МВР е съучастник при голяма част от убийствата | Novini365\nHome » Мнения » МВР е съучастник при голяма част от убийствата\nPosted by: Novini365 in Мнения 23.08.2019\nСамо допреди 10 месеца портретът на журналистката от Русе Виктория Маринова стоеше пред столичната църква „Св. Неделя“, където хиляди опечалени се събраха на бдение в нейна памет. Миналата седмица жестоката трагедия се повтори – този път със 7-годишно момиче от сливенското село Сотиря, чието убийство стана повод политиците да заговорят за по-сурови наказания, а част от обществото да поиска смъртна присъда.\nПричината подобни жестоки престъпления да се мултиплицират обаче е\nотсъствието на адекватна политика за превенция\nПолицията очевидно е неспособна да води такава, което личи от еднаквия профил на убийците на Виктория и малката Кристин. И двамата са 21-годишни мъже, необразовани, склонни към агресия и с психични отклонения. Северин Красимиров, който получи 30 години затвор за изнасилване и убийство, след като направи пълни самопризнания, че е отнел живота на Виктория Маринова, е бил пациент на психиатричната клиника в Русе. Самият той твърди, че е вземал хапчета заради психични проблеми. „Извършителят е лице, склонно да извършва такива тежки престъпления“, констатира главният прокурор Сотир Цацаров след убийството на Виктория.\nОбвиняемият за убийството на 7-годишното момиче от Сотиря пък е стар познайник на полицията. Освен че е лежал в затвора за кражби, Мартин Трифонов, описан от разследващите като асоциален, безработен и неграмотен, има 8-месечна условна присъда за блудство и опит за изнасилване. За агресивното му поведение спрямо децата в селото свидетелстват и местните жители на Сотиря. На този фон стои въпросът защо полицията не е наблюдавала Трифонов въпреки неговия профил, присъдата му и склонността му да нарушава закона. Именно неспособността на службите да предотвратяват в зародиш престъпления от такъв характер е причината те да стават все по-чести.\nАкцията по задържането на Трифонов продължи малко повече от ден, като в нея участваха стотици униформени, скъпа техника и хеликоптер. Ако тези средства от бюджета на МВР бяха дадени за наблюдение на мъжа, е много вероятно жестокото убийство да не се беше случило.\nКрайно време е управляващите да приложат сериозни мерки за превенция на битовите престъпления,\nтъй като положението е извън контрол\nСамо за седмица бяха открити четири трупа. Край софийското село Негован полицията намери разчленени тела на възрастен мъж и по-млада жена, за която се предполага, че му е дъщеря. Самоличността на убитите все още е неизвестна. Предположението е, че престъплението е извършено от близък на жертвите, тъй като те не са обявени за изчезнали. Във сряда пък мъж откри труп на 16-годишно момче в гориста местност край Стара Загора, като първоначалните данни сочат, че смъртта е причинена при инцидент с АТВ. В същия ден земеделски производител във врачанското село Градешница се натъкна на заровени човешки кости. Тези случаи са показателни, че в действителност престъпленията са много повече от тези, които присъстват в черната хроника. Това стана ясно още преди две години, докато полицията се опитваше да залови шесторния убиец от Нови Искър Росен Ангелов, който в крайна сметка беше открит мъртъв. По време на акцията, която продължи няколко дни, МВР случайно откри труп на мъж, който изплувал от водите на Искър. Изводът е, че ако достатъчно дълго се задържиш на брега на реката, все ще мине някое мъртво тяло.\nПолитическите партии много умело използват подобни трагедии, но не за да решат проблемите, а\nза да трупат политически дивиденти чрез популизъм\nДокато десетки граждани скандираха пред сградата на общината в Сливен „Смърт“ след залавянето на убиеца на 7-годишната Кристин, от ВМРО излязоха с предложение за „въвеждане на химическа кастрация за изнасилване, педофилия и други сексуални извращения“. Освен това партията счита, че трябва да се премахне съкратеното съдебно следствие, което гарантира, че извършителят няма да получи доживотна присъда. По този начин Северин беше осъден на 30 години затвор за убийството на Виктория Маринова, вместо да лежи доживот. Такава най-вероятно ще бъде присъдата и на Мартин Трифонов, който предстои да признае вината си пред съда.\nПо-тежкото наказание обаче не е решение –\nто няма да върне живота на жертвата, нито ще обърне тенденцията за увеличаване на броя на жестоките битови престъпления. В повечето случаи извършителите на бруталните убийства не си дават сметка за деянието, като са водени единствено от своята първичност. Заради това нито Северин Красимиров, нито Мартин Трифонов са опитали да прикрият следите си. Заради това и 99% от битовите убийства се разкриват бързо и лесно. Много по-трудно е те да бъдат предотвратени, тъй като това не става с бомбастични изяви пред камерите, а с упорита работа по места, с дълго и отегчително наблюдение на потенциално опасните жители на всяко градче или селце, с реакция на всеки сигнал за домашно или друго насилие. Нещо, за което МВР няма нито сили, нито желание – и по обективни, и по субективни причини. И неслучайно все по-често се задава въпросът – в състояние ли е МВР да опазва реда в държавата.\n21годишни 7годишно агресия адекватна бдение бил Виктория води гледни години двамата дебати Само допреди е отсъствието еднаквия жестоката жестоки живота Журналистката заговорят затвор изнасилване клиника който конструктивни Красимиров Кристин където личи малката Маринова месеца миналата Мнения момиче мултиплицират мъже наказания направи насърчава неделя нейна необразовани неспособна обаче обществото опечалени отклонения отнел очевидно памет пациент повод повтори подобни поиска политика политиците получи портретът посурови превенция Полицията пред престъпления присъда Причината профил психиатричната психични публикува пълни път Русе самопризнания Св Северин седмица село Склонни сливенското смъртна Сотиря спектър стана стоеше столичната събраха такава точки трагедия Убийство убийците факти хиляди църква чието широк\t2019-08-23\nPrevious: Бойко Борисов: Интриганти изритаха шефа на НСО\nNext: The Rolling Stones вече и на… Марс (ВИДЕО)\nФАКТИ публикува мнения с широк спектър от гледни точки, за да насърчава конструктивни дебати. Възможно ...\n„По-добре съм от всякога“, каза пред “Меридиан мач” шампионката ни по борба Биляна Дудова. В ...\nСимона Загорова продължава да води тежка битка с килограмите. Щерката на Глория се показа по ...


