Боян Петров рискува твърде много при покоряването на най-ниския осмохилядник | Bio-Astrology\nБоян Петров рискува твърде много при покоряването на най-ниския осмохилядник\nАстрологичният транзит на Боян Петров показва критичен период от началото на февруари до средата на май. Това говори, че рискованите му начинания през това време не са добра идея. На графиката периодът е указан от издигането на червената над зелената крива. Толкова дълъг неблагоприятен период обикновено води до изтощение и физиологична слабост. Всеки спортист или дори шофьор, който има подобен транзит, би трябвало да бъде посъветван да се въздържа от поемането на рискове или изобщо от практика, докато неблагоприятният период свърши.\nВ средата на април транзитът на Боян показва силно критични дни. Тогава добрите аспекти към хороскопа на Боян достигат най-дълбокия спад за период от около година. Това е указано от най-ниската точка на зелената крива и от съпътстващия я пик на червената крива. Спадът на зелената крива е последван от неин пик, който дава въодушевление и изпълва със сили. Ако човек обаче е изтощен, както изглежда е случая с Боян, само въодушевлението може да му остане, а собствената му преценка за силите му може да е преувеличена. Тогава следващият спад на силите на алпиниста, какъвто започва малко преди самия край на април и се задълбочава докъм средата на май, може да се окаже неочаквано голям. Доколкото ми е известно Боян е видян за последен път на 29 април, когато тръгнал да изкачва сам планината. Това съвпада по време с априлския пик на благоприятните аспекти, които вероятно са го въодушевили. Но те идват след 80-дневни неблагоприятни аспекти и спадат бързо след това. На 3 май, когато изглежда Боян е видян за последен път, добрите аспекти са се стопили наполовина. Чак към 20 май благоприятността на транзита му се нормализира.\nВ допълнение, слънчевото затъмнение на 15 февруари 2018 поразява Бояновия Меркурий и обективността на преценката му за период не по-малък от половин година. Единственият хармоничен транзитен аспект към хороскопа на Боян тогава е секстилът на Марс в Стрелец към слънцето му. Аспектът го тласка към необмислени рискове и пътешествия и впоследствие спомага за лесното му въодушевяване при временното подобряване на транзитните аспекти през втората половина на април. При това северният лунен възел на екваториалната дирекция на Боян се намира на същия градус на затъмнението, което удвоява силата на последното.\nВсички се надяваме Боян да е жив и здрав. Така или иначе обаче от астрологична гледна точка при изкачването на този най-нисък от осемхилядниците връх той рискува твърде много.\nКритичността на транзита на Боян не изглежда толкова голяма, че да повали сам по себе си. Но при утежнени условия вероятно може да изиграе фатална роля. Това е един от случаите, които правят обичайния въпрос за ползата от астрологията напълно излишен.\nКак да разчитаме двулинейни аспектни графики е обяснено например тук.\nВергил, биолог и астролог


ФИЛИБЕТО | Новините на Пловдив, хороскопи, нови книги, фолклор, култура | Страница 255\nНа сесията в Общинския съвет: Лют скандал за Орешарски и Райна Петрова\nЖесток скандал се разрази още с първите минути на днешната сесия на Общински съвет – Пловдив.\nСъветниците от ляво и дясно си кръстосаха шпагите заради кабинета на Орешарски и бившата кметица на „Централен” Райна Петорава.\nШест декларации бяха прочетени в началото на сесията.\nСтрастите разпали шефката на съветниците от ГЕРБ Радослава Ташкова. Тя заклейми тройната коалиция като отбеляза, че управлението й е било като опустошителен тайфун, саботирал антикомунистическото управление в Пловдив в лицето на кмета Иван Тотев.\nСпас Гърневски от Синя коалиция подхвана патоса на Ташкова, като коментира, че комунистическото проруско управление оставило в разруха България.\nНезависимата Гичка Гърнева изрази надеждата, че с оставката на Орешарски ни очакват по-спокойни дни.\nБишвшият кмет на „Тракия” Гиньо Матев, който първо беше в ВМРО после пък независим, днес се оказа, че е преминал в Реформаторски блок – риторично запита къде беше досега прокуратурата преди да се разрази скандала с Райна Петорова.\n„Искаме адекватни действия, а не политическа пушилка и показни акции”, призова Матев от името на Реформаторски блок.\nИлко Илиев от НИЕ прикани декларацията кмета Иван Тотев да излезе пред Общински съвет и да каже каква е неговата позиция за Райна Петрова, а не да мълчи и да крие, както е правил винаги.\nНиколай Радев от БСП обяви, че не се срамува от правителстовото, защото според него то е свършило добра работа макар и малко, за разлика от предишното. /Марица/\nЗелена светлина за Пловдив, ЕБВР одобри 30-милионния заем\nБордът на директорите на ЕБВР окончателно и без възражения одобри 30-милионния заем за реконструкция на основни булеварди в Пловдив, съобщи за Радио Пловдив зам. ксметът Розалин Петков.\nБанкерите са категорични, че финансовото състояние на общината е добро, тя е стабилна, а проектите, в които ще бъдат вложени парите от заема са важни за Пловдив. Припомням, скоро министърът на финансите Петър Чобанов одобри кредита за Пловдив.\nПаричните траншове ще пристигнат реално през 2015 и 2016 година, като още тази година ще започнат процедурите по избор на изпълнител за предстоящите строителни работи.\nНай-важната улична отсечка, която се очаква да бъде изградена, е изцяло новият булевард „Северен”, уточни кметът Иван Тотев и посочи, че той е проектиран от моста на Адата до „Брезовско шосе”.\nЩе се ремонтират „Коматевско шосе”, бул. „Руски” и бул. „6 септември” от Адата до бул. „Цариградско шосе”. Резервна дата за гледане на пловдивския заем е на 3 септември.\nОт общината отбелязаха, че това е изключително изгоден заем с лихва 2,6 процента, върху нея се начислява юрибор (европейско олихвяване), който е 0,5 на сто. Срокът на погасяване е 10 години, от които първите три са гратисен преиод. /БНР/\nАфиш на „Филмови нощи във Филипополис“ за понеделник\n„Жената на френския лейтенант” и „Живи легенди” са двата филма от днешния афиш на фестивала „Филмови нощи във Филипополис”. Прожекциите са от 21,10 и 23,30 ч. в лятно кино „Орфей”.\n„Жената на френския лейтенант“ е по романа на Джон Фаулз, с участието на Мерил Стрийп и Джеръми Айрънс./БНР/\nПрезидентът Плевнелиев открива обновения Римски стадион в Пловдив\nПрезидентът Росен Плевнелиев ще открие обновената част от Римския стадион в Пловдив.\nТова е вторият етап от реконструкцията на историческия обект. Държавният главаи кметът Иван Тотев ще разгледат изложба за историята на Римския стадион, която се намира до реновираната му северна страна.\nСлед това президентът Плевнелиев ще открие и обновената част на Античния стадион на Филипопол. Към съоръжението е изградена кинозала за триизмерни прожекции.Държавният глава и гостите ще изгледат 3D филма „Пловдив през II век“, посветен на живота във Филипопол през тази епоха. /БНР/\nРазглеждането на Римския стадион с прилежащите киносалон и сладкарница ще е безплатно.За сладкарницата общината организира търг за наемател и цената скочи рекордно от 1600 на 5000 лева на месец.\nЗатварят ул. „Братя Бъкстон“ в Кичука\nЗатваря се за движение ул.”Братя Бъкстон” в участъка от ул.”Скопие” до бул.”Никола Вапцаров” за времето от 22.07.2014 г. до 22.08.2014 г., във връзка с извършване на строително-монтажни работи, информират от ОП „Организация и контрол на транспорта“ в Пловдив.\nВ тази връзка маршрутът на автобусите по автобусна линия № 11 се променя, както следва:\nВ обратна посока: Бул.”Кукленско шосе”- спирка №285 – завод „Рекорд”, ляв завой по ул. „Индустриална”, спирка № 286 – с/у „Метални конструкции”, ляв завой по бул. „Ал. Стамболийски”, спирка №287 – срещу строителен хипермаркет „Рила”, десен завой по ул.„Пере Тошев” , спирка №288 – срещу ОДЛОЗ, десен завой по бул.„Никола Вапцаров”- спирка №61 – ІІ градска болница, спирка №62 „зала”Олимпиада”, наляво по ул.”Индустриална”, наляво по ул.”Скопие”- спирка № 290 – ПГ „Механотехникум”, надясно по ул.”Пере Тошев”- спирка №378 и по маршрута , утвърден с Общинската транспортна схема. /Марица/\nЦар Киро пак пред Темида за данъци\nЖали се на ВАС заради новите задължения към бюджета\nЗа пореден път ромският тартор Кирил Рашков, известен като Цар Киро, ще влезе в съдебната зала по дело за неплатени данъци.\nСпоред последните изчисления на държавата Рашков има да плаща на бюджета допълнителни 469 215,83 лева от невнесени данъци с лихвите от 2005 до 2010 година. За това време наричащият се „Цар” не е подал нито една данъчна декларация и не е платил дължимите данъци като физическо лице към държавната хазна.\nТова е записано в ревизионен акт на НАП от 21 май 2012 г., който Кирил Рашков е обжалвал първо пред Пловдивския административен съд. Магистратите под тепетата са отхвърлили изцяло жалбата му с решение от 28 януари 2014 г., което той обжалва пред Върховния административен съд\nСпоред ревизионния акт, издаден от главен инспектор по приходите в дирекция „Обжалване и данъчно-осигурителна практика”, на Кирил Рашков са определени допълнителни данъчни задължения. За 2005 г. главницата е за 100 815, 95 лева с натрупани лихви от 75 600, 84 лева.\nРевизорите са изчислили, че през следващата година физическото лице Цар Киро е трябвало да подаде декларация за дължими към държавата 56 926, 39 лева, което не е сторил, и затова дължи лихви от 35 102, 43 лева.\nДанъците му за 2007 г. са за 77 957, 66 лева с лихви от 37 157, 76 лева. През 2008 г. Кирил Рашков дължи на държавата 52 359, 70 лева, а лихвите са 17 059, 77 лева. Заедно с данъците за следващите две години сумата общо нараства до 302 349, 78 лева с дължими лихви за забавянето от общо 166 866,05 лева.\nВ жалбата си до ВАС Кирил Рашков иска ревизионният акт да бъде напълно отменен поради незаконосъобразност. Според него преценката на данъчните, че началното му салдо към 1 януари 2005 г. е нула лева, е неправилно определено. Той не е съгласен и с методиката на изчисляване на задграничните му пътувания, тъй като те били частни, а не служебни.\nНаред с това Рашков смята, че данъчните са дублирали разходите за ток и вода, а и за строителството на шест от имотите му в Катуница. Чрез адвоката си Кирил Рашков представил доказателства в съда за получени големи суми в заем от трети лица, но след проведено разследване било установено, че тези хора не са имали финансовата възможност да дават заеми.\nРевизорите от НАП са категорични, че „след подробна и по дати съпоставка между приходи и разходи, се обосновава извод за сериозен превес на извършените разходи над декларираните приходи, тоест, че приходите, посочени от лицето, не отговарят на имущественото му състояние, и по-специално не позволяват извършването на установените разходи”. Делото във Върховния административен съд в София е насрочено за 15 януари 2015 г. /Монитор/\nКултови заглавия в кино „Орфей“ довечера\nФилмът „Великата красота” на Паоло Сорентино е ранната прожекция в афиша на фестивала „Филмови нощи във Филопополис”.\nДругият филм е българската продукция „Вила Роза” на режисьора Мартин Макариев. Прожекциите са в лятно кино „Орфей”.\nАрена ди Верона и Античният театър в Пловдив с „Аида“\nЛюбимката на Арена Ди Верона – сопраното Хуи Хе, ще пее в премиерата на “ Аида“ от Верди на на 20 юли на Античния театър в Пловдив, след като ден преди това, на 19 юли, ще бъде Аида и на сцената на Арена ди Верона. Звездното китайско сопрано пристига по покана на маестро Иван Ангелов, артистичен директор на фестивала OPERA OPEN на Античния театър в Пловдив и диригент на спектакъла.\nНа сцената Хуи Хе ще си партнира с тенора Камен Чанев, прочут далеч зад границите на България, включително и на Арена ди Верона.Хуи Хе е родена в старата имперска столица на Китай – Сиан, днес град, популярен с легендарната си керамична армия.\nТе е сред най-известните в света изпълнителки на главните роли в оперите “Аида”, “Мадам Бътерфлай” и “Тоска. Пее в много от водещите световни театри като Метрополитън, Виена Щаатсопер, Ла Скала, Берлинската опера, Държавна опера на Бавария, Лисеу, Маджо музикале Фиорентино, Валенсия, Мюнхен, Израел, Чикаго.\nПремиерата на „Аида е финалният концерт на фестивала OPERA OPEN. Чуйте интервюто на Галя Митева с музикалания директор на Държавна опера-Пловдив Диан Чобанов. /БНР/\nПловдив готов за културна столица, операта и театърът – рекордьори по зрители\nПловдивските държавни културни институти са на първо място в страната по среден брой посетители на едно представление.\nТова сочи справка на културното министерство за първото шестмесечие на годината. За полугодието приблизително два пъти повече са зрителите на операта в Пловдив в сравнение с цялата 2013-а, отбеляза директорката Нина Найденова.\nПочти 500 посетители има операта на всяко едно представление, което към настоящия момент я прави институцията с най-много зрители в страната.\nДраматичният театър в Пловдив има 383-ма зрители на спектакъл, за сравнение столичният Народен театър „Иван Вазов” събира по 250, показва статистиката. Припомням, в Пловдив операта и театърът делят една сцена в Дома на културата „Борис Христов”.\nМеждувременно е готова пловдивската кандидатура за финалния етап от надпреварата за Европейска столица на културата през 2019-а. Документите, които ще разглежда 13-членното жури от международни и национални експерти, ще бъдат внесени в културното министерство идния вторник.\nС помощта на експерти и на цялата пловдивска общественост, която застана зад кандидатурата на града, изработихме новата книга за журито, която ще представи достойно града и региона, убеден е заместник-кметът Стефан Стоянов. В културната програма са заложени събития на територията на целия Южен централен район, който е част от пловдивската номинация за титлата през 2019-а. /БНР/\n„Филмови нощи във Филипополис“ днес\n„Корпус за бързо реагиране 2” и „Нимфоманка 2” са филмите в днешния афиш на фестивала „Филмови нощи във Филипополис”.\nПрожекциите са от 21,10 и 23,30 ч. в лятно кино „Орфей”. /БНР/\nЛитературна вечер, посветена на Радко Радков, в НБ „Иван Вазов“\nЛитературна вечер, посветена на поета и драматург Радко Радков, ще се проведе от 18 ч. в залата на Народна библиотека „Иван Вазов” в Пловдив.\nСъбитието е по повод 5 години от кончината на твореца. За Радко Радков ще говори литературният критик Марин Кадиев.\nРадко Радков има издадени 9 стихосбирки, 13 стихотворни пиеси, една детска книга, сатира и е единственият автор в света, който е награждаван два пъти с международното Наполеоново отличие „Солензара” на Френската академия на науките. /БНР/\nБотев Пд извоюва нова победа в ЛE\nОтборът на Ботев (Пловдив), който изпитва сериозни финансови проблеми записа трета поредна победа по време на тазгодишното си участие в Лига Европа.\n„Канарчетата“ се наложиха трудно над австрийския втородивизионен Санкт Пьолтен с 2:1 в първи мач от втория предварителен кръг на Лига Европа. Срещата се игра на стадион „Лазур“ в Бургас.\nПопаденията за българите бяха дело на Иван Цветков (35 д.) и Цветелин Чунчуков (86). Точен за гостите пък бе Сеговия (54).\nМачът бе официален дебют за новия наставник на „жълто-черните“ Велислав Вуцов, който обаче бе изгонен от съдията за оспорване на негово решение. /БНР/\nШест села плашат с блокада заради джигитите на пътя\nХората от община „Марица“ искат легнали полицаи, за да се обезопаси движението по главните шосета\nШест села заплашиха с протести и блокади по пътищата, ако не се вземат мерки за намаляване скоростта на профучаващите автомобили по главните пътища в населените места.\nНай-застрашен е животът на хората от Калековец, тъй като там бе изграден модерен път и шофьорите карат със скорости, които са опасни, стана ясно на срещата. За да се ограничат, кметът на селото Колю Миланов е поискал да бъдат маркирани пешеходни пътеки на главното шосе, което разделя селото. В краен случай да се направят „легнали полицаи”.\nСъщото е положението и в Граф Игнатиево, Труд, Маноле, Строево и Войсил. При направата на трасетата такива съоръжения не са били предвидени, а според служителите на Областно пътно управление-Пловдив на първокласните пътища от републиканската пътна мрежа, каквито се явяват тези в Граф Игнатиево, Труд и Калековец, не е възможно да има легнали полицаи.\nТова би довело до затруднения по и без това натоварените пътни артерии. Като компромисен вариант се мисли за поставянето на светофари с бутон. За останалите села, в които главните шосета се водят третокласни пътища би могло да се поставят изкуствени неравности, стана ясно.\nПо всички тези поставени проблеми от кметовете на селата пред Областно пътно управление все още обаче няма резултат и конкретика какво ще се прави.\nЗа това кметът на община Марица Димитър Иванов е категоричен, че изцяло ще подкрепи действията на инициативните комитети на хората от населените места за протести и затваряне на пътните участъци до тогава, докато местните служители на Агенция „Пътна инфраструктура” не вземат мерки за регулиране на движението и намаляването на скоростта в рамките на населените места. /Марица/\n← Предишен 1 … 254 255 256 … 278 Следващ →


