Roland Schimmelpfennig, o la sinopsi de l’home nou - Revista (Pausa.) Quadern de teatre contemporani\nTota reflexió al voltant de l’obra d’un autor és pretesament perillosa: ens atrevim a especular sobre els efectes de la seva producció, sabent que mai tindrem accés a les veritables causes que l’han empès a escriure d’una determinada manera. I això encara és més notable quan l’autor fa de la «manera» d’exposar el seu missatge l’autèntica raó de ser del contingut: temem caure en judicis incomplerts, especialment quan cadascuna de les peces que ens arriben suposen un gir inesperat, un pas més enllà vers la provocació i la complexitat formal. I si ens referim a Roland Schimmelpfennig, sens dubte estem parlant d’obres que juguen a transgredir els supòsits del gènere teatral; textos pensats per a l’escena que en ocasions amaguen una ànima de codicil. Ens trobem, doncs, davant d’un autor inclassificable, que renega sense escrúpols de qualsevol tendència estilística o ideològica a la qual pretenguem adscriure’l; un jove europeu que encara no ha superat la quarentena i que ja s’ha convertit en un dels màxims representants de la —sempre penúltima— dramatúrgia contemporània. Una veu amb projecció internacional, que s’apropia sense embuts de la mare de tots els principis: «No tinc cap referent teòric; ja no ens fan falta, perquè tot està inventat i dit. No vull etiquetes, ni que se’m relacioni amb cap tradició o estil d’escriptura, cap tendència teatral o teatre d’avantguarda. Res de dogmes: llibertat i fantasia; això és tot el que m’interessa».\nRoland Schimmelpfennig (Göttingen, Alemanya, 1967) va exercir com a periodista i autor independent a Istanbul, i poc després va iniciar els estudis de direcció teatral a Munic. Allí fou assistent de direcció al Münchner Kammerspiele, i pocs anys després es convertí en director i dramaturg per a la Berliner Schaubühne (1999-2000). Ha residit temporalment als Estats Units, on ha realitzat tasques de traducció, i actualment és autor resident al Deutsches Schauspielhaus, d’Hamburg. Malgrat la seva joventut, és autor d’una ingent producció dramàtica que ha estat estrenada a diversos països d’Europa, els Estats Units i Llatinoamèrica: No hi ha feina per a la dona jove amb el vestit de primavera, 1996; Des de les ciutats cap als boscos, des dels boscos cap a les ciutats, 1998; Peix per peix, 1998; Una nit àrab, 2001; Push Up 1-3, 2001; Abans/Després, 2002; Oferta i demanda, 2003; La dona d’abans, 2004, són algunes de les seves obres més remarcables. La temporada passada la Sala Beckett va dedicar-li tot un cicle a l’autor, programant tres de les seves obres més representatives; amb tot, a Barcelona ja havíem tingut ocasió de conèixer alguns dels seus textos: amb motiu del Festival Grec de 1998, Cristina Schmutz va dirigir Peix per peix, a l’Espai Brossa, i l’any 2002 una companyia alemanya presentava la lectura dramatitzada d’Una nit àrab al Teatre Romea.\nAlemanya, máscaró de proa\nSchimmelpfennig abjura de corrents i avantguardes, però hi ha una circumstància determinant —contingent, però segura— de la qual no es pot deslliurar: és un jove dramaturg alemany. Per molt que lluiti per singularitzar-se, els teòrics no poden passar per alt cap dels premonitoris signes d’identitat que l’acompanyen. I és que, durant els darrers setanta anys, els conceptes alemany, dramaturg i jove, han estat ininterrompudament sinònims d’innovador, atrevit i revolucionari: autèntics segells de la dramatúrgia germànica, que ja des de Piscator han anat forjant amb el temps una veritable «marca», una manera d’entendre el teatre com un afer de transcendència no únicament artística, sinó social, que, òbviament, ha comptat amb la complicitat sempre alerta de grans directors d’escena, un fidel apostolat, políticament compromès amb un país que en pocs lustres s’ha vist obligat a digerir unificacions i escisions vergonyosament cícliques.\nRoland Schimmelpfennig ha estat l’últim en aparèixer. L’han precedit, entre d’altres, Marius Von Mayenburg —a qui vam seguir la pista fa un parell d’anys—, i en la cursa cap al podi el segueix de prop René Pollesch, que de ben segur prepara les naus per desembarcar ben aviat als nostres teatres. És l’hora, per tant, d’avaluar l’obra de l’autor de cognom impronunciable, tot evitant caure de nou en un recital de qualificatius insubstancials. Podríem dir dels textos de Schimmelpfennig que són propostes eclèctiques i heterodoxes; podríem puntualitzar que els formats escollits per l’autor proposen sovint una actitud esforçada per part de l’espectador. I resultaria un diagnòstic vàlid, però insubstancial. En efecte, les apostes de l’autor de La dona d’abans són difícils de quantificar. Començarem, però, analitzant les claus temàtiques i situacionals que, casualment, solen reaparèixer successivament en les seves obres. Allò que ens explica ronda sempre terrenys similars: l’organigrama dels temes i les apetències dels seus personatges són reiteratius. Textos que, malgrat la complexitat formal, s’inunden d’una aroma que ens remet a un ordre tancat, a un món i a un cercle de vivències i individus que és constantment revisitat: homes i dones que viuen al detall, copsant amb la fal·lera d’un entomòleg cada minúscula porció de vida que els passa per davant del nas. I no només en són conscients, sino que es discuteixen, es requalifiquen i es divideixen per categories, en contrast amb els altres éssers amb qui concorren en la mateixa lluita: sobreviure un dia més. L’espectador, tal i com avançàvem abans, haurà d’assumir el veritable esforç a l’hora de restituir les trames i les històries, ja que les estructures del discurs i la narració dels fets mai no són pulcres, ni complaents. En aquesta sistemàtica exploració formal, alguns hi han volgut trobar els veritables actius en l’escriptura de l’autor alemany: una voluntat clarament lúdica, que ofereix al director i als actors que s’hi enfrontin textos que funcionen com endevinalles amb trampa, que amaguen infinitat de possibilitats escèniques. De fet, el mateix autor confessa que li agrada entendre la veritable obra d’art com aquella que no ho diu tot, que deixa els nusos ben nuats: «Les bones obres no ho revelen tot».\nDir-se o no. Els trucs de la memòria\nPrenent com a exemple un dels textos més aplaudits de Schimmelpfennig, Una nit àrab, trobarem una de les notes més persistents en la seva dramatúrgia: l’ús i abús del soliloqui descriptiu; un monòleg interior que absorbeix les acotacions que, presumiblement, no haurien de ser sinó mudes indicacions per a la posada en escena. Així, els personatges exposen no només les seves voluntats, sinó que enumeren meticulosament cadascun dels elements que els fan ser com i on són. Aquestes dissertacions tenen un valor narratiu gairebé novel·lesc; els personatges es deixen arrossegar per riuades de visions i experiències que, convertits en instàncies omniscients, comuniquen impúdicament a l’espectador. Aquest recurs cau sovint en la saturació: es produeix un etern retorn a la circumstància física i anímica del personatge-demiürg, una perífrasi desbocada que pot arribar a excloure’l del món de la ficció en què s’inscriu per convertir-lo en pur corifeu, postulant directament a públic. És a Pushup 1-3 on trobem una intervenció que justifica aquesta manera de «dir-se per ser», en boca d’un dels personatges-relators: «He après que és millor imaginar-se les coses gràficament si es vol que es facin realitat». Explicant-ho tot, aquests individus se senten permanents.\nLa realitat és un camp de mines per a Schimmelpfennig. Possiblement sigui aquest el motiu pel qual incorpora en nombroses ocasions referències directes al món de la fantasia, a manera de passatge vers la redempció. El diàleg amb la irrealitat sovint s’acompanya d’al·lusions oníriques a paisatges remots, a països exòtics, com en el cas d’Una nit àrab, on l’oasi tèrbol i xafogós fet a mida de la protagonista té la forma del jardí de les mil i una nits. La gran majoria dels personatges de l’autor alemany són comuns i mortals, treballadors de laboratoris, oficinistes, bidells… Grisos feinejadors en sèrie que s’atreveixen heroicament a fugir del dia a dia, mantenint encontres sexuals esporàdics en rònegues habitacions d’hotel, gairebé sempre mal il·luminades. Individus sotmesos a la tirania de la pressa i la convenció, que anhelen coronar la piràmide, fins i tot a risc de perdre en plena ascensió la mica d’honorabilitat que ja no recorden haver tingut mai.\nL’oblit, la desmemòria és un dels trets recurrents en les obres de Schimmelpfennig: personatges com Franziska, la protagonista d’Una nit àrab, que «quan es pon el sol, ja no es recorda del seu nom», i no para de preguntar-se contínuament «Què he fet, tot el dia?». Una desmemòria que en el fons —i la forma—, pot resultar un mecanisme de supervivència. Com recorda la profecia àrab de la noia de l’harem: «Desapareixeràs i et perdràs, no recordaràs res del que has estat». I en deixar de recordar, els individus poden permetre’s de fer concessions a l’acudit, a l’evasió. En efecte, l’univers que dissenya Schimmelpfennig no és del tot erm de sentit de l’humor. Si bé mai deixa de bategar-hi un ressò malèfic —la cantarella que ens recorda que ens trobem en el més brut dels móns possibles—, sempre hi ha un espai destacat per al gag, per a la caiguda física o espiritual dels personatges; aquella ensopegada que ens els fa de cartolina, i que ens permet creure, per uns instants, que aquesta vida retratada és en realitat una pista de circ.\nA Push-up 1-3, l’entorn laboral és l’autèntic moll de l’os de la trama: un rusc d’oficines, un imponent bureau dedicat al món de la publicitat, engarjola un tou de personatges que s’enfronten en duels tirànics, farcits de fintes i coces pròpies d’un pati d’escola. I de nou el joc de les identitats, la pèrdua dels noms: Patrizia no vol que ningú li digui Patsy, perquè «canviar el nom d’una altra persona demostra la intenció més o menys conscient de dominar-la». L’últim reducte, l’autèntic patrimoni d’aquests personatges és el fet de dir-se com es diuen, tenir l’edat que tenen, i dedicar les seves energies a combatre diàriament per mantenir-se emergits.\nUna història del món\nLa dona d’abans és un enginy estructurat a partir d’un dels divertiments predilectes de l’autor: els salts temporals. Construïda a partir de l’alteració constant de la cronologia, aquesta història d’amors retrobats, de promeses amb dèbits —autèntics maleficis—, obliga l’espectador a restituir constantment l’instant exacte en què transcorre l’acció. Aquest artifici, lluny de fer desaparèixer la intriga pel desenllaç de la història, ens obliga a replantejar-nos ininterrompudament si allò que està passant en escena hauria pogut ser d’una altra manera, amb el benentès que les paraules ja dites haurien estat unes altres. El fat ineluctable plana en tot moment per sobre les vides d’aquests personatges; unes vides que tenen de nou un comentarista prolix: Tina, la nòvia del jove Andi, l’arcana que jutja els successos que es precipiten vers un final devastador.\nA Abans/Després tornem a trobar les llargues acotacions monologades; de nou la presentació dels personatges ens remet al relat novel·lat, on no manca ni una sola dada sobre tots els processos i cuites en què es troben involucrats. Són duets d’éssers que es troben en plena mutació; protagonistes d’incòmodes metamorfosis que els modifiquen l’ànim i el desànim, que els torturen i els obliguen a enfrontar-se entre si com feres ensinistrades. Individus que malden pel que no tenen, o que avorreixen despreocupats allò que se’ls ofereix, davant el convenciment que no es troben del tot a gust en la pròpia pell. El desarrelament dels personatges de Schimmelpfennig obeeix a una insatisfacció atàvica, a un mal estar general que els obliga constantment a qüestionar-se per què no han estat més ben tractats, ja no tant per la vida com per la pròpia consciència. Diu un dels caçadors a l’escena 42: «L’organisme és —sense saber-ho— tant el seu destructor com la seva pròpia víctima». A l’escena 48, un home comença delicadament a caminar per les parets i el sostre de la seva habitació. És un home prim, que ha viscut la gran aventura de transitar per tots els racons de la seva cel·la. I a l’escena 51, una dona de més de setanta anys confessa que fa totes les activitats quotidianes a les fosques «per no veure’m». Així doncs, les cosmogonies de l’autor, l’imaginari que presenta, estan poblats d’individus que volen desdoblar-se, que volen ser Déu i fang a la vegada; titelles d’un món reconeixedor, que té la solidesa dels decorats de teatre: sembla allò que representa, però és fungible i inflamable, i d’entre els personatges que l’ocupen sempre n’hi ha més de dos disposats a pessigar el llumí. És a Per un món millor on trobem una de les idees vertebradores del discurs de Schimmelpfennig: per boca d’un dels oficials que batallen, l’autor reconeix que «Venim d’un món que potser ja no existeix. Vivíem com en una illa. Venim d’una cultura que se’n va en orris. D’una civilització en runes; potser. No, segur. Venim d’un món vell i la civilització, per la qual ens trobem aquí, potser ja ha deixat d’existir». Una implacable sinopsi dels sempre hipertròfics penúltims temps.\nMots clau: Abans/Després (obra), alemany (teatre), dramaturg/a, La dona d’abans (obra), Pushup 1-3 (obra), Roland Schimmelpfennig, teatre postdramàtic, Una nit àrab (obra)\nEntrada anteriorFITXER. Blackbird Entrada posteriorConsideracions poelítiques (II)


