una peça obligada d'entre les obres composades pels mestres valencians Salvador Chuliá, César Cabedo i Andrés Valero-Castells, amb la qual cosa s'ha 'valencianitzat' el repertori de les proves de l'Iturbi.\nEls propers dies 21 i 22 de setembre es disputarà la fase final i el dia 23 es lliuraran els premis en una gala en què els guardonats oferiran les seues millors interpretacions en aquesta edició.\nPer aquests tres dies finals l'entrada al Palau serà lliure i gratuïta, com ho són totes les fases del Premi Iturbi, però serà necessari recollir les invitacions amb anterioritat a la taquilla del Palau ja que l'aforament és limitat.\nNota: Es pot seguir el certamen en directe a través de www.dival.es i de www.premioiturbi.com. En aquest web, tota la informació del concurs amb dades dels pianistes, jurat, programa amb horaris, etc.


Lletra de batalla: La mort 2.0\nLa manera com la societat occidental ha conviscut amb la presència de la mort ha anat canviant. Fins al segle XIX era acceptada amb certa naturalitat. En canvi, al segle XX es va ocultar, sobretot a partir del moment en què va substituir el sexe com a tabú. Ara, en plena societat 2.0, amb l’existència d’una vida virtual i d’una identitat digital (“allò que hem fet, que hem construït a la xarxa, i també tot el que s’ha dit de nosaltres, o amb nosaltres”), que complementa i conviu amb la nostra identitat física, sembla que estem abocats a pensar nous horitzons de gestió davant la perspectiva indefugible de la mort. On va a parar, la nostra identitat digital, quan morim? Què se’n fa? Qui n’és el propietari? Qui en té els drets?\nD’aquestes preguntes parteix l’excel·lent assaig de Miquel Pueyo i Ernest Benach que va guanyar el darrer premi Josep Vallverdú: Mort certa, hora incerta (Pagès, 2013). A la primera part, profunda però gens farragosa –citen les fonts bibliogràfiques més diverses, de Sèneca o Epicur, a Maragall o Màrius Torres, passant per Flaubert, Aracil o Bertrand Russell—, el llibre analitza com ha viscut la humanitat aquest moment transcendental al llarg de la història. “La mort –diuen els autors—, posant límits a la nostra existència, dóna sentit a cada instant i un significat a cada vida. (···) Només la immortalitat seria encara més terrible que la mort. (···) Ens convertiria en éssers sense projecte ni sentit”. No es tracta de buscar un sentit a la mort (segons Julian Barnes, a qui Pueyo i Benach citen sovint, cercar per a la vida una conclusió que tingui sentit és una conspiració de metges, capellans i novel·listes), sinó de recuperar la dignitat del traspàs i del dol. Reivindiquen, per exemple, la “desmedicalització de la mort i la restauració de la seva dignitat”, però ho veuen molt difícil “mentre la nostra societat no assumeixi la necessitat de recuperar una convivència natural amb la mort (···), d’assumir l’envelliment (···) i de recuperar el valor i el temps del dol”.\nTenint en compte que, com diu Manuel Castells, “les xarxes són instruments apropiats per a una (···) organització social que pretén superar l’espai i aniquilar el temps”, caldria plantejar-se què cal fer amb la informació que deixem darrere nostre. Què passa amb la nostra identitat digital quan morim? Després d’una anàlisi de tot allò que ja s’està produint a la xarxa en aquest sentit (memorials, serveis de notaria digitals, gestió de correus i xarxes socials...), i després d’haver repassat la història de la construcció social de la mort i d’haver manifestat el desig de canviar per enfrontar-nos a una mort més digna, Pueyo i Benach comparteixen la convicció que cal madurar el tractament de la identitat digital i de la mort digital.\n(Article publicat al suplement Lectura, del diari Segre, el dia 30 de març de 2013, i també al Pou Digital)\nPublicat per Llorenç Capdevila a 22:49\nLa naturalesa del drac (conte de Sant Jordi)\nCrònica d'una setmana intensa\nSerra Fontelles, Kafka i Manresa\nCentenaris i centenaris


Esquerra aparca la DUI - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 12 de Novembre de 2014. 20:00h.\nFull de ruta: eleccions constituents, govern d'unitat, referèndum i república catalana\nJunqueras, durant la presentació del full de ruta d'ERC\nEl president d’ERC, Oriol Junqueras, ha presentat aquesta tarda el full de ruta per a la independència amb el manifest ‘Crida a un nou país: la República catalana’, que aposta per celebrar unes “eleccions constituents” i formar un “Govern de concentració per a la transició nacional”.\nJunqueras ha presentat el full de ruta l’endemà que el president de la Generalitat, Artur Mas, comparegués per explicar el pla del Govern dos dies després de la celebració del 9N amb la participació de 2,2 milions de persones.