Ива Шкодрева: Никога няма да забравя първата ми победа за Световната купа\n24.01.2016 Новини, 5314\nГласували: 4 Рейтинг: 5\nТя е първата българска биатлонистка с победа за Световната купа. Тя има най-много победи в стартове за Световната купа. Тя е експерт коментатор на Евроспорт. Тя е Ива Шкодрева-Карагьозова. С нея обсъждаме състезанията от календара, ситуацията в българския спорт и забавните моменти от нейната кариера.\n-Здравейте, г-жо Шкодрева. Започваме директно с най-актуалната тема, а именно стартовете от Световната купа. Преди Нова година лидерството на Габи Соукалова изглеждаше малко странно, но тя е толкова стабилна, че в момента разликата е още по-голяма и всичко изглежда много логично. Какво мислите за това момиче и ще се запази ли интригата при дамите до края на сезона?\n–Лично на мен не ми изглеждаше странно лидерството на Габриела Соукалова, защото още по-миналия сезон загатна, че притежава качества да бъде голяма биатлонистка. Мисля, че през миналата година се получи един спад при нея, занимаваше се със странични дейности, повече от колкото трябва, но тази година е изключително концентрира и съсредоточена върху биатлона. Соукалова показва една стабилност, която мога да сравня само със състезател като Магдалена Форсберг. Тя беше изключително стабилна и на базата на това спечели толкова много Световни купи. Чехкинята ме впечатлява, даже не си спомням, мисля, че казах, че седмо или осмо място й е най-слабия резултат през този сезон.\n-Леко отстъпление при най-добрите български биатлонисти и прогрес при по-младите момчета, това май е генералният извод, който може да се направи след първите 5 купи. Какви са вашите наблюдения за българите от началото на сезона и в частност за младите попълнения?\n-Да, определено при по-младите състезатели има положително развитие. Много е напреднал Митко Герджиков, показа стабилен характер и психика в щафетата в Руполдинг, а и в предишната щафета. Герджиков не се пропуква, което е много сериозен показател, защото освен да имаш физически качества е нужно да имаш и психика в този спорт. Това много ме радва и се надявам покрай него и другите момчета да израстват. И Тони Синапов и Митко Парталов имат качества, но развитието при всеки става по различен начин. При някой трябва повече работа, повече количество, което да премине в качество. При други става много бързо, но след това следва спад. Индивидуално е. За Владо определено смятам, че тази година му падна нивото и то най-вече в стрелбата. И в бягането имаше амплитуди, показа много добри бягания в началото на сезона в Йостерсунд, след това не чак толкова. Обнадеждена съм след мъжката щафета, защото Владо беше на последен пост с много силни биатлонисти и има 9-то време с 29 секунди изоставане. Шипулин беше много силен в това състезание, Свендсен е на 20 сек. от него, така, че Владо губи 9 секунди от норвежеца.\n-Много често обсъждаме, защо нашите момичета са в това положение и темата вече се изчерпа. Искам да Ви попитам къде е изходът според вас, какво трябва да се направи за да тръгнат нещата в правилната посока?\n-Решението е много трудно според мен, има такова ако заработят клубовете. Трябва да привлечем повече деца и да чакаме да израснат. Ако говорим за конкретната ситуация, доста години наблюдаваме тези състезателки и аз не виждам никакъв прогрес, никой ако забелязва и може да ме опровергае...не виждам нещо да се е променило, някакъв проблясък да има, просто няма светлина в тулела. И в щафетата завършихме на една минута след предпоследните. Това е много важна и болезнена тема. Много малко клубове вече развиват дейност, или ако развиват такава не е по правилния начин и само се отбива номера да кажем, че имаме работещи клубове. Няма достатъчно състезания за да се запалят децата, трябва да има повече състезания, да има календар. Всичко това обаче е свързано с финансиране, с организация и най-важното с хора, които искат да работят. В България не останаха много хора, които искат да работят, няма качествени треньори, няма и желаещи да се учат, поради простата причина, че заплащането е изключително ниско. Трудът на тези хора не се цени и те трябва да бъдат всичко. Един треньор в България трябва да бъде и шофьор, организатор, мениджър, масажист, да закача мишени, абсолютно всичко. Е как да стане? Кой ще се съгласи за 300лв. да ходи и да се занимава с всичко това? Да не говорим, че треньорката професия ти заангажира съзнанието не за 5 часа, а за 24 часа. Когато работиш с хора и мислиш за тях, живееш с проблемите на всеки един състезател и искаш да бъдеш полезен, трябва да се раздадеш на 100%. Как един човек ще може да прави всички тези работи, отделно да мисли правилната подготовка и т.н. Ето за това няма биатлон в България и няма кой да смени тези момичета. Малко по-добро е положението при момчетата. И с Катя Дафовска говорих, има малко повече момчета, които се занимават с биатлон, но при момичетата е много трудно. Мога да кажа, че и времената се промениха много. Сегашното поколение е все по-разглезено, не са готови да полагат толкова физически усилия, особено момичетата. Това също е причина, така мисля аз.\n-Шестият кръг за СК е в Антхолц- Антверселва. Вие имате две победи за Световната купа там, а и като цяло българите имаме много успехи. Само надморската височина ли е решаваща или има нещо по-специално в този център? Там ли ви беше най-комфортно да се състезавате?