Бизнес :: Apple ще продава в Германия само iPhone с чипове на Qualcomm\nНачало Бизнес Apple ще продава в Германия само iPhone с чипове на Qualcomm\nЗаради съдебна забрана\nApple Inc заяви в четвъртък, че ще възобнови продажбата на по-стари модели на iPhone в магазините си в Германия, което й беше забранено миналата година. Продаваните модели ще са само с чипове от Qualcomm Inc, която е в глобална правна битка срещу компанията от Купертино,предава Ройтерс.\nApple заяви, че няма "избор", освен да спре да продава старите модели с чипове от Intel Corp. в Германия, за да се придържа към съдебното решение по делото за нарушение на патент, което Qualcomm спечели срещу Apple в страната през декември.\nQualcomm, най-големият доставчик на мобилни чипове в света, съди Apple в Германия, твърдейки, че някои по-стари модели iPhone 7 и iPhone 8 са нарушили патентите на Qualcomm около т.нар. проследяване, което помага на мобилните телефони да пестят батерия, докато изпращат и получават безжични сигнали.\nПредполагаемото нарушение на патентите произтичаше не от чипове на Intel, а от още един доставчик на Apple - Qorvo Inc - чийто чип присъства само в по-старите телефони с Intel модеми.\nСъдът уважи иска на Qualcomm и забрани продажбите на някои модели iPhone, които са използвали модемните чипове на Intel, което накара Apple да изтегли устройствата от своите 15 магазина в Германия и онлайн магазина си в страната.\nЗабраната е победа за Qualcomm в юридическата битка с Apple, коментира Ройтерс.\nПроизводителят на iPhone твърди, че Qualcomm се занимава с незаконни практики за лицензиране на патенти, за да защити монопол върху така наречените модемни чипове, които свързват мобилните телефони с безжичните мрежи за данни. Qualcomm, от своя страна, твърди, че Apple е нарушила патентите й. Голямо дело между двете компании по казуса ще се гледа в САЩ през април.\nПрез 2016 г. Apple започна да използва модемните чипове на Intel след години на използване на чипове изключително от Qualcomm. В миналогодишните модели на Apple технологичният гигант отхвърли чиповете на Qualcomm напълно в полза на Intel.\nПо-новите iPhone модели с Intel чипове остават в продажба в Германия.


Действия при пожар - Red Cross Training Centre\nПожарна безопасност и действие при възникване на пожар.\nЕжегодно в България стават между 25 000 и 38 000 пожара, или 65 – 100 ежедневно. Всяка година страната търпи щети в размер на повече от 1 000 000 лв. Пожарите причиняват и много човешки жертви и страдания. Загиналите при пожар годишно са между 70 и 100 души, а пострадалите надхвърлят 300 души.\nНационалният учебен център разработи и предлага специална програма за обучение насочена към намаляване на риска от пожар, която е с продължителност 2-4 учебни часа и се състои от две части.\nПрез първата част, чрез видеоматериали и компютърни симулации обучаемите се запознават с физико– химичните основи на горенето; основните причини за възникване на пожарите; характеристика и поразяващи фактори на пожарите; видове пожарогасители и подръчни средства за гасене и работа с тях, принципи и организация на евакуацията.\nВтората част протича в специално изграден полигон, където обучаемите изграждат практически навици и умения за използване на пожарогасители и подръчни средства за гасене на запалвания и огън вътре в сгради и извън тях. Специално внимание се обръща за гасене на пожари в кухни и жилищни помещения.\nВ практическата част на обучението е включено и евакуация на обучаемите в задимена среда. За целта се използват специални димни генератори.


Виктория Бeшлийска за Words Do Worlds – новият свят на старите български думи ‹ TrueStory\nУмението да помним миналото си, да пазим и уважаваме традициите си, ни прави народ с бъдеще. Погледът към корените всъщност представлява огромна крачка напред – към поставянето на здрави основи, върху които да градим по-доброто си утре – на базата на национална идентичност, здрава ценностна система и качествени човешки отношения.\nСтъпка към опазването на безценното ни минало прави Виктория Бешлийска, която събира забравени думи и диалектни форми, разкривайки ни богатството на българския език. А всяко едно от тези открития изгражда свой собствен свят, пазещ история, емоция и спомен, които заедно създават онова чувство на сладка носталгия в най-уютното кътче на българската душа. Отворете своята за разговора ни.\nВиктория: Аз съм Виктория, на 37 години, автор на блога Words Do Worlds. Професионално се занимавам с маркетинг и реклама, извън това обичам да чета и да пътувам, привличат ме малките забравени места и историите, свързани с тях. Създавам блога в движение – обикновено пиша, докато пътувам към работа или рано сутрин, преди да станат децата. В общи линии, не съм човек който може да си почива, но за сметка на това умея да се наслаждавам.\nЗалез във Верила планина, село Дрен.\nWords Do Worlds е прекрасно място! Как решихте да го създадете?\nВиктория: Създадох Worlds Do Worlds като личен блог за споделяне на спомени, впечатления от пътувания и ревюта на книги. Постепенно страницата се превърна в място за събиране на стари думи. Идеята ми хрумна миналата година на Деня на народните будители, когато е и моят рожден ден. Тъй като езикът е основният инструмент на будителите, помолих последователите на страницата да ми подарят по една забравена, вкл. диалектна българска дума, както и да разкажат история, свързана с нея. Изненадах се от положителните реакции и желанието на познати и непонзати за мен хора да споделят спомените си от различните краища на България. Реших да запазя инициативата и да я развивам във времето под мотото „Обичам българските думи“.\nКаква е емоцията от откриването на забравени български думи, традиции и обичаи?\nВиктория: Думите ми въздействат сетивно, затова емоцията всеки път е различна. Например, има някои много бодливи като „гьостерица“ или „шибучица“ (голяма неокастрена тояга и малка гъвкава пръчица), други, обратно – са меки като пухени завивки, такава е „заюсвам“ (унасям се в дълбок сън); има думи, които са дълбоки като бездни, например „доба“ (време, час) или „вула“ (печат, свидетелство, грамота), намерена из писанията на Рачо Славейков, разказващ за възрожденското училище. А ако съм голяма къметлийка, попадам или на някоя музикална дума като „църцорче“ (щурче) или на вкусни думи като „руп“ (сладко от сини сливи), „узунки“ (ягоди) или „любеница“ (диня).\nИзоставеното село Яребковица.\nРазказите за стари традиции и обичаи имат дори по-силно въздействие, някак магично. Например тези дни 87-годишната ми баба ми разказваше за обичая „сърменки“ – така казват на сурвакането на Васильовден в Плевенския край. Спомни си как сурвакарите минавали през нощта по къщите със сурвачки, окичени със сухи чушки и пуканки, а на върха – с пресен босилек. От студа и снега листата на босилека се оросявали, от тях се носел силен аромат и капчиците му падали на челото на баба, тогава няколкогодишно дете, което стояло завито и полусънено в леглото си. Мисля, че само магията е това, което е опазило традицията жива в съзнанието ѝ повече от 80 години.\nТрудно ли се случва това възраждане на миналото?\nВиктория: Това, което усещам у все повече хора, е желанието да се върнат назад във времето, при семейните обичаи и традиции, които днес са забравени, както са забравени думите, свързани с тях. Изглежда, всички сме уморени от все по-динамичния и изтощителен начин на живот, който ни се налага отвън или сами си налагаме, и вътрешно всеки от нас търси минимализма в бита и яснотата в отношенията между хората – уюта в най-човешка форма. Погледнато така, необходимостта да се върнем назад във вемето е лична потребност на все повече хора. На крачка от нея стои надличностното – ценностите и моралът от миналото, които са ни помагали да вървим напред като общност. Достатъчно е само да си припомним подема на България във времето след Освобождението и първите десетилетия на двайсети век. Ако говорим за подобно възраждане, са необходими повече време и усилия, за да се превърне шепата хора, за които говоря, в критична маса. Но преди всичко трябва всеки от нас да пожелае да види обществото ни във възход и да даде нещо от себе си.\nА какво ви вдъхновява да вдъхвате живот на забравеното?\nВиктория: Вдъхновението идва от необятността на българския език и неговите диалекти – на практика това е непресъхващ извор. А също и от вярата, че сме и можем да бъдем повече от държава на чалгата с чезнещ народ. Корените трябва да се пазят, ако искаме да ни има и след 100 години.\nНаучете ни на някои от любимите си думи-открития и на историята зад тях.\nВиктория: Ето една дума, на която ме научи Павлина Вежинова-Делчева, дъщеря на писателя Павел Вежинов, самата тя също писател и чест гост в Words Do Worlds. Думата е от видинското село Видбол, днес град Дунавци: „скели“ – наколни жилища, и „скеледжане“ – жители на наколни жилища. Тъй като водата на Дунава често е заливала всичко наоколо, селяните в близост до реката се принуждавали да строят къщи „на крака“. Между Видин и Видбол имало такова село, наречено според къщите – село Скеле. Голяма част от обитателите му се славели като крадливи хора и скоро след Освобождението разселили селото. Само че жителите му не се променили и си останали по душа „скеледжани“. Така че ако чуете за някого да казват, че е скеледжанин, по-добре стойте надалеч 🙂\nИ друго интересно – преди няколко месеца посетих Хлебната къща в Копривщица – място, подобно на музей, на което са събрани старинни предмети от различни краища на България, предназначени за събиране и обработка на жито, съхранение на брашно, месене и печене на хляб, и където се прави хляб по старинни технологии. Показаха ни сито с едри дупки за отсяване на зърното, каквото бях виждала и преди, но не знаех, че се нарича „дармон“. Като публикувах думата на страницата, хората започнаха да споделят различни нейни значения. Например „да ти ударя един дармон“ е да те ударя силно, „много ти знае дармоня“ значи много ти знае устата и т.н. Забавно е, колко много значения могат да живеят в една-единствена дума.\nЕдна от красивите къщи в село Свежен.\nИдеята Ви има много последователи. За коя по-особена от изпратените думи се сещате в момента, разкажете ни повече!\nВиктория: Ежедневно получавам думи от последователите на блога и всяка ми е ценна и любима. Особено ме радват изпратените от хора, които отдавна не живеят в България, но следят страницата и казват, че колекцията ми е нещо, което им помага да си връщат скъпи спомени.\nНаскоро в пощенската ми кутия пристигна историята на Зорница, която разказа как като малка, щом ѝ станело студено, се сгушвала в скута на баба си, а тя ѝ казвала: „Я, как си се свила като кущоробица“. Все още издирвам точното значение на „кущоробица“, за което самата Зорница ме помоли, но не съм успяла да го открия. Възможно е думата да е била измислица или създадена като подражателна на друга или на обекта, който назовава. Така или иначе в съзнанието ми вече битува с конкретен образ.\nКак можем и ние да допринесем за идеята и да напишем своята дума, изграждаща нов/стар свят?\nВиктория: Всеки е добре дошъл на страницата Words Do Worlds във фейсбук, където може да коментира под постовете, да споделя истории на стената или да остави съобщение. Старая се да проучвам думите внимателно и с времето се надявам да успея да публикувам всяка изпратена. Благодаря предварително на всеки, който има желание да се включи в инициативата „Обичам бъларските думи“!\nОще вдъхновяващи истории ще намерите във Facebook страницата на TrueStory.bg!\nWords Do Worldsбългарски езикВиктория Бешлийскадиалектизабравени думиисторияминалоостарели думи\nМалкият принц "заживя" в подлез в Бургас\n„Истински се вижда само със сърцето”. Това е посланието на прекрасния...