Кървава баня и нов участник в Къртицата 2: Разтърсване\nСупергероите се съблякоха в Предверието\nВ живото предаване на Къртицата 2 довечера участниците ще се потопят в най-кървавото си предизвикателство. Очакват ги 4000 литра кравешка кръв и потресаваща порция деликатеси.\nТази вечер супергероите ще посрещнат и нов участник в Базата, на мястото на принудително напусналия играта Стоян Бончев. „Той” или „тя”, известно или непознато лице, приятна или неприятна изненада за някой от Заселниците ще бъде тази личност, гледайте довечера от 20.30 ч. по TV7.\nДве раздели и една нова любов разчувстваха участниците в Къртицата 2 снощи. Те се сбогуваха с холивудския супергерой Вини Джоунс и изпратиха пострадалия си съотборник Стоян Бончев, чиито крак бе опериран след получената в събота контузия. Илиян Киряков се оказа „сродната душа” на Вини Джоунс, който покани футболния ни герой и цялото му семейство на гости в Холивуд. А охранителят на суперзвездите Емил Каменов се впусна в любовно преследване на хубавата Гергана.\nМеждувременно Предверието към втората Битка в Къртицата 2 прати Заселниците полуголи на Бъндеришка поляна в Банско. Какъв байряк развяха там и радостни ли бяха от тази гледка обикновените туристи в курорта, ще видите от 20:30 часа.


Виждали ли сте кон с глава на акула? | | Sofiapress\n19.04.2018 10.08.2018 - by Мариела Петкова\nПредставяте ли си кон, който тича в полето с патешка човка? Или котка с физиономия на бухал? Ами лъв с муцуна на мишка? Наистина звучи феноменално, но това не е поредният експеримент на учени, затворени в лаборатория. Това е просто една игра с технологията и въображеноето, която ни показва как биха изглеждали хибридите от иначе несъвместими животински видове.\nДигиталният художник Арне Олав Гурвин Фридриксен използва Фотошоп, за да създаде странни и оживени хибридни същества чрез смесване на различни животински части . Проектът, започва само като хоби през 2012 г, когато Фредриксен прави снимкови манипулации. Всеки “кръстосан” биовид се публикуван редовно в социалните мрежи на автора, където повече от 14 хил. фенове могат да гласуват, за да ги назоват.\nФридриксен прави странните и чудесни същества, като първо открива две изображения, които вървят добре. “Ъгълът трябва да е правилен и помага много, ако текстурите на кожата са приблизително еднакви. Това е най-трудната част “, обяснява Фридриксен. След поставянето на главата върху тялото на другото животно, художникът използва различни инструменти на Фотошоп за преместване, изтриване и смесване на части от фона, така че създаденият обект да изглежда поставен в своята естествена среда. Фридриксен също така гарантира, че прави оригинални фотографи, когато е възможно.\nНезависимо от комбинацията, независимо дали е голяма, приятелска Могила (тяло на горила с глава на мопс) или величествен Пон (бял кон с главата на патица), всяко влизане в серията показва фантастичното въображение и чувството за хумор на Фридриксен!Ако подобни комбинации ви заинтригуваха и сега вашето съзнание твори други любопитни и невиждани създания, то може да опитате. Съвременните програми предоставят наистина много възможности за творчество по дигитален път. Необходимо ни е смао желание, търпение и време да създадем например конемравка, кучеястреб или пък дърворитка ( дърво и маргаритка).\nTaggedАрне Олав Гурвин Фридриксенживотнифотошопхибриди\nPrevious Article Литературна среща в планинската верига Високите Татри\nNext Article Дончо Дончев с впечатляваща изложба “Икони”


Жегата се завръща, в седем области обявиха оранжев код – Vihrogon.bg\nЖегата се завръща, в седем области обявиха оранжев код\n12:44 / 08.08.2021\nОранжев код за горещо време е обявен за утре, 9 август, в 7 области на страната – Видин, Плевен, Ловеч, Велико Търново, Пловдив, Пазарджик и Благоевград, в която се очакват температури до 40 градуса. В останалата част от страната, с изключение на крайните източни райони, е в сила жълт код, съобщават от Националния институт по метеорология и хидрология.\nПрез нощта ще бъде ясно и тихо. Утре отново ще бъде слънчево и горещо. Ще духа слаб, в западната част на Дунавската равнина временно до умерен, северозападен вятър. Температурите ще продължат да се повишават и преобладаващите максимални ще бъдат от 34° в североизточните райони до 40° в крайните югозападни, в София около 35°. Атмосферното налягане ще се задържи без промяна – малко по-високо от средното за месеца, сочи прогнозата на НИМХ.


Между кръста и петолъчката. Непознати софийски истории Искра Ценкова Книги онлайн книжарница\nМежду кръста и петолъчката. Непознати софийски истории - Искра Ценкова\nCopyright © 2010 iKnigi.com . All Rights Reserved. Между кръста и петолъчката. Непознати софийски истории Искра Ценкова


Видео: Вижте живота на жената, побран в минута...\nКакво Би Се Случило, Ако Не Виждахме Слънцето?\nНяма да повярвате какво се случва с организма...\nГрадските легенди продължават да бъдат важна част от живота на хората и са начин за разпространение на какви ли не страшни или забавни истории. Макар че част от тях се основават на истински случки и събития, повече градски легенди да измислица. Ето някои от най-популярните легенди, които може би сте чували:\nКървавата Мери продължава да плаши децата по света. Според историята, ако изключите осветлението, погледнете в огледалото и пет пъти повторите „кървавата Мери“, нейният дух ще се появи. Тази градска легенда много прилича на викането на Дама Пика, което е особено популярно в България.\nЧесто се вярва, че ако човек бъде ухапан от паяк по време на пътуване в чужбина, щом се върне у дома, в ухапаното място ще се излюпят малки паячета и ще започнат да пълзят по кожата. Това обаче не е истина, но едно ухапване от паяк може да бъде сериозно и да доведе до здравословни проблеми.\nКолата разяжда всичко\nСпоред един популярен мит Кока-Колата може да разяде почти всякакъв материал, включително и човешките зъби. Истина е, че сред съставките на напитката има и такива с киселинни свойства, но тяхното количество е много ниско, затова няма как колата да разяде каквото и да било.\nСтотинка, пусната от висока сграда, може да убие човек\nГрадската легенда твърди, че ако от висока сграда, например Емпайър Стейт Билдинг, падне стотинка, тя може да убие човек на улицата. Ако ви улучи стотинка, паднала от толкова високо, определено ще ви заболи, но със сигурност няма да ви убие.


Снежната кралица 3: Огън и Лед | Moreto.net - Варна\nСлед като геройски побеждава Снежната кралица и Снежния крал, Герда все още не може да намери спокойствие. Мечтата й е да открие родителите си, отнесени преди време от Северния вятър и семейството им отново да се събере. Затова Герда и приятелите й поемат на вълнуващо приключение, а по пътя се изправят срещу редица предизвикателства.\nTе откриват древен магически артефакт на троловете – Камъкът на желанията. От този моментът нещата започват да се развиват съвсем различно от първоначалния план. Дали Герда ще овладее мощните сили на магическите стихии и ще успее ли да събере отново семейството си? Отговорът ще научите тази година. Тази история съдържа всичките ви любими елементи: доброта, смелост, приятелство, любов към семейството и разбира се, щастлив край.