\n-Мисля, че основната причина да се представяме добре там е надморската височина, защото е много близко до условията на Белмекен. Също така е планински район, слънчево е и е много близко до това, което е в България през зимата. Много хора не го смятат за фактор, но ние се чувства много по-добре в една слънчева планина, от колко в скандинавието, където в два часа е тъмно вече. Всичко това се отразява.\n-В последно време много се обсъжда тезата, че руския биатлон е в това положение заради затегнатия допинг контрол и наблюдението под лупа на точно тези състезатели. Има много крайни изказвания, а и такива, че е целенасочено основно руски състезатели да се хващат със забранени вещества. Какво мислите вие по темата?\n-Трудно ми е да кажа дали точно това е причината, но и на мен ми минава през главата, че има нещо такова. В същото време виждаме, че мъжете се представят добре, няма такъв срив. Друг е въпросът, че при жените, допингът може много повече да повлияе. Сега са много по-затегнати нещата и това го показват и самите резултати от Световната купа. Сега не виждам такива разлики, както беше по наше време, 80-те, 90-те години. Тогава имаше 7-8 състезатели, които бягаха поне с две минути пред другите. Докато сега, колкото изявен ски бегач да е Мартен Фуркад, не е толкова огромна неговата преднина. И той трудно си позволява да спечели едно състезание с две грешки в стрелбата.\n-Имате цели пет подиума с българския отбор, и в отборното и в щафетата. Да не забравяме и четвъртите места на игрите в Албервил и Солт Лейк Сити. Каква беше тайната на тези толкова силни две поколения в българския дамски биатлон?\n-Това не е никаква тайна! На времето имаше спортни училища, имаше доста добре изградена система в спорта. Клубовете работеха и много деца се занимаваха с всякакъв вид спорт, не говоря конкретно за биатлона. Всичко се случваше според района, там къде е подходящо за ски се развиваха ски, там където има волейболна школа се развива този спорт. Днес това нещо не съществува. Трудно се намират пари и от там идва спад в целия български спорт, не само в биатлона. Другото нещо е, че ние бяхме страшно мотивирани да се представяме добре, защото по времето на комунизма, това беше един шанс да излезеш извън страната, да видиш друг свят. Още повече, че към самите спортисти имаше много голямо уважение, не, че сега не е така, но за съжаление сега няма кой толкова да показват. Лично аз имах достъп до пистите на Боровец, говоря и за алпийските и за тези за ски бягане. Не беше никакъв проблем да си взема ските, да хвана градския транспорт и да отида да карам. Говоря за периода, когато съм била 3, 4-ти клас, дете. Сега, алпийските писти са напълно недостъпни за децата, защото картата струва 50 лв. Писта за ски бягане, кога е отъпкана, кога не, лично аз искам да ида да карам ски, но много често въобще няма вариант това да се случи. Не може да караш тези деца да отидат да си отъпчат пистата с крака. На времето от спортното училище ни караха да го правим и след това тренираме. Животът се промени много, и условията са различни, и хората са различни и при тези нови обстоятелства няма как да върнем старата система, трябва да се адаптираме към новото. Мисля, че трябва да се изгради някаква нова система, но задължително трябва да запалим децата да спортуват, независимо какъв спорт. Едно от основните неща е треньорите да бъдат добре платени. Може би и общините трябва да отделят средства и да преценят кои спортове да стимулират. Не е нужно да има 100 вида спорт., както в един малък град като Самоков, има 50 клуба. Трябва да се акцентира върху спортовете, които са с традиции в дадена община и имат успехи на международната сцена. Също и политиците трябва да помагат за намиране на спонсори, защото в цял свят отборите се издържат чрез спонсори. Така вече е устроен спорта. Трябват сериозни мениджъри, които да се занимават с тези неща и да движат финансовата част.\n-Наскоро публикувахме една класация за най-младите победители в СК – 16 години и 124 дни е вашия резултат и , разбира се категорично първо място, просто сте без конкуренция по този показател. Това е исторически момент за България, защото е първа победа за нашата страна в старт от СК. Ако пренебрегнете скромната си страна, какво бихте казали за този невероятен успех? Очаквахте ли толкова бързо да дойде успехът при вас? J\n-Не, изобщо не очаквах. Това беше толкова изненадващо за мен и за треньорите. Сега като се замисля, това което съм направи е феноменално, защото аз хванах пушката юли месец през 1987г. и спечелих през януари 1988г. Това са много малко месеци подготовка, а аз спечелих на базата на добрата стрелба. Разбира се, и бягането беше добро, но имаше много силен вятър тогава и аз успях да мина само с две грешки, което ми даде шанс да спечеля първото място. От моята практика съм разбрала, че на спортистите, които се прехвърлят от ски бягането в биатлона им трябва минимум година и половина за да може да се каже, че що годе са се адаптирали към стрелбата. Особено за стрелбата от „прав“, там нещата се учат много по-бавно, трябва да имаш чувство, усет. Явно при мен много бързо са се получили нещата. Аз даже не знаех, че съм най-младата състезателка спечелила старт от Световната купа и като прочетох ми стана много приятно. Това състезание беше втория ми официален старт в биатлона. Първият беше едно вътрешно състезание в Австрия, бяхме на лагер в Обертилиах през декември месец и там не се представих много добре със стрелбата. Един месец по-късно отидохме на първите Световни купи и треньорът ми каза, че ще участвам за да трупаш опит. От теб нищо конкретно не искаме. Тогава вече Надето Алексиева, Цветанка Кръстева, Мария Манолова бяха големи имена и от тях се очакваха резултатите. Аз бях много по-малка и след като спечелих беше голяма изненада за всички и за самата мен. Може би това ми е най-запомнящото се състезание като емоция, защото беше страшно неочаквано.