Manteniment industrial a Granollers - Barcelona - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A GRANOLLERS\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Granollers. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A GRANOLLERS\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Granollers, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Granollers a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Opinió - Adéu a un home bo\nL'Arcadi Oliveres ens ha deixat. Diem adéu a una bona persona, una persona compromesa amb la justícia social, lluitador incansable pels drets de tothom. Tinc molt present la conversa que vaig mantenir amb l'Arcadi, ja fa uns anys, a la seu de l'Ateneu Barcelonès. Em va dir: "Malgrat que pensis diferent de l'altre, escolta i aprèn" i va afegir: "Sempre hi ha esperança, no hem de tenir por" hi penso sovint.\nL'Arcadi era optimista, creia en una utopia possible, lluitava per convertir el món en un lloc millor i més just. Discrepàvem en certes coses i ens enteníem en moltes.\nAmb ell era fàcil l'entesa. Mai tenia un no, sempre a punt per cooperar, coherent amb tothom i amb tot. Penso en el seu optimisme, la seva energia, la seguretat en les seves conviccions.\nVolia un món millor i això va dedicar la vida. Enyorarem la seva conversa aparentment senzilla però plena de contingut, pensat, reflexionat, teixit fil a fil per esdevenir teoria posada en pràctica.\nEstic convençuda que el seu llegat perdurarà per sempre i faríem bé de llegir-lo o rellegir-lo. Refrescar tot els que ens ha dit, parlat i conversat, per què l'Arcadi era d'aquelles persones que et marquen.\nDe fet, aquests darrers mesos, ho hem pogut comprovar amb aquesta vetlla anticipada plena d'escrits, vídeos, comiats, etc. plens d'agraïment.\nL'Arcadi Oliveres ens ha deixat múltiples herències en cada un dels nostres cors. Era, sens dubte, un home bo que ha sabut viure i ha sabut morir amb una coherència i dignitat envejables.\nHas tingut sort Arcadi, tens una família fantàstica que ha sabut acompanyar-te i estimar-te.\nMira-sol i Sant Cugat també han tingut sort de tenir-te com a veí, de ser casa teva, de formar part de la teva vida, i totes les persones de Sant Cugat, hem tingut molta sort que formessis part d'aquesta gran comunitat que de ben segur, amb el teu pas, has contribuït a fer que sigui un lloc millor per viure.


MASCARETA DE PROTECCIÓ HIGIÈNICA REUTILITZABLE (TEIXIT ANTIBACTERIÀ-HIDRÒFUG) CERTIFICADA - HOMOLOGADA (M) - Mascaretes - Productes\nIdioma Castellano Català\nEls que més m'agraden\nMercat Social de Voluntaris.cat\na partir de 50€ per compra/entitat!\nLlar / tèxtil i decoració\nLlibres i música\nPapereria i jocs\nProductes Ecològics / Reutilitzats\nCelebracions / Esdeveniments\nRegals per a celebracions\nReformes / Pintura\nReparació de texans\nConfecció mascaretes no sanitàries\nConfecció tèxtil personalitzada\nCorreccions i Traduccions\nRegals per menys de 10€\nRegals per menys de 30€\nRegals per Empresa\nMASCARETA DE PROTECCIÓ HIGIÈNICA REUTILITZABLE (TEIXIT ANTIBACTERIÀ-HIDRÒFUG) CERTIFICADA - HOMOLOGADA (M)\nMascareta higiènica reutilitzable i ajustables confeccionada a doble capa: una capa interior en color blanc o negre de teixit de microfibra tecno sanitària 100% polièster amb acabat antibacterià i hidròfug; i una altra capa tèxtil exterior de cotó-polièster.\nAquesta mascareta té forma anatòmica que s'ajusta perfectament a la cara (podràs ajustar-la amb el cenyidor que porta incorporat) i també es pot portar penjada. És molt fresca, lleugera i còmoda.\nM (estàndard 15 x 23 cm aprox).\nS'envia embossada i tancada amb fullet informatiu.\nCERTIFICACIÓ - HOMOLOGACIÓ\nSegons butlletí 03733136 // 930.369 emès per AQUIMISA S.L, aquesta mascareta compleix amb tot el que especifica la nova normativa UNE-0065 i UNE-EN 14683: 2019\n- 98% d'eficàcia de filtració bacteriana (BFE)\n- <60 Pa / cm2 de pressió diferencial (Pa / cm2) - Respirabilitat\n- Garantida fins a 20 rentats a 60 graus sense que afecti les característiques de la roba.\nLes mascaretes higièniques són un complement a les mesures de distanciament social i higiene recomanades pel Ministeri de Sanitat per minimitzar el risc de propagació de l'agent patogen Covid-19.\nPeríode recomanat d'ús de 8 hores diàries.\nMascareta recomanada per a majors de 5 anys. En cas d'utilització infantil, utilitzar-la sempre sota la supervisió d'un adult.\nAvís: No és un producte sanitari, ni un Equip de Protecció Individual (EPI). Aquest producte està destinat a la població sense símptomes de la malaltia.\nMascareta confeccionada al 100% a les nostres instal·lacions a Santa Coloma de Cervelló, Barcelona.\nCompra i col·labora\nEnvía a un amic\nLa teva aportació social\nLes mascaretes tèxtils són confeccionades al nostre taller de confecció que dona feina a més de 100 persones amb discapacitat intel·lectual. La matèria prima utilitzada de proximitat és el teixit sense teixir material àmpliament emprat en el sector sanitari, hospitalari i farmacèutic. Són sostenibles perque les pots reutilitzar, recomanem rentar-les després de cada ús personal.\nComprovi els articles a afegir a la cistella o selecciona tot\nMASCARETA DE PROTECCIÓ HIGIÈ...\nEls que més m'agraden Compra i col·labora\nNo tens productes a la cistella.\nLes nostres causes\nAmb la compra dels lots d’alimentació elaborats per APRODISCA estàs fent possible la integració social i laboral de les persones amb discapacitat ateses als serveis de l’entitat.\nBosses reciclades amb sacs de cafè que creen tendència. Facilita la Inserció laboral de persones que es troben en situació de vulnerabilitat social i laboral de les comarques gironines.\nEn crear un compte en la nostra tenda, vostè serà capaç de moure's a través del procés de compra més ràpidament, emmagatzemar diverses adreces d'enviament, veure i rastrejar les seves comandes en el seu compte i més.\nSi vostè té un compte amb nosaltres, si us plau iniciï sessió\n*Adreça de correu electrònic\nSubscriu-te al nostre newsletter omplint\ni estaràs al dia de les nostres promocions i activitats!\nEL MERCAT SOCIAL\nPer què comprar\nInformació i Assessorament\nmercatfcvs.cat / Federació Catalana de Voluntariat Social © . Tots els drets reservats. Política de cookies\nMemory usage: real: 19922944, emalloc: 18958880


Qui dóna més! Aquesta és la frase que solen dir els crupier dels casinos quan comença el joc. Aquests tenen la funció de controlar l'aposta de joc. Barcelona és un casino? Pot semblar-ho a tenor del nombre de candidats que aspiren a fer-se amb el premi a la seva alcaldia.\nEn el que va de setmana, Manuel Valls ja ha dit públicament que es presenta com a candidat en una plataforma transversal. Ernest Maragall s'ho està pensant, però està cantat que acceptarà l'oferta per ser cap de llista d'ERC. En la seva elecció no han pesat la seva edat, sinó el seu il·lustre cognom de tan bon record per a la ciutadania. Els del PDeCat, o Junts per Catalunya, en principi, han triat Munté, que no té molt segur aquest número un. Mascarell, com ha succeït amb Bosch d'ERC, té tots els números de guanyar-li la partida. Es conformarà ella amb anar de número dos? Aquest canvi és el que vol el cap Puigdemont. Aquest dijous, Marcarell presentava públicament el "partit".\nPerò això no acaba aquí. També aquest dijous una plataforma d'"independents", Barcelona com tu, que lidera l'advocat especialista en accidents de trànsit Daniel Vosseler, s'ha presentant com la panacea del producte blanc per governar Barcelona. A això cal sumar els partits o plataformes que en uns dies faran el mateix per no perdre el protagonisme mediàtic que ja estan tenint els que han fet el pas endavant. Massa partits per a una carta molt atractiva com és Barcelona, amb marca pròpia i de prestigi en el món.\nQuan es coneguin els caps de llista de tots els partits i plataformes, l'interès estarà lloc en els integrants de la resta de les llistes. Noms coneguts per atraure els votants. Cal aconseguir vots en tots els sectors. Les ideologies han mort, és clar.\nNo hi ha dubte, des de fa ja mesos i fins a arribar a maig, els jocs dels candidats estaran a l'ordre del dia. ¿Servirà per deixar de banda el procés? Crec que no, és més, aquesta serà també una carta que utilitzaran uns i altres al llarg d'aquests llargs set mesos que queden per arribar a les votacions.\nUns temps que no estaran exempts d'intrigues i de filtracions interessades. Alguns juguen ja amb les cartes marcades. D'altres, més nous en aquests avatars, han d'aprendre a marxes forçades l'entrellat del joc electoral. Molts són novells, jugaran en desavantatge.\nAixí que: Facin joc senyors, que la partida ja ha començat! Qui dóna més!