Обрат! Мексико "ЗА" стената на Тръмп: САЩ спешно трябва да затвори границата с нас! - Разкрития.ком\nНачало Разкрития Обрат! Мексико „ЗА“ стената на Тръмп: САЩ спешно трябва да затвори границата с нас!\nПравителството в Мексико настоява за затваряне на границата със САЩ\nСамо допреди месец, Мексико не само заплашваше да съди президента на САЩ, ако реши да затвори границите между двете държави, но и да разруши стената, която опитва да издигне. Днес правителството в столицата, не само, че иска затваряне на границите. Но са готови и да платят за стената на срама, само и само да гарантират по-добра изолация.\nПричината за този невероятен обрат, е фактът, че в Америка избухна епидемия от коронавирус. Страната вече изпревари по брой заразени Китай и Италия, а ситуацията е на път да излезе извън контрол. Въпреки това американския президент Доналд Тръмп упорито отрича да има проблем. И се кани на 13 март да отмени частичната карантина и да възстанови спешно икономиката.\nМеждувременно заради проблемите по границата с Мексико и постоянния трафик на мигранти, от другата страна на граничната бразда буквално се молят американския президент да затвори границата с тях. И то за доста дълго време.\nВ мексиканския граничен щат Сонора стотици излязоха на протест. А исканията им са САЩ да затвори границата си с Мексико. И по граничните пунктове да има изключително строги мерки за контрол.\nПричината е проста. В Мексико в момента има по-малко от 600 заразени, докато в САЩ броят им е 100 000. Мексиканците се боят, че тези, които преминават по работа или за дневни визити може да носят със себе си заразата.\nВъв всички американски щати, които граничат с Мексико, има смъртни случаи. Затова и от щата Сонора демонстранти настояват за по-строг пропускателен режим. В Сонора има само четирима заразени. И местните искат това да си остане така. Проблемът е, че имат не по-малко твърдоглав президент, отколкото този, който обитава Белия дом, пише mkd.mk.\nМексико иска границата със САЩ да се затвори сн. Уикипедия\nМексиканският президент Андрес Обрадор смята, че коронавирусът не е толкова страшен. И дори обикаля улиците и прегръща хората, като целува и малки деца. Доналд Тръмп не остава по-назад. Той не се прегръща с американците, но в изявление заяви, че е изненадан колко малко хора са умрели до момента в страната. Въпреки че е очаквал доста повече. Той прие това като знак, че заразата не е особено страшна. И до Великден Америка ще може да заработи на пълни обороти.\nЕтикети: new, коронавирус, Мексико, САЩ, стена на срама, Тръмп


Банов: Ако откажат на артист безлихвен кредит от 1500 лева - да се обърне към министерството - Novinite.bg - Новините от България и света\nБанов: Ако откажат на артист безлихвен кредит от 1500 лева - да се обърне към министерството\n12 май 2020, вторник / 11:45; Коментари: 0\n“С удоволствие ще отида на представление, тъй като мерките са изключително добри и няма причина за притеснение. Културните навици у хората ще се възстановяват бързо. Хубавото е, че в нашата държава хората имат устойчиви навици да употребяват култура.” Това заяви каза министърът на културата Боил Банов пред Нова тв тази сутрин.\nОтносно недоволството в културния бранш той коментира, че първите мерки са за най-нуждаещите се.\nИменно затова е взето решение за пълна заплата за всички работещи в държавни културни институции. 3 минимални работни заплати с осигуровка са предвидени за свободните артисти с доход под 1000 лева на месец.\n“Що се отнася до останалите свободни артисти и дейци на културата, може да се насочат към безлихвените заеми до 1500 лева на месец. Когато преди кризата си имал добри доходи, се предполага, че ще можеш да изплащаш такъв заем, а и е възможно да имаш заделени средства. Не е необходимо да си се осигурявал 6 месеца назад, за да вземеш такъв кредит”, обясни Банов.\nТой заяви още, че всеки, на който му се откаже безлихвен кредит от 1500 лева, трябва да се обърне към министерството.\n“Ние ще се обърнем конкретно внимание към всеки един случай. Дал съм личния си телефон на всички и могат да се свържат с нас.”\nРесорният министър за пореден път припомни, че зрителите на културните събития задължително трябва да носят маска. Изискването важи и за открити, и за закрити помещения.\nБНТ 1 06:15 - Търсачи на реликви 2 тв филм /п/бТВ 06:30 - "Комиците и приятели" /п./Нова 06:00 - "Скорпион" - сериен филм, сезон 4 /п/


Блогът на diandra: Октомври 2016\nПубликувано от diandra в 17:45 0 коментара\nКъщата – строена през турско време, покрита с големи каменни плочи, както се е строяло по това време. Прозорчетата малки, с решетки. Къщата на два етажа. На долният етаж имаше една одая, която излизаше направо на нивото на вътрешния двор. Имаше и врата към зимника, където винаги беше хладно и се съхраняваха продуктите.\nВъв вътрешния двор беше градинката на баба, с яркожълти гергини и други цветя. Имаше и пещ, в която са пекли хляб за многолюдната фамилия. И огнище, на което баба готвеше туко-що закланото пиле или печеше на плочата набраните от гората гъби. Гъбките пускаха сок и бяха невероятно вкусни.\nПубликувано от diandra в 12:49 0 коментара


Срещу Геноцида на Москов: АДВОКАТ СИ РЕЖЕ ПРЪСТА, праща го на Москов за отпечатък! Онкоболни се Търкалят по коридорите на Здравното министерство!\tРеформата на Петър Москов е толкова безумна, че спешно трябва да бъде освидетелствана и затворена в психиатрия!.\nДа предположим, че по някаква неизмислена досега поднаредба, ще може близкият да поставя своя отпечатък. Ами ако той не е здравно осигурен? Ако е решил да се лекува срещу пари? Ако е безработен? Тогава кой ще му вземе пръстовия отпечатък, за да го вкара в системата? Що за лудост е това? Да се подписваме с кръстчета ли?, както са го правели преди векове. И да удряме палец, за да докажем, че сме ние , попита адвокат Христина Николова от организация за защита на пациентите.\nШОК! ГЕРБ БЕЗ КАНДИДАТ-ПРЕЗИДЕНТ! Виж Тук:Проститутка заработи 4 милиона евро, правела секс с по 30 души на денПърванов Отново Президент! Кой Взе това Решение – ГЕРБ или самият Първанов!? Виж Тук:Шок! Местан Открадна ДПС ! Дава Половин България на Турция!Валери Симеонов: Платените шпиони от „Протестна мрежа“ ме Заплашват! Целта на Соросоидите е да Продадат България на САЩ!Кошмар! Трупове плуват по улиците във Варна, политиците се карат кой е виновен


Алхимия на здравето чрез живи хранителни добавки | Верте институт\nАлхимия на здравето чрез живи хранителни добавки\nМладост, красота, енергия, идеална фигура и грижа за любимите ни хора в една капсула\nЗаписване в курса: 98 лв.\nПроекта „Алхимия на здравето чрез живи хранителни добавки!“ ще ви даде работещ модел и информация за:\nКак да се погрижите за здравето на любимите ви хора.\nДетайлна и подробна информация за всеки един от продуктите на фирма Аквасорс, въз основа на която всеки от вас може да стане блестящ лектор.\nФормата на курса представлява отделни аудио лекции за всеки един от продуктите, които можете да слушате в удобно за вас време на компютър, таблет или смарт телефон. Като подарък ще получите наръчник „Алхимия на здравето чрез живи хранителни добавки!“, от който ще разберете връзката между физическите симптоми и емоционалната им причина. Наръчника е оформен като таблица, която дава информация каква комбинация от продукти е най–подходяща при конкретен емоционален или физически симптом. Основа за създаването на наръчника е таблицата на Луиз Хей.\nХраносмилателни ензими - ензимен комплекс ключ за подмладяване (24:29)\nСупер плодова енергия - витамин Ц от плодове (7:20)\nКолаген ПЛЮС - формула за запазване на младостта и поставяне на ново начало (9:28)\nС коя добавка да балансираме конкретна емоция – таблица\nCoQ10 с хромпиколинат - тайната на прекрасната фигура и младостта (16:31)\nКуркума комплекс (10:48)\nМуун баланс (3:31)\nВитамин Д (5:54)\nМорска енергия (18:15)\nСлънчева енергия (11:27)\nСуперантиоксидант с пикногенол (14:14)\nМикроводорасли течност - живителна сила за пиене (27:04)\nТечно злато - хранене чрез слънчева светлина (9:08)\nБифидус комплекс - направете червата си щастливи (13:47)\nХималайска кристална сол (6:51)\nМуун райз - да завихрим женската енергия (15:31)\nКлетъчна енергия - при нужда от мигновена сила (10:33)\nФлексибилити — танци и забавления без болка (7:11)\nЛивъркленз — повече енергия, по—малко тиксини и по—бърз метаболизъм (14:21)\nЛайтън—ъп — как да облечем дънките си от 10 клас (16:01)\nЛесно начало—28 дневен рестарт на организма (19:27)\nСоладей еко—анионова четка за зъби, естествена хигиена (6:08)\nЕсенциални мастни киселини—комплекс за клетъчно пробуждане (9:17)\nЗелена енергия — естествено гориво за нашите клетки (9:39)\nКакво означава ранно записване за курса?\nРанно записване за курса означава, че в рамките на 10 дни ще имате възможност да закупите курса на цена 36 лв. На всеки 3-4 дни ще допълваме курса с аудио лекция за следващ продукт, който вие автоматично ще получавате във вашата лична класна стая. След тези 10 дни от ранното записване курса ще бъде заключен и няма да можете да го закупувате до като не бъде изцяло завършен. Когато проекта бъде завършен и съдържа всичките аудио лекции за 29-те живи добавки от продуктовия каталог на Аквасорс цената му ще бъде 96 лв.


Сливенски новини | Ще местят Кукления театър?\nЩе местят Кукления театър?\nРайонното мюфтийство е поискало със 70 % по-висок наем от кукления театър в Сливен, който се помещава в сградата на мюфтийството. През последните осем години театърът е плащал 1440 лева наем всеки месец. Преди шест месеца обаче мюфтийството е поискало 2440 лева, което прави почти 70 %.\n„Радостното е, че успяхме да се споразумеем с Военния клуб кукленият театър да се прехвърли там. Надявам се това да стане до шест месеца“, заяви кметът на Сливен Стефан Радев.\nТой подчерта, че прехвърлянето става с помощта на държавата, тъй като кукленият театър е държавен. Община Сливен обаче отделя всяка година субсидии от 20 000 лева за театъра, чиито зрители са предимно деца.