\n-Кое ваше постижение смятате за върхово във вашата кариера и защо? Има ли старт който ви се е запечатал в съзнанието и никога няма да забравите?\n-За мое върхово постижение смятам бронзовия медал от Световното първенство в Лахти. Тогава имаше много силна конкуренция – и Уши Дизел, и Парамигина и се радвам, че успях да спечеля медал в спор с много изявени биатлонистки, които години наред постигаха отлични резултати. Много се говори, че нашите резултати в началото са при много ниска конкуренция. Като цяло това ми е най-голямото постижение за мен самата, а най-запомнящото е първата ми победа в Световната купа.\n-Вие бяхте част и от двете големи поколения на българския дамски биатлон. Може ли да направите някакъв паралел между биатлона през 1987 и 2003, а и в днешни дни? Има ли голяма разлика в конкуренцията и как се развива този спорт с годините?\n-Определено в началото не беше толкова голяма конкуренцията, но в момента в който се реши женския биатлон да стане Олимпийски спорт, моментално конкуренцията се повиши много. В началото имаше по-малко състезателки, но голяма част от тях бяха много качествени.Между тях бяха Петра Бееле, Ане Олвебак, която е многократка Световна шампионка. Според мен най-силният дамски биатлон е между 1992г. и 2003г. След това падна нивото, и германките не бяха на това ниво, рускините в момента никакви ги няма. По наше време имаше много силни французойки, сега също започва да се съвземат френските момичета, но не мога да ги сравня с биатлонистките от 90 години примерно. И Ан Бриян, Корин Ниогре, Флоранс Баварел, Емануел Кларе, която стана Световна шампионка в Руполдинг през 1996г., има и още много за които не се сещам в момента. А беларускините колко силни бяха..сега имат една Дария Домрачова, тогава бяха страшно много момичета и изключително силни състезателки. Мисля, че сега има един спад, но пък се наблюдава изравняване на силни. И последна щафета го показа това. Това изравняваме прави биатлона много интересен за наблюдаване. Истината е, че преди години имаше такива сили и да ги победиш наистина означаваше много. Аз много се гордея с нашите попадения в тройката на щафетите, защото да влезеш и да разбиеш сили като Германия, Норвегия и Русия беше много значимо. Същото време и щафетите на Беларус, Украйна, Словакия бяха много силни. Ние няколко пъти успявахме да влезнем между първите три отбора. И забележете, че във всички щафети съм била последен пост. Бях железен последен пост, няма да скромнича толкова. Има голямо значение на кой пост ще бягаш и за финала трябва много стабилен човек, психически най-вече.\n-Вашите най-големи успехи са в дългата дисциплина. Тази надпревара е еталон на този спорт. За или против сте за отпадането й от календара на IBU?\n-Според мен в никакъв случай не трябва да отпада тази дисциплина. Достатъчно се намалиха състезанията в календара, тази година са три, някой път са четири. Не бива да отпада, защото в крайна сметка това е класиката и от там е тръгнал този спорт. В тази дисциплина си сам със себе си и се опитваш да най-вече да преодолееш себе си, опитваш се ти да наложиш контрол върху нещата. Докато другите дисциплини са много динамични и много интересни, но е много различно.\n-Имало ли е момент във вашия живот в който сте се чувствала недооценена за това което сте постигнала?\nОпределено е имало и такива моменти, но разбрах, че човек трябва сам да оценява себе си. Няма нужда другите да го оценяват. Това е изводът до който стигнах.\n-Разкажете ни някоя забавна и комична случка от активната ви спортна кариера за която се сещате?\n-Имали сме много забавни и комични случки, това всъщност е и част от красотата на спорта. Има много емоции когато си на лагери, на състезание, когато се срещаш със съотборници и състезатели от други отбори. Сега се сещам за една много комична случка. Бяхме на Световна купа в Германия, още Венцислав Илиев беше старши треньор. Той е и родоначалника на женския биатлон в нашата държава, беше много амбициозен и направи много.Той създаде отбора с Цветанка Кръстева, Мария Манолова, Надежда Алексиева, след това и аз се включих към тях. Та, трябваше да има щафета в неделя. Ние обаче, в събота вечерта с Мария Манолова решихме да избягаме тайно и да отидем на дискотека. Измъкнахме се тихичко, отидохме, върнахме се, нямаше никакъв проблем. Мисля, че треньора ни видя на един от светофарите, ние се прикрихме лекичко. Така и не разбрахме дали ни е видял, но нищо не ни каза, защото на другия ден трябваше да бягаме в щафетата. В неделя състезанието тръгна чудесно за нас. Аз бях на последен пост и поех щафетата от Цветанка. Спомням си, че бягах много добре, стрелях добре и излизаме на първо място с 50 секунди преднина от рускините! Обаче, тогава така беше направен Руполдинг, че се бягаше една транзитна обиколка, която минаваше през района на стрелбището. Не трябва да минеш през самото стрелбище, а през транзитния коридор отзад. В първите ми години в биатлона правех доста грешки, обърквах писти, минавах през съседни коридори, явно съм прекалено концентрирана в това което правя и изключвам всичко друго. Венцислав Илиев знаеше какво може да се случи и казва по радиостанцията на треньора по стрелба Йордан Митов: „Всичко върви много добре, сега само пазете Ива да не мине през стрелбището“. Треньорът по стрелба говореше много бавно и се обаждана Илиев и казва: „Емиии, тя токуууу що минааааа“. При това положение нас ни наказаха с една минута и останахме втори. Беше много смешна цялата ситуация, след състезанието като говорихме много се смяхме. Треньора беше бесен, но след това и той започна да се смее и го разказваше години наред тоя случай. Има още много такива случки. Венцислав Илиев ми правеше и скрита камера, защото както казах съм малко отнесена, изключвам всичко друго и се концентрирам максимално. Треньорът забелязал, че аз си оставам ръкавиците на едно място, шапката на друго, раницата...