Notícies - MarinaGrup\nCONTAMINACIÓ EN ELS MARS I ELS OCEANS\nMarch 4, 2020 0 Comentario\nLa contaminació en mars i oceans és a causa del llançament de residus contaminants en els mars. Els que més es solen llençar són els herbicides, plaguicides, fertilitzants, detergents, químics, hidrocarburs, plàstics i aigües residuals. Aquests residus provoquen un gran impacte ambiental, que a més de danyar la biodiversitat dels oceans i els recursos que obtenim d’aquestes aigües, també afecta els humans. La brossa que es troba en els mars…\nMATRÍCULES EN LES EMBARCACIONS\nFebruary 5, 2020 0 Comentario\nEls vaixells, al igual que la resta de vehicles, necessiten una matrícula. Però, saps com es llegeix una matrícula d’un vaixell i el significat dels seus components? A continuació t’ho expliquem. Ens imaginem la següent matrícula 7ª-BA-6-31-22 Llegenda: 7ª: Llista BA: Província Marítima 6: Districte marítim (6é. districte) 31: Full on consta el registre 22: Any del registre La llista del vaixell t’indica amb quina finalitat s’ha matriculat el vaixell….\nSaps com interpretar el temps per saber si pots sortir a navegar o no?\nJanuary 8, 2020 0 Comentario\nHas de tindre present que el temps és imprescindible i encara que hagis mirat cent vegades la meteorològica, aquesta pot canviar en qüestió de segons. Per evitar sorpreses i garantir la màxima seguretat del personal a bord, mai està de més que sapiguem interpretar l’evolució del cel i del mar. Sens dubte pot ajudar-nos a anticipar-nos a condicions atmosfèriques de dol tot favorables per navegar. Tant els pescadors com els experts en assegurances nàutiques situen el…\nDecember 4, 2019 0 Comentario\nTITULACIONS NÀUTIQUES Les xifres de venda d’embarcacions noves, i en major mesura d’ocasió estan en la senda del creixement. El moderat increment de matriculacions segur té diverses lectures, entre altres una certa recuperació econòmica. No obstant això, a ningú se li escapa que la reforma de les Titulacions legislada al RD 875/2014 de 10 d’octubre de 2014, també ha repercutit directament en aquest 2015. La facilitat en obtenir una titulació…\nCom mantenir la meva embarcació a l’hivern\nNovember 6, 2019 0 Comentario\nCada any hem de treure la nostra embarcació de l’aigua per procedir a una profunda revisió i adequació de l’obra viva. Aquest necessari manteniment, realitzat de forma correcta es traduirà en múltiples avantatges per a la nostra embarcació: Allargarem la seva vida úti Previndrem l’aparició d’osmosi al casc Reduirem el consum de combustible Aconseguirem una major velocitat del casc i guanyarem maniobrabilitat. Revisió de punts crítics: Revisió d’aixetes de fons….\nOctober 21, 2019 0 Comentario\nEl Saló Nàutic de Barcelona 2019 va ser tot un èxit. A MarinaGrup vam gaudir d’uns dies compartint experiències amb tots els aficionats a la navegació i presentant nous models d’Invictus com la CX270, que va tenir una gran acollida. Volem agrair la vostra presència a tots els que vau venir al Saló. Especialment aquells que vau fer l’esforç malgrat la pluja. Ens veiem l’any que ve, amb més novetats…\nOctober 4, 2019 0 Comentario\nOn puc deixar el meu vaixell?\nSeptember 15, 2019 0 Comentario\nOn puc deixar el meu vaixell? Quan es tracta de trobar una solució d’emmagatzematge per al teu vaixell, hi ha diverses possibilitats. Els navegants que tenen prou garatge o espai en el seu habitatge sovint opten per mantenir el seu vaixell a casa, mentre que altres opten per opcions més properes a l’aigua, bàsicament llogar o comprar un amarratge en una Marina o port esportiu. Evidentment davant aquesta decisió hi…\nSaló Nàutic de Cannes 2019\nAugust 21, 2019 0 Comentario\nUn any més MarinaGrup estarà present en el Saló Nàutic de Cannes del 10 al 15 de setembre, l’exposició d’embarcacions més importat d’Europa. S’exposaran un variat de models Invictus, com la GT370, la GT320, la GT280, la CX270, la CX250, la FX240, la FX200 o la GT280S, una novetat del 2020 que es podrà veure en primícia. La nostra ubicació dins del Saló Nàutic serà, “Quai Max Laubeuf 313” per…\nAugust 15, 2019 0 Comentario\nEls joysticks, anteriorment, eren una tecnologia per a bucs grans i ja fa un temps, molt tímidament, van entrar en el mercat nàutic esportiu. Amb mil i una formes, la seva principal funció és ajudar al desplaçament d’un vaixell maniobrant en qualsevol sentit. Alguns més senzills, altres més sofisticats, els joysticks en embarcacions a motor ens faciliten la maniobrabilitat. Estan disponibles per a motors foraborda i dins-foraborda gasolina ó dièsel….


COMENÇA LA PROGRAMACIÓ VIU EL NADAL A GATA | Ajuntament de Gata de Gorgos\nInici > Notícies > COMENÇA LA PROGRAMACIÓ VIU EL NADAL A GATA\nCOMENÇA LA PROGRAMACIÓ VIU EL NADAL A GATA\nadmin | 15 desembre, 2015\nEl passat cap de setmana començaren els actes de la programació Viu el Nadal a Gata amb música, teatre i la visita del Pare Noel.\nDissabte per la vesprada, l’Escola Municipal de Música de Gata presentava el Cor infantil i Cor Juvenil que van oferir un concert al Casal de la Música. En aquest Concert les dues agrupacions estrenaren uniforme patrocinat per Signes Grimalt, Ale-hop i Casa Barrera. El concert, titulat “sentiments” va fer gaudir al públic de bons moments, passant per diferents estats, alegria, tranquil·litat, tristor… El Concert va ser dirigit pel director de l’Escola, Sebastià Roig Sirerol.\nTambé dissabte, i gràcies a l’organització de l’Associació de veïns de Gata Residencial, els més menuts del poble van rebre la visita del Pare Noel que va recollir les cartes de xiquets i xiquetes al Centre Social.\nDiumenge va ser el torn del teatre amb el grup Font de la Mata que va retre homenatge a dos components que han mort recentment, Jesús Sánchez i Vicente Ribes.\nDivendres continuen els actes amb l’Exposició de Targetes de Nadal dels xiquetes i xiquetes i el lliurament d’obsequis als participants a les 18h a la Biblioteca. A les 20h, la Biblioteca acollirà la presentació del llibre de Manel Arcos “El robatori de Benimassot”.\nLa Banda Juvenil oferirà un concert dissabte 19 de desembre a les 20h al Casal de la Música. Diumenge serà el torn de la Rondalla i el grup Serrillàs que oferiran un concert conjunt a l’Església a les 12:20h.\nEls alumnes del CEIP Santíssim Crist realitzaran el seu festival de nadales dimarts 22 de desembre.\nDiumenge 27 de desembre, a les 12h al Casal de la Música, serà la Banda Unió Musical qui oferirà el seu concert de Nadal.\nFinalment, diumenge 3 de gener a les 18h, l’Església acollirà el concert de Nadal del Cor de l’Escola Municipal de Música.\nPer la seua part l’Ampa del CEIP Santíssim Crist ha organitzat una Escola de Nadal per als dies 23, 24, 28, 29, 30 de desembre i 4 de gener de 9 a 13h amb tallers creatius per a xiquets i xiquetes\n« PRESENTACIÓ DEL LLIBRE “EL ROBATORI DE BENIMASSOT”\nPLENARI EXTRAORDINARI I URGENT 18-12-2015 »


El lateral català segueix pendent d’una renovació contractual que considera que es mereix\nJordi Alba va ser clau en els dos gols del Barça. ALBERT GEA / REUTERS\nBarcelonaJordi Alba és un dels futbolistes que va veure frenada la seva renovació per la mala situació econòmica del club. I és que, encara que el Barça presumeixi de ser l’entitat amb més ingressos del panorama futbolístic, també està obligat a assumir un seguit de despeses que fan que la tresoreria visqui al límit. La partida més costosa és la referent al cost esportiu, que correspon a salaris i amortitzacions de traspassos. I l’objectiu per aquesta temporada, lluny de fer un pas endavant, era precisament fer un pas enrere en la política de “contenció” que pretenen els responsables econòmics del Barça.\nPerò, al marge dels balanços econòmics, Jordi Alba segueix pendent d’una renovació contractual que considera que es mereix. El futbolista explicava després del partit contra el Celta que el seu agent ja s’havia reunit amb la secretaria tècnica per parlar-ne, tot i que encara és “aviat” per poder tancar un acord. “Segur que encara queda molt”, afegia el futbolista ahir quan li preguntaven pel seu futur al vestidor blaugrana després d’un altre partit rodó en què va ser clau en les jugades dels dos gols del Barça.\n“De mi no depèn”\n“Quan vaig venir aquí tenia ofertes de la Premier. Això dels diners no és el tema. Són les ganes que tingui el Barça que segueixi aquí. Jo estic molt tranquil. De mi no depèn”, comentava el lateral de l’Hospitalet, que deixa el tema en mans del seu agent. El club veu amb bons ulls la renovació i ara busca la manera de satisfer el futbolsita sense tensionar encara més la tresoreria. Jordi Alba acaba contracte el 2020 i assegura que fins a l’últim dia “hi ha temps” per arribar a un acord. Però adverteix que no n’hi ha prou amb paraules i que vol “fets”. El temps ho dirà.