Начало Знание Космос Какво знаем 40 години след 1-вото кацане на Марс?\nСкоро след кацането „Вайкинг 1“ предава своята първа снимка:\nНа снимката ясно се вижда едно от крачетата на „Вайкинг 1“, разположено стабилно на повърхността – важно нещо, което всеки ръководител на всяка спускаема мисия иска да забележи. Но освен инженерната й стойност, снимката има както научна, така и историческа. Това е първата снимка, получена от повърхността на Марс! Вероятно за някои от учените е донесла разочарование – на нея се виждат единствено пясък и скали. Никакви следи от каквито и да е многоклетъчни организми, с което „Вайкинг 1“ потвърждава – ако на Марс има живот, той най-вероятно е едноклетъчен.\nИстинските изненади от мисията пристигат след няколко дни.\nЕдин от експериментите на „Вайкинг 1“ носи името Labeled Release (LR). Най-кратко той може да бъде описан по следния начин: хранителна среда, съдържаща радиоактивен изотоп, се вкарва в почвата на Марс. Ако в нея има микроорганизми, се очаква те да метаболизират храната и да отделят радиоактивен газ (източник). Както експериментът на „Вайкинг 1“, така и този на кацналия по-късно „Вайкинг 2“, отчитат наличието на радиоактивен газ и така д-р Гилбърт Левин и неговият екип от учени стигат до заключението, че живот на Марс има!\nНо резултатите от друг експеримент са разочароващи. При този експеримент са взети проби от почвата, нагрети са до 500 Целзиеви градуса и получените газове са подложени на изучаване с Газов хроматограф – мас спектрометър (GCMS). Експериментът показва, че няма съществено количество органични вещества в почвата на Марс. Единствените органични вещества, които са потвърдени, са хлорометан и дихлорометан и те се считат за попаднали вторично от Земята. На практика съгласно резултатите от този експеримент почвата на Марс е по-безжизнена и съдържа по-малко въглерод от стерилните лунни почви, доставени на Земята от астронавтите от програма „Аполо“.\nИ така, въпросът е поставен и все още стои на дневен ред: има ли живот на Марс?\nКрайното становище, прието от НАСА през 70-те години на миналия век, е че Марс е мъртва планета. Вероятно на повърхността й има силен окислител, който, след добавянето на хранителната среда в почвата, я е разградил. Да, отделил се е радиоактивен газ, но всичко се е случило изцяло по небиологичен път. Това становище се подкрепя от по-голямата част от научния свят.\nНо не и от Гилбърт Левин. Ученият, който е създал експеримента, изпратил го е към Марс и е анализирал резултатите му, продължава до ден днешен да смята, че е открил живот. Дори и тази година (източник) той е планирал посещение в университета Лулео, Швеция, където вероятно е разказвал за своето виждане за съществуващите днес марсиански микроорганизми.\nВ този научен спор през последните години се намесва и професор Джуп Хауткуупър. През 2007 година той публикува статия в Astrobiology (източник), където интерпретира отново резултатите на Левин и стига до заключението, че те са съвместими с наличието на живот. Ученият смята, че мисиите „Вайкинг“ са открили живот, но хипотетичните организми вероятно са загинали по-късно поради нагряването, което в комбинация със съществуващия в почвата водороден пероксид е довело до разрушаването на клетъчните стени. Това обяснява защо при по-нататъшни анализи с експеримента Labeled Release не е имало повторяемост.\nПо-консервативните изследователи не биха се задоволили с такива трудно доказуеми предположения. Те биха използвали т.нар. „бръснач на Окам“ -принцип в науката, съгласно който най-простото обяснение е най-вероятно. Ако даден феномен на Марс може по-лесно да се обясни по някакъв небиологичен път, това е много по-вероятно, отколкото да се предлага по-сложно предположение, което включва хипотетични и все още неописани микроорганизми. Изключителните твърдения имат нужда от изключителни доказателства – и това е напълно вярно за твърдението, че на Марс има живот.\nНо въпросът дали има живот на Марс вероятно няма да бъде разрешен лесно и ще има нужда от още проучвания през следващите няколко години. Ситуацията е усложнена и от факта, че след провеждането на програма „Вайкинг“, до началото на тази година нямаше нито една друга биологична мисия, изпратена към Марс. Всички останали успешни мисии, проведени през последните 20 години – „Марс Патфайндър“, марсоходите „Спирит“ и „Опортюнити“, „Феникс“, както и „Кюриосити“, всички те са геологични и изучават/изучавали са геологичната история на планетата Марс, а не нейната биология.\nТова ще се промени през следващите месеци и години. През март 2016 година вече излетя руско-европейската мисия „ЕкзоМарс-2016“, която е биологична. След като пристигне в орбита през октомври 2016 година, тя ще търси следи от редки газове в марсианската атмосфера, които се свързват с действието на живи организми. През 2020 година на Марс се очакват да пристигнат и марсоходът на „ЕкзоМарс-2020“, както и марсоходът на НАСА „Марс 2020“. Тези мисии ще обогатят човешкото познание и вероятно ще хвърлят повече светлина върху въпроса дали наистина на Червената планета има живи организми.\nпредишна статия5 книги, които трябва да прочетете през юли\nСледваща статияНай-голямата статуя на Бога на войната


Разбира се! ВАС остави в сила цените на винетките | Порталът на Разлог::Информационният портал на Разложката котловина\nРазбира се! ВАС остави в сила цените на винетките\n16.05.2017 14:35 - Без категория - Няма коментари\nМиналият юли магистратите отмениха тарифите, но регионалното министерство обжалва.\nЦените, определени от Министерския съвет, бяха атакувани в съда от няколко неправителствени организации. Прокуратурата също поиска отмяната им като незаконосъобразна, уточнява Нова телевизия.\nГодишната винетка за леки автомобили струва 97 лева, месечната – 30, а седмичната – 15.


Хората отдавна са "опитомили" пчелите, бивши бившидиви и успешно да ги използват днес, за да получат мед, най-вече. Като страничен продукт - прополис, прашец, восък, пчелно жило. А ползата от тези трудолюбиви насекоми за опрашването на много растения е трудно да се надцени! На пчелини и вили често виждате обикновени пчелни кошери, обитавани от пчелите, внимателно привличащи хората продуктите на поминъка им. Днес ще говорим за структурата на тези насекоми, за техните сетива. Как виждат и колко очи от пчелите се учат от нашата статия.\nПчелите се ръководят във външния свят с помощта на сетивата. Те включват: зрение, слух, мирис, вкус и други.\nМирис и докосване. Те помагат на пчела да поддържа пространствената си ориентация в тъмно гнездо или кошер. Органите на миризмата са разположени върху антените на насекомото. Някои косми, покриващи тялото на пчелата, са органи на допир и са свързани с нервната система. Интересното е, че дроновете на порите, отговорни за усещането за миризма, са няколко пъти по-големи от тези на обикновените пчели.\nОрганите на вкуса се намират както в гърлото на пчелите, така и на неговия пробос, на лапите и антените.\nИ звуците на тези насекоми се чува с помощта на органи на краката и други части на тялото.\nМежду другото, пчелите имат други органи, които са отговорниза по-пълно разбиране на света. Те анализират влажността на атмосферата, температурната разлика, количеството въглероден диоксид във въздуха. Тези органи позволяват на пчелите да контролират микроклимата на жилището за оптимално развитие на ларвите на насекомите в гребена.\nКолко очи имат пчелите?\nОтделен въпрос - визуалните органи. Ако погледнете отдалече медоносна, тогава въпросът: "Колко очи има пчелата?" Най-вероятно ще отговорите: "Две". И ще се объркате. Защото всъщност има пет от тях! Две огромни съставни очи, разположени по страните на главата и с външен вид на две овала, са объркани визуално. Има още три прости очи, разположени в горната част на главата на насекомото, но се наблюдават при по-внимателно изследване. Нека да разгледаме по-подробно въпроса колко очи има пчелата.\nТри прости, разположени на короната,дават фотографско виждане и приличат на камера. В тях, както на фотографска плоча, се възпроизвеждат видими обекти (те засягат разклонените окончания там). И трите изображения в обикновените очи на пчелите се сгъстяват в едно чрез смесване.\nКолко очи имат пчелите? Снимката само в редки случаи ви позволява да дадете правилния отговор на този въпрос. Сложните очи на насекомите се правят съвсем различно. Ако погледнете структурата на окото на пчелите под микроскоп, можете да видите структурата на органа. Цялата повърхност е мрежа. Състои се от хиляди аспекти (микро площи под формата на шестоъгълник). Фасети, между другото, тяхната структура прилича на медена пита. От аспектите до нервните окончания преминават непрозрачни тръби, през които влиза визуалният сигнал. По този начин този орган в насекомото се състои от голям брой клетки, слети заедно. Работната пчела има до пет хиляди души, дроселът има много повече - до осем. Матката има пет хиляди малки очи във всяко око. Този вид зрение се нарича фатален и се среща в много насекоми (например мухи).\nВсяка от фаталните клетки носи отговорност само за товачаст от изображението. Има хиляди такива отделни части на видим обект и всички те се формират в мозъка на пчелите в едно цяло. Като вариант на името на такава гледка - мозайка.\nАко в сложни органи на зрението картинасе състои от набор от изображения, насекомите гледат близки обекти с прости очи. Интересното е, че когато изключите възможността за визуално виждане, пчелите се държат като слепи или зле виждат и могат да разглеждат обекти само когато летят достатъчно близо до тях. При сложни очи пчелата има възможност да наблюдава големи пространства, които й позволяват да се движи по време на полети.\nEyes facet: как се различават от обикновените?


Нетно тегло: 61.34 кг\nБруто тегло: 64.00 кг\nБруто обем: 794.6 л\nЕнергиен клас: A+ Ниво на шума: 40 dB (A). Система за размразяване: Автоматична (хладилник)/ Ръчна (фризер). Този продукт е СЕ сертифициран. В комплекта са включени 2 подвижни рафта. В комплекта са включени 2 отделения за плодове и зеленчуци. В комплекта е включена 1 поставка за яйца. В комплекта са включени 3 чекмеджета за замразяване. В комплекта е включена 1 формичка за лед. Включено е 1 стъргало за лед. Можете да избирате между ляв и десен монтаж на вратите.