И всички си тръгват, аз винаги съм последна след тренировката. Илиев накарал лаборанта да ме снима с видео камера. И ме снимат как си събирам нещата едно по едно, а всички са си отишли, вече са се преоблекли, а аз леко полеко действам. Беше много смешно, защото вечерта правим анализ на тренировката, гледаме видео и накрая се пуска това нещо. Много, много забавни моменти имаме.\n-Повече от 10 години сте експерт коментатор на „Евсроспорт“. Доставя ли Ви удоволствие това поприще и как се сработвате с Ангел Искрев и Асен Спиридонов?\n-Сработихме се много добре с тях. Още повече, че те са много добронамерени към мен. Аз се уча от тях, те пък възприемат тънкостите в биатлона от мен. Мисля, че това е полезно и за мен и за тях. Коментирането ми доставя голямо удоволствие и ме поддържа в кондиция, позволява ми да съм близо до световния биатлон.\n-Кога за последно карахте писалки и стреляхте по мишените на стрелбището?\n-По мишени стрелях последно по миналата година на ветеранско в Троян, но не бях с писалки, а на крос бягахме. Писалки карах последно през миналата година, надявам се и тази да покарам. Сега падна хубав сняг, карам от време на време. За съжаление не ми остава толкова много свободно време, защото пътувам от Самоков до София да коментирам. Стартове има и в събота и неделя, когато са ми почивните дни. Отделно работя, отделно и децата и семейството. Малко време ми остава, ще ми се повечко да имах.\n-В началото на 2016г., пожелайте нещо на читателите на нашия сайт и на всички фенове на този прекрасен спорт.\n-Преди всичко да са здрави, да са много щастливи през новата година. Всеки да се съсредоточи максимално върху своите цели и да ги постигне.


Сливането между Fiat Chrysler и PSA Group е под въпрос - AУТОМЕДИЯ\nСливането между Fiat Chrysler и PSA Group е под въпрос\nАнтитръстовите регулаторни органи в ЕС разследват сделката\nПетър Захариев 08.06.2020 15:30 Прочитания: 1741\nОбявеното предстоящо сливане между два от най-големите автомобилни производители – Fiat Chrysler (FCA) и PSA Group, може да бъде отложена, след като антитръстовите регулаторни органи в ЕС започнаха разследване на сделката, съобщава Reuters, като се позовава на свои източници.\nПритесненията за свързани с евентуалното придобиване на огромен пазарен дял на стойност 50 млрд. долара от бъдещия алианс в сегмента на малките микробуси. Обединението между двата автомобилни концерна ще създаде четвъртия по големите производител в света, като компаниите вече са уведомени за притесненията на Европейската комисия.\nАко Fiat и PSA не успеят да разсеят съмненията на Европейската комисия през следващите два дни, тоест до сряда, то сделката ще бъде изправена през разследване, което ще продължи поне 4 месеца. Засега от двата автомобилни производителя отказват коментар за случващото се.\nЕвропейската комисия се стреми да намали броя припокриващите се предприятия, тъй като това ще създаде по-голяма конкуренция, а това може да се окаже проблем за двата производителя. Сливането между тях има за цел да раздели раходите за създаване на по-екологични превозни средства, които да отговарят на новите стандарти.\nЕвентуалната сделка ще събере под един покрив италианските автомобилни производители Fiat, Alfa Romeo, Lancia и Maserati, американските Jeep, Dodge, Ram и Chrysler с френските Peugeot, DS и Citroen, както и с германския Opel.\nТагове: европейска комисия ес сделка разследване антитръст сливане fca psa\nЕ как да глътне ВАГ нали първо вайг са най могъщите уж.Второ нали пазарна икономика отворени пазари всеки може да придобива свободно.Или за Ваг може за други не?!\nЕ не е ли ясно каква е далаверата, баба Меркел не дава съюз на Аниели и Пежо, че туку виж техния брак по сметка гътнал ВАГ, Макрон тръгна да спасява Рено и няма думата да и се изрепчи\nТе купиха Дукати, но не пипат производството. Имам приятел, който си взе ново и е много доволен. Италианско на 100%. Виж за Ламбо съм съгласен. Възродиха им продажбите, ма встрани от Перформантето всичко останало е скука.\nЗа Фолксваген може , за други не може. Най - ме е жал за класики като Ламборгини и Дукати. А и Скания придобиват по доста съмнителен начин.\nа когато онея дръгели фолскваген изкупиха всички заводи и марки по света, къде спа тая евро комисия ?\nНаписано е, че проблемът е само при лекотоварните. Което е някаква голяма гшупост, защото Пежо, Ситроен и Фиат от над 20 години и без това са в джойнт венчър за микробусите, които се произвеждат в един завод.\nПод въпрос е силно казано. Ще замаскират бизнеса с ванчетата, за да удовлетворят бюрократите и всичко ще е наред. Тук никой не купува никой, просто говорим за сливане. И двете страни ще получат дивиденти или пари като резултат. Тя тая комисия е главно бутана от немците. Ти за какво мислиш, че Фиат и Пежо ще им е трудно сега. Дойчата ако могат да спънат всеки един автомобилен бизнес в света, ще го направят. Тесла са им най-много в полезрението.\nА когато немците купуваха завод след завод къде спа тая комисия.