Русия и Турция с междуправителствено споразумение за Турски поток\n11 окт 2016 | 08:13 1532\nРусия и Турция подписаха междуправителственото споразумение за проекта за газопровод "Турски поток". Документът беше подписан от министрите на енергетиката на двете страни след края на преговорите между президентите Владимир Путин и Реджеп Тайип Ердоган.\nПрез декември 2014 г. Русия взе решение за изграждането на „Турски поток“, след като се отказа от строителството на газопровода „Южен поток“, свързващ руския черноморски бряг с българския, заради изискванията на Европейския съюз. Причината за отказа бе свързана с исканията на Брюксел „Южен поток“ да отговаря на изискванията на т.нар. Трети енергиен пакет.\nПреговорите по „Турски поток“ бяха прекратени в резултат на кризата в двустранните отношения, избухнала след свалянето на руския бомбардировач Су-24 в края на ноември 2015 г., припомня БГНЕС. С възстановяването на двустранните отношения работата по проекта продължи.\nТой предвижда строителството на газопровод по дъното на Черно море до европейската част на Турция и от там до границата с Гърция. Дължината на морската част от проекта е около 910 км, сухопътната част по турска територия – 180 км.\nСтойността на „Турски поток“ бе оценявана по-рано на 11.4 милиарда евро. В случай че проектът за газопровод бъде изграден, Русия значително ще намали своята зависимост от Украйна като транзитна държава.\nСъщо така Москва най-вероятно ще се откаже от така наречения "западен маршрут" за доставка на синьо гориво за Турция, който, освен през Украйна, минава и през България, от което страната ни ще понесе загуби за стотици милиони ежегодно.\nГазпром очаква разрешение за проучвания на Турски поток\nПутин и Ердоган разтопиха ледовете\nРусия е готова да реализира проектите Турски поток и Южен поток


Зорница Линдарева и Жени Калканджиева влизат заедно във ВИП Брадър?\nНачало Зад паравана Зорница Линдарева и Жени Калканджиева влизат заедно във ВИП Брадър?\nЛюдмила Велинова+ 30 юли 2014 3 коментара\nЗорница Линдарева и Жени Калканджиева ще са едни от вип персоните в новия сезон на култовото шоу по Нова телевизия „ВИП Брадър”?\nСъпругата на Тачо и неговата любовница ще живеят под един покрив в Къщата, научи HotArena.net .\nЖени Калканджиева и Зорница Линдарева заедно в шоуто\nАко това се случи, организаторите обещават много екшън, изобилие от пиперливи сцени, много мръсни тайни и кирливи ризи, които ще излязат на показ.\nНо само ако двете съпернички се съгласят да станат част от суперзвездите в Къщата.\nНа този етап обаче не е ясно дали миската Зорница Линдалева ще бъде в шоуто и ще живее ли с останалите съквартиранти. Шестата в света по красота също не е потвърдила със сигурност участието си в новия сезон на „ВИП Брадър”.\nЗорница е в преговори с продуцентите на шоуто и уточнява размера на хонорара си, е заявила самата тя пред вестник „България днес”. Но щом разбрала, че съперницата й Жени Калканджиева също има вероятност да участва в реалито, красавицата веднага поискала още по-голямо възнаграждение, научи Kluiki.bg.\nМис Екзотик 2010 Зорница Линдалева доби слава, когато за малко помачка чаршафите с Тачо. След като се раздуха любовната им афера, мъжът на шефката на модна агенция „Висаж” отпраши в Испания, за да поотихне бурята.\nСлед което последва раздялата. Скандалната моделка, която едва не разби брака на Жени Калканджиева после се върна при стария си приятел, който изтропа на Жени какви ги върши Зорница с мъжлето й. Последва гореща престрелка между Зорница Линдалева и Евгения Калканджиева из публичното пространство по различни медии и предавания.\nСлед като страстите поутихнаха, Зорница Линдарева написа във Фейсбук извинение към Жени Калканджиева. Шестата по хубост рицарски й отговори, че „всеки прави грешки и трябва да се прощава”. Но дали двете наистина са заровили томахавките?\nЗорница Линдарева е скандална и безцеремонна. Но и Жени Калканджиева е известна с пиперливия си език. Мис България 1995 където и да се появи, винаги подлага на изпитание тези, които са около нея. А когато двете са делили постелята с един и същи мъж?\nЕтикети: ВИП Брадър, Жени Калканджиева, Зорница Линдарева\n3 коментара по “Зорница Линдарева и Жени Калканджиева влизат заедно във ВИП Брадър?”\nтия двете са готови на всичко за пари!!!!!\nкой ли пък ви гледа вас!! Тъпотиии и простотии


Да изберем хубав коледен подарък | твоят Бизнес - списание за предприемчивите българи\nНачало » Lifestyle » Да изберем хубав коледен подарък\nКак да изберем идеалния е-четец? Ето няколко съвета, които ще ви помогнат да вземете най-доброто решение. За да направите избор първо си отговорете на няколко прости въпроса:\nЗа какво ще се използва електронния четец?\nДали само за четене или също така за работа с текста? На пазара се предлагат множество модели, които притежават допълнителни полезни възможности. Например вградена камера, която позволява на потребителя да снима част от текст и след това да го конвертира в текстови формат, функция, която е полезна при работа в офис или при учене. Благодарение на специален софтуер е-четецът разпознава ISBN (Международният стандартен номер на книга), което позволява бързото и лесно намиране на всяка електронна книга в Интернет книжарниците, както и допълнителна информация за нея.\nКъде и кога предпочита да чете човекът, за когото избирате е-четец?\nНякои хора предпочитат да четат в леглото вечер преди да заспят, други четат в транспорта, на път за работа. Затова описанието на най-подходящия е-четец зависи от това къде и кога четем най-често. Ако предпочитате да четете вечер, вие със сигурност имате нужда от е-четец с подсветка. На тези, които четат „на път” ще е подходящ компактен и лек е-четец. Можете да изберете устройство, на което да четете спокойно докато релаксирате във ваната – дори да го изпуснете във водата, водоустойчивият четец няма да пострада.