Decàleg: Seguretat del Mòbil a l’empresa – eccit.com\nPublicat a octubre 25, 2018 desembre 10, 2018 per quim\nHem fet un recull de les accions per mantenir un mòbil dins de l’entorn empresarial de forma segura. Com que estan de moda els decàlegs ho fem amb aquest format:\nEvita ser atacat\nBloqueja el Mòbil\nque no sigui fàcil l’accés\nNo recordis credencials\naccés sense usr/pwd\nNomés APPs segures\ncontrol·la que instal·les\nControla que ensenyes\nposicionaments no desitjats\nAtent a atacs bluetooth\nSón habituals en aglomeracions\nCompte amb WIFIs Públiques\nEts susceptible a un atac\nControla que deses\nConfigura el teu núvol\nNecessites privacitat extra?\nNivell de privacitat màxim\nLes recomanacions generals per una contrasenya segura són:\nMés de 6 caràcters\nContenir més d’una paraula\nSignes de puntuació, nombres, minúscules, majúscules…\nRecordables (per evitar tenir-les anotades)\nDiferents per cada servei\nSi intentem fer això que es demana podem tenir contrasenyes del tipus GºFeR5tP cosa que es fa impossible de recordar. Però si utilitzem una sèrie de regles mnemotècniques pot ser molt fàcil. Estem preparant un article sobre aquest punt.\nEn cas de pèrdua, robatori o atac del teu mòbil cal que a qui li arribi no pugui accedir a dades personals teves.\nSi deixem el telèfon desbloquejat i arriba a mans indesitjables podran estirar molta informació només d’un sol dispositiu. No ho posem fàcil. Cal que tinguem una protecció de desbloqueig sigui patró, pin o empremta.\nMolt sovint podem accedir a serveis de la pròpia empresa a través del mòbil. Quan és així, normalment, cal introduir les credencials d’accés (usuari i password). Cal no emmagatzemar-les mai en el mòbil. En cas de pèrdua, qui el trobés podria tenir accés a moltes funcionalitats privades de l’empresa.\nLa majoria de vulnerabilitats dels mòbils venen per aplicacions instal·lades que rebenten els sistemes de seguretat. Per tant, cal que sempre tinguem sempre molt present que no hem d’instal·lar aplicacions si no estem absolutament segurs de l’origen.\nSovint, per afegir una funcionalitat a un mòbil ens demanen que el rootegem (canviem el root del mòbil), instal·lem un programa de proves (*.apk) o altres coses per l’estil. Pot estar molt bé per provar alguna cosa però si algun component és maliciós, el mòbil veurà compromesa la seva seguretat per sempre més. Si tens dubtes de si s’ha instal·lat algun component perillós sempre pots ressetejar el mòbil: tornar a la instal·lació de fàbrica amb uns senzills passos (compte que pot ocasionar pèrdua de dades).\nNo pots confiar cegament amb el software de Google Play o Apple Store. Així que abans d’instal·lar cap App assegura’t que hi confies. I no està de més passar un antivirus (si, pel mòbil) de tant en tant.\nTotes les APPs demanen permisos d’accés: a contactes, a memòria, a fotografies… Abans de donar permís sempre pensa si aquell programa realment ho necessita. A tall d’exemple, hi ha jocs que demanen accés a càmera per poder afegir una foto a un personatge del joc. ¿Qui ens diu que no utilitzaran l’accés a càmera per gravar-nos quan estem amb el joc encès?\nNo donarem lliçons de com s’ha de gestionar la visibilitat de la ideologia d’una empresa (si en té). Es tracta que aquesta visibilitat sigui controlada i desitjada. És a dir, cal vigilar d’evitar errors en el maneig de les Xarxes Socials que facin que opinions fetes des de l’àmbit personal afectin a la visió de l’empresa.\nVal la pena, doncs, que se segueixin les següents recomanacions:\nRevisar periòdicament el perfil de la pròpia empresa per cercar possibles errors del Community Manager (persona que s’encarregui de la gestió de XXSS)\nEvitar l’enllaç de l’empresa a les XXSS dels seus empleats/directius si aquests hi tenen opinions que no van en la línia “oficial” de l’empresa. En cas de voler fer-se l’enllaç pot ser convenient crear comptes de XXSS laborals/empresarials.\nUna de les formes més habituals d’atac indiscriminat a mòbils és via Bluetooth. Si detectes un intent de connexió a Bluetooth que no tens clar d’on ve cal que deneguis la connexió immediatament i que et posis en alerta i investiguis una mica d’on prové l’intent de connexió\nLa connexió a WIFIs públiques hauria d’estar prohibida en qualsevol mòbil, més encara si se’n fa un ús empresarial. És extremadament fàcil perpetrar atacs del tipus MiM (Man in th Midle) a través d’aquesta tècnica. En cas que la connexió a una wifi publica fos imprescindible, recomanem fer un canvi general de contrasenyes tan bon punt es tingui una connexió segura.\nEls mòbils que tenim, emmagatzemen molta informació al núvol: indrets on hem estat, horaris, alarmes, informacions de cerques… Revisa la configuració del teu compte per saber que s’està emmagatzemant i què no. Si no ho tens clar, demana-li a algú de confiança que t’hi ajudi.\nSi necessites un nivell alt de privacitat, bé perquè maneges informació considerada molt delicada o perquè ets un bon objectiu per hackers caldrà que extremis les precaucions en quant a privacitat. Aquests són alguns dels elements a tenir en compte:\nMissatgeria: WhatsApp, Telegram i Signal Cal saber quina utilitzar en cada moment\nApagar el mòbil o determinats connectors (Mode avió)\nGPS: Informació històrica de moviments\nNavegació Privada (VPN/Tor, Orbot…)\nMai obris un fitxer adjunt a un correu si no estàs segur de què conté, de la mateixa manera no informis mai camps en una app o web que hi hagis arribat via un enllaç d’un correu (sigui qui sigui qui te l’enviï). El Phishing és el tipus d’atac més habitual contra usuaris i pot arribar a fer molt mal.\nCategoriesDecàlegs, Seguretat EtiquetesDecàleg, Seguretat\nEntrada anteriorAnterior Perquè cal mantenir actualitzat el nostre WordPress?\nEntrada següentSegüent Posicionament amb SEO


dimarts, 17 de maig de 2022 | 00:23h\nEls xeremiers actuaren amb motiu del dia de la Illes Balears al centre de Sóller.\nEl teatre Victòria acollirà demà la presentació del CD enregistrat pels Xeremiers de Sóller amb motiu del seu vintè aniversari. El concert en concret se celebrarà a l’exterior on es donaran a conèixer les cançons del darrer treball 20 anys en un dia, a la lluita xeremiers! El disc inclou peces tradicionals; peces fetes pels membres de l’agrupació i d’altres cançons apreses als diferents viatges arreu d’Europa.\nEl disc compacte s’enregistrà durant l’estiu passat i «està enfocat a deixar constància del repertori propi dels Xeremiers de Sóller durant aquestes dues dècades de treball», comenta el president, J.V. Franco Landete ‘Xevi’. A més, té una clara intenció «d’expressar la visió que tenim de la festa principal de Sóller: el Firó».\nL’associació Xeremiers de Sóller nasqué el 2001, moments en què sonen a les festes. Progressivament participen en trobades arreu de Mallorca fins arribar a sonar a altres punts de l’Estat i d’Europa. Dins el grup hi ha dos lutiers: Joan Marroig ‘Piu’ i Tomeu Amengual els quals desenvolupen els seus tallers de fabricació d’instruments.


La festa de Garriguella uneix esport, art, literatura i tradició - Empordà\nLa festa de Garriguella uneix esport, art, literatura i tradició\nEl programa s'allarga durant vuit dies i inclou una exposició de Federico\nL'alcaldessa felicita a Josep Playà a la presentació del seu llibre, al costat de Jordi Canet i Jaume Guillamet. JOSEP MARIA DACOSTA\nL'alcaldessa felicita a Josep Playà a la presentació del seu llibre, al costat de Jordi Canet i Jaume Guillamet.\nGarriguella, poble del vi i l'oli, va iniciar dissabte passat la seva festa major. L'alcaldessa Isabel Teixidor explicat que «aprofitant que a l'estiu hi ha més ambient al poble, la festa major es va anar estirant fins al que és ara, una programació amb activitats durant vuit dies».\nEl primer dia la festa va tenir lloc la inauguració de la mostra d'art del pintor Antonio Federico, que va anar a càrrec de l'historiador d'art Enric Tubert. L'exposició és a Can Ganyitus i està oberta al públic de sis de la tarda a les nou del vespre, durant tots els dies de la festa. Aquest dijous a la tarda l'artista farà una visita guiada tot descobrint les seves obres. Teixidor destaca que «creiem que cal acostar l'art a la gent. És una cosa que costa, i, per això, a més de les visites guiades del dijous i el dimarts, els nens del casal del poble en faran també una per ensenyar-los els valors i la importància de l'art des de ben petits».\nEl diumenge passat, el periodista Josep Playà va presentar el seu llibre Fages-Dalí. Genis i amics, que explica el lligam entre els dos personatges. A més, es va comptar amb la presència de Jordi Canet, comissari de l'Any Carles Fages de Climent 2018 i el periodista i professor Jaume Guillamet.\nAquest dimarts, a les onze de la nit, es farà un tastet de mindfulnes; unes sessions de meditació i de relaxació per tal de desconnectar conscientment. L'endemà, els Tocavents organitzen una caminada nocturna que tindrà inici a la plaça de Noves.\nAquest divendres es farà la cercavila de gegants i grallers de Vilajuïga i Garriguella amb sortida a la plaça de Noves. A les nou de la nit, es farà la festa del Frankfurt i la cervesa al cementiri vell i, tot seguit, hi haurà música a càrrec de Minidisco, Discojunior, La Betty versions i Discomòbil amb la Betty.\nEl penútim dia de la Festa Major de Garriguella començarà a les onze del matí amb el XVII Campionat d'escacs. A les quatre de la tarda, se celebrarà la festa de l'aigua a les escoles i, a les cinc de la tarda, es disputarà la final del campionat de Ping-Pong. A les vuit del vespre, la Boogie-Woggie oferirà concert i a les onze, hi haurà ball al cementiri vell.\nEl diumenge serà l'últim dia de la festivitat que començarà amb la festa de l'esport a les deu del matí. Aquesta inclourà una cursa infantil amb obstacles, una exhibició de danses urbanes i inflables. Al migdia, hi haurà l'ofici solemne i, seguidament, tindrà lloc el vermut de la festa. A les cinc de la tarda, la cobla La Principal de Garriguella interpretarà sardanes i, a les vuit, el grup Terra Endins oferirà una cantada d'havaneres. L'alcaldessa convida «a venir i participar en la festa, i gaudir de la gran oferta d'activitats que s'han programat».\nVilabertran inaugura amb havaneres una Festa Major eminentment musical.\nActuacions musicals d'estils diversos a la festa de Llançà.