\nEn el full de ruta plantejat pel líder d’Esquerra es demana les eleccions “aviat", ha recalcat Junqueras, “de caràcter constituent” que “haurien de derivar en un govern de la màxima unitat i transversal possible per a la transició nacional”.\nEn aquest sentit, ha destacat la importància que tindria la creació d’estructures d’estat com la “hisenda pròpia” i la “llei de la seguretat social” perquè el Govern d’unitat pugui “exercir la independència”.\nPosteriorment, aquest nou govern, segons el full de ruta, hauria de tirar endavant “un procés participatiu per elaborar una nova Constitució”, tot afirmant que “s'hauria de ratificar a través d'un referèndum, que serviria per ratificar tot el procés”, ha subratllat.\nEn aquest full de ruta dissenyat pels republicans no es contempla ara la proclamació immediata de la declaració unilateral d’independència (DUI) en cas d’obtenir una majoria parlamentària favorable.\nPreguntat sobre la possibilitat de presentar-se a les eleccions amb una llista unitària, el líder d'ERC ha apuntat que la seva prioritat en aquests moments és "la unitat programàtica" que hauria de girar al voltant d'eixos com “la independència, justícia social, la plena ocupació i la lluita contra la corrupció”, ha assenyalat.\n“La qüestió fonamental és el que farem. La qüestió del qui queda plantejada per més endavant. Estem convençuts que trobarem la fórmula que permetrà maximitzar el nombre de diputats que donen suport a la transició nacional”, ha afegit.\nEl màxim dirigent d’ERC ha presentat el manifest acompanyat de diverses personalitats que s’han adherit per donar suport a la seva proposta. Entre elles, Lluís Llach, l’actor Juanjo Puigcorbé, l’exdiputat del PSC, Toni Comín, l’actor i director teatral Joan Lluís Bozzo i l’exconseller Joan Manuel Tresserras, entre d’altres.\nCiU demana la dimissió de Jorge Fernández per practicar la "guerra bruta" contra el 9N\n#33 junky=naranjito, Zaragoza, 13/11/2014 - 13:16\nEspero que si algún dia nos damos cuenta de que lo mejor psra Cataluña es seguir en España y Europa, dejemos de dar la tabarra y estemos alegres,participativos y mejor avenidos con el resto de España.\n#32 MARC, Sant Cugat, 13/11/2014 - 13:08\nQue eso solo se consigue con una GUERRA!\n#32.1 ambaixadorCAT, UK, 13/11/2014 - 16:41\n#31 BEJOTA, bcn, 13/11/2014 - 12:50\nFitch prevé fuga de capitales en Cataluña si se prolonga la tensión.\nLa agencia de ráting considera que una ruptura de Cataluña con España, aunque fuera una ruptura ordenada, entrañaría graves riesgos para la economía nacional, aunque cree que este escenario es el menos probable.\n#30 spanish, Madrid, 13/11/2014 - 12:17\n#29 Meguis, Mollet del Vallès, 13/11/2014 - 12:13\nOstres tú!!!!. El resum és: eleccions constituents o plebiscitàries, govern d'unitat, referèndum ....hi veieu alguna diferencia respecte al que ha dit o ofert Artur Mas fins ara i que els d'ERC han criticat tant?. No será que li donen la raó al President, però no volen perdre protagonisme?\n#29.1 ambaixadorCAT, UK, 13/11/2014 - 12:35\nAquí la clau és que es comprometin a declarar la independència durant la legislatura. Està clar que cal fer algunes gestions abans per maximitzar la probabilitat d'èxit, però tenim pressa.\nSi això implica que ERC abaixi el discurs i CiU l'apugi, ja està bé.\n#29.2 Meguis, Mollet del Vallès, 13/11/2014 - 12:58\nambaixadorCAT, hi ha alguna cosa més. Podem tenir pressa, però el que demostra aquest posicionament és que es dona la raó al President en que les coses s'han de fer bé. Si fos per ERC, no haguesssim fet ni el 9N, recordeu?. Ara resulta que és un gran èxit...treiem conclusions i lliçons, si us plau.\n#29.3 ambaixadorCAT, UK, 13/11/2014 - 16:27\nsi no fos per la pressió d'ERC potser encara no hauriem fet la consulta. Està clar que s'han de fer les coses bé, però també ràpid. Mas ha fet els deures, i és un gran president, però la pressió d'ERC és necessària, sobretot tenint en compte que hi ha Unió.\n#29.4 PAU, sabadell, 13/11/2014 - 17:51\nA veure,segons la famosa consulta,el 64 % dels catalans van passar de votar,del Mas i del Junqueras,i dels que van votar un 20% va votar NO.Així que del 36% que va votar li treiem el no i el 64% que va ignorar la consulta els indepes queden en 30%.Que collons parleu de DUIs,constituents i xorrades?\n#29.5 ambaixadorCAT, UK, 14/11/2014 - 11:19\ni tu creus que hem de seguir a espanya quan aquesta opcio nomes te 104.772 vots? Que passa, que el vot del No val mes que el del si?\nI deixa de manipular dades (segons tu el cens seria de 8.300.000) i apropiar-te de l'abstencio i el si-no. Creus que la gent es estupida?