Вова, Володя, Владимир Путин. Кристина Курчаб-Редлих - Издателство Сиела\n» Книги » Вова, Володя, Владимир Путин\nАвтор: Кристина Курчаб-Редлих\nДата на издаване:Май 2019\nКорична цена:29.9 лв.\nЕдва ли има човек на планетата, обвит в толкова мистерия, колкото президентът на Руската федерация Владимир Путин. Сега обаче полската журналистка Кристина Курчаб-Радлих повдига завесата на тайните.\nТя живее в Русия в периода 1990–2004 г., пряк свидетел е на ерата Елцин и на възхода на Путин – и свързаната с него война в Чечения. Наричана „полската Политковская”, тя е носител на множество журналистически награди за статиите, книгите и документалните си филми. Номинирана е за Нобелова награда за мир през 2005 г.\nВ тази безпрецедентна по мащаб и задълбоченост биография ще прочетете смайващи и подкрепени с документи и свидетелства подробности за:\n· загадките около детските години на малкия Вова и какво прави той, за да ги прикрие;\n· работата му за КГБ и какви задачи има в Източна Германия около падането на Берлинската стена;\n· участието му в управлението на Санкт Петербург, свързано с невиждани по мащаб корупция и контрабанда;\n· влизането му в полезрението на Елцин и издигането му до директор на ФСБ;\n· кой носи отговорност за атентатите в жилищни блокове, които дават възможност на Путин да се изяви като безмилостен лидер във войната в Чечения;\n· какво се случва около потъването на подводницата „Курск”;\n· терористичните атаки над театър „Дубровка“ в Москва и над училището в Беслан, както и бруталните „спасителни” действия;\n· връзките между руските тайни служби и „Ал Кайда”;\n· войните с Грузия, Украйна, окупацията на Крим;\n· смазването на опозицията и протестите срещу властта в Русия;\n· процеса срещу „Пуси Райът” и използването на руската православна църква като политически инструмент;\n· подкупването на принца на Монако Албер II, за да се осигури домакинството на олимпиадата през 2014 г.\n· успехът на Путин в омайването на редица западни лидери – Джордж У. Буш, Жак Ширак, Силвио Берлускони, Герхард Шрьодер и др.;\nубийствата на Саша Литвиненко, Борис Берзовки, Анна Политковская, Борис Немцов и др.\nПосвещавам тази книга на паметта на онези, с които благосклонната съдба ме срещна по руските пътеки и на които злата съдба отне живота: Анна Политковская, Наталия Естемирова, Галина Старовойтова, Сергей Юшенков и Юрий Шчехочихин.\nВ царското имениe от XIX век в местността Ново Огарьово край Москва, до реката със същото име, почти всекидневно от 2000 година някъде около осем и половина сутринта се буди невисок мъж. Малко след пробуждането, облечен с тренировъчен екип от копринено-памучна материя, започва да тренира в специално построена за него тренажорна зала. По време на упражненията гледа по телевизията последните новини по няколко местни канала. След тренировката отива в басейна. Понякога плува само хиляда метра, понякога повече. После идва време за вземането на вана в по-малки басейни: горещата вода е 40 градуса, студената – 12.\nНа масата със закуска, сервирана в бял порцелан, сяда около пладне. Менюто е по-скоро скромно: каша с йогурт или извара с мед, кашкавал, масло. И коктейл с тайнствено съдържание, най-вероятно сок от цвекло и хрян.\nПосле мъжът отива в кабинета си, където под знамето на Руската федерация и държавния герб отваря папка с най-спешните документи за подпис. После поглежда в папката със секретни документи...\nАко този ден отиде до най-важната от стаите в крепостта, оградена с дълга 2235 метра стена с дебелина, достигаща до шест метра, то десет-двайсет бронирани коли се понасят с вой на сирени по улиците, на които вече предварително е спряно движението. До местоработата си достига с предназначен само за него асансьор и предназначен само за него коридор. Работи дълго, често до полунощ. А се случва и подчинените му да бъдат викани късно вечер в резиденцията му край града.\nКогато си отидат, остава сам. Някога тук са тичали деца, шетала е жена. До неотдавна приятелски го е бутала с нос добре гледана черна лабрадорка. Но и нея я няма...\nКакъв е работещият в крепостта, от години налагащ на света своята воля загадъчен самотник от Кремъл, Владимир Владимирович Путин? И каква държава стана Русия под неговото управление?\nДЕТСТВО ОТ КУЛИСИ\nЕдно... Малък бял самолет се понася във въздуха. Две... Рязко се накланя наляво. Три... Преди да преброим до десет, може би до дванайсет, се забива в бетона.\nДевети март 2000 година е. Часът е осем и четирийсет и една минути. Летище Шереметиево. Загиват девет души, сред тях – освен членовете на екипажа – две известни в тогавашна Русия личности: Зия Бажаев и Артьом Боровик. Зия Бажаев е собственик на голямата нефтена компания „Алианс“, необикновено способен предприемач, държавен деец, инициатор на множество благотворителни събития. Артьом Боровик е ръководител на холдинга „Строго секретно“, издаващ вестник със същото заглавие, както и списанието „Версия“, а също така автор на телевизионно предаване – също със заглавието „Строго секретно“. Журналист, известен със своята добросъвестност и смелост.\nОт останките на самолета изчезват мобилните им телефони. Изчезва и папката с документи на Боровик.\nРазследването от самото начало е маркирано с гриф „Строго секретно“.\nВ отрупан с книжа кабинет в Общоруския институт за авиационни материали срещу възрастен господин с много намръщено, симпатично лице седи светлокоса жена, страшно учудена. Главната редакторка на вестник „Строго секретно“ Галина Сидорова разговаря за проблемите на руския авиационен отрасъл с Йосиф Фридляндер, един от най-големите в страната специалисти, занимаващи се със сплавите на металите, използвани в авиацията. Този деветдесетгодишен към онзи момент човек е участвал в работата на комисия, разследваща причините за практически всички авиокатастрофи в течение на няколко десетки години. Включително и за катастрофата на Як-40 от девети март 2000 година. Галина Сидорова е учудена, защото възрастният господин току-що е казал: „В моя сейф има документи, свързани с тази катастрофа, но не мога да ги покажа. Гриф „Строго секретно“. „Учудена, попитах – пише тя – как е възможно, та нали официалните резултати от работата на комисията вече са публикувани, в отговор на което Фридляндер само разпери ръце. Ясно беше, че този учен, през по-голямата част от живота си работил в някоя от институциите, обвързани с държавната тайна, не можеше да сподели с мен своето знание“. „Ще помисля как да го направя“ – каза ми на прощаване. Ала макар че разговаряхме още неведнъж, а Йосиф Наумович ми се обаждаше дори да ми честити празниците, непрекъснато тъжно повтаряше: „Все още не мога“. (1)\nЙосиф Фридляндер починал през 2009 г. Съдържанието на неговия сейф е било иззето и унищожено от службата за безопасност на института.\nГалина Сидорова, извънреден и пълномощен посланик, член на Съвета за отбранителна политика, а от 2012 г. и директор на Изпълнителния комитет на Международния институт на пресата, е трудно да бъде обвинена в конфабулация.\nНачалото на кампанията за президентските избори на Владимир Путин е лятото на 1999 г., а кулминацията – зимата на 2000 г., от началото на януари до края на март.\nПо телевизията и вестниците е пълно с Путин. Количеството обаче не преминава в качество: знае се много повече какво е правил в живота си, къде е работил, но всъщност не се знае кой е. Невинният въпрос „Кой е мистър Путин?“, зададен на руски политик от американската журналистка Труди Рубин на Икономическия форум в Давос през януари 2000 г., не дочака отговора си и продължи да кръжи във въздуха. А свободата на словото, разпиляна по времето на президента Елцин, тогава все още я има, далеч не във всички печатни издания и телевизионни програми доминира тонът на адорация.\nЕто например в списанието на Артьом Боровик „Версия“ от осемнайсети януари 2000 година се появява текст с немското заглавие Das ist Putin с негова снимка с шапката на немски офицер от времето на Втората световна война. Авторите се опитват да разплетат няколко не особено ласкателни за героя загадъчни събития от по-ранните етапи на неговия живот. Неочаквано най-загадъчният период, за който се споменава в края на статията, е този, който изглежда най-невинен: детството на Путин. Повечето информация именно по тази тема е пълна тайна.\nРазгадаването на една от загадките изглежда като в долнокачествен сериал. Някои повярвали в него, други не. Добре е да се уповаваш на вярата, когато не можеш да се обърнеш към доказателства. Но когато можеш, си струва да се запознаеш с тях.\nСпоред този долнокачествен сценарий началото на живота на президента е изглеждало съвсем различно от това в официалната биография: баща му не е същият, майка му не е същата, мястото и датата на раждане не са същите. Пита се обаче дали изобщо трябва да ни засяга скритото зад тези факти чуждо нещастие? Дали не би трябвало по-скоро да вдигнем рамене и да не обърнем внимание на проблема? За политиците има значение поведението на другия политик, а не какво се крие зад неговата метрика или психологична подплата. За наблюдателите обаче, за журналистите и биографите въпросът защо политикът се държи по един, а не по друг начин има огромно значение. Още повече ако неговото поведение оказва влияние върху съдбата на други хора, на обществото, на света. Има политици като Ганди или Хавел, има и такива като Хитлер или Сталин.\nАксиоматично е твърдението, че щастливото или поне нормалното детство предвещава по-добра съдба от нещастното и ненормалното. Явно не всички, на които е било дадено щастливо детство, са израснали като порядъчни хора, като и не всички, които не са имали този късмет, са станали злодеи. Така или иначе, като се търси отговорът на въпроса защо някой е такъв, какъвто е, е невъзможно да не се надникне зад кулисите на неговото детство.\n„Да, аз съм майката на Володя“ – признава пред грузинския вестник „Алия“ Вера Николаевна с моминска фамилия Путина, живееща от няколко десетки години в Грузия, в селото Метехи. Началото на януари 2000 година е. В Метехи от години вероятно още по-често, отколкото в Тбилиси, няма ток (в столицата понякога го няма за две седмици, появява се за кратко и пак изчезва). Повечето жители имат телевизори, но хората са се отучили да ги пускат. Често няма дори керосин за лампите. Провинцията в Грузия живее своя тежък, беден живот. Малко я вълнува политиката на тогавашния президент Шеварднадзе, а още по-малко – делата на Русия, от която Грузия е успяла да се отдели преди около десет години. Затова новогодишният фойерверк, с който на 31 декември попарва руснаците президентът Елцин, назначавайки за свой наследник Владимир Путин, остава незабелязан в грузинското село.\nДо признанието на Вера Путина може би изобщо не би се стигнало, ако в Метехи не се бяха появили хора, особено заинтересувани от нея и от семейството на нейния съпруг Георгий Осепашвили. Пристигналите разпитвали за сина на Вера, Володя, който дошъл тук като малко момченце, живял със семейство Осепашвили и изчезнал, когато бил почти на десет години. Пристигналите молели също да им покажат снимки на малкия Вова, а после взели всичките, някои от които дори без знанието на собствениците им. Нямало много такива, само няколко. Едва тогава жителите на Метехи си дали сметка за метаморфозата на техния Вова във Владимир Владимирович Путин.\nМоже би всичко би приключило със селската суматоха, ако на 3 януари 2000 година в представителството на Чеченската република Ичкерия в Тбилиси не идва някакъв грузинец с информация, че съвсем наблизо, в село Метехи, живее истинската майка на Владимир Путин, която може да им доведе срещу половин милион долара. Чеченците, които вече знаели от интернет биографията на кандидата за президент на Русия, му се присмели. В биографията черно на бяло било написано, че майка му вече от година не е между живите.\nЗапочнали да гледат на случая по-сериозно, когато към края на разговора разбрали, че гостът е от спецслужбите на Грузия, които искат да се избавят от тази неудобна личност чрез чужди ръце. По това време чеченските похитители били добре познати, така че приписването на още едно похищение на тяхна сметка не би учудило никого и те не биха имали и най-малки шансове да докажат своята невинност, особено в условията на водещата се в републиката война.\nГрузинецът сложил на масата стара снимка на топло облечено дете и експертиза, потвърждаваща, че това е детска снимка на Владимир Путин. После пуснал магнетофон, от който започнали да се леят записи на разговори със селяни, спомнящи си сина на Вера, Вова, който години наред живял сред тях. Чеченците осъзнали, че ако Вера Николаевна с моминска фамилия Путина действително е истинската майка на бъдещия президент на Русия, би трябвало във връзка с това да е доста неудобна за него личност и може да є се случи нещо лошо.\nСъщо така станало ясно, че откритите по време на предизборната кампания сериозни и на всичкото отгоре доста пикантни лъжи в биографията на президента може да са мина, от която кандидатът за власт в Кремъл може и да не хвръкне във въздуха, но заради която имиджът му може сериозно да пострада. Това би зарадвало всички противници на Путин, особено чеченците. От половин година руските бомби разбивали страната им на пух и прах, по нея бродели танкове, а гражданите били тормозени почти на всеки войскови пост – всичко това по заповед на провеждащия „антитерористична операция“ Владимир Путин.\nНачалникът на Чеченския информационен център в Тбилиси Хизир Алдамов незабавно се посъветвал със своя шеф Ваха Ибрагимов и двамата решили да проверят чутото и ако достоверността му се потвърди – да го разгласят. Само така биха се сдобили със застраховка за себе си и за Вера Николаевна. За разгласяването обаче са били необходими – освен твърденията на жителите и на самата Вера – материални доказателства, най-малкото във вида на снимки, а те вече са били иззети от някого в селото.\nЧеченците отишли при Вера Николаевна заедно с журналистите от грузинския вестник „Алия“.\nВ село Метехи, близо до училището, има малка къща, а до нея обрасла с лози беседка. Там Ваха Ибрагимов за пръв път среща дребната жена с енергични движения и светли, дълбоко разположени очи.\n„Неловко ми е да си спомням за всичко това – казва уплашената в присъствие на журналистите Вера Николаевна. – Трудно е да се връщаш към старите грешки, прегрешения... Та вече е минал половин век.“ (2)\nИ все пак опитва да говори. Започва, като напевно вкарва руски думи в гърлената грузинска реч, опитва се да вмести цели години в няколко прости изречения. Светлосините є, посърнали очи ту проблясват, сякаш осветени отвътре, ту помътняват, замрежени от сълзи, беззъбата уста се разтяга в усмивка или се стяга в плач.\n„Родена съм...“ – започва тя и веднага прекъсва, става, отива във вътрешността на къщата и се връща с пожълтял, измачкан паспорт. (3)\nВера Николаевна Путина е родена на 6 септември 1926 г. в село Теречино, близо до малкото градче Очор, в Пермския край в Урал, като единствено момиче сред четирите деца на Анна Илийчина и Николай Иларионович Путини. След войната решила да учи в градския Техникум за механизация на селското стопанство. В онези следвоенни времена на училище ходели ученички, до неотдавна вършили мъчителна работа в оръжейни фабрики, и ученици, току-що разделили се с карабините. Повечето от тях били жени, а не девойки, и мъже, а не юноши. Точно там се срещнали порасналата вече Вера Николаевна и Платон Привалов, един мъж, чиито име и фамилия и днес все още трудно минават през гърлото є.\nИзвестно време живели заедно. Вера била сигурна, че ще се оженят. Вече била бременна, когато...\n„Той получи колет с някакво ядене – спомня си тя. – Беше заминал за няколко дни и аз отворих колета. А там сланина и писмо от жена му. Когато се е върнал, мен вече ме нямаше. Избягах при родителите си.“\nИзвънбрачното дете не било голям проблем в следвоенна Русия. Родителите приели дъщеря си без упреци и навярно са се радвали на раждането на внука им през септември 1950 г. Година по-късно Вера, тогава вече техник електромеханик, отишла на практика от студения Урал чак в горещия Узбекистан, в Ташкент. До работническия хотел, където живеела, имало заводски клуб, където идвали войници от близката армейска част, сред тях – Георгий Осепашвили, красив грузинец. Така се запознали. Грузия, страна на портокали и лозя, станала за жителите на бедната следвоенна Русия страна на мляко и мед, затова Вера без възражения повярвала на приказките на Георгий, че е богат и има голяма къща в Тбилиси.\nВ суровия Урал, където е израснала, сигурно не се е говорело много за дивите фантазии на хората от Кавказ, затова, когато Георгий казал: „Напускам армията, трябва ми жена, не искам да бъда сам вкъщи, майка ми почина, баща ми се ожени отново“, Вера взела решението си за три дни.\n„Всичко стана толкова бързо“ – въздъхва тя след години. Може би защото, когато по-рано, по време на Святки – според обичая, който го има от векове в Русия, – преди празника на тримата влъхви, гадала и видяла в огледалото облечен с мундир мъж, подобен на Георгий, а може би защото той искал да бъде с нея, въпреки че тя има дете от друг, а може би просто се влюбила... Така или иначе не избягала от село Метехи, където Георгий нямал дори собствена колиба, а в бащиния му дом вместо под имало пръст, не избягала, а само след година помолила майка си да доведе там сина є. Ана Илийчина го направила въпреки съпротивата на бащата на Вера, който не се примирил с избора на единствената си дъщеря. Този стар комунист като че ли мразел Сталин (който бил грузинец), а Грузия смятал за чужда и дива страна, където можеш да прекараш почивката си, но не и целия си живот.\nТочно на това място свършва прологът на написания от съдбата сценарий за Вера Николаевна Путина, по мъж Осепашвили, в главната роля и на сцената излиза истинският герой.\nОще не бил навършил три години, когато за пръв път изгубил почва под краката си. Бил изтръгнат от уютното си родно огнище в Теречино, от обятията на жената, която сигурно е смятал за своя майка, и мъжа, който му е бил като баща, и се озовал там, където всичко му е било чуждо: нова майка, нов баща, нов дом. Психолозите твърдят, че сред факторите, които най-много влияят на емоционалното развитие на детето, особено тригодишното (сред тях спокойствие, нежност, задоволяване на потребностите), най-важната е потребността от безопасност. (4) И щом „върху липсата на чувството за безопасност в най-голяма степен влияе раздялата с най-близките хора, а и колкото е по-малко детето, толкова по-силно я преживява, защото тогава връзката му с най-близките му хора е най-силна“ (5), можем да си представим шока на малкия Владимир след транспортирането му на грузинска земя. Нервната система на тригодишното дете все още е слаба, а започналите да се формират собствено аз и вяра в себе си – доста крехки. Лесно е на този етап да укрепнат или да се потиснат. В последния случай според психолозите могат да настъпят сериозни разстройства, склонност към лъжи, агресия и дори психопатично поведение.