Записки на реформиста: Черна котка, бял котарак. "Европейско развитие" и балканска скара\nЧерна котка, бял котарак. "Европейско развитие" и балканска скара\nТрите основни ударения в статията ми във вчерашния вестник "Седем" (пълен текст в килера):\n1. Нямам съмнение, че Бойко Борисов играе съзнателна игра за отстраняване на ДСБ и СДС от пейзажа. Не го казвам с мрънкане и не влагам някаква морална оценка. Този подход има дълбоки основания в балканската политическа традиция. Просто трябва да гледаме фактите направо.\n2. Партиите от "Синята коалиция" сами се поставиха в много уязвимо положение с постоянното натякване, че ще управляват заедно с ГЕРБ и съзнателното лишаване от идентичност и отличителност.\n3. Изход има :) Партиите и политиците от СК имат безусловна идентичност - тази на "политически локомотив*", който предлага, отстоява и налага непопулярни, но и неизбежни политики и решения.\nТакава формация не може да разчита на мнозинство и не е обичан партньор. Обикновено в композициите се закачат вагони, а не локомотиви!\nНо е много важна и ролята й в днешното разположение на силите може да е ключова за провеждане на реформи.\n(снимка - "Дневник")\nОчевидно е, че в ГЕРБ няма съгласие и споделена стратегия за дълбоки реформи. От тук насетне те ще предлагат всеки ден различни и противоречиви политики. Веднъж ще се бял котарак, на следващия ден - черна котка.\nа) ГЕРБ подкрепи виждането на СК и екологичните организации, че АЕЦ "Белене" не трябва да се плаща от данъкоплатеца. Разумно, отговорно и по всяка вероятност - непопулярно решение.\nб) ГЕРБ явно се подготвя да предложи на 41 НС практически същите промени в Закона за електронните съобщения, които БСП пробутваше до последния ден на мандата си. Типично популистко решение в духа на "силната ръка", което ограничава правата и сигурността на всички ни, а ползва мафията и олигархията.\nВсеки ден ще има подобни примери. И ролята на 15-те депутати на СК е неотменно да следят кои решения са в полза на модернизацията на страната, увеличаването на свободите, насърчаването на толерантността.\nИ кои са балканска скара ...\n* Това е политически термин, а не проява на нескромност (пък и аз нямам никакви лични заслуги, за да е нескромно)\nPosted by Радан Кънев at 17:24 ч.\nLabels: Бай Бойко, Демократи за силна България, Реформистки, Синята коалиция\nМинах и през килера - не мога да не се съглася изцяло, особено с констативната част.\nОбаче нека не спираме дотук, защото ще наближи времето (според мен отдавна е дошло, но нейсе) да се зададат и уточнят някои въпроси за самия локомотив.\n1. Какъв вид и модел в крайна сметка е и трябва да бъде локомотивът?\n2. Кой е машинистът на локомотива? Въобще, колко машинисти трябва да има?\n3. А колко двигатели?\n4. Приемаме, че локомотивът знае принципната посока, но знае ли си перона и коловоза?\n5. Каква точно е ролята на локомотивите без вагони и без пътници, особено ако надуват свирката в правилна посока, но композицията е на друг коловоз?\nИ други подобни железничарски питанки ми се въртят :)\nИ един последен, но свързан с горните, въпрос:\nКакво точно и в каква перспектива имаш предвид следното:\n"Такава формация не може да разчита на мнозинство и не е обичан партньор."\nОтговорите на тези въпроси според мен са част от пътя към изхода, какъвто иначе наистина има, така че предварително благодаря!\n30 юли 2009 г., 22:19 ч.\nЛокомотивът е парен. Уви, така се счупи преди осем години, че оттогава само го кърпят, а на всеки две години излиза на общински, национален или европейски ретро-парад, на който обикновено прави обиколка за около 7 - 7 и половина минути.\nПо едно време машинистът, наричан още Командира на локомотива, реши да го раздели на две. Не можел да търпи повече старите и износени части. Така в депото сглобиха две малки машинки, които цъкаха на теснолейката Септември - Добринище. Беше много весело. Двете влакчета пуфкаха и се надпреварваха кой първи ще тръгне от Септември и стигне в Добринище. Командирът обаче мечтаеше за нормален железен път. Един ден реши, че е необходимо пак да се сглоби влакчето, за да тегли тежките вагони на Ориент експрес. Имало нужда от автентичен локомотив.\nРаботата в крайна сметка се разсъхна, защото на националния парад изкараха една бракувана полицейска дрезина Сименс - подарък от Бавария по програма РНАRE.\nИскаха да скачат локомотива за вагоните на Ориент експрес, ама шефът на дрезината не щял (още). Сега локомотивът пак чака. Щяло да има общински ретро-парад. Може и да стане нещо....\n30 юли 2009 г., 23:41 ч.\n:) :) :) Не знам дали знаете, но ЖП-транспорта, както и софийските трамвай имат двата най-мощни и активни формума със стотици вманиачени фанатици - преди време бая се пулих като ги видях. Та вие двамата (преждеговоривши - любима дума) можете директно админи да им станете... :)\nТемата Костов и чегъртането навътре в стил "що така бе Миме" няма да даде никакъв отговор. Мисля също, че не това е проблема.\nПроблема е какво поведение да има "автентичната" десница. Задачата няма решение, защото автентичната десница само повтаря че е автентична, но не знае кое и е толкова автентичното или поне има 10 различни, противоречиви версии за това, което е разносилно на нито една.\nТа фетишизирането на тази мистична автентичност очевидно може да надува само свирката на влака, но не и да задвижи турбината. По причина, че освен нас, никой не вижда тази автентичност, а огромната част от лугето въобще и не я търси.\nТака че съм съгласен с т.1., също и с т.2, с уговорката, че това беше правилното поведение и за съжаление не виждам ясно изхода, който Радан декларира в т.3.\n31 юли 2009 г., 8:51 ч.\nАбсолютно съм съгласна с Радан а и най-вече с Templar.Между другото ,аз определено се ядосах и в един момент реших,че повече няма да гласувам за СК,КОГАТА ПОДКРИПИХА ПРАВИТЕЛСТВОТО с Б.Д.,а и Минко Герджиков.Да не би на есен да ме убеждавате да гласувам за доказаното ченге Герджиков?Моля ви от сърце само не изпадайте в позицията на.МИЛА пленкалото М Андреев,той просто нагло си проси някакъв важен пост тъй като счита себе си за най-големия корифей в областта на досиетата-да бе, дрънка,дрънка та чак от дрънкането на М.Андреев получих МИОФАСЦИАЛЕН БОЛКОВ СИНДРОМ.Аман от пишман,нагли,прононсирани селяндури назначили си за говорители на "автентичната" десница.\n31 юли 2009 г., 9:27 ч.\nНе мога да отрека, че коментарите ви са наистина забавни, особено този на Й.\nИ много верни, особено тези на Belomore и Templar.\nСпециално за Templar - съгласен съм, дори по т.2 няма да спорим, защото няма особен смисъл, а не защото сме на едно мнение точно. "Автентична десница" има толкова смисъл, колкото "сините пак сме заедно" - един изключително ограничен кръг от хора, съвсем не всичките 290 хиляди избиратели на СК, имат отношение към тази "автентичност" и "синьост" (и ако автентичен значи нещо етимологически, то син не значи нищо, освен може би "Левски, Челси - все едно". А то не е все едно.\nЗа т.3 - според мен Belomore е задал важните въпроси под т.т. 1 и 5 в своя коментар. Изходът няма да се хареса на всички, не дори на всички 290 хиляди, гласували за СК. Но аз съм убеден, че това, което предлагам - и ще се опитвам да изясня и опиша в детайли идните месеци - е общо взето единствената идентификация със смисъл и перспектива за политиците с опита и марката на ... пардон ... синьото.\n31 юли 2009 г., 11:16 ч.\nАз съм от тези, които винаги търсят вината у себе си, а не в сушата и кишата. Затова мисля, най-безспорно е заключението на г-н Кънев, че СК сама се постави в това положение. Омръзна ми да напомням, че изборите не са конкурс за красота и в предложението да се гласува за теб трябва да вплетеш въпроса "за какво" и да минимизираш максимално въпроса "за кого". Да, ама не. Най-важният ни лозунг беше безумен: "Време е за добрите!". След което находчиви зевзеци измислиха: "Дреме ми за добрите". Още на Националната конференция на ДСБ се тръгна в тази лоша посока - единственото и "най-важно" решение на Конференцията беше "мандат за преговори" за сформиране на коалиция (сиреч, за кого ще се гласува, а не за какво).\nВсе едно, когато реша да прекопая градината и да посадя домати, да съобщя на близките си: реших да купя лопата. Добре, но лопатата може и да е за садене на домати, а може и да е за заравяне на старото ни куче, което е умряло. "Мандатът" може да е инструмент за изваждане на Доган от властта, а може и да е инструмент за оставане в нея, защото рейтингът е бил недостатъчен за самостоятелно класиране. Някой гарантира ли, че избирателите няма да предположат второто?\nПП. Извинявам се за "анонимността", но нещо не се справих с другите форми. Аз съм Андрей.\n31 юли 2009 г., 11:34 ч.\nЗа малко да пропусна великолепното твърдение на г-н Кънев, което е така благодатно за духовити импровизации, че няма да се въздържа и аз да напиша нещичко. Става дума за тия фундаментални слова, които заслужават да се изпишат със златни букви в бъдещия неръкотворен паметник-пантеон на историята, на възходите и на паденията на традиционната (автентичната) десница у нас:\nИзход има :) Партиите и политиците от СК имат безусловна идентичност - тази на "политически локомотив", който предлага, отстоява и налага непопулярни, но и неизбежни политики и решения.\nТози стил на изразяване - "Нашата партия е политически локомотив на историята" - навява едни не съвсем радостни за дясноориентираните люде асоциации от недалечното минало; не смея да твърдя, но съм сигурен, че ако се поразровя из събраните съчинения на Ленин, Сталин, Г.Димитров или Т.Живков, ще намеря доста цитати, дума по дума съвпадащи с този твърде уязвим от всяка една гледна точна образ на "автентичната десница" като политически локомотив. Разбира се, намерили са се веднага остроумни хора, които така добре са иронизирали иначе фундаменталната идея на г-н Кънев, че на мен не ми се налага да добавя почти нищичко в това отношение.\nАз искам обаче да обърна внимание на нещо друго, пак свързано с и въртящо се около метафората на "локомотива", а донякъде и с тази на влака, който този локомотив тегли.\nЛокомотива има "Кормчия", "Велик Машинист", който го управлява, който с твърда, сталинска ръка задава и направлява "единствено верния курс" - към възход, към велики дела и постижения, към всестранен разцвет. Локомотивът пък се асоциира със свирката, за надуването на която отива обикновено твърде значителна част от енергията, от парата, предназначена по начало за теглене на вагоните. Тук не е зле да припомня оня знаменит виц, касаещ това защо влакът на социализма нещо не ще да върви. Аз не го помня, по начало хич ме няма в помненето на вицове, ама ще кажа само това, което се сещам:\n1 август 2009 г., 8:51 ч.\nТа влакът на комунизма-социализма, знайно е, още при Ленин почнал да скрибуца и да спира. Ленин се опитал да преодолее кризисната ситуация, доколкото си спомням, с една реч, тоест надул свирката на локомотива, ала в резултат влакът (и локомотивът) хич не се повлияли и не мръднали от мястото си. Като дошъл Сталин, той пък се постарал да реши проблема с упорито нетръгващия влак, като приложил едно най-просто, но затова пък най-изпитано средство: наредил да застрелят машинистите и целия обслужващ персонал на влака. Естествено, влакът отново не потеглил. Не помня наистина какво средство приложил следващия вожд, именно Никита Хрущов, според оня автентичен виц, нищо чудно да е опитал да подпали казана на спрелия локомотив с царевица, отгледана с растения, посяти на полярния кръг, или някакво още по-щуро средство е приложил знаменитий херой Никита. Спомням си обаче великото средство, което приложил таваришч Леонид Илич Брежнев: той наредил на всички, на пътници, кондуктори и пр., да се преструват, че влакът все едно се движи, да се клатят и пр., и така се създала илюзията, че влакът все пак сякаш върви. Горкият Горбачов обяви, че влакът не само е спрял и е излязъл от коловоза, но и че изобщо е амортизиран, т.