El Villarreal Femení va celebrar en gran el seu ascens a Primera Divisió | Notícies Dígitals\nEl Villarreal Femení va celebrar en gran el seu ascens a Primera Divisió\n25/04/2021 ascens, villarreal femeni\nEl Villarreal Femení va celebrar en gran el seu ascens a Primera Divisió després de véncer al CFF Càceres a la Ciutat Esportiva (4-0). A les groguetes tan sols els feia falta una victòria per a aconseguir el seu somni i el van aconseguir.\nL’eufòria es va deslligar amb el xiulet final. Després d’una temporada espectacular, tocava celebrar-ho. Abraçades, somriures… i una festa organitzada pel club.\nSamarretes a la venda a la botiga oficial\nLes samarretes commemoratives de l’ascens del Villarreal Femení estaran disponibles pròximament a les botigues oficials del club. No et quedes sense ella!\n← El Villarreal Femení aconsegueix un ascens històric a la màxima categoria després de véncer al Càceres\nEl Villarreal B va caure davant el Gimnàstic de Tarragona en el Mini Estadi de la ciutat esportiva de Vila-real (1-2) →


El circuit de Mònaco ja és el circuit més difícil del mundial. Amb plujes es va convertir en una de les carreres més accidentades del campionat.En primer lloc, Lewis Hammilton va haver de fer 3 parades a causa d'una punxada de la roda posterior dreta. Amb una excel·lent habilitat en mullat, Robert Kubica va aconseguir la segona posició. Demostrant poca destressa en pluja i amb un monoplaça eficaç com els ferrari Felipe Massa va pujar a l'últim esglaó del podi. Kimi Raikkonen desprès de relliscar contre Adrian Sutil va aconseguir le 9a posició.Fernando alonso va aconseguir la 10a posició.\nPublicado por eer en 9:33 1 comentario:\nClara victoria de Felipe Massa que desprès de fer la "pole" va dominar la carrera i encara té opcions per guanyar el mundial de pilots. La segona posició va ser per Lewis Hamilton amb una estratègia de 3 parades, va sortir des de la 3a posició a la graella de sortida. La tercera posició va ser per el líder del mundial de pilots Kimi Raikkonen que sortia 4rt a la graella de sortida. Fernando Alonso el gran absent en el mundial va quedar en 6a posició.\nPublicado por eer en 3:48 2 comentarios:\nCampeonat mundial de scuderies\n04 Williams-Toyota 13\n05 Toyota 10\n06 Red Bull-Renault 9\n08 Honda 3\n09 STR-Ferrari 2\nPublicado por eer en 12:02 No hay comentarios:\nClassificació de la Fórmula 1\nKimi Räikkönen (Ferrari) 35\nLewis Hamilton (McLaren)28\nNick Heidfeld (BMW-Sauber) 20\nHeikki Kovalainen (McLaren) 14\nJarno Trulli (Toyota)9\nNico Rosberg (Williams) 9\nKazuki Nakajima (Williams) 5\nSebastien Bourdais (Toro Rosso) 2\nRubens Barrichello (Honda) 0\nDavid Coulthard (Red Bull) 0\nAnthony Davidson (Super Aguri) 0\nGiancarlo Fisichella (Force India) 0\nTimo Glock (Toyota) 0\nNelsinho Piquet Jr (Renault) 0\nTakuma Sato (Super Aguri) 0\nAdrian Sutil (Force India) 0\nSebastien Vettel (Toro Rosso) 0\nPublicado por eer en 12:04 No hay comentarios:\nRaikonen lídera el mundial de pilots, i el seu equip Ferrari també lídera el mundial de constructors després de guanyar Raikonen i fer un doblet de l'equip italià. Pel que fa l'asturià Fernando Alonso va destrossar el motor del seu R24 per la incrementació excessiva de les revolucions durant la cursa.\nPublicado por eer en 11:17 No hay comentarios:


Parets que parlen – LA MALETA\nPremeu Retorn / "Enter" per iniciar la cerca\nData de publicació: 7 de juny de 2020 7 de juny de 2020 Autor: La Maleta Comment: 0\nDes del 1910 fins al 1940, les persones que arribaven als Estats Units procedents de la Xina eren detingudes a Angel Island, una petita illa de la badia de San Francisco on esperaven l’aprovació o la denegació de la seva sol·licitud d’entrada al país. Fins i tot les persones que havien estat residents de llarga durada als Estats Units i que només havien sortit de país durant un breu període de temps per visitar amics i familiars a la Xina estaven subjectes als mateixos procediments de detenció al seu retorn.\nDetinguts durant setmanes, mesos i fins i tot anys en estàncies insalubres atapeïdes de gent i amb només les necessitats més bàsiques cobertes, molts xinesos descarregaven la seva tristesa i ansietat a les parets dels barracons on dormien. Allí inscrivien petits poemes i pensaments que s’han conservat com a testimoni dels somnis dels milers de xinesos que van deixar casa seva amb l’esperança d’una vida pròspera. Textos anònims que parlen de sacrificis i esperances i que, sovint, colpegen amb dolor, por i frustració.\nEn destaquem una reflexió reproduïda al llibre “Island: Poetry and History of Chinese Immigrants on Angel Island, 1910-1940” (University of Washington Press, 2014) que, si bé va ser gravada a les parets d’una barraca ara fa aproximadament cent anys, també es podria haver enviat ahir mateix a través d’un missatge entre mòbils.\n“Per quin motiu he d’estar en aquesta presó?\nNomés perquè el meu país és feble i la meva família és pobra.\nEls meus pares esperen, però no hi ha notícies.\nLa meva dona i el meu fill s’abriguen amb un cobrellit, sospirant en solitud.\nFins i tot si la meva petició és aprovada i puc entrar al país,\nquan podré tornar ben carregat cap a les muntanyes de Wudang?\nGeneralment i des de l’antiguitat, els que s’aventuren a sortir esdevenen menyspreables.\nQuanta gent aconsegueix tornar de les batalles?”\nInscripcions a les parets dels barracons d’Angel Island. Foto: Autoria desconeguda.\nEntrada anterior Previous post: Mare Nostrum\nEntrada posterior Next post: Enyorança\nL’arbre, el riu, l’home\nCopyright © 2021 LA MALETA. All rights reserved. | Designed by Precise Themes


Ajuntament de Sant Celoni - Sant Celoni estrena un Punt Lila per promoure la prevenció de violència de gènere a les festes majors\nSant Celoni estrena un Punt Lila per promoure la prevenció de violència de gènere a les festes majors\nAmb l'objectiu de promoure la prevenció de situacions de violència de gènere o masclista en contextos de festa i atendre'n possibles casos, Sant Celoni estrena aquesta Festa Major un Punt Lila. Estarà ubicat a l'espai de barraques i concerts durant les nits de divendres 7 a diumenge 9 de setembre i actuarà com a espai d'informació, assessorament i, si cal, d'activació del protocol. L'espai el portaran dues professionals que atendran els dubtes i possibles casos amb total confidencialitat. El contacte telefònic en cas de necessitat és el 638 83 78 33.\nEl treball d'aquest col·lectiu juntament amb l'Ajuntament de Sant Celoni, i la PIEG - Plataforma d'iniciatives per l'equitat entre gèneres- ha permès que es fessin accions de sensibilització de la ciutadania mitjançant falques radiofòniques i altres elements d'informació i visibilització.\nEl Protocol d'actuació contra les agressions masclistes en espais lúdico festius del Baix Montseny es presentarà en un acte el proper dijous 6 de setembre, a les 6 de la tarda a la plaça de la Vila en el marc de la presentació pública del col·lectiu Gita de Bruixa.\nEl Ple de l'Ajuntament va aprovar recentment la promoció d'accions preventives en aquesta línia, posant l'accent en la importància de la cooperació amb el món associatiu que també hi treballa. Passades les festes totes les implicades faran una valoració de les actuacions per tal de definir les formes de continuïtat i l'ampliació de les actuacions de prevenció durant tot l'any a altres contextos festius.


L'ajuntament de València començarà a pagar les ajudes del Pla Resistir a partir de la setmana vinent | Valencia Extra\nLa vicealcaldesa Sandra Gómez també ha anunciat la pròrroga del servicis d’ajudes a domicili les persones majors fins que finalitze l’estat d’alarma\nL’Ajuntament començarà dimecres que ve el pagament de les ajudes del Pla Resistir, destinades a autònoms i xicotetes empreses afectades per la pandèmia del coronavirus. L’anunci l’ha realitzat hui la vicealcaldessa, Sandra Gómez, al final de la reunió de la Junta de Govern Local en què s’ha aprovat el crèdit de la Diputació de València per a sufragar, juntament amb la Generalitat i el consistori, aquestes prestacions. En la reunió de l’executiu local, “centrat en la resolució dels problemes generats per la crisi sanitària” també s’ha acordat la pròrroga dels servicis d’ajuda domiciliària, adjudicats pel procediment d’emergència, fins que finalitze l’estat d’alarma; i en matèria urbanística destaca l’adjudicació de les obres del projecte d’urbanització per a la regeneració urbana de l’entorn de la Plaça Ciutat de Bruges, Llotja de la Seda, Mercat Central i Església dels Sants Joans, “un espai que estarà recuperat per a la ciutadania en la primavera de 2022”.\nLa vicealcaldessa Sandra Gómez, que acompanyada pel també vicealcalde Sergi Campillo ha donat compte d’aquests i altres assumptes acordats hui, i ha ressaltat que “la setmana que ve l’Ajuntament celebrarà una reunió extraordinària de la Junta de Govern Local per a atendre la urgència que mereixen les persones beneficiàries del Pla Resistir i començar a efectuar els primers pagaments”. En aquest sentit, ha destacat “l’esforç realitzat per a accelerar tots els tràmits administratius”, i ha recordat “la voluntat municipal d’atendre les persones autònomes i microempreses que han rebut l’impacte de la crisi derivada de la pandèmia amb ajudes directes urgents”.\nEn un altre ordre de coses, la Junta de Govern Local també ha aprovat la convocatòria d’ajudes per al pagament de les taxes dels exàmens de certificació d’idiomes (valencià, anglés, francés, italià, alemany, portugués i xinés), així com les seues bases reguladores i l’autorització d’una despesa de 60.000 € per a la concessió d’aquestes prestacions.\nEn paraules de la vicealcaldessa, amb aquesta línia d’ajudes “el govern local pretén acabar amb les desigualtats econòmiques a l’hora d’accedir a la formació de llengües i, posterior, enriquiment de currículum per a facilitar l’accés al món laboral”.\nEn matèria d’Urbanisme, la Junta de Govern Local ha adjudicat les obres del projecte d’urbanització per a la regeneració urbana de l’entorn de la Plaça Ciutat de Bruges, Llotja de la Seda, Mercat Central i Església dels Sants Joans, “que podrien començar el mes vinent de maig”, tal com ha detallat la vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament Urbà, després d’informar que l’adjudicació provisional es durà a terme per una quantitat de 4,8 milions d’euros i amb una reducció de termini de 104 dies sobre el termini inicial de 15 mesos, “per la qual cosa les obres es duran a terme en un any aproximadament”.\n“Amb aquest projecte millorem el paisatge urbà al voltant del Mercat Central i amb la conversió en zona de vianants valorem aquest gran entorn emblemàtic amb l’Església dels Sants Joans, Llotja de la Seda i Mercat Central i la intervenció en Els Covetes”, ha afirmat Sandra Gómez.\nFinalment, la Junta de Govern ha decidit proposar a AUMSA perquè realitze les gestions necessàries per a la reposició del paviment exterior de l’antic magatzem d’olis del parc de Marxalenes dins de les obres de rehabilitació per a centre cívic i cultural per a persones majors i Museu de l’Oli. “Amb aquesta actuació incidim en l’aposta municipal de recuperar la memòria industrial de la ciutat i fer valdre edificis que recuperem per a usos ciutadans”, ha conclòs la vicealcaldessa.