Torna la tensió entre veïns al Forat de la Vergonya\nLes ocupacions i els robatoris fan créixer la inseguretat a l'entorn dels carrers de Sant Pere Més Baix i Carders, a Barcelona\nTorna la tensió entre veïns al Forat de la Vergonya CÈLIA ATSET\nBarcelona“L’ambient s’està tornant complicat, cada vegada hi ha més robatoris”, admet una cambrera del barri. “Això no se soluciona amb més policia, ni amb més centres de menors, ni votant un partit o un altre. Aquí hi ha un problema social de fons, greu, molt complicat, i al final sempre s’ataca els mateixos, però ells són l’última baula”, diu un altre cambrer. Es refereix al grup de nois joves que hi ha a la plaça. La tensió entre els veïns i els comerciants de l’anomenat Forat de la Vergonya (entre els carrers de Sant Pere Més Baix i Carders, a Barcelona) torna a ser evident. La majoria admeten un auge dels robatoris i els veïns comencen a especular si es tracta de menors estrangers no acompanyats o bé joves que han complert els 18 anys i han quedat fora del sistema.\nAhir alguns propietaris, veïns d’un dels blocs de pisos que encercla la plaça, van denunciar que han rebut amenaces de mort d’alguns dels nois i que aquests joves han intentat entrar de manera il·legal en algun dels pisos de la finca. Segons exposen aquests veïns, els joves han ocupat totalment un dels blocs adjacents al seu i els problemes de convivència s’han accentuat. Asseguren que han de conviure amb “música forta a altes hores de la nit i altres fets incívics com el llançament al terrat de tot tipus d’escombraries”. Per això han dirigit una carta a l’Ajuntament en què reclamen més mesures de seguretat, més càmeres de vigilància i canvis en l’enllumenat públic i el mobiliari urbà. El restaurant del costat d’aquest bloc ocupat corrobora totes les molèsties, però alhora evita enfrontar-s’hi. “Anem amb compte amb els clients, sobretot a la terrassa, però fem vida normal”, assegura una de les cambreres.\nUn sistema saturat\nNi l’Ajuntament ni la Generalitat neguen que el problema de fons és la saturació del sistema per la crisi migratòria. El consistori, a més, recorda que la competència no és seva: “Ja durant la tardor del 2017 vam demanar a l’Estat, amb la Generalitat intervinguda, més recursos i implicació per abordar el fenomen creixent dels menors migrants no acompanyats”, recorden fonts municipals. Al seu torn, la conselleria d’Afers Socials diu que “hi ha una coordinació estreta i diària amb l’Ajuntament per detectar i analitzar quins són els nuclis de dinàmiques de carrer”. El Govern, però, també remarca que “aquest fenomen no el solucionarà només el municipi o només la DGAIA”, sinó que cal una visió multidisciplinària, apunta el departament.\ncasa ocupada robatoris inseguretat


La qualitat de vida de les infermeres empitjora pel coronavirus | betevé\nSegons una enquesta de SATSE, un 41 % del personal la puntua amb un 4 o menys\nRedacció | dilluns, 29 de juny del 2020, a les 13.53\n(ACN) La qualitat de vida de les infermeres i infermers ha empitjorat significativament durant l’emergència sanitària pel coronavirus. Així es desprèn d’una enquesta en línia encarregada pel sindicat SATSE en què s’han recollit 8.218 respostes del conjunt de l’estat. En concret, la qualitat de vida baixa en 2,45 punts de mitjana, si es compara amb la situació anterior a la pandèmia i es queda en un 4,8 sobre 10.\nDificultats per conciliar\nA més, el percentatge de personal que puntua amb un 4 o menys passa del 8 al 41 %. Amb dades d’aquesta enquesta, SATSE denuncia que el 55 % d’infermers tenen persones al seu càrrec, però que a només un 17,5 % se’ls ha facilitat un canvi de torn per conciliar. Al 35 % no se’ls ha permès el canvi, i un 2,4 % ha hagut d’ampliar la reducció de jornada.\nDel 54 % de les infermeres consultades que tenen fills, el 15 % assenyala que ha tingut problemes per trobar persones que cuidessin els infants quan havien d’anar a treballar. A més, la majoria dels enquestats s’ha hagut d’allotjar al seu domicili habitual, el 94,9 %. Un 3,4 % ha marxat a una segona residència o un habitatge buit d’un familiar, i un 1 % ha pagat un hotel o un apartament.\nEl col·lectiu ja va alertar coincidint amb el Dia Mundial de la Infermeria que la situació havia estat molt dura als hospitals. Per això, van reclamar a la ciutadania que segueixi les recomanacions sanitàries per evitar que hi hagi un rebrot de contagis de la covid-19.


El SEPC consolida la seva representació al Claustre de la UPF - Indymedia Barcelona\nEl SEPC consolida la seva representació al Claustre de la UPF\nCorreu-e: upf ARROBA sepc.cat (no verificat!)\t 04 mar 2010\nEl passat 2 de març es van celebrar les eleccions per escolir els representants dels estudiants al Claustre de la Universitat Pompeu Fabra. El Sindicat d'Estudiants dels Països Catalans ha obtingut 13 claustrals, quatre menys que en les eleccions de fa un parell d'anys. A més a més el SEPC també s'ha vist superat per una altra organització, l'AEP que amb 16 representants s'ha erigit com la primera força estudiantil al Claustre. Més lluny han quedat l'AJEC amb 7, la FNEC amb 5, el CUI amb 2 i la PUC amb l'únic candidat que presentava. Destaca l'increment substancial de representants independents.