е. трябва да се даде за старо желязо поне.\nДа прощава г-н Кънев, че точно такива асоциации обземат моето деформирано от толкова много преживян комунизъм съзнание (цели 30 години от живота ми минаха при комунизма!), но ще кажа и още нещо, с което и ще завърша.\nМетафората на "автентичната десница" като "политически локомотив" на историята е уязвима от много места и не е дясна по същество. Локомотивът ТЕГЛИ, всичко, докато дясната нагласа предполага не някаква си там партия да тегли "масите" (това е дословно повторение на теорията на комунистите за партията като двигателна сила, като авангард на "работническата класа"), напротив, автентично дясната стратегия включва в себе си това "масите", съставени от индивиди и личности, да бъдат най-многото ВОДЕНИ (но не ТИКАНИ!), т.е. като бъдат оставени сами да ръководят живота си според това както намират за добре. А пък дори и организацията на обществото да бъде постигната чрез самоорганизация, т.е. чрез активността на самите граждани, чрез механизмите на демокрацията и пр.\n1 август 2009 г., 8:52 ч.\nЕто защо идеята за синята партия като локомотив, теглещ "дивите и потънали в предразсъдъци неразумни и недостойни за прогреса маси", не само е анахронична като представа, но е и обидна за всички ония "непартийци" като мен, които се считат за дясноориентирани, е, не винаги и все правилно мислещи като "партийците" Радан Кънев и Борис Станимиров, но все пак опитващи се да мислят, и то да мислят с толкова човешки по същество грешчици, които по тази причина трябва и да бъдат извинени.\nСпирам дотук. Аз почнах в блога си един разговор върху катастрофалната ситуация, в която се намира "автентичното дясно" или "традиционната десница" у нас (виж също и ТОВА). Каня всички, които се интересуват, да участват в този разговор. Той ще бъде поставен на едно по-високо, не просто "политологично", а предимно личностно и ценностно ниво, което не е задължително да бъде определяно като недостатък - или като просто "излишни философски нелепици", както обикновено "партийците" възприемат моите текстове.\nСмятам обаче, че се нуждаем от съвсем човечен разговор, без да се делим на "избрани" и "селяндури", на "партийци" и "профани" и прочие, и прочие. Впрочем, оня, който дели хората на "наши" и "ненаши", на "избраници" и "ония там, някакви си там от низините", който се е обявил за елитарен и "целунат от Господа", няма никакво основание да се смята за "десен", камо ли пък за автентичен такъв...\nГрафомана-философ не можа да не остави лепкав отпечатък.\nЧудничко сравнение за локомотиви Й, браво.\nДълго търсих и с труд намерих клипче от следизборната (за НС) пресконференция на СК.След изборите като го гледах, нещо ми стана.Описанието на това което ми стана е най-близко до чудомировото "втричи ми се сакъза".Държанието на Маутин просто изби рибата, нямаше такъв млад, нагъл левент.В някаква научно-фантастична холивудска химера, беше като порно-актьор, изнасилил кралицата на извънземните и спасил земята с потенцията си, нещо от сортен зи.\nАбе защо феновете на Костов отричат очеизбождащите прилики на техният вожд с други вождове - Сталин, Мао, Пол Пот и етц??.\nТова ми е необяснима тема.\n1 август 2009 г., 9:55 ч.\nГ-н Гънчаров, удивен съм как може да се изпише толкова нещо, без да се каже нищо. Е, философът си е философ, какво да се прави. Искам само да Ви обърна внимание, че виждате в написаното от Р.Кънев неща, което аз лично не виждам там, цитирам Ви: "...идеята за синята партия като локомотив, теглещ "дивите и потънали в предразсъдъци неразумни и недостойни за прогреса маси"...и т.н. Вашите кавички сочат, че цитирате Р.Кънев. А аз виждам в написаното от него, също цитирам, че: "Партиите и политиците от СК имат безусловна идентичност - тази на "политически локомотив*", който предлага, отстоява и налага непопулярни, но и неизбежни политики и решения." Нарочно цитирам цялото изречение - в него няма "маси", още по-малко пък "недостойни за прогреса"! Има ПОЛИТИКИ И РЕШЕНИЯ, а Вие като пишете толкова надълго и нашироко, можете ли да докажете, че някой ДРУГ ЛОКОМОТИВ през изминалите 20 години е предложил,изтеглил, издърпал, избутал (или както щете), по-значими политики и решения от тези, които предложиха и избутаха сините?\nП.П. Пак съм аз, Андрей.\n1 август 2009 г., 19:01 ч.\nГ-н Андрей, благодаря за репликата. Само че недейте така да ме "заколвате" още в самото начало: че не съм бил казал по същество нищо! Искате ли да обсъдим малко по-внимателно какво точно съм казал? Но пък и Вие сам да прочетете написаното, с удивление ще откриете, че всъщност казвам доста неща.\nРазбира се, добре е човек преди да почне да отрича, да се е запознал с цялото, да е схванал за какво точно иде реч, и едва на тази основа може да коментира, опонира и пр. Иначе дискусията се превръща в преливане от пусто в празно и пр.\nПримерът, който давате - именно, за някакво "некоректно цитиране" от моя страна - показва, че наистина не сте прочели внимателно какво казвам. И не сте разбрали защо го казвам така. На това основание - че не сте разбрал - не следва да правите извода, че щом лично Вие нищо не сте разбрал, ерго, в написаното нищо и не се казва. :-) Това е некоректно от всяка една гледна точка - особено от логическа, а най-вече пък от етична гледна точка.\nА иначе с готовност бих Ви помогнал да разберете някой конкретен момент, стига да имате такова желание, питайте, на Вашите услуги съм - все пак, като философ, тази ми е работата: да помагам на ония, които искат да разберат...\nА предубедеността срещу този или онзи, особено срещу опонента, и прибягването до нечестни номера не е кой знае каква добродетел, с който някой би могъл да се гордее...\n1 август 2009 г., 20:11 ч.\n"А предубедеността срещу този или онзи, особено срещу опонента, и прибягването до нечестни номера не е кой знае каква добродетел, с който някой би могъл да се гордее..."\nГрънчаров, това важи най-вече за теб!Престани най-после да се представяш за син, защото не си!Работиш за всеки друг, но не и за сините!Не си ДЕМОКРАТ, не си ФИЛОСОФ, не си ИНТЕЛЕКТУАЛЕЦ!ТИ си ПРОСТ СЕЛЯНИН с ленинградско образование.Нагаждач, кариерист, лъжец и дребен тарикат, който проси постоянно за хорска милостиня!Понимаеш товарищч!\n1 август 2009 г., 21:43 ч.\nГ-н Грънчаров, за да не излезе, че неоснователно Ви репликирам, направих това, което ми препоръчахте – прочетох още веднъж-дваж внимателно написаното от Вас. Ще ми се да Ви кажа, че Вашата алергия към шаблоните на соца по принцим ми стана симпатична още първия път, но това не пречи да поспоря с Вас, защото мисля, че усилията на хора като Вас не трябва да се хабят. Това е и причината, поради която Ви отправих забележката – за мен е хабене на интелект човек да се занимава с нещо, дето е аксиоматично (правя го понякога и аз).\nПреди да кажа кое според мен заслужава внимание, нека се съгласим, че шаблоните на соца не са най-важния проблем пред страната, а в случая съвсем не може да се каже, че г-н Кънев е заимствал от соца. Вие сте бил сигурен, че ако сте се поразровели из съчиненията на Ленин, Сталин и пр., щели сте да намерите „доста цитати, дума по дума съвпадащи с този твърде уязвим... образ”. Аз обаче не мисля така и ми се струва, меко казано, пресилено да се твърди подобно нещо. Може и да намерите, че Партията с главно „П” е „Локомотив на историята”, че начело стои „Велик кормчия” и още много такива, но пък съм сигурен, че много трудно ще намерите „политически локомотив”. Може и да не намерите, затова смятам, че този израз не е шаблон от соца. По простата причина, че комунизмът не предполага ИЗОБЩО да има политика, той е предначертан като най-вярното учение, колелото на историята се върти и щеш-нещеш - пристига комунизма. А съществуването на политиката в смисъла, който има предвид г-н Кънев, според тях е идеологическа диверсия – тя е измислена от буржоазната пропаганда за заблуда на народните маси, че уж в западния свят има свободен сблъсък на мненията.\nМисля, че без всякакъв баласт (защото баластът пък е най-първата характеристика на соца) трябваше да изтъкнете най-същественото – Вашите опасения, предложени в духа на другите мнения като метафори. Това, дали локомотивът се движи оптимално, дали не пуска само пара в свирката, дали ръката на машиниста е „сталинска ръка” или някаква друга ръка, а каква ръка трябва да е тя, имате ли предложение, или само разсъждавате като не-партиец? Вицът Ви просто е чудесен и като концентриран образ на цялата соц-епоха определено предизвиква размисли.\nНо пак ще остана на старото си мнение – г-н Кънев изобщо не твърди, че „някаква си партия” ще „тегли” масите. Основен проблем в комуникацията според мен е разминаването между това, което са искали да ти кажат и това, което ти искаш да са ти казали. Ето защо трябва всичко да се чете доброжелателно. Прочетете и Вие изречението на г-н Кънев отново, вече съвсем доброжелателно, и изведнъж ще осъзнаете, че локомотивът не е просто нещо дето ТЕГЛИ. Дори и най-допотопния локомотив преди всичко е един огромен ДВИГАТЕЛ и преобразувател на енергия, от потенциалната енергия на фосилното гориво – в топлинна, от топлинната – в механична. Така схващам и аз образа, нарисуван от г-н Кънев – като машина, която, цитирам: „...предлага, отстоява и налага ... политики и решения”. А не тегли нищо (не че няма какво да се тегли, де!).\n2 август 2009 г., 14:58 ч.\nБлагодаря Ви за така внимателните обяснения и тълкувания: сега вече почти всичко разбрах! :-)\nРазбира се, когато се поспори, нещата в един момент почват да изглеждат в очите на спорещите страни по-иначе, което и е смисъл на спора: да променяме мненията си според мащаба на истината. Защото тя е важна, е не това кой е прав и кой крив.\nТерминът "политически локомотив", употребен от уважавания собственик на блога, както показват коментарите, не е съвсем удачен; аз обикновено се старая да изразя една по-екстремна позиция, та белким по-релефно изпъкнат качествата и недостатъците на това, което обсъждаме. Това собствено направих в предишния си коментар.\nКакто и да го погледнем, една партия да се самообяви за "политически локомотив", и то в условията на политически плурализъм, е, как да кажа... та да е по-меко, е някак си недотам приемливо и демократично дори. Пак се възпроизвежда оня банален стереотип за "масите" (или другите политически общности), които трябва да бъдат теглени напред от локомотива; т.е. някои придобиват ролята на са двигателната сила, локомотива, а пък другите стават просто... "вагони".\nЕто това според мен изразява пренебрежение и погасява гражданската активност на непартийци като мен, които даже и "вагони" не можем да бъдем, понеже, ако сме верни на метафората, "вагоните" са другите партии; ами тогава какво пък е опозицията?\nТя, предполагам, е друг локомотив, който дърпа назад, което означава, че "българският влак" хептен никога няма да мръдне и сантим напред!