Holiday Inn Hopkinsville Hopkinsville (KY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Holiday Inn Hopkinsville\nVeure tots els 8 allotjaments a Hopkinsville (KY).\n2910 Fort Campbell Boulevard, Hopkinsville, Hopkinsville (KY), Estats Units, 42240 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday Inn Hopkinsville\nSituat en el cor de Hopkinsville, Holiday Inn Hopkinsville Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Hopkinsville (KY). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com DJ's Flooring, Charles Jackson Circus Museum, Pennyroyal Area Museum a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday Inn Hopkinsville Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina coberta que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday Inn Hopkinsville Hotel.


XEF’S TABLE, EL NOU ESPAI GASTRONÒMIC DE ROMAIN FORNELL, OSCAR MANRESA I BERNARD BACH A ANDORRA |\nXEF’S TABLE, EL NOU ESPAI GASTRONÒMIC DE ROMAIN FORNELL, OSCAR MANRESA I BERNARD BACH A ANDORRA\n9 junio, 2019 9 junio, 2019 / felixllovellfortuny\nXef ‘s Table és un nou espai de restauració que ha obert les seves portes a Andorra la Vella fa pocs mesos. Es troba a la planta inferior de The Embassy, un centre comercial de primeres marques de luxe que està situat al centre de la capital, l’avinguda Meritxell.\nEn aquest espai únic, els xefs Bernard Bach, Romain Fornell i Oscar Manresa ofereixen una cuina basada en els productes francesos i catalans amb una proposta de plats i tapes per compartir.\nXef ‘s Table és un local de 1.000m2 que disposa de 6 barres temàtiques de diferents productes: Des ostres al natural de Jöel Dupuch fins ostres fredes i calentes, cranc real i caviar a l’Oyster Bar. Un espai de boulangerie francesa a La Pâtisserie, on podem trobar des pastissos que canvien cada setmana fins creps i gelats, entre d’altres postres.\nEspecialitats del sud-oest francès i els ibèrics en Ibèric & Gascon. El Bar-BQ, equipat amb robata, forn Josper i una cava de maduració de carns, ofereix peces de boví madurat de la raça salers, entre d’altres carns, fins a diferents peixos com el king crab, el llamàntol blau i la tonyina vermella.\nA La Fromagerie vam descobrir els formatges artesans originaris de la botiga Deux-Chavanne de Tolosa. I una selecció de vins i còctels a El Bar.\nTots els plats s’agrupen en la mateixa carta, de manera que es pot demanar per menjar el que es vulgui, tant si s’ocupa una de les taules de les barres com una de les baixes, disposades al centre. Està concebut, també, com a mercat gourmet per la qual cosa es pot comprar per portar gran part dels productes exposats a les sis barres temàtiques.\nAl restaurant, que està obert tots els dies, durant tot el dia -excepte els diumenges a la tarda-, també es pot gaudir des d’un esmorzar fins a prendre una copa a la nit.\nAv. Meritxell, 31, planta -1 (Edifici The Embassy). AD500 – Andorra la Vella. Capacitat: 120 persones. Preu mitjà: 40 euros. Tel .: +376 720 031. Web: http://chefstable-andorra.com/\nANDORRA, ANDORRA LA VELLA, CHEF'S TABLE ANDORRA, gastronomia, restaurant, restaurantes, RESTAURANTS, turismo\n← HOSTAL DEL CARME, A VILLAGRASA, ÀMPLIA OFERTA DE CUINA TRADICIONAL DEL PAÍS BEN RESOLTA, EN UN AMBIENT FAMILIAR\nLES BARQUES: UNA TERRASSA DE CAMBRILS AMB EXCEL·LENT CUINA MARINERA →


juliobarrachina: CRISTINA GÓMEZ en el CROSS DEL BARRI DE SAN GABRIEL\nCRISTINA GÓMEZ en el CROSS DEL BARRI DE SAN GABRIEL\nL'activitat al bloc no para últimament i això és senyal que tots estem en plena forma. En aquesta ocasió va ser Cristina Gómez la que va desplaçar fins a la ciutat d'Alacant, el diumenge 2 de febrer, per participar en el III Cross de San Gabriel.\nAmb un dia gelat però sense cap inclemència meteorològica a destacar, Cris va anar a córrer una cursa que pensava que era un poc més urbana. Normal, hi ha l'errada d'anomenar "cross" a qualsevol cursa popular d'asfalt i el terme "cross" s'hauria d'emprar únicament quan es tracte de curses per camp a través, com va ser el cas del Cross de San Gabriel.\nSobre una distància de 7,7qm i amb algún que altre desnivell, la cursa va transcórrer dins del que teniem previst: eixida moderada i, segons el terreny i les polsacions, anar augmentant el ritme i fer un ritme creixent fins al final de la cursa.\nDegut a l'orografia el ritme va ser una miqueta superior al previst, però això no lleva que Cris fera una bona cursa i portara a terme un gran esforç.\nAl final, amb un temps de 45' 29'', va quedar en la 6a posició de la seva categoria i va acabar amb la sensació d'haver fet un bon (i dur) entrenament.\nAra a pensar en recuperar-te i poc a poc anirem assolint graus més especifics de forma esportiva.\nDes d'ací t'envie molt d'ànim per seguir entrenant.\nCris en el moment de l'escalfament previ a la cursa.\nEn ple recorregut del cross...\nAcí teniu les fotos oficials de l'arribada de Cris a meta.\nFOTOS OFICIALS ARRIBADA CRIS\nSi voleu més informació de la cursa, vos deixe els enllaços a les pàgines següents:\nPAGINA OFICIAL DE LA CURSA\nCLASSIFICACIONS III CROS SAN GABRIEL\nGALERIA FOTOGRÀFICA OFICAL DE LA CURSA\nPublicado por Julio Barrachina Peris en 18:20\nEtiquetas: CRISTINA GÓMEZ, CROSS, GRUP D'ENTRENAMENT, TEMPORADA 2013.2014