Дали министърът ще спази обещанието си за двойно увеличение на учителските заплати? : Актуални теми и новини\nот chiZzY_biZzY » 14 Сеп 2017, 16:31\nЧетох, че преди няколко дни новия министър на образованието казал, че има амбициите до 2-3 години учителските заплати да са два пъти по-големи, отколкото са в момента, че и отгоре. Ръста, който предвижда е около 130%. Мислите ли, че това е възможно, дали ще стане високоплатена учителската работа или ще остане все така в средните заплати? Дали нее поредния политически трик, как, докато говорят постоянно, че няма пари, изведнъж ще намерят толкова голяма сума за ежемесечното увеличение на заплатите? Не ви ли се струва малко пресилено?\nRe: Дали министърът ще спази обещанието си за двойно увеличение на учителските заплати?\nот vanessa_ » 14 Сеп 2017, 18:44\nНа приказки е лесно и всички ще станем милионери, питай обаче наистина колко пъти са им го обещавали това на учителите. По света това са едни от най-уважаваните професии, а в България им се подиграваме. Не отричам, че някои учители такова обучение дават и такава мотивация, че и 5 лева не заслужават, ама туко виж, като вземат повече пари се очовечат.\nот S_Milenska » 15 Сеп 2017, 11:35\nБи било редно да се случи, защото учителските заплати са неоправдано ниски за труда, който полагат учителите и за огромната отговорност, която имат. Но не вярвам някога, или поне не скоро, да се случи такова увеличение.\nот silver933 » 15 Сеп 2017, 14:25\nИзобщо не ми се вярва това да стане. Никога. Поредното политическо манервиране, за да изглеждаме готини, изобщо да не му се надяват учителите и да не му вярват ни на лъжите, ни на глупостите.\nот Monika_Spasova » 16 Сеп 2017, 08:05\nДори и жа има желание, не вярвам, че може да се намерят необходимите пари за такова високо увеличение. Изобщо не става въпрос за някакви малки суми, парите, които са необходими са двойно и повече от тези, които се дават в момента.\nот kauda » 17 Сеп 2017, 10:10\nби било наивно някой да мисли, че това ще стане. лъжа, поредната. дано само учителите да не вярват на глупостите, които им говорят, уж са достатъчно интелигентни.\nот rabotnata pchela » 18 Сеп 2017, 12:42\nИмам няколко близки приятелки учители, за които не съм чула, че изобщо им гласят повишение на заплатата. От години, всъщност, ги мотаят с тези думи, но никой нищо не прави в действителност. Дълго време ще мине, докато заплатата на българския учител мине средната за страната.\nот Kaya » 18 Сеп 2017, 15:41\nДоста ще има да почакаме за такова увеличение на заплатите. Въпреки че по света е една от най-престижните работи, тук пари за лекари и за учители няма, как очаквате и да имат желание после да учат децата ни..\nОДЕЯЛО ОТ МЕРИНОСОВА ВЪЛНА ДВОЙНО 140 см / 200 см от 15 яну 2019г. Прочети повече ›\nИНОЛИВИНГ ДВОЙНО ЕЛЕКТРИЧЕСКО ОДЕЯЛО 064 от 26 ное 2018г. Прочети повече ›\nЛИЕРАК ДВОЙНО ПОЧИСТВАЩ БЛАСАМ - ОЛИО 120 мл. от 20 ное 2017г. Прочети повече ›


Дейтаком ООД ТАБЛЕТИ Таблети Apple MYFP2HC/A за 1299 лв.\niPad Airвърши повече от компютър, по по-лесен и вълшебен начин. С повишените си способности и функции той е по-версатилен отвсякога. С A14 Bionic имаш силата да претвориш идеите си. Снимай 4K видео и го монтирай направо на iPad Air. Ползвай второто поколение Apple Pencil, за да рисуваш с динамични четки и фини светлосенки. А с подобрената графика и машинното обучение в A14 Bionic, можеш да отключиш нови хоризонти в обработката на снимки, записа на музика и още. С Apple Pencil можеш лесно да водиш бележки, да организираш мислитеси и да анотираш скрийншоти, мейли и други. А с iPadOS 14 можеш да конвертираш скиците си в перфектни геометрични форми. С невероятната гъвкавост на iPad Air можеш да работишкакто си искаш. Ползвай Smart Keyboard Folio, или закачи Magic Keyboard — за отзивчиво писане и вграден тракпад. Идеално за задачките, които трябва да свършиш, като например писането на мейли. Или пък за нещата, които искаш да правиш — като писането на разкази. А с целодневната си батерия, iPad Air е готов да работи толкова, колкото потрябва. iPad Air сWi?Fi + Cellular* е идеалният начин да поддържаш връзка. Хоствай FaceTime разговори, присъедини се към видеоконференция, или стартирай общ проект с приятели или съученици. С авангардните камери и микрофони лицата и гласовете са кристалночисти. Невероятната графика на A14 Bionic и зашеметяващият дисплей в iPad Air правят всяко развлечение истинскизавладяващо. Гледай филми на разкошния Liquid Retina дисплей с P3 широка цветова гама и се потопи в завладяващия саунд на висококачествените високоговорители с пейзажно стерео. Или пък поиграй на разкошните игри, като дори можеш да закачиш и контролер.\nManufacturer Part No: MYFP2HC/A\nИзпратете на приятел: Apple 10.9-inch iPad Air 4 Wi-Fi 64GB - Rose Gold [MYFP2HC/A]\nApple Smart Folio for iPad Air (4th generation) - …