\nА според мен развитата представа за един хармонизиран, уравновесен демократичен политически живот трябва да е съвсем друга; отхвърляме механичната представа за "дърпащи напред локомотиви", и се отдаваме на представата за едно самоорганизиращо се, акумулиращо енергията си в една или в друга посока общество, едно общество, в което различните гледни точки са равнопоставени в търсене на истината, а пък побеждават само разумните, най-добрите за цялата общност предложения и идеи.\nЗащо се занимавам с тоя спор ли? Ами защото имам чувството, че политическата философия на нашата десница си стои съвсем неразработена, липсва й понятиен апарат и съзнание за органичната връзка на споделяните ценности, щом, както виждаме, даже за да се изрази нещо простичко, се налага да се използват наудачни метафори като "политически локомотиви", "магарета", "коне" и не знам какво си още.\nАз продължавам да мисля, че предприеманият разговор за дясното трябва да е за ценностните основи на десницата, за ония десни идеи, които могат да увлекат, ако бъдат представени в подходяща форма, колкото се може повече свободолюбиви, а всъщност неосъзнати като такива десни хора от нашата българска общност.\nПросто трябва да намерим дължимата плоскост на дискусията, нейния идеен и методологически хоризонт, а не да спорим за думи. Споровете за думи винаги са симптом на идейно-ценностна дезориентация, обърканост и подмяна на истински значимото със съвсем малозначното, с незначителното даже...\n2 август 2009 г., 16:10 ч.\nЗа мен сега позицията Ви е бистра и може да се спори по същество. Виждам, съгласявате се с мен, че спорът за думите е несъществен. От друга страна, представяте си един много идеализиран образ на „политическото пространство” (какъв ужасен нов шаблон!), в което всички гледни точки са равнопоставени, „а пък побеждават само разумните, най-добрите за цялата общност предложения и идеи”.\nПърво, нали за това говорим. Не виждам някой да проявява дискриминация, виждам само констатацията, че „дясната коалиция” има идентичност на тази сила, която срещу огромно съпротивление, значи все пак (съгласете се, де!) поне малко като като локомотив, успя да генерира и наложи за 20 години всички свои най-важни идеи. И диаметрално противоположните сили в крайна сметка ги приеха и дори си приписаха заслуги. Ако не е така, Вие защо, както разбирам, сте „десен” (колкото и да е неточно вече това понятие), да не сте само привидно десен, сакън!\nВторо – кой все пак ще наложи най-добрите идеи, отделната личност ли или някоя партия, обединяваща много хора, или и едното и другото – много хора плюс отделни изявени личности? И нали противната страна може да смята, че добрите идеи са точно обратните, пък не дай си боже тази страна да има монопол над средствата за масова информация, не дай си боже да използва некоректни методи, благодарение на монопола си над информацията от миналото, както е на практика. Тогава една малка партия трябва да е не като локомотив, не като валяк, а може би понякога като танк, за да пробие „обсадата” (и в буквалния смисъл, с всичките палки, превързани глави и пр.). Горещо се надявам, че вече няма да се налага десните партии да влизат в тази роля, не го пожелавам и на левите.\nСамото обединяване на много хора около едни и същи идеи вече е партия, значи без партии няма да минем. От тук нататък съм съгласен с Вас, че са много важни „ценностните основи”. Според мен трябваше отдавна да се откроят и дебело подчертаят идеите (новите идеи, разбира се, а не старите – прословутият „член 1” отдавна падна), а идеите сам-самички щяха да потърсят и намерят множество от съмишленици. Вече го казах по-нагоре: за мен лично по-важното е „какво”, а не „кой”. Само че и най-добрата идея трябва да се предлага аргументирано и професионално. Значи и без „кой” не можем, просто не трябва с „кой” изцяло да се подменя „какво”.\n2 август 2009 г., 19:01 ч.\nЗдравейте, г-н Андрей,\nЕто че и за Вас позицията ми вече се поизбистри, ако поговорим повече, нищо чудно и някой ден съвсем да се разберем! :-)\nПрав сте, моята представа за "политическото пространство", по-скоро за политическия живот в една нормална страна е доста необичайна, и в този смисъл може да се нарече и "идеалистична". В нея, разбира се, няма място за "политически локомотиви", нито пък за други машини и "инструменти" като шмайзери, бухалки, тояги и прочие. Аз възразих против израза "политически локомотив" само защото този термин ми се вижда архаичен, подходящ за времената, в които "парният локомотив" е бил сензация, но ние все пак сега живеем във време не на парни локомотиви, а на космически совалки, атомни подводници, ледоразбивачи и пр. Явно и политическата ни терминология би трябвало да претърпи известна промяна, след като живеем в съвсем друга, крайно променена епоха.\nДа, за мен нормален е "политическия модел", в който всички гледни точки са равнопоставени, „а пък побеждават само разумните, най-добрите за цялата общност предложения и идеи”. Не може априори да се приеме, че само една партия играе ролята на локомотив, теглещ нацията напред, а пък всички други гледни точки да се обявят за ретроградни и... излишни. Щото, наистина, те, ако не се принудят да се коалират с "единствената партия", губят смисъла на съществуването си, превръщайки се в "спирачки" на неудържимия възход на нацията. Нали си спомняте оня случай, станал, мисля, в Учредителното събрание на Русия след Февруарската революция, при който един оратор от трибуната заявил, че няма такава партия, която да поеме цялата отговорност и всички тежести на властта, а някой си Ленин от галерията на залата изкрещял: "Има такава партия!". По-късно последователите на тоя "човек" (да го наречем все пак най-великодушно човек!) си представяха своята единствена партия все като "локомотив на историята", а пък, понеже бяха доста последователни, ликвидираха до корен не само всички други партии, но и всички хора, които са имали дързостта да не са като тях, да не мислят като тях и пр.\nАз съвсем не отричам, че СДС ("дясната коалиция", както Вие го наричате) в близо 15 от 20-те години на прехода изигра роля, която може да се оприличи с тази на локомотива. Но този "локомотив на историята", какъвто беше СДС до към 2001-2002 година дерайлира, излезе от релси, беше пометен от тайфуна на царското движение, а сега и от този на "бойковата револуция". И да се възкресява в този момент представата за дясната политическа алтернатива като единствен "политически локомотив", е според мен твърде назадничаво, немодерно, неактуално.\nВие, г-н Андрей, подхвърляте: "Ако не е така, Вие защо, както разбирам, сте „десен” (колкото и да е неточно вече това понятие), да не сте само привидно десен, сакън!".\nБлагодаря за кавичките, с които така великодушно сте оградили термина, обозначаващ моята политическа и ценностна ориентация. Дали съм "привидно десен" - сакън! - или наистина съм десен не се удостоверява с писмен атестат, даван от някаква партия, това не зависи и от признанието на някакви политически лидери, то, г-н Андрей, се удостоверява по съвсем други начини. Че съм десен съм го доказал на дело, практически, и то по най-различни, доста убедителни начини.\n3 август 2009 г., 8:20 ч.\nАз примерно съм авторът на единствената, издадена досега, цялостна и то, представете си, дясна, от десни позиции написана политическа история на съвременна България; книгата ми се нарича СТРАСТИТЕ И БЕСОВЕТЕ БЪЛГАРСКИ (с подзаглавие "Кратка психологическа история на съвременна България"). Моята политическа философия е изявена и най-пълно представена в книгите ми УНИВЕРСУМЪТ НА СВОБОДАТА (с подзаглавие "Източниците на достойнството, успеха и богатството"), излязла 2000-та година, също и в книгата ми БЪЛГАРСКАТА ДУША И СЪДБА (с подзаглавие "Идеи за нашата философия на живота, историята и съвременността"), излязла 2007 г. Своята причастност към дясната ценностност съм я доказал и в живота си: член-учредител съм на първата организация, която ще влезе в още несъздадения СДС, именно на "Клуб за демокрация" в Пловдив, бил съм активист на СДС на най-различни нива във всичките години след 1989-та та до 1999-та, когато клиентелистите в СДС-Пловдив ме изключиха от СДС като несговорчив "човек-критикар", "рушащ идейно-организационното единство на СДС". След този случай съм безпартиен, любопитното е, че пловдивските лидери на ДСБ доста се страхуват от мен, поради което на два пъти осуетиха приемането ми в тази партия; е, водя се "виртуален член на ДСБ", ако това нещо означава. Длъжен бях да кажа всичко това, щото Вашето "сакън", употребено спрямо моята съмнителна според Вас политическа ориентация, признавам си, ме обиди най-дълбоко. Дясната ценностност е най-значимото съдържание на моя живот - като човек, личност, философ, гражданин, българин, европеец, пък и гражданин на целия свят. Затова реагирах така, надявам се, че разбирате защо един човек може да реагира тока когато някой накърнява "светая светих" на убежденията му.\nАз, г-н Андрей, смятам, че живеем в променено време, така че представите за политически партии, играещи ролята на "локомотиви" ("валяци", "танкове" и пр., както Вие дообогатихте представата на многоуважавания г-н Кънев), трябва да бъдат отхвърлени като вехти, демодирани и непотребни, а също и като вредни, опасни, тикащи десницата към провала. По силов път не може да се наложи нищо на съвременното българско общество, затова нека изцяло да отхвърлим представите за "локомотиви", "валяци" и "танкове". Едно все пак вкусило плодовете на демокрацията общество като нашето може да бъде "превзето" не по силов път, а тъкмо чрез а чрез вътрешно, интимно, идейно, духовно-личностно приобщаване на съзнанията на всеки един българин поотделно. Ето, Бойко Борисов покори бългаската нация чрез една старателно планирана и нашироко проведена медийна манипулация, която все пак по най-вътрешен път успя да спечели близо половината от българските избиратели. Вярно е, че медиите у нас са под контрола на олигархията; нищо чудно затова Б.Борисов да се окаже нейно изобретение и оръдие, дали е така ще го видим съвсем скоро, и то с очите си.\nЕто в тази ситуация десницата у нас, или по-специално "автентичната", "традиционната" десница (щото много "десници" се нароиха напоследък у нас!), трябва коренно да преосмисли политическата си стратегия, да влезе в крак с потребностите на времето, да открие точните причини, поради които визията й за реалностите в страната след 2001 г. не можа да бъде приета от по-широки обществени слоеве. Аз смятам, че традиционната десница у нас трябва да стане нова десница, като решително се откаже от досегашните стереотипи на мислене и на поведение, които банкрутираха в очите на промененото българско общество в същата степен, в каквато дерайлира от релсите "политическият влак", наречен Синя коалиция.\nРазбира се, че без партии няма как да минем, не знам защо се опитвате да внушите, че аз съм настроен "антипартийно". Без партии няма демокрация, това е аксиома. Но става дума за промяна на този модел на вътрешно-партийни отношения, които акумулира толкова дефекти, че успя да провали най-решително не само СДС, не само ДСБ, но, сега, на тия избори, и СДС и ДСБ едновременно - като Синя коалиция. Това показва, че ако "традиционната десница" у нас не успее да разчупи черупката или бронята, в която се е затворила и самоизолирала, откъсвайки се от манталитета и настроенията на "обикновения непартиен гражданин", то такава десница може да има само най-жалко, окаяно бъдеще; примерно, да лъска обущата на Бойко Борисов, твърде неудобно приведена и дори свита отдве пред него!