\nНо нали майката е дала на сина си повод за копнеж и любов, значи може да не придаваме прекалена тежест на крякането на специалистите по човешката душа? Детето нали е имало дом? Имало е, макар и беден. Майка? Също, и то любяща. Освен това светлокосото и светлооко момченце се харесвало на новото си семейство, може дори да се каже, че му е било любимец. Навярно затова във времената, когато фотографските апарати се срещат рядко по селата, някой е направил на малчугана снимка. Лицето на Вовочка на нея не е щастливо. Пастрокът му Георгий е подарил тази снимка на брат си Вахтанг, живеещ в Гори. На обратната страна с неумел почерк е написано на руски: „За спомен на Нина и Вахтанг от Гога. Синът ми Вовка. Вовка много плачеше, не искаше да се снима, взе звънчето на фотографа и вкъщи, вкъщи... И така, вместо герой и воин, оказа се ревльо този Вовик“.\nДори и на момчето там да му е било добре или поне сносно, това е било за кратко. Георгий работел в тухлен завод и тъкмо довършвал новата си къща. Вера Николаевна очаквала дете. На построка чуждото дете започнало да му пречи. А междувременно то свиквало с преследващата го дума nabiczwari, безродный, или без семейство, неизвестен баща, извънбрачно дете. Кавказ си е Кавказ, има си свои закони. Извънбрачното дете не се вмества в тях. Жената, която го е родила – също. Колкото по-голямо ставало момчето, толкова по-болезнено се убеждавало то в това.\n„Биеше ли го пастрокът му?“ – пита Ваха Ибрагимов Вера Николаевна.\n„Да го бие – не го биеше, но не го искаше тук“ (6) – отговаря жената.\nА какво друго да каже за мъжа, с когото е преживяла хиляди дни и нощи и който се върти някъде тук наоколо... След години, събирайки с гребло сухите листа около гроба, Вера Николаевна ще каже: „Свадлив беше [...]. Имало е и трудни времена. Но винаги сме били заедно [...]. Той имаше нужда от мен [...]. Когато се биеше с някого, не разговарях с него месеци наред. Но той търсеше сдобряване, не аз [...]. Такъв беше нашият брак. И хубав, и лош. От всичко по малко. Такъв живот... Сама себе си не разбирам“. (7)\nА какво има тук за разбиране? Избледнелите вече днес емоции някога са били ясни и изразителни, това е било любов.\nВ Метехи е достатъчно да се отдалечиш от къщата на Вера Николаевна, да заговориш двама-трима отдавнашни съседи и да попиташ за малкия Вова, за да чуеш:\n„О, тук, до тази къща, където живееше, често клечеше, облегнал се на стената, и мълчеше. Горкото момченце [...]. Вера го бранеше, но Георгий го биеше, биеше го с каиш. И си попийваше [...]. Когато Вова беше заключен вкъщи, страшно измръзваше и започваше да крещи, а тук стените са тънки: „Лельо Лилия, лельо Лилия, помогни! Тук е страшно студено!“. Тъжно беше това“. (8)\n„Случвало се е Гога да го бие с тояга и да го изгони от вкъщи на студа, а той се скъпеше за дрехи, макар и да не бяха толкова зле у тях: момчето винаги ходеше с летните си панталонки – спомня си съседът на Осепашвили, Мамуко. – Никой не обвиняваше за това Гога. Че на кой му се занимава с чужди деца? Особено ако всички ти се подсмиват зад гърба. Разправят: „Домъкна Верка извънбрачно дете, а от кого – не помни“. Гога дълго време търпеше това, но накрая се пречупи.“ (9)\n„Откакто се преселихме, живеем като съседи – спомня си Дали Гризишвили. – Вова тогава беше навярно на пет годинки. Бяхме връстници. Той дребен, светлокос, движенията му бяха бързи, енергични, като на майка му... Не знаех, че се казва Владимир. Викаха му Вова. Всички го знаеха под това име. Беше ми жал за него, живееше много бедно. Винаги му давах ябълки, круши, грозде, защото имахме лозя. Той вземаше всичко. Обикновено ме чакаше на същото това място, близо до тяхната порта, знаеше, че винаги съм отмъкнала нещо за него [...]. Неведнъж сме си играли заедно. Беше един такъв тъжен [...]. Често ходеше на риболов [...]. Знаех, че не е син на Георгий. Много се сърдеше и плачеше, когато като дете му се подиграваха заради майка му, не можеше да понася това. Селяните знаеха, че това го дразни, тормозеха го, надсмиваха му се, а той вземаше това много навътре и плачеше.“ (10)\n„Тихо, тъжно, затворено дете – чул Ваха Ибрагимов от Нора Гоголашвили, учителка на първите класове в основното училище в Метехи. – Учеше се много добре. А от игрите най-много обичаше борбата. По-късно се записа на самбо [...]. Ходеше със закърпени дрехи [...]. Купувах му учебници. Тежко им беше. Казвах на майка му, че ако го даде за осиновяване, с охота бих го взела. Много му беше тъжно. Лепеше се за мене като коте.“ (11)\n„Казват, че сте били единственият приятел на Вова, че и двамата сте били отличници, вярно ли е?“ – заговаря Ваха Ибрагимов Габриел Даташвили. „Да. Освен мен Вова фактически нямаше приятели.“ „Беше ли кавгаджия? Пакостеше ли?“ – продължава да пита Ибрагимов. „Не, напротив, беше тихо, затворено момче. След часовете често ходеше с въдица на реката, сам. Понякога идваше при мен и си играехме заедно или на война, или на фехтовка се учехме, ритахме топка и се борехме. Той беше по-добър в това заради онова негово самбо.“ (12)\nЕдин ден Вовка изчезнал. На ужасената Вера Николаевна било казано, че повече няма да го види. Междувременно почти десетгодишното момче било предадено в дома на бездетен майор в Тбилиси. Ролята на доставчик поела сестрата на Георгий. Отстъпила обаче на молбите и след два дни казала на майката адреса на сина є. Какво е можела да направи тази майка, освен да го изпрати колкото може по-надалеч оттам? В родния му дом в Урал.\n„Много исках да остана в Урал – казва тя след години на журналистите. – Исках да остана с Вовка, да се отърва от този селски живот, исках да се уча... Но можех ли? В Метехи ме чакаха две дъщери, а Георгий след два дни изпрати телеграма: „Веднага се връщай!“. И заплашваше да ме доведе с милиция... Фактически се получи така, че замених Вова срещу момиченцата.“ (13)\nПреди отпътуването си малкият Путин подарил на единствения си приятел, Габриел Даташвили, своята снимка с подпис: „За спомен на Габриел от Вова“.\n„Толкова години я пазих – казва Габриел. – Наскоро я търсих, но е изчезнала. Нямам представа как и къде. Но ако Вова Путин си спомня живота в Метехи, трябва да помни и мен.“ (14)\n„Вовка страшно плачеше, когато си тръгвах. Сърцето ми се пръскаше, но дори не го прегърнах. Но и в най-страшния ми кошмар не би могло да ми се присъни, че се сбогувам с него завинаги“ (15) – казва пред камерата Вера Николаевна, а сълзите една след друга търсят път сред бръчките и гънките на лицето є.\nНа 20 януари 2000 година Ваха Ибрагимов се обажда от Тбилиси в Москва на познатия си чеченец Зия Бажаев, който пита:\n– Чу ли? В Грозни е пъкъл. Руснаците използваха химическо оръжие. Направиха от нас полигон!\n– А какво може да се очаква от армия с такива командири?\n– Като че ли Путин е kuthla [чеч. „извънбрачен“ – б. авт.].\n– Чух. Мислиш ли, че е истина?\n– Истина е – отговаря Ибрагимов. – Разговаряхме с майка му, доведената му сестра и свидетели на детството му.\n– Това би било бомба в Москва! Нали сега е предизборната кампания – въодушевява се Бажаев.\n– Но в Москва никой няма да рискува с такава тема – усъмнява се Ибрагимов. – Всички там са побъркани на тема Путин.\n– Аз обаче ще опитам – заявява Бажаев.\nСлед три дни настъпва поредната сцена в драмата и на 23 януари от Москва в Тбилиси звъни Зия Бажаев и тържествено обявява, че Артьом Боровик от телевизионната програма „Строго секретно“ се е заинтригувал страшно от темата и смята, че това е „истинска бомба“, но при условие че се намерят някакви снимки, защото без тях „нещата ще бъдат представени така, сякаш някакво западнало Метехи иска да си припише заслугата за възпитанието на бъдещия президент на Русия“. (16) Препоръчва също това проучване да не се афишира и да не телефонират, когато успеят да намерят снимките.\nИзглеждало, че това е неизпълнима задача.\nОтминал февруари. Времето напредвало. Времето е враг на онези, които чакат, онези, които бързат, и онези, които мечтаят – както там и тогава, – че истината ще успее да разтърси света. Онзи далечен свят, в който дългата жълта сграда на някогашното КГБ, преименувано сега на ФСБ, на площад „Лубянка“ и елегантните кабинети на Администрацията на Президента на Руската федерация на площад „Стари“, и парадните кремълски зали, украсени в цветовете на бойна операция „Наследник“.\nОперацията ще завърши с изборите на 26 март. И няма да є попречи някаква си буря в чаша метехска вода.\n„През целия период на работата в Метехи, а и в Тбилиси, чувствахме как могъщи сили се опитват да ни пречат – спомня си Ваха Ибрагимов. – По онова време, когато вече се водеше войната на Русия с Чечения, на посланика на Чеченска република Ичкерия в Тбилиси, до неотдавна третиран така, както, да речем, посланика на Франция, му беше отнет дипломатическият статус и имаше правата на обикновен жител на Грузия. Все се появяваха господа в цивилни дрехи, изискващи да приключим визитата си в Метехи, и ни заплашваха с големи неприятности, ако не го направим. Нямаха официални искания по този случай. Правеха го по молба на шефовете си, колегите на бившия началник на КГБ Игор Гиоргадзе. Същия, който, обвинен в покушението срещу президента Шеварднадзе, успява да избяга от Грузия и да се скрие в Подмосковието във вила, охранявана от местните спецслужби. Гиоргадзе и Путин са се познавали добре: завършили са същата московска академия на КГБ, макар че Гиоргадзе – по-рано. Именно той подарява на Путин кавказката овчарка Малиш, която може да се види на много снимки на Путин от онова време. Самите гебешници [това е популярното название в Русия на функционерите на КГБ – б. авт.] не идваха чак до Метехи, явно се бяха успокоили, след като са взели на хората снимките на Вова и са им забранили да говорят за тях.“\nНе се успокоили обаче чеченците и някои грузински журналисти. Давид Кикалишвили от телевизия „Рустави 2“ имал късмет: попаднал на живеещата в Тбилиси доведена сестра на Путин на име София веднага след като є се удало да се сдобие със снимка на брат си от познатгебешник. Точно онази снимка, с посвещението: „За спомен на Габриел от Вова“, изчезнала от дома на Габриел Даташвили, била показана в програмата на Кикалишвили „60 минути“. Чеченците се сдобили с копие. Следващият сюрприз осигурил самият Георгий Осепашвили: от брат си Вахтанг от Гори докарал направената преди почти половин век снимка на момченце с нещастна физиономия, снабдена с бележката за Вовка, че се е оказал ревльо.\n7 март 2000 г. е. Отново звъни телефон.\nОт гледната точка на Ваха Ибрагимов:\n„В Тбилиси с радост крещях в слушалката:\n– Има снимка! Получи се! Въпреки всичко!\nВ Москва се радва Зия:\n– Отлично! Голям успех! Трябва бързо да се предаде тук. Пригответе се. След два или три дни Артьом ще ви се обади и ще каже кого и кога ще прати за материалите. Бърза, вече подготвя програмата в телевизията.\nОт Тбилиси добавят още:\n– За Артьом имаме още важни материали от 1999 г. За взривяването на блоковете. А в Метехи ще отидем с хуманитарна помощ. Ще я дадем на Вера Николаевна.\n– Страхотно! – радват се в Москва. – Ще бъде отличен фон за програмата на Артьом. Само съберете колкото може повече журналисти.\n– Ясно! – отговарят в Тбилиси.“ (17)\nСъбеседниците приключват и спокойно пускат телефоните в джобовете си.\nКато че ли всеки с различно усещане. Ваха Ибрагимов участва в тези събития не заради себе си, а – колкото и патетично да звучи – заради чеченския народ. Докато Зия Бажаев, макар и също чеченец, подготвя целия този сензационен епизод с по-далечен план, като нещо, което може евентуално да попречи на предизборната кампания на нежелания кандидат за президент. Защото Зия Бажаев е бил преди всичко бизнесмен, неговата компания „Алианс“ вече добре се е закрепила на Запад, а откакто е реанимирала Херсонската рафинерия, една от най-големите в Украйна, е спечелила мощни позиции в нефтения отрасъл в Русия и цялото постсъветско пространство. Наетият за полета Як-40 по рутинно разписание е трябвало да вземе Бажаев. Освен това в планирания за 9 март полет не е имало нищо особено. Чак до момента, когато в късния следобед на 8 март Артьом Боровик неочаквано сменил московските си планове с киевски, взел телефона, набрал номера на Бажаев и казал: „Утре ще летя с теб“.\nЗащо е променил плановете си? Може като собственик на холдинга „Строго секретно“ да е искал да доуточни условията на приемането през Бажаев на писмото на „Версия“? Но нали са се виждали често и всичко по случая вече е било уговорено... Сигурно е искал лично да вземе неизвестните документи от септември 1999 година, свързани с неотдавнашните терористични атаки, разтърсили Русия: властта ги е приписвала на чеченците, макар че противниците є виждали в тях ръката на ФСБ. Документите, подготвени от Ибрагимов, биха могли да потвърдят тези догадки. Несъмнено се е интересувал и от тайната на детството на Вова. Нейното разкриване би допълнило серията критични към Путин статии, които вече са били публикувани в принадлежащите му списания. Имал обоснована надежда, че огласяването на неприятната тайна на кандидат-президента ще промени неговите шансове в предстоящите избори. И може би по всички тези поводи е предпочитал да телефонира до Тбилиси от Киев, а не от Москва, където – както разкрил пред Николай Зятков от вестник „Аргументи и факти“ – след последните публикации на тема Путин до такава степен се почувствал в опасност, че си осигурил лична охрана. Един от охранителите си спомня, че сутринта на 9 март 2000 година Артьом Боровик излязъл от дома си в прекрасно настроение. И с такова настроение се издигнал във въздуха в онзи Як-40 с номер 88170.\nА в Грузия същия ден от сутринта Ваха Ибрагимов се мятал като във вряла вода, подготвяйки огромен прием за очакваните гости. Съгласно поръчението „Събери колкото може повече журналисти“, уведомил когото успял – местни и чуждестранни журналисти, без руски. Очаквали се около петдесет души, а според кавказката традиция масата за гостите трябва да бъде богата, дори и в бедните села.\nОчакването обаче било безрезултатно.\n„От двата автобуса, които се появиха на пункта при Панкиското дефиле, грузинските власти не пуснаха нито един журналист. Под ескорта на милиционерски коли с почти изцяло затъмнени стъкла те бяха отведени обратно, без да спират никъде по пътя. Това беше още по-странно заради факта, че никой до този момент не беше имал трудности с придвижването до Метехи“ (18) – спомня си Ваха Ибрагимов.\nКъсно вечерта, след като се върнал в отдалечения си на много километри дом, пуснал телевизора си и чул: „Днес сутринта на летище Шереметиево...“.\nИбрагимов останал сам в цялата история.\nРазгласяваната от него новина от Метехи навсякъде била обявявана като чеченски предизборен компромат. Междувременно на 13 март експлодирала отдавна обявяваната от медиите бомба: излязла малка книжка със скромното заглавие: „От первого лица. Разговоры с Владимиром Путиным“ („От първо лице. Разговори с Владимир Путин“) (19). Трябвало да послужи като визитна картичка на непознатия за народа герой. Към нея била приложена снимка на ученика Вова на възраст около четиринайсет години. Ваха Ибрагимов намерил снимката в интернет и веднага се понесъл с нея към Метехи. Предполагал, че разликата във вида на почти десетгодишното момче, което е напуснало селцето, и четиринайсетгодишното на снимката не може да е голяма, и бил любопитен за реакцията на хората, спомнящи си Вова. Филмирал срещите си с тях.\nНай-изненадана била Вера Николаевна: едва мярнала снимката, завикала: „Той е, той е!“, избухнала в плач и избягала. Други казвали (също пред камерата): „Това е той! Ясно, че е той!“. Викали: „Хиляда процента Вова“. Или свивали рамене: „Ами прилича си, но не бих си заложил главата“. Или: „Не мога да твърдя, че е същият. Знам само, че във втори клас седях на един чин с момче, на което му викаха Вова, а фамилията му беше Путин. В четвърти клас вече го нямаше в нашето училище“. Старите жени си изтръгвали снимката от ръцете и говорели: „О, Вовка се намери, а Верка така се вайкаше, че го е изгубила завинаги“. Някакъв старец си спомнил, че му измъкнал рибарска кукичка от пръста, друг – че си играели с него или ходели задно на риболов...\nНедружелюбната към чеченеца доведена сестра на Владимир, София, физически много подобна на него, крещяла, че ако на брат є му се случи нещо заради тях, ще ги убият, но когато се успокоила, признала, че когато видяла за пръв път Владимир Путин на телевизионния екран, едва не припаднала. И че някъде преди двайсет – двайсет и пет години го потърсила чрез Пермската милиция и изпратила телеграма до село Терехино, откъдето най-напред є отговорили, че вече го няма там, а после – да не го търси повече. А тя има много въпроси към него, защото в службата вече я гледат накриво, сякаш изведнъж се е побъркала, приписвайки си измислено родство. Накрая избухнала: „Е, какво питате?! Не виждате ли? Погледнете него и мен. Ако не е така, то интересно как би трябвало да изглежда брат ми“. (20)\nМатериалите, събрани от горкия чеченец, наистина се добрали до списание „Строго секретно“, но когато излезли в номер 16 под заглавието: „Нашли ли в горах Грузии мать президента России“ („Намериха ли в планините на Грузия майката на президента на Русия?“), вече било 25 април. Изминал бил вече месец от изборите и новината за тъжното детство на президента ставала най-много за използване в сценария на някой некадърен сериал.\nОт този момент нататък никой вече не забранявал достъпа на журналистите до западналото грузинско село Метехи.\nСпециалните формулировки, използвани от властта при установяване на причините за катастрофата на самолета Як-40 с бордови номер 88170, навяват скука. В официалния доклад четем за „клапи, вдигнати под твърде остър ъгъл“, за „наземно замръзване на самолета, довело до намаляване на носещата сила на крилото“, за наличие на крилото на „замръзнали частици вода, сняг, слана, което е довело до преграждане на въздушните потоци и загуба на маневреност“, за „неправилен наклон на перките“, за „временно снижаване на работоспособността на двигателите“. Десетки страници, изпълнени с думи, създаващи завеса, която да отдели зрителя от разиграващия се на сцената епилог.\nЗад кулисите обаче през цялото време са се суетили онези, които не повярвали в правителствените протоколи: разследващите журналисти от холдинга „Строго секретно“, техните колеги от „Новая газета“ и стажантите по журналистика от Държавния университет в Ростов на Дон, които събрали цялото разследване в обширен, необичайно подробен доклад. Всички те вкарали в разследването експерти, специализирали се в катастрофите на този вид самолети. Уговорили се при това, че „за евентуално покушение ще говорят само ако се сдобият със сериозни доказателства“. И решили да го направят, въпреки че за много хора – както си признали – тези доказателства „могат да изглеждат неправдоподобни“, като от някакъв трилър. Събитията от последните години потвърдиха обаче, че дори и най-фантастичните идеи, като използването за отравяне на хора\n Самбо(Самоотбрана без оръжие) – самоотбраната без оръжие е руско бойно изкуство, разработено в първата половина на XX век, обединяващо техниките на джудо с местните разновидности борба на територията на някогашния СССР. – Б. ред.\n КГБ – Комитет государственной безопасности (Комитет за държавна сигурност), могъща специална служба, осигуряваща вътрешната и външната безопасност на СССР. – Б. авт.\n ФСБ – Федерална служба за безопасност, наследник на КГБ в Руската федерация. – Б. авт.\n За тези взривове ще се говори още по-нататък в книгата. – Б. авт.