Новини и събития / “Капрони”АД-гр. Казанлък, на основание чл.290 и чл.291 от Търговския закон Отправя покана за възлагане на поръчка при пазарни условия на научноизследователски институт или висше училище за проектиране и изработка на ПИЛОТНА ПОДДЪРЖАЩА ПЕЩ ЗА Al СПЛАВИ\nвъзлагане на поръчка при пазарни условия на научноизследователски институт или висше училище за проектиране и изработка на ПИЛОТНА ПОДДЪРЖАЩА ПЕЩ ЗА Al СПЛАВИ С ВМЕСТИМОСТ 180 ДО 220кг. по следното\nДа се констуира и разработи поддържаща пещ за алуминиеви сплави осигуряваща температура на метала в диапазон от 560° до 750 по време на разливането на метала /в кокилата/.\nПещта да се изработи с такива габарити, осигуряващи възможността да се монтира в сега съществуващите гнезда с габарити ф 1450mm., L=940mm. Пещта да е с max височина от пода 450mm.\nПещта да се разработи от огнеупорен бетон марка PROMA CASTA 80RB.\nВграждането на нагревателите да се реализира между бетонния тигел и тухлената изолация.\nВ пещта да се вградят шест броя нагреватели с max инсталирана мощност 20kW. Към нагревателите да се вгради термодвойка, даваща сигнал max температура да не превишава 900°C.\nРазход на електроенергия за поддържане на 1кг./стопен мeтал - 0,09.....0,11kW.\nПещта след бетонния тигел да бъде изградена с изолационни тухли /проматон 23/, а между тухлите и металния корпус да се изгради с изолационни материали /промасил 1000 и промалайт 1000/.\nКонструкцията на пещта да осигурява възможност за лесен начин на захващане и транспортиране до топлинна газова пещ „LAC” PTS PR 750/12, зареждане на стопен метал и връщане на позиция.\nПещта да осигурява възможност за бърз и лесен монтаж към нея на дегазиращите установки.\nВид на ел.ток и напрежение 380V /50Hz/.\nПри конструирането, изработването и работата на пещта да бъдат спазени всички изисквания на техниката на безопастност.\nВалидност на поканата: 15.06.2018г.\nЛице за контакти: инж. Илчев\nНастоящата покана е отправена до неограничен кръг лица на 15.05.2018г.


СТЕФКА СЪБОТИНОВА - Списание Бела\nНачало › Личности › Интервюта › СТЕФКА СЪБОТИНОВА\nСтефка Съботинова: "Мене чака песента"\n© Пресфото БТА, снимка Бисер Тодоров\nПред дома й има малък параклис, на балкона й се вее българското знаме, а къде си държи пушките – по-добре е да не питаш. Народната певица Стефка Съботинова е отличен ловец и много точен стрелец.\nКазват, че Филип Кутев я е слагал най-отпред в редиците на ансамбъла. Като я видях, си помислих, че една жена трябва да остарее, за да разбере дали е хубава. Красива е била, и е красива.\nНе очаквах, че впечатленията ми за нея ще започнат да се трупат още преди да съм прекрачила прага й. Другото, което не очаквах, бе, че докато разговарям с певицата, непрекъснато ще се сещам за моята баба. Един ден всички разбираме какво означава да плачеш за баба си. Както и какво означават думите на другите: „На баба си приличаш, на баба си приличаш.“\n– Нашето списание се казва „Бела“…\n– От родопските песни най-много обичам „Бела съм, бела, юначе…“ Не забравям хубавите родопски песни и изпълнителите им. Една Радка Кушлева. Как да я забравя, когато тя беше славеят на Родопите?\n– Да започнем от родното ви село…\n– Моето село беше като английски двор. Цялото потънало в зеленина. Къщите бяха разположени на венец, а от Сакара идваше река Дуван дере. Целия свят съм обиколила, не съм видяла такъв пясък, какъвто имаше нашата река. Златен пясък. Ние живеехме на края на селото, в богатска къща с 12 декара двор. Половината двор беше с черници, еднакво орязани. Такава красота. Отпред дворът ни опираше до герена – мястото, където пасат селските животни. Насред селото бяха училището, общината и кооперацията, така се наричаше единственият магазин. Много красиво беше селото ми. И чисто, чисто.\n– Откъде идва името му – Розов кладенец?\n– Гробищата бяха на една височина, където растеше и розово цъфтеше дива шипка. До самата нея имаше кладенче с много чиста и студена вода. Минал през селото един турчин, ожаднял, казали му там да отиде да пие вода. Той отишъл, пил вода и като видял шипката, цъфнала в розов цвят, казал: „Това село ще се казва Гюл бунар (розов кладенец от турски – бел. ред.). Селото отдавна е превърнато в язовир и половината му население е изселено в с. Гълъбово, половината в – с. Оброчище.\n– Като че ли не е било…\n– Така е, мойто дете. Много неща заличиха.\n– Какво друго си спомняте от онези времена, от детството?\n– Израснала съм при баба си Добра. Другите по цял ден бяха по нивите. Миличката, като трябваше да сготви вечеря за много хора, защото идваха и ратаи да работят, казваше ми: „Какво да сготвим ма, баба? И аз викам: „Ами, две кокошки.