Món canviat by conta contes - issuu\nEl m贸n canviat\nUN ANY ESPECIAL Hi havia una vegada, un nen que es deia Martí, que no havia vist mai la neu, sabia que era blanca però ell no l´ havia vist. Com que era 31 de desembre tenia l´ esperança de quan l'endemà es despertés, trobar-se neu davant seu, però era quasi impossible, si en 2.013 anys no havia passat perquè havia de passar el 2.014?. Faltaven dos hores i mitja per a les campanades i ell ja tenia el raïm a les mans i la televisió encesa. Mentrestant els seus cosins jugaven. Van sonar les dotze campanades, moltes coses van desaparèixer i van sortir de noves, però no hi havia res al carrer. S' en va anar a dormir trist. L'endemà estava tot nevat i va fer un ninot de neu i una guerra de neu amb els seus cosins. Va ser el dia més feliç per a en Martí.\nUN MON NOU Eren les 11 i 59 faltava 1 minut pera que fóra 2014 vaig demanar un desitg era: que aquell any fos diferent ,que hi hagués pau , que no hagués guerra , que tot fos diferent que no hagués famílies amb pobresa , que tots els nens puguessin anar al col.legi … . Van tocar les 12 comencem a mengar-nos el raïm i me’m vaig anar a dormir. Al dia següent quan em vaig llevar, vaig anar al col.legi ,me’n vaig adonar que hi havia més nens al col.legi, gent que estava amb pobresa li havia tocat la lotería i saltaven i saltaven d’alegria. Aixo era el que jo havia demanat. Cuan va acabar el cole me’m vaig anar a casa, estaven veient el telediari i surtia que un país que estava en guerra, ja no estava. Tot era diferent i sempre va ser així.\nEl mon arrEglat Tot va començar un dia d'estiu, jo i els meus amics teníem una estació de radio i de sobte vam sentir parlar en un idioma que no era cap de la Terra, vam anar a avisar a la policia perquè sentís el que estàven sentint. No ens van fer cas. L'endemà vam veure una nau molt gran i vuit petites. De les vuit naus vam veure que sortien uns tubs que aspiraven la vegetació i l'aigua. De sobte vam veure arribar els avions de guerra i van començar a disparar a la naus extraterrestres. Tenien un escut protector que no entraven els míssils, tots els avions de guerra van ser abatuts pels extraterrestres. Vam escoltar per la ràdio que les naus estaven per tot el planeta Terra i que havien abatut a una nau espacial. Anaven passant els dies i el nostre planeta s'anava quedant sense aigua i sense vegetació. L'exèrcit va reparar la nau i va posar moltíssimes bombes, perquè un pilot pilotés la nau més gran i fes explotar les bombes. Quan van destruir la nau gran les vuit petites es van quedar sense escut i els nostres avions les van poder derrotar. Al cap de dues setmanes vam vèncer als extraterrestres i la Terra va tornar a ser lliure. I ara ja, aquest conte s'ha acabat.\nHi havia una vegada un món normal i corrent i com era Nadal vaig demanar un desig als Reis Mags, li vaig demanar : que el món estigui net , els boscos nets , que no hi hagin guerres i per últim que les fàbriques no contaminin el món. I jo, tan contenta, em vaig anar a sopar i me’n vaig anar a dormir. Quan era de dia vaig veure que no hi havia cap regal dins de casa vaig sortir fora i vaig veure que tot el món havia canviat com jo volia i em vaig posar molt contenta.\nFIIII María Rodríguez Iglesias.\nEL MILLOR MÓN\nHi havia una vegada un món on tota la gent volia anar perque el parc d'atraccions era gratis.Un dia uns extrangers van anar a una cova i es deien Gus i Jack.En Gus va dir: -Mira Jack,sembla un portal que et trasllada a algun lloc. I en Jack va dir: -Vols que entrem per descobrir fins a on ens porta? -Sí!!!!!!!!!!-va dir en Gus molt content. Els dos van entrar i van caure.Tots dos van cridar.En Gus va despertar a en Jack i en Jack va dir: Que a passat?Buéno no m'importa el que hagi passat.Vinga deixam dormir. En Gus li va dir: -No et deixaré,estaré dient despertat i pican-te fins que despertis.Desperta,desperta,desperta...\nI així va estar fins que en Jack va cridar: -Que paris ja,pesat!Toma per pesat. -Ai!Quin ensurt.Però no em peguis més eh.-va dir en Gus ,tirat-se cap endarrere.I tots dos van continuar caminant.Van arribar a un parc d'atraccions i van dir tots dos alhora: -Eh?Que és tot aixo? Era un parc d'atraccions,no sabien que era,perquè en el seu país no n'hi havien.Van entrar i es pensaven que valien diners i va dir en Jack: Vinga ara et tocar pagar a tú,que jo he pagat el portal. -Pero si el portal no val diners.-va dir en Gus. Se'n va anar a pujar a una atracció i van dir a l'home que la dirigia: -Hola bon dia,em pot dir quant val pujar-se en aquesta atracció?-No,aquest parc d'atraccions és gratis.Com ,gratis. -Sí gratis es el que havia dit.\n-Per què? -Perquè volem volem que la gent s'ho passi bé sense que paguin. -Doncs dónam dos fitxes,siusplau. -Molt bé,dos fitxes,té per a tú,gràcies. Tots dos nois van saltar d'alegria i van van en pujar en totes les atraccions del DIVERTIPARC.S'ho van passar molt bé i és van quedar a dormir en un hotel d'aquell parc,clar com era gratis.En aquell hotel ja tenein roba i tovalloles per si els clients no tenien.Quant van arribar al seu món ho van anar contant a tota la gent i la gent van anar a aquell parc cada dia.En Jack i en Gus és coneixien a tota la gent dels dos mons i també van sortir per la tele i van guanyar molts diners.\nHi havia una vegada un fantasma, que vivia en una cova molt fonda. Li agradaven molt els pastissets, i anava als pobles més propers a pendre dels forns.El forner dia darrere dia anava notant que li faltaven pastissets, i els nens del poble anaven a comprar-ne, però no n’hi havien i se n´anaven tristos. Un dia un home, va anar a pasturar amb les seves ovilles i va veure que hi havia un camí que anava cap a un forat, per sort que portava una llanterna i va entrar. El primer que es va trobar va ser quatre ratapinyades. Anava en silenci per no despertarles.\nFinalment va arribar al fons de la cova i va veure alguna cosa blanca. Resulta que va descubrir que era un fantasma. Va baixar al poble corrent i va deixar les ovelles a casa seva i anava cridant pels carrers: -He trobat el fantasma que menja pastissos!!! Tota la gent va anar a la cova fonda a veure si era veritat. Quan van arribar a la cova ni hi era. La gent va trucar a la policia i la policia va estar investigant per tota la cova dos dies. El van trobar darrere d’una roca i el van posar a la presó, i tota la gent va ser feliç i va poder menjar pastissets. FI Oriol Gibert Solé 04/02/2014\nEL PAQUET MISTERIÓS\nHi havia una vegada un noi que vivia a la ciutat. Un dia quan estava passejant amb el seu gos es va trobar un paquet i el noi va dir:\n- Què estrany que ho hagi un paquet aquí enmig del carrer, bé me l’emportaré acasa i l’obriré allí. Quan va arribar a casa, immediatament va obrir el paquet. Quan el va obrir, del paquet va sortir una màgia que va canviar tot el món. El noi es pensavaque era una bírria el paquet i llavors el va tirar a la brossa. Quan el noi va sortir de casa va exclamar: - Què és això! Aixó ho ha fet el paquet! Mare meva, és horrorós; els arbres són espaguetis, les fulles pernil, les cases són avions… He d’anar a arreglar-ho.\nLlavors se’n va a anar a buscar el paquet.Quan el va trobar va fer el possible perquè això canviés. Al cap d’una hora es va trovar un a noteta a baix de la tapa i posava: “Per tornar el món com estava un botó hi haurà on la montanya acaba”. Llavors va anar a la montanya i es va trovar una altra noteta que posava: “Ja estar aquí pues trobaràs el botó al pi més fi.” El va trovar i ràpidament el va pitjar i tot va tornar a ser com estava.\nLa dinosauria a la que li agradava molt cantar Havia una vegada una dinosaure que l'iagradava molt cantar un dia li van di si volia anar a cantar i ella tota contenta va dir que -si! si!. pero quan va arribar el gran dia es va posar molt nerviosa i va comenรงar a\ntremolar.tota la se'emva espantar perque éra una dinosaure i llavors es va posar a plorar.Aleshores una nena la va consolar. I la dinosaure va dir -No et faic por???? I va contestar la nena -Nooooo!!!!! I va dir la dinosauria. -Com que no!!Si sóc una dinosaure peró llavors la nena li va dir -Vols anar a viure a un lloc que jo conec!!!! jo??? -I va contestar -Però estaré m olt sola!!!-va dir -No,t'aniré a veure cada dia que pugui -Va dir lanena\n-llavors d'acort I va ser així i van viure feliços\nFII!!! ROSI NUÑEZ FERNANDEZ\nEL MEU MÓN Hi habia una vegada un món on habia moltes guerres i cada dia habia menys gent,perquè tot el món estava ple de dinosaures, dracs… Tota la gent:la meva mare,el meu pare,la meva germana…volien un altre món,no volien que haguessin metralletes,pistoles de tots tipus… Quan es feia de nit tota la gent sen’anava a dormir.\nQuan es van despertar el món habia canviat sencer i tota la gent plorava d’alegria perque no moriria ningú més.\nAny Nou, Món Nou Hi havia una nena que es deia Àngela a la què no li paraven de passar coses dolentes com: no li queia bé a ningú, la pegaven...Van passar uns dies fins que va ser el día d'any nou. -Tothom diu any nou, món nou...però segur que no serveix per a res perquè\nno m'agafaran per cantar, ni tampoc pararan de pegar-me. L'Àngela, tan trista com sempre, pensava... fins que va dir:-ja ho tinc! quan toquin les campanes, demanaré un desig per cada una. I així ho va fer. 1-Desitjo ser una cantant famosa. 2-Desitjo ser popular. 3-Desitjo que no em peguin més. 4-Desitjo tenir roba xula. 5-Desitjo tenir el pèl més bonic. 6-Desitjo que algú m'estimi. 7-Desitjo tenir molta fama. 8-Desitjo que no m'insultin. 9-Desitjo tenir molts amics. 10-Desitjo ser guapa. 11-Desitjo tenir moltes coses per Reis. 12-Desitjo que aquests desitjos es cumpleixin.\nI aixi va ser, els seus desitjos es van complir!: l'Àngela va ser popular, no li van pegar més... Però el més inportant és que l'Àngela es va convertir en una cantant i en una millor persona.\nANY NOU MÓN NOU Aquest any nou vull aprendre a jugar bé. Estem competint a la lliga de primera divisió en categoria aleví, al club futbol base dels Pallaresos . Tenim rivals dificils com el Reus i el Nàstic, i fácils com el Cambrils. Aquest any és el primer any d’aleví. És molt difícil guanyar partits perquè hi ha nens bons als equips i es dificil\nguanyar-los i tambe són un any més grans. Actualment som novens de 16 equips. Hem començat l’any guanyant un partit contra la Floresta que haviem empatat la primera jornada. Esperem quedar entre els deu primers amb l’ajuda de tots i aprendre el màxim possible. Com que?... Hola em dic Rafe i sóc un nen que trec molt bones notes, sóc dèbil… Total, sóc el típic nen pringat friqui. Jo no tinc amics, tret d’aquest diari al qual li explico tot. Total, avui a l’escola ens han donat les notes de l’examen de Mates i, com sempre, he tret un deu. I els nens i nenes guais doncs un 5, 7 o 8 com a molt. Sabeu qué?! A mi no m’agrada ser el típic nen friqui pringat, per això se\nm’acaba d’ocórrer una idea.Com que avui és divendres tinc tot el cap de semana per preparar-me per ser un nen “guai”. LLISTA Anar ben vestit ( Roba del meu germà gran ) No estudiar molt ( Difícil ) Estar una mica “cachas “ ( Fu, Fu! Molt difícil ) Atraure a les noies ( Encara més difícil ) Em vaig pasar tot el cap de setmana preparant-ho tot: la roba, no vaig fer els deures, vaig anar al gimnàs… DILLUNS En primer lloc vaig arribar tard a la primera classe.La bronca que em va caure! i jo cagat de por. Bé, primer pas fet.\nAl migdia la noia més guapa de l’escola em va dir que anava molt guapo i em va donar un petó. Per la tarda, a la classe de Medi, no vaig portar els deures fets … i em van castigar. Al vespre vaig anar una hora al gimnàs i vaig acabar rebentat. Però ara que ho pensó, a mi m’agrada comera abans .Cadascú és com és i se l’ha d’acceptar.\nELS ROBOTS MANEN Hi havia una vegada a l'any 1932 un cientific que va inventar un robot. Aquest es deia Rocs Rodius. El robot era molt bonic però el cientific no va calcular bé i el robot es va tornar dolent. A partir d'aquí el robot va começar a crear un exèrcit de robots que van dominar el món\nper Estats Units , Brasil , Londres , Xina.... Volien que els humans fossin els seus esclaus, però no es van rendir . Els humans van descobrir que amb l'aigua els entrava un curtcircuit , així que, a poc a poc, els humans van eliminar als robots . Els robots tampoc es rendien i continuaven fabricant-ne més, però no molts , perquè els humans van trobar l'amagatall o el laboratori secret i no va poder fabricar més de 30 robots. Els humans van portar aigua perquè els robots es mullessin i els provoqués un curtcircuit , però el robot va ser llest i va construir uns robots resistents a l'aigua . Els humans havien de pensar en una manera d’eliminar aquest nou tipus perquè no els feia res l'aigua , així que l'única manera de descobrir com destruir-los era segrestar algun\nrobot i estudiar-lo. Els cientìfics van descobrir que el plàstic es desfà amb el foc , van fabricar un llançaflames i van destruir als robots . CONTE CONTAT CONTE ACABAT\nEL MÓN DELS DOBLES En un món en el què les persones són dobles passen moltes coses, com el que va passar fa molts anys…Hi havia dos dobles que se’n van anar al riu. Un es va tirar per una roca molt alta però l’altre , que es deia Hugo, va tenir por … i no es va tirar. Dues setmanes després, en Sergio encara es burlava i es burlava d’ell.L’Hugo estava ja molt cansat.Un dia van trucar els amics de la colla dient que si volien anar a passar una nit d’acampada al cementiri i ells van contestar que sí. Aquella nit tots van\ndormir allí menys el Sergio, que tenia por. Des d’aquell fet, mai més es van burlar l’un de l’altre per les pors que tenien. ANY NOU,MON NOU Hi havia una vegada, un poble on ningú estava malalt, cada família tenia un gos o una mascota i els nens podien portar al cole els gossos. I no s'havien de preocupar pels diners, perquè les coses no eren tan cares, i tothom tenia el mateix, així nungú tenia enveja. I la gent podia sortir a passejar pel carrer a qualsevol hora sense por de què robessin. Perquè en aquest món no hi havia gent dolenta. FI.\nSI EL MÓN FOS... M´agradaria que el món fos vestit de colors. M´agradaria que el món fos vestit de colors. Uns aquí i altres allà , però tots som iguals.\nM´agradaria que el món fos alegre I bonic. Però això no és així. Hi ha gent dolenta i gent bona. I a tú , com t´agradaria ser ??? Jo vull ser bona. Hi ha gent que roba. Hi ha gent que dóna. Però tots sóm iguals, què més dóna??? Tots hauríem de ser igual de bons. No faria falta robar, robar és de males persones. Les persones riques viatgen, d´aquí cap allà. Haurien de donar. Que pensin en les persones d´avui en dia com ho passen. Ajudeu-me a canviar el món. Ho faríeu??? Vosaltres seríeu bons per totes aquelles persones que no saben on viure, no tenen casa , ni menjar , ni aigua… M´ajudaríeu???\nHi havia una vegada una nena que es deia Noah. La Noah tenia un diari on escrivia tot el què pensava, el què li agradava, on escrivia tots els seus secrets i coses que li havien passat. Un dia, la Noah es va posar a escriure una llista de coses que li agradaria què estiguessin al món, canviant-les per altres coses que no li agradaven. A la columna de coses que no li agradaven posava: Què no hi hagués maldat al món, que no hi hagués lladres, què no hi hagués assassins, què no hi haguessin malalts,que no hi hagués pobresa, que no hi haguessin deures etc.\nI a la columna de agraden:\nQuè tota la gent tingui casa, que tothom tingui diners, què no hi hagés escola, que els nens i nenes no tinguin que estudiar, que tothom tingui una roba super xula i sabates també super xules. Tot això va escriure la Noah. Bé i ``Vet aquí un gos, vet aquí un gat…aquest conte s’ha acabat.”\nANY NOU MÓN NOU Hi havia una vegada una nit no qualsevol, era la nit d'any nou! Hi havia un nen que es deia Joan al que no li agradaven vàries\ncoses que hi havia al món i va demanar un desig. A que no sabeu què va demanar? Doncs ell va demanar que totes les coses que ell digués que no li agradaven deixessin d'existir a partir de la nit d'any nou a les dotze. Després de les dotze ell encara no sabia que se li havia complert el desig però, al cap d'una estona, es va posar a jugar a un joc amb tota la seva família, era el joc del monopoli i com que a ell no se li donava molt bé, va perdre.Llavors va dir: no m'agrada aquest joc, que desaparegui! I pum! Va desaparèixer. A continuació ell ja sabia que el desig se li havia complert!. Al cap d'una estona es va barallar amb la seva mare i la va fer desaparèixer i així va fer amb tota la seva família fins que es va quedar sol. Al cap d'una estona va adonar-se de què encara que estigués enfadat amb la seva família no la tindria que haver fet desaperèixer. Aquell dia va aprendre una valuosa lliçó: va aprendre que encara que et barallis amb la teva famíla no has d'oblidar que te l'estimes i que la necessites.\nFI!!! De Sandro Talavera Ruiz\nUN MÓN MILLOR En el meu món no hi haurà guerres, ni malalties, ni pobres.Tota la gent estarà contenta i agraïda amb el seu món. Estarà tot el dia somrient,tant de dia com de nit. Tots estaran contents amb la seva feina i ningú serà més bo ni més dolent, tots seran iguals. Estarem envoltats de natura amb un munt d’animals. La gent s’ajudarà sense voler res a canvi,no seran tan interessats. Tots seran amics,com si fossin germans. I aquest és el meu món millor. SERGIO\nEL PLANETA DELS OCELLS Hi havia una vegada uns ocells que vivien en el planeta dels ocells.Un dia, per casualitat, va entrar una persona humana. Aquesta va dir: -Òndia! Si agafo tots aquets ocells podré fabricar bosses de plomes i fer-me un bon dinar. Però aquesta no era la intenció dels ocells, així que van començar a picar l’humà.\nL’humà s’ho va pensar millor i va decidir montar un lloropark . I aixi van ser feliços.