УСПЕНИЕ НА ПРЕСВЕТАТА НАША ВЛАДИЧИЦА И ПРИСНОДЕВА МАРИЯ - За Християнството\nПо време на гоненията, повдигнати от Ирод срещу младата Христова Църква (Деян. 12:1-3), Пресветата Дева заедно с апостол Йоан Богослов през 43 г. се оттеглили в Ефес, където жребият определил апостолът да проповядва Евангелието. Също така Тя била и в Кипър, където епископ бил свети Лазар Четиридневен, била и на Света Гора Атонска, за която, както споделя свети Стефан Светогорец, Божията Майка пророчески казала: „Това място ще бъде Мое според жребия, даден Ми от Моя Син и Бог. Аз ще бъда Застъпница за това място и пред Бог ще бъда Ходатайка за него.”\nБлагоговението на ранните християни пред Божията Майка било толкова голямо, че те запазили всичко за Нейния живот, което могли да забележат от Нейните думи и деяния и дори ни предали как Тя е изглеждала.\nСпоред преданието, основано на думите на свещеномъчениците Дионисий Ареопагит (3октомври 96г.) и Игнатий Богоносец (20декамври 107г.), светител Амвросий Медиолански в творението „За девствениците” е писал за Божията Майка: „Тя била Дева не само по тяло, но и по душа, със смирено сърце, внимателна в думите, благоразумна, не говорела много, обичала да чете, трудолюбива, целомъдрена в речите. Нейно правило било – никого да не оскърбява, към всички да е добронамерена, да почита старшите, да не завижда на равните, да избягва хвалбите, да е здравомислена, да обича добродетелите. Кога Тя е обидила Своите родители дори със израз на лицето, когато е била несъгласна със роднините? Кога се е възгордявала пред скромен човек, да се е надсмивала над слаб, да се е отвръщала от нямащ? В Нейните очи не е имало никаква студенина, в думите не е имало нищо необмислено, в действията нищо неприлично – движенията на тялото били скромни, постъпките тихи, гласът равен – така, че външният Й вид е бил израз на Нейната душа, олицетворение на чистота. Всичките Си дни тя е прекарвала в пост – предавала се на съня само от необходимост, но и тогава, докато тялото Й било в покой, духът Й бил бодър, като повтаряла в съня Си прочетеното, или размишлявала как да приведе в изпълнение предложени намерения, или предначертавала нови. От къщи излизала само за да отиде в църква и то – съпровождана от роднини. Впрочем, макар че Тя се е появявала извън къщата Си съпровождана и от други, но най-добрата стража за Нея била Самата Тя. Другите пазели само Нейното тяло, но Своите навици Тя опазвала Сама.” Според преданието, запазено от църковния историк Никифор Калист (ХІV в.), Божията Майка „била средна на ръст или, както казват други, малко над средния; косите били златовидни, очите бистри със зеници като, че с цвят на маслина; веждите дъгообразни и умерено черни, носът продълговат, устните цветущи, изпълнени със сладки речи; лицето нито кръгло и нито остро, но донякъде продълговато; дланите на ръцете и пръстите дълги… В беседите си с други Тя запазвала благоприличие, не се смеела, не се възмущавала, не се е гневила особено; била съвършено естествена, обикновена, Тя ни най-малко не мислила за Себе Си и, далеч от изнеженост, се отличавала с пълно смирение. Относно дрехите, които носела, Тя се задоволявала с техните естествени цветове, което и сега доказва Нейният свещен покров на главата. Казано накратко, във всичките Й действия се откривала особена благодат”. (Никифор Калист е заимствал своето описание от светителя Епифаний Кипърски (12май 403г.); Писмо към Теофил за монасите. Преводът на текста на светителя Епифаний е поместен в Чети Минеи на митрополит Макарий. М., 1868, септември,с.363).\nОбстоятелствата около Успението на Божията Майка са известни в Православната Църква от апостолски времена. За Нейното Успение е писал в І в. свещеномъченик Дионисий Ареопагит. Във ІІ в. сказание за телесното преселване на Пресветата Дева Мария на Небето се намира в съчиненията на Мелитон, епископ Сардийски. През ІV в. в предание за Успение на Божията Майка съобщава светител Епифаний Кипърски. През V в. светител Ювеналий, Патриарх Йерусалимски, е разказвал на светата благоверна гръцка царица Пулхерия: „Макар в Свещеното Писание да няма повествование за обстоятелствата около Нейната кончина, впрочем, ние знаем за тях от най-древни и най-верни предания.” Това предание е събрано с подробности и изложено в църковната история на Никифор Калист през ХІV век.\nПри наближаването на Своето блажено Успение Пресветата Дева Мария отново се прибрала в Йерусалим. Нейната слава като Божия Майка вече се била разпостранила по земята и въоръжила против Нея много горделивци и завистливци, които правили опити за покушение срещу Нея, но Бог Я пазил от враговете.\nСвоите дни и нощи Тя е прекарвала в молитва. Често пъти Пресвета Богородица отивала до Светия Гроб Господен, кадила тамян и прекланяла колена. Не веднъж враговете на Спасителя се опитвали да възпрепятстват посещенията Й на святото място и затова изпросили от първосвещеника да постави стража за охрана на Гроба на Спасителя. Но Светата Дева, без да бъде виждана от никого, продължавала да се моли пред него. При едно такова посещение на Голгота пред Нея застанал Архангел Гавриил и Й известил за Нейното скорошно преселение от този живот в живот Небесен, вечно блажен. Като залог, Архангелът Й връчил палмова клонка. С Небесната вест се завърнала Божията Майка във Витлеем заедно със Своите три прислужващи Й деви (Сепфория, Евигея и Зоила). След това Тя повикала праведния Йосиф от Ариматея и учениците на Господ, на които съобщила за скорошното Си Успение. Пресветата Дева се молила също така, Господ да изпрати при Нея и апостол Йоан. И Светия Дух го пренесъл от Ефес, поставил го до мястото, където била Божията Майка. След молитвата Пресветата Дева прикъдила с тамян и Йоан чул глас от Небето, който завършил Нейната молитва с думата „Амин”. Божията Майка отбелязала, че този глас означава, че скоро ще пристигнат апостолите и Светите Безплътни Сили. Апостолите, чиято численост не можела да бъде пресметната, долетяха, казва свети Йоан Дамаскин, подобно на облаци и орли, за да послужат на Божията Майка. Когато апостолите се срещнали се зарадвали, но в недоумение се питали: защо Господ ги е събрал на едно място? Свети Йоан Богослов, със сълзи на радост, след като ги приветствал, им казал, че за Божията Майка е настъпило времето да отиде при Господ. Като влезли при Божията Майка те Я видяли благолепно да седи в ложе, изпълнена с духовно веселие. Апостолите Я приветствали, а след това разказали за чудното пренасяне от местата на техните проповеди. Пресветата Дева, като прославяла Бога, че е чул Нейната молитва и е изпълнил желанието на сърцето Й, започнала беседа за Нейната предстояща кончина. По време на тази беседа по същия чудесен начин се явил и апостол Павел заедно със своите ученици – Дионисий Ареопагит, дивният Йерофим, Божественият Тимотей и други от числото на седемдесетте апостоли. Всички тях ги събрал Светият Дух, за да се сдобият със благословията на Пречистата Дева Мария и да устроят по-благолепно погребение на Майката на Господ. Тя привикала при Себе Си всеки един от тях по име, благославяла го и възхвалявала неговия труд в проповядването на Христовото Евангелие, пожелавала на всеки вечно блаженство и се молила с него за мир и благоденствие на целия свят.\nНастъпил третият час, когато трябвало да се извърши Успението на Божията Майка. Горели много свещи. Светите апостоли с песнопения обкръжили благолепно украсения одър, на който лежала Пречистата Дева Богородица. Тя се молила в очакване на Своя изход и пришествието на Своя силно желан Син и Господ. Внезапно засияла неизречената Светлина на Божествената Слава, пред Която угаснали горящите свещи. Тези, които видяли това се ужасили. Горният край на помещението сякаш изчезнал в лъчите на необятната Светлина и слязъл Самият Цар на Славата, Христос, обкръжен от множество Ангели, Архангели и други Небесни Сили заедно с праведните души на праотците и пророците, които някога са предвестявали за Пресветата Дева. Като видяла Своя Син, Божията Майка възкликнала: „Величае Моята душа Господа и се възрадва Моя дух в Бога, Моя Спасител, защото погледна на смирението на Своята робиня” – и, като се надигнала от ложето за да срещне Господ, Му се поклонила. Господ Я поканил в обителта на Вечния Живот. Без каквото и да било телесно страдание, като в приятен сън, Пресветата Дева предала душата Си в ръцете на Своя Син и Бог.\nТогава започнало радостно Ангелско пеене. Като съпровождали чистата душа на Богоневестата с благоговеен страх като Царица Небесна, Ангелите възкликнали: „Радуйся, Благодатная, Господь с Тобою, благословена Ты в женах! Се Царица, Богоотроковица, прииде, возьмите врата, и Сию премирно подъимите Присносущую Матерь Света; Тоя бо ради всеродное человеком спасение бысть. На Нюже взирати не можем и Той достойную честь воздати немощно” (стихира за празника на „Господи, возвах”). Небесните врати се възвисили, като посрещнали душата на Пресветата Богородица, Херувимите и Серафимите с радост Я прославили. Благодатното лице на Богомайката сияло със славата на Божественото девство, а от тялото се разливали благоухания.\nДивен бил животът на Пречистата Дева, дивно било и Нейното Успение, както възпява Светата Църква: „Бог вселеной показует на Тебе, Царица, чудеса, превышающие законы природы. И во время Рождения Он сохранил Твое девство, и во гробе соблюл от истления тело Твое” (канон 1, песен 6, тропар 1). Благоговейно и със страх целували апостолите пречистото тяло, освещавали се от Него и се изпълвали с благодат и духовна радост. За по-голяма слава на Пресветата Богородица всемогъщата сила на Бог изцелявала болни, които с вяра и любов се докосвали до свещения одър. След като оплакали своята раздяла на земята с Божията Майка, апостолите пристъпили към погребението на Нейното пречисто тяло. Светите апостоли Петър, Павел, Яков с другите от числото на дванадесетте апостоли понесли на своите плещи одъра, на който лежало тялото на Вечната Дева. Свети Йоан Богослов вървял отпред с райска светозарна клонка, а другите светци и множество верни съпровождали одъра със свещи и кадилници, пеейки свещени песни. Това тържествено шествие тръгнало от Сион и преминало през целия Йерусалим до Гетсимания.\nОще с потеглянето, над пречистото тяло на Богородица и над придружаващите Я внезапно се появил обширен и светозарен кръг подобен на венец и към апостолския лик (събрание с еднакво достойнство) се присъединил и Ангелски лик. Дочула се песен на Небесните Сили, които прославяли Божията Майка, допълвана от земни гласове. Този кръг с Небесните певци и сияние се движил по въздуха и съпровождал шествието до самото място на погребението. Невярващите жители на Йерусалим, поразени от необичайното величие на погребалното шествие и озлобени от почестите, които се отдавали на Майката на Иисус, съобщили за това на първосвещениците и книжниците. Изгаряни от завист и желание за мъст към всичко, което им напомняло за Христос, те изпратили своите слуги да разгонят съпровождащите, а тялото на Божията Майка да изгорят. Възбуденият народ и воините с ярост се нахвърлили върху християните, но облачният венец, който съпровождал шествието по въздух, се спуснал над земята и като със стена го обградил. Преследвачите чували крачките и пеенето, но не виждали никого от придружителите. Много от тях били поразени от слепота. Юдейският свещеник Атоний от завист и омраза към Майката на Иисус Назарянина искал да обърне одъра, на който лежало тялото на Пресветата Дева, но Божи Ангел невидимо му отсякъл ръцете, които се докоснали до него. Като видял това чудо Атоний се разкаял и с вяра изповядал величието на Богородица. Той получил изцеление и се присъединил към сонма от съпровождащите тялото на Пресветата Богородица и станал ревностен последовател на Христос. Когато шествието достигнало до Гетсимания, там с плач и ридания започнало последното прощаване с пречистото тяло. Едва привечер светите апостоли успели да го положат в гроба и да закрият пещерата с голям камък. Три дена не се отделяли от мястото на погребението, като непрекъснато извършвали молитви и пеели псалми. По премъдър Божи умисъл апостол Тома не присъствал на погребението на Майката на Господ. Когато дошъл на третия ден в Гетсимания, той с горчиви сълзи се повалил пред пещерата гроб и искрено изразявал съжалението си, че не се е удостоил с последна благословия от Божията Майка и не се е простил с Нея. Апостолите със сърдечна жалост за него решили да отворят пещерата и да му доставят утеха – да се поклони на светите останки на Пресветата Дева. Но, след като отворили гроба, те намерили в него само Нейните погребални пелени и се убедили в дивното възнесение на Пресветата Дева на Небето заедно с Нейното тяло.\nСъщият ден вечерта, когато апостолите се събрали в къщата за да се подкрепят с храна, им се явила Самата Божия Майка и им казала: „Радуйтесь! Я с вами – во все дни”. Това толкова зарадвало апостолите и всички, които били с тях, че те повдигнали част от хляба, който бил поставен на трапезата в чест на Спасителя („частта на Господа”) и възкликнали: „Пресветая Богородица, помогай нам”. (С това било положено началото на чина за възнасяне на панагия – обичаят за възнасяне на хляб в чест на Божията Майка, който и до днес се спазва в манастирите.)\nПоясът на Богородица, Нейните свети дрехи, пазени с благоговение и разделени на части по лицето на земята са творили и сега творят чудеса. Нейните многочислени икони навсякъде изливат потоци от изцеления и знамения, а Нейното свято тяло, взето на Небето, свидетелства за нашето бъдещо пребиваване с него. То не е оставено на случайните промени на преходния свят, а е още по-възвеличано от преславното възнесение на Небесата.\nПразникът Успение на Пресветата Богородица се извършва с особена тържественост в Гетсимания, на мястото на Нейното погребение. Никъде сърцето не е така печално при раздяла с Божията Майка и никъде не ликува така, убеждавайки се в нейното застъпничество за света.\nСветият град Йерусалим е отделен от Елеонската (Маслиновата) планина от долината Кедрон или на Иосафата. В подножието на Елеонската планина се намира Гетсиманската градина, на която маслиновите дървета дават плод и сега.\nСветият отец Йоаким се представил на осемдесет години, няколко години след Въведение в храма на Пресветата Дева. Света Анна, останала вдовица, се преселила от Назарет в Йерусалим и живяла в близост до храма. В Йерусалим тя придобила две имения – първото до Гетсиманските двери, а второто – в долината на Иосафата. Във второто тя построила гробница за починалите членове на семейството, където и била погребана заедно с Йоаким. Там, в Гетсиманската градина, Спасителят често се молил със Своите ученици.\nПречистото тяло на Божията Майка било погребано в семейната гробница. Със самото Й погребение християните благоговейно почитали гроба на Богородица и построили на това място храм. В храма се пазели драгоценните пелени, с които било повито пречистото и благоуханното тяло.\nСветият Йерусалимски Патриарх Ювеналий (420-458) утвърждавал пред император Маркиан (450-457) достоверността на преданията за чудното възшествие на Майката на Господ на Небето и изпратил на неговата съпруга, света Пулхерия (453, 10 септември), погребалните пелени на Божията Майка, които взел от Нейния гроб. Света Пулхерия поставила тези пелени във Влахернския храм.\nЗапазили са се сведения, че в края над VІІ век над подземния храм Успение на Пресвета Богородица е съществувала и надземна църква от чиято камбанария се виждал куполът на храма Възкресение Господне. Следите от тази църква сега не се виждат. През ІХ век в близост до подземния Гетсимански храм бил построен манастир, в който са се подвизавали повече от 30 монаси.\nХрамът е бил подложен на големи разрушения през 1009г. от гонителя на светите места Хаким. Значителни изменения, чиито следи са видни и днес, направили кръстоносците през 1130г. През ХІ-ХІІв. е изчезнала част от гравирания камък, на който Спасителят се молил в нощта на Неговото предаване. Тази част от камъка се намирала до VІв. в Гетсиманската базилика.\nНо, независимо от разрушенията и измененията, общият първоначален кръстообразен план на храма се е запазил. До входа на храма от двете страни на железните врати са изправени четири мраморни колони. За да се влезе в храма трябва да се преминат 48 стъпала. На 23 стъпало от дясната страна се намира страничен олтар в чест на светите Богоотци Йоаким и Анна с тяхната гробница, а отсреща, от лявата страна – параклис на праведния Йосиф Обручник с неговата гробница. Десният олтар принадлежи на Православната Църква, а левият – на Арменско-Григорианската (от 1814г.).\nХрамът Успение на Божията Майка има следните размери – дължина 48 аршина, а ширина 8 аршина ( 1 аршин = 0,71м). По-рано в храма освен двери е имало и прозорци. Целият храм е украсен с множество кандила и приношения. Гробницата на Божията Майка има два малки входа – влиза се през западните двери, а се излиза през северните. Гробницата на Пречистата е покрита с драгоценни завеси. Погребалното ложе е изсечено от камък по образец на древноеврейските гробници и е много сходно с Гроба Господен. Зад гробницата се намира олтарът на храма, в който всекидневно се извършва Божествена литургия на гръцки език.\nМаслиновите дървета на част от източната и цялата северна страни на храма са придобити от православните през VІІ-VІІІв. Католиците са придобили маслиновите дървета на другата част от източната и цялата южна страни през 1803г., а арменците – западната страна през 1821г.\nНа 12 август в Малка Гетсимания в 2 часа през нощта настоятелят на Гетсиманския храм извършва Божествена литургия. След приключването на литургията в 4 часа сутринта настоятелят в пълни одежди извършва кратък молебен пред светлата плащеница, възлага я на ръцете си и тържествено я носи до храма в Гетсимания, където се намира гробницата на Божията Майка (литание).\nЧинът на погребението на Божията Майка в Гетсимания започва обикновено сутринта на 14 август. Много хора начело с архиереи и клирици се отправят от Йерусалимската Патриаршия (до храма Възкресение Христово) в печалния път. По тесните улички на Светия Град погребалната процесия се отправя в Гетсимания. В челните редици се носи иконата Успение на Пресвета Богородица. По пътя иконата се посреща от много богомолци, целуват лика на Пречистата и поднасят към иконата деца на различна възраст. Зад духовенството в две редици шестват монаси и монахини от Светия Град. Шествието продължава около два часа и завършва с параклис в Гетсиманския храм. Пред престола, зад гробницата на Божията Майка, се изгражда възвишение, на което в благоуханни цветя и миртови клонки, покрита от драгоценните пелени лежи плащаницата на Пресвета Богородица.\n„О дивное чудо! Источник Жизни во гробе полагается, и лествица к Небеси гроб бывает…” – тук, на гроба на Най-Пречистата, тези думи пронизват със своя първоначален смисъл и тъгата се разсейва от радостта: „Благодатаная, радуйся, с Тобою Господь, подаяй мирови Тобою велию милость!”\nМногочислените поклонници, докосвайки иконата Успение на Пресвета Богородица, според древния обичай, навеждайки се минават под нея.\nВ деня отдание на празника (23 август) отново извършват тържествено шествие. В обратния път светата плащаница на Пресветата Богородица се пренася от духовенството начело с настоятеля-архимандрит на Гетсимания.