\nEls estudiants han apostat generalment per opcions que mostren un posicionament crític amb la situació actual de la UPF, especialment amb el govern de la universitat caracteritzat per una praxi basada en l'autoritarisme i que condueix la nostra universitat cap a un horitzó de mercantilització, elitització i hispanització. De nou els estudiants han tornat a mostrar el seu rebuig a l'equip rectoral que encapçala Josep Joan Moreso, com ja va ocórrer el febrer de 2009 quan en les eleccions a rector el vot en blanc assolí gairebé el 90% entre els estudiants.\nTanmateix aquestes eleccions no han estat una excepció i una altra vegada la baixa participació, en forma de poques candidatures o abstenció, ha estat la nota general de la jornada. A les Facultats de Ciències de la Salut i la Vida, Econòmiques i Empresarials, Traducció i Interpretació, Comunicació, Escola Superior Politècnica i al col·legi electoral de màster i doctorat s'han presentat un nombre inferior o igual de candidatures que de places vacants, així que no s'han celebrat eleccions. D'aquelles circumscripcions on si que s'han fet eleccions, només la Facultat de Polítiques i Socials ha assolit xifres acceptables al voltant del 60% de participació. Humanitats amb un 20% i sobretot Dret amb un 8% han presentat uns valors que reflecteixen la passivitat dels estudiants davant d'aquests comicis.\nEl SEPC entén que aquesta manca d'implicació té un rerafons estructural. La Universitat Pompeu Fabra, així com la resta d'institucions educatives, efectua un considerable procés de socialització dels estudiants per tal de convertir-los en subjectes passius. Així un gruix considerable d'estudiants s'assimilen a si mateixos com a clients, comprenen el seu aprenentatge com un producte i assignen a la universitat un rol dominant d'oferent. Sota aquesta òptica és molt complicat que l'estudiant mitjà es qüestioni el funcionament de la universitat i sobretot emprengui la voluntat de participar per dir la seva. A més a més el paper que reserva l'actual legislació universitària (LOU i LUC) resta moltes possibilitats a la comunitat universitària i especialment als estudiants s'influir en la política de direcció i administració de la universitat.\nAlhora el SEPC vol destacar algunes notes conjunturals que han afectat aquest procés electoral i que sobretot conflueixen en la idea de la passivitat mostrada pel govern de la universitat vers aquest. Les eleccions s'han celebrat excessivament tard, a la penúltima setmana de classes, quan ja molts grups no imparteixen docència en la majoria de dies, cosa que ha provocat que el dia dels cominicis molts estudiants no es trobéssin a la universitat. D'altra banda la Junta Electoral no ha satisfet correctament les exigències que estipula el Reglament Electoral, ja que no havia anunciat prèviament ni l'horari, ni l'ubicació de les meses on es realitzarien les votacions, causant confusió entre força estudiants que no han pogut votar al trobar-se les meses tancades. A més a més la universitat no ha publicitat suficientment les eleccions, ja que pràcticament només la propaganda de les organitzacions estudiantils eren l'única font de difusió de la jornada electoral. Àdhuc gran part de la propaganda elaborada per les organtizacions ha estat retirada de manera sistemàtica i aleatòria per auxiliars de la universitat.\nMalgrat el lleuger descens en el nombre de claustrals el SEPC es mostra globalment satisfet amb els resultats de les urnes, ja que l'obtenció de 13 claustrals el consolida com a una organització important dins dels òrgans de representació de la universitat. Històricament és el segon millor resultat obtingut per una candidatura de l'esquerra independentista a la UPF i els resultats dels anteriors comicis van resultar fins a cert punt força extraordinaris. A l'encens el SEPC estima que, malgrat perdre la primera posició en nombre de representants al claustre, segueix éssent l'organització de referència tant entre els estudiants com pel govern de la universitat. Així el SEPC es compromet als propers dos cursos a treballar des dels òrgans de representació i govern i fora d'ells en la consecució d'una Universitat Pompeu Fabra catalana, popular, pública, antipatriarcal i de qualitat.\nRe: El SEPC consolida la seva representació al Claustre de la UPF\nper un...\t 04 mar 2010\nfelicitats! però alerta...\nel moviment està en mans de l'AEP... els que l'any passat no es van moure sense patir cap desgast estan aprofitant per a fer l'agost.


Publicat el 29 abril 2013\nEn plan reiteratiu hem de tornar a dir que, com quasi sempre, abans del minut cinc ja perdiem 1-0, o sigui que continuem començant els partits amb resultat en contra.\nNo ha estat l'únic partit, ja hem vist diversos partits en que els nostres ens han demostrat de com poden jugar, de com han evolucionat i com, malgrat començar perdent, vam fer el nostre joc fins trenar moltíssimes jugades a primer toc, amb moviments ràpids, i així aconseguir una nova victòria.\nPartit fret com el temps\nPublicat el 28 abril 2013\nTot el partit s'ha jugat sota una fina pluja amb un ambient molt fret, davant d'un contrincant que no ens ha donat gens de feina, el partit s'ha guanyat amb claretat fent un futbol de molt poca intensitat, el domini ha sigut total i la victòria hauria pogut ser més àmplia si els nostres jugadors haguesin posat una marxa més al moviment de la pilota, també val a dir que el porter de l'equip contrari a fet parades de molt de mèrit, avui poca cosa més es pot dir, ambient fret a les grades i al terreny de joc.\nL’Infantil A guanya a fora el que se li escapa a casa i fa un gran partit contra el Cornellà per endur-se una merescuda victòria.