\nСъгласен съм с Вас, че ако една партия успее да формулира жизнени идеи, то няма как тия идеи да не овладеят "масите", широките социални кръгове. Ето защо аз продължавам да твърдя, че проблемът на "автентичната десница" у нас е ценностен, бих казал дори и морален. Примерно, тази десница у нас още не смее да заяви причастност към традиционните консервативни и християнски ценности, които, както и да го погледнем, все пак са вековни ценности и на нашия народ. Вероятно причина за това е боязънта да не би да бъде загубен за каузата обработваният десетилетия наред от комунистическия атеизъм "редови българин", който живее в условията на една не само екзистенциална, но и на ценностна, духовна и личностна катастрофа. Аз в блога си напоследък публикувам цяла поредица от статии в тази насока, в които като философ-изследовател се опитвам да представя реалната картина на толкова неблагоприятната ценностна ситуация, която е налице у нас.\n3 август 2009 г., 8:21 ч.\nМоже би ключът нищо чудно да е точно там, според това, което подхвърляте: по-важното е „какво”, а не „кой”. Тук проблемът е колосален: у нас добрите идеи се отхвърлят безапелационно и на общо основание само защото не са изказани от "правилния човек" и на "правилното място". Десните политически дейци у нас, като се почне от самия Костов, мине се през Р.Кънев, и се стигне до най-баналния селски активист на СДС или ДСБ, са преизпълнени с отвращение, презрение и с погнуса даже спрямо личностното начало. Най-големият порок на този модел, наложил се в средите на десните партии, в СДС след 1989 г. и после в ДСБ, е игнорирането и потискането на личностното начало, това личностно начало, което по принцип трябва да е доминанта на всяко съзнание, което има претенцията да е дясно.\nТова се правеше от най-ранната история на СДС и се прави и досега - заповядайте, примерно, в един пловдивски клуб на ДСБ, където, примерно, се разпорежда г-н Спас Гърневски. Знаете ли каква е атмосферата там? Ако не знаете, ще Ви кажа: г-н Гърневски седи на трон, а дузина поразсъблечени сини бабички-пенсионерки му веят хладинка с палмови листа и го целуват чат-пат в морни уста; "образцовият член" на такъв "клуб на автентична дясна партия" е най-примерен подлизурко, които клечи на колене и постоянно сторва мили очи на "великия лидер", поради което иска да се провре в неговия тесен "приятелски кръг"; защо знае, че само ако попадне там, може вече и да почне да расте нагоре; като заветната мечта, разбира се, е попадането на избираемо място в листите в някаква необозрима перспектива на бъдещето.\nТова е положението, г-н Андрей, г-н Кънев е политически лидер на ДСБ на цял софийски район и сам може да каже по-добре от мен каква е там реалната ситуация; аз казах каквото знам за един пловдивски клуб на ДСБ - и каквото съм го видял с очите си. Отчайващо е според мен положението и по тази причина трябва да се разговаря най-открито, без скрупули, без глупави предубеждения от рода на това "кой е по-важен", кой е "партиец", кой е лидер, кой е "профан от низините", кой е от "елита", кой е от "централния район на самия център на София" и прочие, и прочие.\nБъдете здрав! Да се надяваме в толкова интересната, по мое виждане, наша дискусия да се включи и самият автор и домакин на този блог, щото аз, примерно, взех да се чувствам доста некомфортно при неговото мълчание - сякаш съм един най-нежелан натрапник...\nПерфектен Радан. Перфектно ДСБ с Радан председател.\n3 август 2009 г., 14:39 ч.\nИзвинявайте много за съмнението в „дясност”, то беше шеговито, а аз дълбоко съжалявам за него, защото от изложението Ви следва, че ви е засегнало. В никакъв случай не го мисля сериозно, само ми е интересно да поспоря с „истински” философ и то по въпросите на „дясното”, защото, както и Вие казвате: „много „десници” се нароиха напоследък у нас”. Последното според мен може би е донякъде закономерно. Знам от лични контакти, че дясното мислене и с него антикомунизмът са възникнали още преди Желю Желев да напише „Фашизмът”.\nАко споделям , че десницата не трябва да бъде затворена в себе си, все пак имам различно мнение по този въпрос, доколкото „черупката”, за която говорите, може да бъде плод на много фактори, в това число на множество външни за нея фактори като липса на достатъчно средства за собствени медии, изолация и дезинформация от страна на другите медии и т.н. (Например „изчистването” от главните радио- и телевизионни канали на всички неудобни за властта журналисти в рамките на предишния мандат не е ли фактор? Поддържането на собствени медии, пропагандиращи собствената политика на левите, очернящи всичко, постигнато от десните и атакуващи персонално десните лидери, включително с компромати и откровени лъжи не е ли фактор? Притежанието на едно частно радио от депутат на БСП („Инфо радио”) и маскирането му като „дясно радио” няколко години чрез авторските предавания на двама десни журналисти, които обаче са върли противници на някои десни лидери не е ли фактор?). Без да изброявам до отегчение, с една дума, мисля, че ниският резултат не се дължи само и единствено на вътрешни фактори като „досегашните стереотипи на поведение и мислене”, както смятате Вие. Ето това идеализиране на политиката от Ваша страна и игнорирането на „ударите под кръста”, Ви кара да смятате, че няма партии-спирачки и всичко е въпрос едва ли не на надприказване. Ще си послужа с Ваши думи, перифразирайки: като няма „неудържим възход на нацията”, Вие си мислите че няма и „спирачки”. Аз, според мои си критерии, смятам, че спирачки има и то огромни. Нещо повече, аз очаквам в скоро време конструирането на нови спирачки, каквито досегашната ни история не познава, дано не се окажа прав!\nНе ми е много ясно какво искахте да кажете с „личностното начало” и ако личният Ви опит в това отношение е негативен, защо мислите, че всички лидери на дясната коалиция презират „личностното начало”. Ако приемем за верни твърденията за авторитаризма на г-н Костов, той (авторитаризма) не се ли корени именно в надценяването на (собственото) личностно начало и следователно не води ли до уважение точно към личностното начало и недооценка на общностното начало? Вероятно тези работи Вие ги разбирате, за разлика от мен, затова мисля, че с Вас не е зле да се поспори, който иска, ще се включва, колкото повече мислещи глави се включат в спора, толкова по-близо ще сме до истината (в математиката това е доказано чрез „интеграла на Гаус”).\nЩо се отнася до неоценената от нас разлика между „какво” и „кой”, тя беше много добре оценена от другите, в т.ч. от ББ, който умело ги съчета и двете. Влизането в парламента на РЗС например нагледно показва, че и само голо „какво” пак върши огромна работа, даже и при пълна липса на „кой”, даже и направо при отрицателен „кой”!\n3 август 2009 г., 15:26 ч.\nЗдравейте, Андрей, подхвърляте следното: Не ми е много ясно какво искахте да кажете с „личностното начало”...", та в тази връзка ще Ви приведа поне един откъс от мое изследване по този проблем, което намери място в книгата ми БЪЛГАРСКАТА ДУША И СЪДБА (Идеи за нашата философия на живота, историята и съвременността), излязла още в 2007 г.:\nМежду нас като мислещи, оценяващи и действащи свободни същества съществуват някакви невидими “нишки”, които въпреки всичко ни свързват в една, макар и разнолика, но човешка общност. Това са нашите ценности, за които често не си даваме изобщо сметка: те обаче си действат най-подмолно, но точно затова и така мощно.\nЦенностните групирания, благодарение на които вътре в една група или общност разбирането и солидарността са възможни – но в същото време точно те и ни противопоставят на всички останали ценностни общности! – са факт на живота, който трябва да приемем със смирение. Дискусиите, диалогът, най-свободните разговори при зачитане на правото на другия да бъде различен и при уважението на позицията му, са единствения начин за постигане на “истината”, за доближаване до “обективността”, за някакво що-годе сближаване на позициите и на тази основа за постигане на единодействие.\nВсичко казано дотук ме подготви да поставя своята диагноза: обществото ни като цяло, пък и десницата в частност, страдат от недостатъчно ясна ценностна идентичност. Това означава, че липсва развито съзнание за най-същностните измерения и фактори, които ни правят такива, какви сме.\nИ които ни правят личности и граждани в най-възвишения смисъл на тия думи. Хората у нас са поразени от вируса на безсмислието, който е крайно опасен и срещу него трябва да се борим най-решително. По повърхността това се изявява именно като усещане за обърканост, за загуба на ориентирите и на опорните точки, като чувство за невероятна абсурдност на случващото се. Такъв човек се чувства оставен на произвола, лъган, окраден, подигран, насилван от най-тъпи гаври.\nА под повърхността, в основата на подобни феномени на масовото съзнание, стои именно този така коварен ценностен релативизъм или загубата на субстанциалните ни опори – ценностни, нравствени, духовни – които ни правят свободни човешки същества и граждани.\nОбществото ни като цяло, а и десницата в частност, ще тръгнат към оздравяване и ще повярват в силата си едва когато осъзнаят, че именно ясната и същностна идентичност – дълбокото убеждение за собствените ти ценности – е нещото, което носи здравина и сила. Когато си объркан, когато не знаеш какво точно искаш, когато си се поддал на безнравствени подбуди, когато си се подхлъзнал към най-пошъл прагматизъм, когато си изневерил на най-базисни ценности, когато си станал двуличен, тогава никой няма да ти се довери. Изглежда точно това се случи на десницата, на десните лидери – и именно то е в основата на нейната криза.\nКризата на десницата се дължи на ценностната неизявеност на дясното съзнание, на недостигнатата все още ясна ценностна идентичност на хората, които определят себе си за десни – било то политици и лидери, било най-обикновени граждани, симпатизанти и “гласоподаватели”. Завинаги с усет само не може да се живее, иска се и съзнание: дотук десните ги сродяваше само и единствено усета за свобода. Но това вече не стига, иска се съзнание за целостта от ценности, които правят “склонния към дясното” човек гражданин, ясно съзнаващ своята принадлежност към дясната философия.\n4 август 2009 г., 7:25 ч.\nЗатова доверието към десницата ще расте успоредно с нейното ценностно укрепване, с постигането и демонстрирането на ясно съзнание за ония ценности в тяхната необходима връзка, които дават огромните предимства на дясномислещия човек. И които съвпадат с една съвсем човечна и нормална чувствителност, с едно най-естествено светоусещане и с една така практична житейска философия.\nТова, че десницата най-болезнено преживява своята ценностна неизявеност, пък и самото усещане за “провал” и “крах” на дясното показва, че десните хора, отличаващи се с една по-изтънчена и мобилна чувствителност и мисловност, най-напред и доста болезнено усетиха този коварен ценностен дефицит.\nСъщото, но не в така остра форма, е налице и при лявата ценностна парадигма, която обаче винаги се е отличавала със съвсем закъснели реакции. А пък възходът на популизма, на политическия нихилизъм, на най-разюзданата демагогия и на аморализма в сферата на политическото всъщност е външният израз и “черпенето на дивидентите” именно на ценностния вакуум, в който се оказахме: колкото сме по-объркани, толкова повече ще просперират пишман-политиците и ментетата. Нашата обърканост е извора, който подхранва тяхната арогантност.