Hotel Kinga - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nNadrzeczna 35, Zarki Letnisko, Зарки-Летниско, Полша - Покажи на картата\n"A very comfortable, quiet hotel with a great breakfast and a..."\nHotel Kinga, който се намира в Zarki Letnisko, Зарки-Летниско, е популярно място за туристи. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nHotel Kinga предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Хотелът осигурява 24-часова рецепция, съхраняване на багаж, летищен трансфер, конферентна зала, барбекю съоръжения, за да гарантира комфорта на своите гости.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелът разполага с голямо разнообразие от развлекателни съоръжения като тенис кортове, билярд, тенис на маса, градина. Открийте интригуващата комбинация от професионално обслужване и широка гама удобства в Hotel Kinga.\nВсички типове туристи (138) Двойка (38) Самостоятелно пътуващ (25) Семейство с малки деца (21) Семейство с големи деца (18) Група (36)


Peticiq.com - Подписи - Петиция в подкрепа на създаването на Закон за защита на българските журналисти и гарантиране свободата на словото\nТрябва да има свобода на словото. Трябва всички да знаем къде...какво...как и защо се случва а дали е журналист на свободна практика или не за нас не е важно.\nИлияна Маринова (Червен бряг, 2018-06-22)\nСвободата на словото е необходимо като въздуха....\nDetelina Petrova (Montecchio Emilia , 2018-06-23)\nТрябва да има свободна журналистика в България.\nПавел Павлов (София, 2018-06-23)\nЗащото трябва българската журналистика отново да върне своята същност на обективна и силна журналистика и най-после да докаже, че е четвърта власт.\nРозалина Евдокимова (София, 2018-06-23)\nНеобходимо е журналисти те да имат свобода на словото. Стига са ги спирали да ни отварят за пореден път очите за нередносните в цялата страна\nПламена Любенова (Червен бряг, 2018-06-23)\nВярвам, че всеки има право на свобода на словото за да живее спокоен живот.\nГергана Дончева (Плевен, 2018-06-28)\nТака трябва да е..\nMilena Peeva- Georgieva (Стара Загора, 2018-06-30)\nЗа да бъде свободата на словото реалност, а не илюзия в нашата страна. За да не се потулват престъпленията срещу журналисти. За да се чувстват в безопасност тези, които имат смелостта да разкрият истината. За да достига тази истина до обществеността. За да бъдем адекватно и обективно информирани. За да се ограничи влиянието на политиците и олигархията върху медиите и общественото мнение. За да няма монопол над медийното пространство. Въпреки това смятам, че би трябвало формулировката да е "Закон за защита на журналистите и гарантиране свободата на словото". В българия не работят само български журналисти, ето, преди няколко дена задържаха Димитър Стоянов от Биволъ и негов румънски колега (Атила Биро). Има и много други репортери от чужбина. Нека всички журналисти да се чувстват в безопасност на българска територия, да бъдат защитени от закона.\nМихаела Чирпанлиева (София, 2018-09-28)\nЗащото българският народ заслужава и има нужда от истинска и обективна журналистика!\nStefan Zamfirov (Sofia, 2019-04-13)\nИлия Баров (Ихтиман, 2019-04-13)\nЗащото няма журналистика!\nЦветан Миланов (Сетубал, 2019-04-14)\nПодписвам, защото ми писна от обслужващи и сервилни медии и новини. Искам журналистите в България да са обективни и да няма възможност, която и да е власт да ги притиска.\nKiril Kirilov (София , 2019-04-14)\nГеорги Рачев (Белерегуард, 2019-04-14)\nСлед 25 години борба с вятърните мелници, унижения, просия по фирми и институции за реклама, отделно тормоз, заплахи и реални посегателства срещу ми заради журналистическата ми работа - накрая бях принудена да избягам в Дания, където на спокойствие да си работя като чистачка!\nЗакон.... България е садран чувал, целия в кръпки от такива закони, затрупвани един връз друг, закърпвани един връз друг.\nНо не законът е проблема, колеги, знаете прекрасно.\nВсе пак - да се опиташ да направиш нещо е по-добре от да не правиш нищо. Стига да не е едно и също нещо (25 години) в очакване на различен резултат ;-)\nКрасимира Стоянова (София, 2019-04-15)\nЖивеем в демократична страна!\nВеселин Шопов (София, 2019-04-15)\nПодписвам защото останахме малко белите врани. И защото е време да върнем престижа и достойнството на професията, а оттам и на нас, като хора.\nДеляна Бобева (Казанлък , 2019-04-15)\nПодписвам, защото не се издържа вече!\nГеорги Тодоров (София, 2019-04-15)\nТрябва да има не-зависима журналистика.\nIvo Dimitrov (София, 2019-05-06)\nсвобода на независимата журналистика! Край на свинските медии!\nMaya Mihailova (София , 2019-05-07)\nНяма как сме сме свободни без свобода на словото!\nДесислава Кузманова (София, 2019-05-07)\nЗащото смятам че е важно!\nНели Димитрова (София, 2020-07-18)\nИскам медиите да не са силно зависими от управляващите в страната ни и искам да има по-голяма свобода на словото.\nИрина Иванова (София , 2020-07-18)\nИскам да работя в защитена среда, а свободата на словото като най - висше право да бъде уважавана.\nИлона Аначкова (София , 2020-07-18)\nЗащото свободата на словото е в основата на демокрацията и съм против посегателството върху нея! Журналистите са тези лица на обществото, които дават възможност истината да достигне до гражданите неподправена и нецензурирана! Подкрепям петицията с цялото си същество, защото живеем в XXI-ви век и е недопустимо да убиват и затварят принудително устите на тази гилдия, това все пак все още е 4-тата власт в света и винаги ще бъде! Пожелавам успех на инициативата! ❤\nМиглена Паргова (Лондон, 2020-07-18)\nСмятам, че след като живея в ДЕМОКРАТИЧНА държава, свободата на словото е задължителна.\nAntonia-Deniza Vasileva (София, 2020-07-18)