\nJa ben aviat es va posar el partit de cara amb un gol (quin gran gol) matiner, als 2 minuts però, lluny de replegar-se i esperar al contrari per sortir al contraatac, la iniciativa del joc va ser dels nostres.\nEls espurnes vermelles escriuen el seu nom al club amb majúscules\nSi algú ha estat el veritable artífex de la gesta aconseguida amb uns numeros espectaculars han estat ells. Passin i coneguin als petits Espurnes vermelles.\nPublicat el 26 abril 2013\nEl partit va començar amb molt poc ritme per part nostra i un Vilanova que venia a plantar-nos cara.\nEls Vilanovins es van avançar dues vegades al marcador aprofitant errades nostres i el poc encert dels Atlètics a finalitzar les jugades, va propiciar un marcador molt pobre per la feina que es feia.\nPublicat el 24 abril 2013\nCom en quasi tots els partits, abans del minut cinc de l'inici ja estàvem perdent per un altre gol de falta directa, i així portem un grapat de partits que es comencen sempre amb un gol en contra.\nL’Infantil A segueix sense oferir un bon partit a casa i aconsegueix l’empat cap al final.\nPublicat el 21 abril 2013\nSemblava un calc de la primera volta. Mal partit, ocasions errades i, en una sola ocasió que va tenir el Ribes, marca i s’emporta els tres punts.\nPartit dificilissim i clau per mantenir aspiracions..\nEl partit es presentava amb moltes incógnites, per la dificultat que presentava l'equip rival, per venir d'una derrota la setmana passada davant d'un rival directe,\nEls espurnes vermelles segueixen la línia ascendent\nFelicitats a tots els integrants de Quinta dels Magnífics al seu entrenador i delegat que s'ho han merescut aquesta temporada.\n¡¡¡¡¡¡¡ CAMPIONS DE LLIGA !!!!!!!\nPublicat el 20 abril 2013\nEL BENJAMI-B HA ASSOLIT EL TITOL DE LLIGA QUAN ENCARA MANQUEN DUES JORNADES PER AL FINAL DE TEMPORADA. LA VICTORIA AL CAMP DEL HORTONENC PER 3 A 10 I L'EMPAT DEL RIBES AL CAMP DEL SITGES HA PRECIPITAT L'ALIRO DE LA QUINTA DELS MAGNIFICS.\nPARTIT CONTRA EL LIDER DE LA LLIGA\nPublicat el 16 abril 2013\nEl partit va començar amb un atlètic molt decidit i desde els primer tocs de pilota va plantar cara al Odena que es pensava que els hi seria fàcil i va ser el atlètic que va obrir marcador.\nPublicat el 15 abril 2013\nPartit plantejat amb molta prudència defensiva, tenint en la ment el resultat de la primera volta, però en el primer xut a porteria en el minut 2 ja ens varen fer el primer gol, i per tant es va començar completament al contrari del plantejament inicial.\nLa consigna per aquest diumenge era no pensar en res més que no fos el partit.\nMolts gols i no massa futbol\nPartit amb molts gols que tenien que ser molts més, per part del alevi D no jugem del tot bé, ens falta força i actitut.\nEls bons moments de futbol retornen a aquest equip\nPublicat el 14 abril 2013\nBon partit dels petits Espurnes vermelles\nGran partit de l’Infantil A contra el Cubelles i fantàstica victòria per les circumstàncies especials d’abans i durant l’encontre. Va per tu, “Tacha”.\nPer cobrir les baixes i presentar un nombre d’efectius raonable per un partit que es preveia dur i difícil, es va disposar de dos jugadors de primer any de l’infantil B, el Marc i el Tacha.\nPublicat el 11 abril 2013\nPartit jugat amb ganes, amb una molt bona primera part, on es van dominar totes les facetes del joc, i es va jugar amb actitud, tocant i dominant durant els 35 minuts , aconseguint acabar la primera part amb un clar 1 a 3 .\nPartit molt disputat\nPublicat el 10 abril 2013\nPerdoneu que fa moltes jornades que no faig cròniques la veritat es que no estic massa eufòric.\nDe totes maneres ara amb la primavera tindrem que animar-nos una mica, bé del partit del dissabte no podem fer més que felicitar els nois perqué van lluitar de valent per guanyar a un Cubelles que és un equip lluitador i ven disciplinat.\nCom ens fan patir…\nEls dos primers quarts ens deixen unes sensacions no massa bones... han passat 24 minuts i no hi ha manera de que les jugades acabin bé.\nPublicat el 09 abril 2013\nSí vam perdre. Però com em vau agradar. Us felicito.\nTots. Tots vau estar molt i molt bé. Sou menuts encara, però renoi quin exemple de lluita, de córrer, de voler fer bé les coses, de voler jugar com els entrenadors us están ensenyant i durant el partit us van indicant.\nno va ser posible.\nNo es va poder guanyar el partit que disputàvem contra el líder i que ens podía permetre optar a recuperar el primer lloc de la classificació.\nUNA VICTÒRIA PER DONAR ALEGRIA A L'EQUIP\nPublicat el 08 abril 2013\nEl partit va acabar amb una golejada d'esperar ja que l'equip contrari va entrar al camp amb només 6 jugadors i cal un aplaudiment per ells ja que van lluitar tota l'estona com a grans profesionals.\nPartit de tramit\nPublicat el 07 abril 2013\nEls nostres nois han sortit a decidir el partit com més haviat millor, als 30 primers minuts ja guanyaven per 7 a 1, el partit ha sigut entrentingut amb una superioritat aclaparadora, la Blanca es defensava com podia malgrat la seva major embergadura dels seus jugadors, d'aquests partits tant fàcils no pots treure gaires conclusions, per la manca d'intensitat dins el terreny de joc, aixó no vol dir que els nostres jugadors no hagin fet un bon partit, al contrari, han jugat com en ells es habitual, al primer toc i les bandes ben obertes, fen un futbol resolutiu de cara a porteria, amb gols de bellísima factura.\nLes coses ja no són el que eren en aquest equip\nLluny sembla quedar aquell equip que lluitava en els camps i ens delectava com un grup sòlid, ara s'omplen els minuts d'individualitats i pèrdues de posicions constants.