Façana, Monestir de Santa Maria, Ripoll (el Ripollès) - a photo on Flickriver\nFaçana, Monestir de Santa Maria, Ripoll (el Ripollès)\nLa vall de Ripoll fou conquistada pel comte Guifré el 879 i ràpidament s'hi va aplegar una comunitat, aquell mateix any o el següent, sota la direcció de Daguí, fins llavors sacerdot a l'església de Grèixer. El primer esment cert de la comunitat de Ripoll se situa a l'any 880, en una donació a favor del monestir.\nSota la protecció comtal, el monestir es va anar desenvolupant i enriquint. El 888 es va consagrar la primera església monàstica i el 890 l'església de Sant Pere. La primera era la que utilitzava la comunitat i la segona servia les necessitats de la població, servents, etc. que s'havien aplegat al seu voltant. Les possessions del cenobi, en aquesta època ja eren força importants, i s'estenien per altres comarques, a més del propi Ripollès.\nAquest desenvolupament econòmic va dur a aixecar una nova església monàstica, que es va consagrar el 935. Poc després encara es portava a terme una tercera consagració, el 977, punt culminant de l'obra constructiva de l'abat Arnulf, que incloïa un claustre i una muralla que protegia el conjunt. L'església de l'època d'Arnulf era força similar a l'actual, i tenia cinc naus i cinc absis.\nAlhora es va produir un important desenvolupament cultural, també iniciat sota el govern del mateix Arnulf, i va aconseguir la independència del lloc, que en endavant restava sota la protecció papal. La biblioteca monàstica es va enriquir considerablement, arribant a ser un dels llocs de referència de la cultura de l'època. L'abat va enviar copistes arreu d'Europa per a transcriure els documents que els serien d'utilitat, tant dins el camp estrictament religiós com de les ciències. L'escriptori de Ripoll va tenir la seva màxima activitat sota l'abadiat d'Oliba.\nOliba era de família noble i fou elegit abat de Ripoll i de Cuixà el 1008, va tenir una àmplia tasca política, destacant la fundació de Montserrat, que es va mantenir sota la direcció de Ripoll fins el 1402. Sota l'abadiat d'Oliba, el 1032, es va fer una nova consagració de l'església, reflex de la seva activitat constructora (Vic, Cuixà, etc.) i que va significar la reconstrucció total de l'edifici. És aquest edifici, amb importants transformacions, destruccions, i restauracions, el que es conserva actualment. L'església de Ripoll va servir de panteó comtal durant molts anys.\nLa façana actual va prendre la seva forma durant les reformes efectuades al segle XIX, on la part central es troba flanquejada per dos campanars, i les tres parts tapades en la seva part inferior per un atri de grans arcades, que eixopluga la portada monumental d'entrada a la basílica. El campanar del costat nord va ser escapçat pel terratrèmol del 1428 i durant la reconstrucció es va optar per coronar-lo amb un pis amb finestres similars a les del transsepte i una cúpula octogonal. L'altre en canvi, resta sencer, però amb un darrer pis afegit durant la restauració del segle XIX. No es sap si en algun moment el campanar va tenir realment aquest aspecte, coronat amb merlets. Les imatges antigues que es tenen mostren un darrer pis de petites dimensions i cobert amb una teulada de quatre aigües. Elies Rogent va optar per construir aquest darrer pis per equiparar-lo a la resta de campanars de l'època, com el de Sant Miquel de Cuixà.\nTaken in: España / Catalunya / Ripoll (show maphide map)\nTags: elsenyordelsbertins canon eos20d more » efs1855 pelscaminsdelspaisoscatalans CT-RI catalunya cataluña catalonia gironaprovincia ripolles ripoll monestir monasterio monastery romanic romanico romanesque catalunyaromanica catalunyamedieval middleages pirineus pirineos pyrenees campanar campanario belfry « less\nSets appears in: • El Ripollès • Pels camins dels Països Catalans\nGroups appears in: • Religious Photos • Catalunya, next state in Europe more » • Pyrenees • Romanesque architecture and paintings • Churches, Chapels, Domes, Mosques, Temples, Shrines and Monaster • La nostra terra • Ancient • Catalunya, Cataluña, Catalonia, Catalogne • Canon EOS 20D • Racons de Catalunya • Capillas, Iglesias, Catedrales & Basilicas.... • Girona Provincia • Geotagged : Spain • Lonely Planet Publications: Photobook • Beautiful Capture • Ciudades de España • *Flickr en català! • ROMÁNICO (1Foto-1Comentario) • Campanars i esglésies dels Països Catalans • Mapeo fotográfico de España. • Tu viaje, cuentalo con fotos.(Sube 1 y comenta 2) • CONCORDIANS • MOMENTS COMPARTITS • MIDDLE AGES IN EUROPE (Post1 Award2) • Wonderful crosses • CATALUNYA MEDIEVAL • Catalan romanesque • Catalunya Experience • Ensenya'm la llengua! • Paisatges catalans • FOTOHISPANIA • Lovely villages, fields, meadows, swamps & countryside • geotagged : catalonia • Descobrint Catalunya • Monestirs de Catalunya • Catalunya & Sardigna • El romànic en imatges « less\nStats: 1,850 views / 18 comments\npreview: Façana, Monestir de Santa Maria, Ripoll (el Ripollès) on Flickriver


Bloc de Comunistes de Catalunya: Comunistes llança una campanya per la nacionalització de les elèctriques\nComunistes llança una campanya per la nacionalització de les elèctriques\nEscalfar-se, il·luminar-se en la nit, fer ús d'electrodomèstics, fer ús d'internet... L'energia ha estat i és un aspecte central en el desenvolupament de les nostres societats, sense la qual no es podria entendre el món tal com el vivim avui en dia.\nEntre d'elles una de les més importants és l'electricitat, la qual suposa més del 25% del consum total d'energia a Catalunya i una despesa molt important en les llars catalanes.\nA més, si tenim en compte la imperiosa necessitat que es produeixi ja una transició energètica per abandonar els combustibles fòssils, és fàcil preveure que el consum elèctric augmentarà exponencialment.\nUn bé comú tan rellevant, de la mateixa manera com ho és l'aigua, hauria de ser considerat un bé de primer necessitat, no mercantilitzable i subjecte al mercadeig del gran capital.\nA tot Europa, però sobretot a Espanya, les famílies treballadores estem patint en la nostra pròpia pell els efectes que l'energia sigui un "bé, d'especial interès econòmic". Els preus de l'electricitat s'està enfilant pels núvols i dia rere dia batem un nou rècord de preu, incrementant la precarietat de les llars treballadores de Catalunya.\nNo només la classe treballadora, sinó també molts petits comerciants estan veient com després del sotrac de la COVID, s'estan plantejant si tancaran el seu negoci, perquè l'increment del preu de l'electricitat fa insostenible mantenir-se oberts.\nDavant d'aquesta situació els Comunistes de Catalunya proposem:\nNacionalització i/o municipalització de les plantes de generació de gran escala (camps de plaques solars, molins de vent, hidroelèctriques, etc.)\nRenacionalització del transport elèctric i Red Eléctrica de España\nMunicipalització de les xarxes de distribució\nCreació d'una companyia elèctrica pública d'àmbit nacional i/o comarcal, que gestioni tan la generació com la comercialització de l'electricitat, amb gestió i participació de la ciutadania\nMentre això no passi animem a la població a participar de cooperatives d'energia verda, tals com Som Energia, entre d'altres.\nEncara que aquestes mesures puguin aparentar ser extremadament revolucionàries, són uns mínims que ha de tenir un país que vulgui tenir sobirania, és a dir, control dels seus recursos i béns comuns.\nFinalment, des de Comunistes també plantegem de transformar per complet l'actual model energètic, avançant en un model que decreixi energèticament, i que sigui compatible amb el manteniment de la vida en el nostre planeta, a diferència de l'actual model basat en els combustibles fòssils.\nEtiquetes de comentaris: Campanyes, Comunistes, Elèctriques