Novsport.com - Резерва спаси Милан от провал за Купата (ВИДЕО)\n12 януари 2019 21:55 Пламен Димитров\nМилан успя да се класира за 1/4-финалите на турнира за Купата на Италия, след като спечели с 2:0 след продължения гостуването си на Сампдория. И двата гола бяха дело на резервата Патрик Кутроне.\nУспехът ще свали временно напрежението от плещите на Дженаро Гатузо, за когото се твърди, че е пред уволнение. Милан не се намира в добра форма, но все пак в последния кръг от Серия "А" успя да надделее над СПАЛ и прекъсна серия от пет мача без победа.\nПървият шанс се откри пред гостите в 20-ата минута. Чалханоглу пробва удар, който обаче премина над вратата. Малко преди почивката Игуаин беше на перфектна позиция да прати топката в мрежата, но уцели гредата. В 44-ата минута Абате с глава не успя да се разпише.\nВ 60-ата минута Сампдория бе на косъм да вкара, но Гастон Рамирес не успя да улучи вратата от няколко метра. Десет след това Чалханоглу също пропусна. Лукас Пакета бе на път да ознаменува дебюта си за тима от Милано с гол, но и неговия шут не намери целта.\nВ следващите минути пропуски за Сампдория направиха Куалиарела, Сапонара и Екдал. Редовното време завърши 0:0 и се стигна до продължения.\nВ 102-ата минута Конти центрира в наказателно поле, топката попадна в Кутроне, който откри - 0:1. Шест минути след това отново Кутроне бе точен, но този път с воле от границата на наказателното поле.


2021 - VideoCV 2021 - VideoCV\n17.12.2021 // Продукти за Дома и Градината\nПодовото отопление се разглежда като една много добра възможност за повишаване на температурата и домашния комфорт през зимата. Способите за прилагане, които са популярни у нас са за електрическо, което още е известно като сухо както и водно подово отопление. Тъй като при електрическото все още не е достигнато най-високо ниво на ефективност що се […]\n13.12.2021 // Продукти за Дома и Градината\nИзбирането на нов матрак никога не е било лесно, защото той се купува през по-голям период от време. С годините излизат нови модели, които са по-различни и функционални от предходните. За да сме сигурни, че избираме най-доброто трябва да се запознаем с характеристиките които предлагат съвременните артикули. Мебели Венус е онлайн магазинът в чиито сайт […]\nКолко квадратни метра според вас трябва да бъде един апартамент за да е удобен за обитаване от четиричленно семейство? Сигурно си мислите, че едни 130-140 кв.м. са добра площ. Да, така е с известни компромиси, но сега си помислете колко домакинства имат възможността да се радват на такива пространства. Всъщност процента на лицата, които използват […]\nМного от потребителите споделят, че биха игнорирали най-скъпото и луксозно легло за сметка на удобна и функционална мека мебел. Причините за това се дължат на факта, че с диван може да бъде обзаведена спалня, но пък хола и гостната стая няма как да аранжирате с легло. Звучи логично и наистина напоследък се наблюдава една доста […]\n04.12.2021 // Продукти за Дома и Градината\nТова, че са евтини комбинираните мебели за цялостно обзавеждане на спални не някаква изненада. Предложените идеи и решения за качествено организирано пространство не са за подценяване. Доказателствата за това откриваме в Мебели Арена спален комплект цена, която не само е символична, но и се оказва, че качеството на самите продукти за обзавеждане е впечатляващо. Синхрона […]\n03.12.2021 // Продукти за Дома и Градината\nУдобството и уюта в жилището влияе много на настроение и на почивката ни след уморителния ден. Обзавеждането трябва да бъде подбрано разумно и да ни предлага както визуална красота така и много комфорт. Една от най-важните мебели на която трябва да се обърне по-специално внимание е диванът. Той обикновено стои в дневната и трябва да […]\n02.12.2021 // Продукти за Дома и Градината\nАнализа, който ни представят от магазини brava може да се окаже решаващ и за вашия избор. Изключително важно е за пълноценната ни почивка и здравословен сън да си осигурим качествен матрак, който би могъл да ни гарантира уют и комфорт. Предвид избора от пълнежи, лицеви материи, размери и всякакви други технически характеристики наистина можем да […]\n15.11.2021 // Продукти за Дома и Градината\nС времето леглото на което спим може да стане неудобно и да има нужда от подмяна на матрака. Това е сериозна инвестиция, която изисква добро познаване на пазара и обмисляне на вариантите. Бихме могли да я отложим във времето, ако предпочетем модерен артикул като топ матрака. Той ще ни донесе така търсения комфорт, като няма […]\n14.11.2021 // Продукти за Дома и Градината\nИма шкафове за баня, които се отличават с това, че са супер удобни и освен това не повлияват на свободата ви да се движите в зоната. Именно поради това, че са стенно позиционирани и не отнемат от подовото пространство ги прави и толкова ефективни и популярни. Известни още като горни шкафове те се нареждат сред […]\n11.11.2021 // Продукти за Дома и Градината\nПрез определен период от време е хубаво да променяме интериора в своя дом или в някоя от стаите. Всяко обновление внася много настроение и радост в семейството. Допринася за комфорта и приятната почивка. Мебели Венус е онлайн магазин, който ще ви осигури атрактивни оферти и избор от богата гама мебели. Само от едно място може […]