\nLa represa posterior a la Setmana Santa no comporta continuïtat i ens deixa un fluix partit de l’Infantil A.\nMentre els nostres jugadors van posar-hi intensitat i treball, el partit va estar força igualat però, quan van baixar el ritme, els visitants es van apoderar del mig camp i ja no hi havia un equilibri de forces que fes pensar en un resultat del tot favorable als interessos atlètics.\nPublicat el 04 abril 2013\nPartit tranquil, amb un clar marcador que va tornar a confirmar la diferència de joc entre els dos equips .\nAquest partit corresponia a la jornada que es va aplaçar per la nevada i per això es va jugar en un horari poc habitual, però agradable pels nois tenint en compte la temperatura que feia.\nGran partit davant el segon classificat.\nPublicat el 02 abril 2013\n1er Q.: ANTONIO + BITXO + SPIRIT + DAVID + ESTELA + KUBI + ORIOL\nJa estem a la capital de l’Anoia esperant veure un bon partit\n1 a 0 – minut cinc: ens fan una gran jugada de parets per la banda esquerra i gol.\nDiversió i futbol per semana santa\nEscrit per Raimon Llosas\nDivendres passat les jugadores i pares dels equips cadet-juvenil i del infantil-alevi A van cumplir amb la seva passió (el futbol) per Setmana Santa.\nBenjamí “A” - MIC 7 – Andorra 2012 – jornada 29apr12\nPublicat el 30 abril 2012\nCarai que injust es el futbol però els nens s’han d’anar acostumar que la vida esportiva té aquestes coses, alegries, tristos, injustícies ...\nAvui el sentiment entre l’afició es d’ORGULL, els nens han jugat contra dos equips de primera divisió i han donat una imatge molt i molt bona. La convivència, les ganes, la il·lusió i la convicció en les seves possibilitats han fet que juguessin a un gran nivell.\nBenjamí “A” - MIC 7 – Andorra 2012 – jornada 28apr12\nSi,si ja ha arribat el dia, ja son les vuit del matí, esmorzar, tot i que sembla que no tenim massa gana, vestir-nos amb el xandall del bonito que avui es el dia.\nA les 9 sortim amb l’autocar plens de ganes de passar-ho bé amb els companys i els pares mirant els mòbils que diuen que plourà...\nParadeta a Ponts a esmorzar.\nVictòria de prestigi de l'Aleví A a Igualada.\nPublicat el 29 abril 2012\nEn aquest darrer dissabte d’abril, el desplaçament a Igualada per enfrontar-nos a un dels nostres rivals històrics i que sempre deixa partits de molta igualtat, es va despatxar amb una valuosíssima victòria no ja només pels tres punts si no perquè hi havia en joc superar a un rival directe que ens havia guanyat a casa a la primera volta i també l’honorabilitat de l’equip, en entredit per l'irregularitat del joc dels darrers partits.\nBenjamí “A” - 8è Torneig Vila de Calafell de Futbol Base\nCRÒNICA DEL TORNEIG 08/04/2012 A CALEFELL(BAIX PENEDÈS)\nTot el dia que vam estar a Calafell tot l’equip amb les absències de l’Antonio i el Bitxo per vacances i el Brian que jugava amb “l’enemic” Barça (enemic només amb la pilota ja que la germanor va imperar en el partit en el que ens varem enfrontar a ells).\nI el Pol “cogió su fusil”\n1er quart: Antonio + Carles + Bitxo + Pau E. + Isaac + Ferran + Samu\n0 a 1: minut tres que estem traient un córner i ens agafen al contraatac on l’Antonio no pot fer res.\nSembla que pequem de concentració darrere ja que han marxat massa sols però .\nPartidas amb resultat enganyós.\nPublicat el 24 abril 2012\nDissabte a Mollet vam gaudir d’un partit de futbol en estat pur ; les jugadores de la Fundació van jugar con si tinguessin ales, es a dir, com els àngels, d’aquí que molts dels presents vam creure que estavem veien el cel. Totes van jugar a molt bon nivell;\nBon partit, millor actitud i resultat totalment immerescut\nEscrit per JDC\nSi la setmana passada ens queixaven una mica del joc i, sobre tot, de l'actitud dels jugadors en el partit disputat a Santa Coloma de Queralt, aquesta setmana podem dir que el treball dels tècnics al llarg de la setmana ha estat molt positiu, i l'equip va completar un bon partit, va posar moltes ganes i no va merèixer sortir derrotat enfront el Masquefa.\nPartit d'un sol camp\nPublicat el 23 abril 2012\nUn partit jugat enrere i molt ordenat per part del Ramon Sicart que no va evitar una golejada treballada per part dels petits Atlètics.\nDues setmanes, del 2 al 14 de Juliol, nascuts entre els anys 1998 i 2007.\nCal fer la inscripció el més aviat posible fins al 8 de Juny. El preu segueix sent el mateix que l'any passat.\nQualsevol cosa estem a la disposició com sempre a la oficina de la FEAV.\nBon joc de la Fundació i empat injust\nEl partit va estar dominat tota l'estona per la Fundació, que aquesta vegada s'els veia a tots els jugadors molt motivats i fent jugades continues i amb profunditat, i la mala fortuna de que l'arbrit pites un penalt dubtòs en contra va fer que el Canyelles pogues empatar el partit.\nEls d’en Carles molt disciplinats, van anar engrossint el marcador minut a minut fins a la finalització del partit, 14 a 0.\nJa en el primer quart el resultat era de 5 a 0. Amb un joc ràpid , movent la pilota ben oberts per les bandes i el més important, arribant a la porteria contraria materialitzant la majoria de les jugades en gol.\nUltim partit al municipal de categoria nacional\nAquest diumenge a la tarde al municipal de vilafranca acollia l'ultim partit de la temporada del senior femenì contra el colista del grup 3 de la segona divisiò estatal, el peñas oscences de Osca. El partit va estar molt igualat en tot moment i els gols es van produir en 3 jugades aíllades que van fer decantar el encontre cap el canto aragones.