\nУспоредно пък с ценностното оздравяване и с развитието на все по-ясната ценностна идентичност на нашите десни партии, с изкристализирането на дясната ценностна ориентация, ще намалява и “социалната основа” на популистите и на политическите шарлатани. И точно този е търсения ефект на все по-разрастващо се доверие и на увеличаваща се подкрепа към автентичното дясно.\nАко това не стане, току-виж Б.Борисов ще успее по най-левичарски начин да открадне дясното под носа на дясномислещите хора и техните лидери, което, както и да го погледнем, си е същински резил…\nСпирам дотук; виждате, преди колко време съм прогнозирал това, което стана сега, на 5 юли 2009 г. Не си го приписвам като заслуга, просто го констатирам.\nВ тази връзка искам да предложа на нашия любезен домакин, който е фактор в ДСБ, една идея, много ми е интересна как ще се реагира спрамо нея.\nСега чета мемоарите на г-жа Маргарет Тачър. Между другото там установих, че към Консервативната партия съществувал един "Център за политически изследвания", който се оказва безкрайно полезен за нея, тъй като е успявал да разработва работещи идеи, подходящи за онзи момент.\nТа в тази връзка предлагам подобен Център да се създаде и към ДСБ. Как гледа г-н Кънев на това подхвърляне, дали то ще бъде даже обсъдено или дори прокарано в ръководството на ДСБ, ми е твърде интересно. Интересна ми е самата реакция. Щото гледам как у нас разни хора, несведущи в тази деликатна област на ценностите и идеите, по един най-непрофесионален начин се мъчат да предлагат "идейно-програмни и стратегически виждания", които ми приличат на това, да речем, училищната чистачка да почне да се произнася най-авторитетно за методите на модерното преподаване на философия, примерно...\nДокато не се разбере, че в една модерна партия този момент - личностно-ценностният, идейният, свързаният със прогнозиране на работещи и печеливши стратегии на въздействие върху съзнанията и пр. - не бива да се подценява, напротив, той е най-важният, дотогава българската десница ще продължава да си стои в пелените, да не говорим за това, че съвсем няма да може да стъпи на крака и да поеме към бъдещето си.\nВашият откъс е чудесен, има много верни и силни моменти, например: „Такъв човек се чувства оставен на произвола, лъган, окраден, подигран, насилван от най-тъпи гаври”. Свива ми се сърцето за такива хора, като гледам желанието им да направят нещо за страната си и тяхната безпомощност. Аз съм инженер и съм по-близо до физиката, отколкото до философията, но и физиката има някои претенции за обяснение на нещата, та към Вашия текст бих добавил нещо: според моите наблюдения не трябва да изпускаме, че дефицитът на ценностна ориентация у „десницата в частност” не се дължи единствено и само на „подхлъзването” на самата десница, защото, съгласете се, първо: ако са се подхлъзнали един-двама или двеста, това не означава, че са се подхлъзнали всички десни, рано или късно се вижда кой какъв е и кое какво е; второ: масираното проникване на лъжливи „десни” с неясно какви цели (нужно ли е да изреждаме имена?) е факт, който не може да е принос на самата десница; трето: „липсата на развито съзнание за най-същностните измерения и фактори”, оформяща споменатата обърканост, е старателно култивирана липса – напоявана, наторявана, възпроизвеждана по хиляди начини, с включване и на медии, шоумени, реклами с брадви и т.н., вече го коментирах. Не смятам, разбира се, че дясното никак не е помогнало – най-малкото то се роди внезапно и трябваше да набира „на ход” опит (единиците хора с опит бяха много възрастни и вече ги няма). Опитът на противниците му е най-малко стогодишен, а аз мисля, че е доста по-голям. Иначе съм съгласен с голямото значение на ценностната ориентация – нали точно това имам предвид с моето „какво”, противопоставено на „кой”.\nСъжалявам, не съм чел Вашите книги. Рядко ми се отдава удоволствието да чета, макар че събирам много заглавия с намерението да ги прочета някой ден. Къде могат да се намерят?\nМисля, че такива Центрове, какъвто предлагате, има един-два, макар че са по-общи и нямат партийна обвързаност. Все пак, аз лично подкрепям предложението, даже и други Центрове трябва да има, но това е дълъг разговор. Бих подхвърлил една идея на четящите този блог и с това мисля да се оттегля временно, за да не прехвърля границата на нормалното, както и Вие споменахте:\nЗнае ли някой защо привържениците на „земеделската идея” от толкова десетилетия се роят на „крилца и перца”? А знае ли някой коя точно е „земеделска идея”? Дали това е идеята на Стамболийски или на Я.Сакъзов, или пък най-правилната е на Г.М.Димитров, или пък на Г.Трайков, или на П.Танчев (и такъв имаше)? А знае ли някой какво е „синята идея”? Преди 15-18 години всички знаеха каква е тя: първо да падне „член първи” и се въведе многопартийна демокрация, после да се върне отнетата частна собственост, да се извърши приватизация и се разреши частното предприемачество, да се смени модела на производството и се въведе пазарна икономика, после естествено дойде ред на влизането в ЕС и НАТО. Всички тези последователни цели изискваха непрекъсната борба за тях, голяма мобилизация и мисля, че е резонна метафората за локомотива. Виждаме, че всъщност „синята идея” е била въплътена в съвсем конкретни неща, тя не е догма, нито „манифест”, тя е била нещо живо, следователно се очаква и занапред да е същото постоянно менящо се нещо. И доколкото в момента очевидно е ясна колкото „земеделската идея” (също променяща се), дотолкова се появяват и „сини крилца и перца”. Г-н Кънев, не е ли добре, ако в ДСБ се роди инициатива за широко обсъждане на „синята идея”, нейното прогнозиране и преформулиране, като се поканят за участие в този „конкурс” всички дясномислещи и най-вече младите, защото те по-ясно си представят бъдещето?\n4 август 2009 г., 20:23 ч.\nЗдравейте, г-н Андрей, изцяло се присъединявам към Вашите констатации и се оттеглям от дискусията, чакайки със затаен дъх становището на уважавания домакин на блога...\n4 август 2009 г., 22:05 ч.\nЗа жалост любезният и толкова уважаван домакин на блога изглежда така се уплаши от нещо, че изчезна "яко дим" даже и от собствения си блог.\nЯвно няма да имам щастието да ми отговори на публично зададения въпрос: както и подобава за политик в извънизборен период :-(\n18 август 2009 г., 20:14 ч.\nЧерна котка, бял котарак. "Европейско развитие" и ...\nCajun seasoning... кратък историческо-кулинарен очерк\nНепосилната лекота на управлението\nВреме е за ...\nВторият път - като фарс...\n6 (защо точно шест???) дребни неща, които ме радват\nNow this is not the end...\nOбратно броене - 1 ден преди изборите Първанов сва...\nOбратно броене - 2 дни преди изборите, 2 интервюта...\nOбратно броене - 3 дни преди изборите БСП не иска ...\nOбратно броене - 4 дни преди изборите се очертава ...


Готвят голяма промяна на движението във Велико Търново, 9 основни улици стават еднопосочни | Вестник Борба - областен всекидневник, Велико Търново\nГотвят голяма промяна на движението във Велико Търново, 9 основни улици стават еднопосочни\n25.05.2022 29.05.2022 БОРБА БГ 14543 четения 6 коментара Велико Търново, голяма. промяна, готвят, ДВИЖЕНИЕ, девет, еднопосочни, ОСНОВНИ, стават, УЛИЦИ\nОграничават скоростта до 30 км по второстепенните отсечки, отварят и над 300 свободни паркоместа\nНОВА ОРГАНИЗАЦИЯ НА ДВИЖЕНИЕТО И ПАРКИРАНЕТО ВЪВ ВЕЛИКО ТЪРНОВО ПОДГОТВЯТ ОТ КМЕТСТВОТО. Множество улици в широкия център на града стават еднопосочни, оформят се стотици свободни паркоместа, а на второстепенните улици скоростта за движение се ограничава до 30 км. Планът е възложен на „Института по транспортно строителство и инфраструктура“ ООД и е разработен от д-р инж. Христо Грозданов, инж. Кирил Станчев и инж. Иван Марков. За него са използвани компютърни модели на трафика.\nЕдно от главните изменения обхваща ул. „Мария Габровска“, която е в съседство с най-голямото училище в региона – „Емилиян Станев“. От двупосочна тя става еднопосочна от запад на изток. По дължината на отсечката се предвижда обособяване на 51 паркоместа.\nИЗЦЯЛО СЕ ТРАНСФОРМИРА ОРГАНИЗАЦИЯТА И ОКОЛО КОМПЛЕКС „ИВАЙЛО“\nУл. „Захари Стоянов“, която преминава северно от стадиона, също от двупосочна става еднопосочна с движение от изток на запад, а по посока на движението и тук се създават над 50 безплатни паркоместа. Паралелната й – „Филип Тотю“, също ще допуска преминаване на автомобили само в едната посока – от запад на изток, и става паркинг с 22 свободни места. От двупосочни в еднопосочни се превръщат и локалните отсечки около ПМГ – ул. „Вела Благоева“ и „Хан Аспарух“, а по протежението им се оформят свободни паркоместа. В района на пазара също се ограничава посоката на движение по ул. „Вела Пискова“. Планирано е колите по нея да се движат само към „Любен Каравелов“, но тук места за паркиране няма да се правят. Същото ще се случи и на улиците „Момина крепост“ , „3 март“ ,„Средна гора“ и „Стара планина“.\nЕдни от най-големите промени и ограничения на движението в двете посоки готвят около стадион „Ивайло“.\nОГРАНИЧАВАТ СКОРОСТТА ДО 30 КМ ПО ВТОРОСТЕПЕННИТЕ УЛИЦИ\nПроектът за нова организация на движението в старата столица предвижда и намаление на скоростта до 40 км на главните и 30 км за второстепенните отсечки. По-висока скорост ще се допуска само в районите, където градските улици поемат и националния трафик.\nОт кметството наскоро обявиха, че приемат препоръки и коментари на проекта за организация на движението. Едни от най-съществените са – да се поставят светофари за пешеходци пред Студентския стол и в района на пазара, както и да се промени предимството край „Банка ДСК“. Доста граждани на старата столица негодуват и срещу ограничението на скоростта на широки улици, като новия път към кв. „Зона В“, например. Мнозина предлагат и главната „Никола Габровски“ да бъде забранена за паркиране. Крайната дума за въвеждането на новата организация на трафика ще има Общинският съвет, а утвърждаването й ще стане до есента.\n← Авария оставя без вода градската градина в Горна Оряховица\n„Картала“ без вода в сряда →\n15.01.2020 БОРБА БГ 33067 четения 2\nНад 600 майстори си мериха тавите на Празника на дрипавата баница във Върбица\n16.05.2022 БОРБА БГ 409 четения 0\nЛина Серафимова спечели 6 награди от музикални конкурси в рамките на 3 месеца\n31.03.2021 БОРБА БГ 95 четения 0\n6 thoughts on “Готвят голяма промяна на движението във Велико Търново, 9 основни улици стават еднопосочни”\nКъде ги отварят тези паркоместа?! Нали и до момента хората са си спирали коли по тези улици!\nСега „отварят“ паркоместата, а догодина току-виж същите места станали и платени…\nЗащо да чакат догодина, може и наесен\nЧетох мненията във формата за публично обсъждане и какво да кажа – хората са написали толкова практични идеи, тия в Общината кой знае колко пари наринаха за да им направят прокт Мария Габровска да станела еднопосочна.\nЗащо не направят допитване до хората преди да ангажират екип от София, Перник или Бобовдол да решава нещо за търновските улици? Накрая да приложат най-удобните за търновци идеи.\n27.05.2022 в 19:51\nДа вземат да сложат легнали полицаи преди всеки вход на голямото кръгово. Влизат като камикадзета, с над 50км. Докато тръгне другия и са отгоре му.