\nAmplia victòria de l’Aleví A davant el cuer de la categoria.\nPublicat el 22 abril 2012\nEn començar el partit, semblava que podríem assolir un resultat d’escàndol ja que al minut 5 el marcador era de 2 a 0, però altra vegada (una més) la falta de concentració en el joc i el poc respecte cap al rival fa aparèixer el dubte sobre la capacitat d’alguns jugadors i les seves possibilitats per assolir protagonisme en l’equip.\nPublicat el 19 abril 2012\nBon partit de la Fundació que en el primer minut de joc s'ha avançat. Demostrava amb les ganes que han sortit els nostres.\nAbans del minut cinc els vilafranquins ja guanyaven per 0-2. Amb el resultat a favor tant aviat donava tranquilitat a l'hora de jugar.\nUn nou triomf\nPublicat el 18 abril 2012\nPartit ensopit el desenvolupat al camp del Torrelles contra el Sant Sadurni. Un equip contrari molt complert , disciplinat i amb molta empenta va impedir engrossir en resultat final.\nEn aquesta ocasió, tot i tenir la possessió de la pilota durant tot l’encontre, aquesta no es va desplaçar a les bandes amb rapidesa, no es van trobar els espais d’altres partits.\nDerrota que fa mal\nNi l'horari poc habitual, ni el camp de sorra, ni l'empenta dels locals serveixen d'excusa per a justificar una derrota davant d'un equip inferior, antepenúltim classificat, que en condicions normals no hauria d'haver suposat cap problema per al nostre equip.\nSalt a la classificació\nPublicat el 17 abril 2012\nTot i que el partit d'aquesta jornada ha estat un passeig pel camp del Masquefa.\nCategoria: Crònica Benjamí D\nEls nois i noies delBbenjami D van fer un bon partit el resultat de reflecteix el esforç i la voluntat de lluita i no deixa una pilota per perduda. Els gols aquesta setmana son 1 d'Aleix i 3 del Xavier. seguir aixi.\nJugadors: Annna, Guido, Shifan, Pau, Max,Aleix, Rita, Nerea, Xavier, Ricard, Solano.\nRebem a un equip de futur i li fem els honors amb un gran resultat.\nPerò avui s’han trobat un equip molt ferm i reforçat desprès del torneig de Calafell i un Carles magistral.\nPartit amb dos equips que saben el que fan\nPrimer quart : Antonio + Roger + Carles + David + Pau E. + Bitxo + Samu\nAvui els nens han entrat al camp d’un altra manera a com ens tenen acostumats, més desperst, amb empenta i donant una banyet de joc al Ribes.\nEscrit per Josep Sadurní\nCategoria: Crònica Cadet A\nPublicat el 16 abril 2012\nPrimer de tot dir-vos que amb vaig deixar la crònica de Gavà abans de Setmana Santa, perdoneu-me. Només comentar que vàrem fer un dels millors partits de la temporada, aguantant i contra-atacant amb perill, acabant la primera part amb un 0-0, a la segona un auto-gol de'n Martorell obria el marcador, i més tard ens marcaren dos gols més, la qual cosa no vol dir que lluitarem fins el final, un bon Gavà que per això està a dalt, i segurament serà el campió.\nL’Aleví A assoleix una victòria balsàmica per alimentar l’autoestima.\nCom la primavera meteorològica, en aquest partit hi va haver de tot i en poca estona: bon posicionament, joc de combinació, accions individuals brillants, alt ritme de circulació de pilota, cobertures posicionals, gols (algun d’ells d’excel·lència), àmplia possessió de pilota, concentració, actitud,........., poca intensitat, relaxament, errades no provocades, presses, precipitacions, falta de concentració, joc lent.\nUn bon ritme de partit des de l'inici va portar a una justa victòria\nAquesta vegada hem de començar felicitant els nois per haver millorat en quant a la intensitat i l'actitud necessàries per afrontar un partit de competició i que tant els reclamavem darrerament. Tot i que el joc no va ser el millor que sap fer aquest equip, la victòria ha de servir per recuperar la confiança per afrontar els compromisos que queden fins a final de temporada.\nVictoria molt treballada\nUn seguit de bons resultats estan demostran que l'equip no per el temps\nla bona feina del equip técnic esta tenin els seus fruits, crec que els nois del D\nestan aprofitan les hores invertides pels pares i técnics i un agraimemt un altra cop\na la GRADA JOVE pel seu supor\nNota: El delegat es recupera favorablememt del esforç.\nTornem a perdre davant els penultims de la classificació\nDani Antolinez seleccionat per Nike "the chance"\nPublicat el 13 abril 2012\nEl jugador juvenil Dani Antolinez que durant aquesta temporada estat jugant amb el Futbol Club Vilafranca a tercera divisiò nacional ha sigut seleccionat pel programa per la primera fase de "the chance" de la marca esportiva Nike que consisteix en la busqueda de joves promeses per a tot el mòn.\nEquip rus fitxa a jugador amateur de l'Atletic\nPublicat el 12 abril 2012\nEl jugador del equip amateur de l' fundaciò Dzhigkaev Georgy fitxa per un equip de segona divisio del seu pais, Russia. Desde l'Atlètic li desitgen molta sort amb aquest nou repte.\nGran partit i molta mala sort contra el rcd espanyol\nDiumenge va jugar-se el darrer partit de la jornada 23 del G.III de Segona Divisió Estatal en què les noies de la Fundació Esportiva Atlètic Vilafranca rebien al Municipal al filial del RCD Espanyol en una final com cada partit fins a final de temporada en què van caure per 0-2 i ara són penúltims.\nEl bon treball ha donat fruit!\nPublicat el 10 abril 2012\nNoies felicitar-vos pel partit davant de l'Espanyol. Sabíem que seria un partit difícil però heu sabut jugar-lo. Heu arribat a la mitja part amb un 2-2 al marcador (gols fets per la Nerea i la Paula S.) Després però dels de l'Espanyo ens han fet 2 gols més... Però amb un 2 - 4 en contra heu sabut aguantar i arribar a empatar (gols de l'Abril i de la Neus) un partit que les rivals es creien guanyat.\nFelicitar-vos per la temporada feta. SOU "ESTUPENDES".\nPartit de futbol total\nEscrit per JOSEP DOMENECH I PONS\nPartit jugat davant del lider del grup, i jugat amb una intensitat brutal, de fet el Gavà és el millor equip que ha passat pel Municipal, però els nostres han estat a la seva alçada, rebent al final del partit la felicitació dels tècnics de l'equip contrari, que no entenen la nostra situació a la taula classificatòria.\nCampiones del III Torneig Ciutat de Tàrrega\nTot i el fred i la pluja aquest passat divendres, les noies van passar un gran dia a Tàrrega i van realitzar un gran Torneig.\nDurant el matí, en la fase de grups van guanyar 3 partits (Les Garrigues, Manresa, Orgèl·lia) i van empatar a zero amb l'Espanyol, que els va permètre quedar primeres del seu grup i jugar la final davant l'equip amfitrió de l'Escola Tàrrega que en el seu grup havia quedat per davant del Barça, Vic, Reus i Solsona.\nEmpat en tot\nPublicat el 07 abril 2012\nL'empat, de fet, satisfá tots dos equips, perque el partit ha estat dur, sense concessions, i poques ocasions clares. Si de cas, potser ha estat la Fundació qui més ha merescut la victòria, perque va desaprofitar un penal a favor, i ve veure com l'àrbitre els anul.laba un gol, aparentment legal.\nDiumenge Èpic de gran futbol a estones\nPublicat el 02 abril 2012\nEl diumenge vam poder assistir a un partit seriós que encara que és veritat que es va jugar amb diferents intensitats en determinats moments hem de valorar la gran feina que va fer el Riudebitlles. Ha millorat moltíssim respecte a la primera volta va jugar un partit molt seriós i ben posicionats al camp.\nAhir diumenge, en una matinal amb un temps esplèndid, l'Infantil de primer any aconseguia la victòria en un partit molt treballat que va tenir dues parts completament distintes. Una primera meitat d'un molt bon joc per part dels nois dirigits per Xavi Besolí, amb un moviment fluid de la pilota (tot i que a vegades les passades quedaven un xic frenades per l'estat del terreny de joc, bastant sec), amb bones obertures per les bandes i combinacions de totes les línies.\nBon partit i molta mala sort cara a la porteria\nDissabte al camp de Vilafranca vam tornar a veure com perdiem novament 3 punts i ens anem enfonsant en mica en mica al final de la classificació. Aquestes alçades els nois del David tenen que sortir al camp amb ganes desde el primer minut i no esperar a l'últim quart per remontar el partit, tambés es cert que la Fundació va tenir moltes oportunitats de gol que no pas el Vendrell, però el resultat es el que hi ha.


Ramon Ferri ha tornat | Revista Digital de la Catalunya Central\nRamon Ferri ha tornat\njulio 08 11:04 2016 by CatalunyaCentral\tPrint This Article\nRamon Ferri, president d’Unió a l’Anoiaió\nRamon Ferri i Pla tornar a ser, des de fa uns mesos, el president d’Unió Democràtica a l’Anoia. Un territori on aquest partit ha quedat sota mínims després de que l’expresident del Consell Comarcal de l’Anoia, Xavier Boquete, i altres regidors que formaven part d’Unió fins l’any passat, marxessin a altres formacions polítiques.\nPerò comencem a parlar d’aquesta persona des de que va néixer. Parlant directament amb ell em comenta que “tota la meva família és catalana, el meu pare era ferroviari, va esser destinat un parell d’anys a León, i allí vaig néixer jo. Coses de la vida!”\nFerri va muntar les seves pròpies empreses fins que “la política hem va guanyar el cor”.\nEn el terreny polític la seva carrera comença al 1990 quan és elegit alcalde de La Torre de Claramunt i més endavant, president del Consell Comarcal de l’Anoia, a més de presidir el partit a la comarca. Per ell, la política és “com una manera de donar-te als teus semblants i que els teus encerts i els teus errors reverteixin en facilitar i millorar la vida d’aquelles persones que tens al teu càrrec o que depenen de tu mateix”.\nQuan li pregunto per la situació del partit a la comarca, afirma que Unió està en un impàs difícil, però que està convençut que se’n sortiran, tal i com s’ha fet des de l’any 31.\nParlant dels problemes del dia a dia de la comarca, no té cap dubte que el problema numero ú a l’Anoia és, l’atur, però sense deixar de banda altres àmbits com l’educació i la sanitat.\nRespecte el futur de la formació política a l’Anoia, Ferri creu que ara toca seguir treballant: “treballar i treballar per tal de tornar a ser un partit important a la comarca”, això sí, sense renunciar als ideals fundacionals del partit com és la democràcia cristiana, per tal que quant arribi el 2019 el partit pugui estar en disposició d’oferir als ciutadans tot allò que sigui bo i necessari per un futur millor per tots.\nRamon Ferri ha tornat per portar de nou la direcció del partit; segons ell “per reconstruir-lo, per fer-lo necessari” engrescant gent nova que cregui en un projecte polític de centre catalanista, encara que creu que aquest projecte es pot ampliar amb altres formacions polítiques i gent de la societat civil que es sentin representats i identificats amb un catalanisme moderat, i en certa manera, transversal.\nJuan Pablo Torrents-Faura. Periodista i consultor a JPC comunicación