“ А дворът – пълен с кокошки. И тя казва: „Ти знаеш ли, че ме спаси? Ей сега ще заколя две кокошки“. Вечерта, когато всички казваха колко хубава е манджата, баба ми викаше: „На Стефка се благодарете. Тя ме подсети.“\n– От баба си ли учехте песните?\n– От моята баба Добра. Сега, като професионалист, мога да оценя каква певица е била баба ми. Тя беше уникална. Може би няма да се роди такава. Толкова ми е мъчно за нея… Спомням си всяка песен, която баба ми е пяла пред мен. Аз съм я карала: „Бабо, пей!“ Понякога плачеше и пееше. Тя беше извор от песни. И всичките са балади. Все разправят за нещо, не са ограничени песни. Приличат на легенди, разказват истории и са тъжни. Особено бавните. Бавните песни са тъжни.\n– Сигурно ви се е случвало да се разплачете на сцената?\n– Няма песен от моите бавни песни, която да не ме разплаче. И на сцената съм се разплаквала. На един концерт в зала 1 на НДК казах няколко думи, стана ми мъчно, разплаках се и хората започнаха да плачат.\n– Казах, че аз си отивам от този свят, но си отивам излъгана. Защото… Знаете властта каква беше. „Не разрешавайте вас да ви излъжат…“ Това казах на хората и цялата зала плачеше. Аз видях. А после толкова много цветя получих, че букетите се натрупаха като купа.\n– Вашият живот на каква песен прилича?\n– Моят живот не е бил само песен, имало е много мъка в моя живот. Развеждала съм се. Баща ми го убива камион, майка ми остава вдовица на 55 години. Но природата ми е дала много. Веднъж, бяха ме поканили в националното радио, и на откритите телефони се обади един професор и каза: „Госпожо Съботинова, целувам ви ръка. Вие сте българската икона.“ Много пъти заставам пред иконите, които имам, и казвам: „Господи, благодаря ти, че ми даде глас, толкова много радост и толкова много късмет, макар че не всичко съм заслужила.“ Аз съм много вярващ човек. Този параклис долу сама съм го направила. Определила съм на кого го завещавам, кой да се грижи за него, когато един ден си отида от този свят.\n– А песента? Кой ще я поеме песента?\n– Няма да съм жива да предам песните на правнучката си. Дъщеря ми пее хубаво и внукът ми пее хубаво, но не могат да възприемат нещата така, както аз съм ги възприела от баба си.\n© Пресфото БТА, снимка Елена Дикова\nМедалистите от олимпийските игри в Атина са посрещнати на летище София от официални лица, приятели и роднини. За тях пее Стефка Съботинова.\n– Хората ви обичат…\n– За мен всички хора са добри. Обичам всички хора и те ме обичат, доколкото го виждам сега, когато всички се интересуват от мен. Но човек не може да гадае за бъдещето какво ще бъде. Засега всички ме обичат. Един младеж веднъж ме пита: „Лельо Стефке, какво ще кажеш за бъдещето?“ – „Не знам дали ще обичате толкова, колкото сега ме обичате.“ – „Винаги ще те обичаме. Винаги ще те обичаме.“\n„И да ме обичате, аз няма да чуя, защото няма да съм жива. Никой не е вечен на този свят.“ – „Ти няма да умираш!“, казва той. „Добре, няма да умирам. Обещавам!“\n– Кои песни изпълнявате сега най-често?\n– Които поискат.\n– Знаят ли какво да искат?\n– Знаят. Понякога искат песни, които съм изпълнявала, когато съм била млада. Аз много неща забравям вече, но песните не ги забравям. Скоро ме молиха да изпея „Петлите пеят, съмна се“. Записа на тази песен съм го правила, когато съм била на 25 години. Веднъж, бях на турне във Франция, изпях „Паша на Стоян говори“. Тогава зад кулисите дойде да ме намери един българин, който е много забогатял във Франция, и ми подари мотор. Първо ме покани в един огромен салон. Аз отодох с двама придружители и като минавахме покрай моторите, всички ме питаха кой ми харесва най-много. Посочих един мъничък, но не се сетих защо ме питат. Моите придружители после ми викат: „Как може да си такава будала? Защо не избра голям мотор? Ти и без това няма да го караш.“ Аз се амбицирах и викам: „Чакайте аз да ви кажа дали няма да го карам.“ Като се върнах в България това беше първата ми работа – да се науча да карам мотора“.\n– А за пушките! Я кажете за пушките!\n– (Смее се.) Оборудвана съм добре. Стрелям много точно. Сега ще ви разкажа една история да се посмеете малко. Бяхме на турне из България. В един от градовете имаше стрелбища. Нали си спомняте стрелбищата от едновремешните панаири. Певицата Стояна Лалова, бог да я прости, ми вика: „Слушай, дай да отидем да стреляш.“ Отидохме на едно стрелбище. По едно време човекът вика: „Стига! Стига! Ще ми вземете всичките подаръци.“\n– Знам, че се водите от максимата „Рано пиле рано пее“. Да не би и насън да пеете?\n– Когато се събудя от сън, много песни се въртят в главата ми. Много често сънувам баба си Добра. Тя ме събужда в съня ми… Казва ми: „Стани и ще ти кажа една песен.“ Веднъж без мелодия ми каза една песен. „Мари Яно, бюлбюл Яно. / Яна плаче на два дола, / на два пътя, на два пътя кръстопътя.\nБре Боже, мили Боже, / няма ли някой / да дойде от тази земя широка, / да дойде да ме отърве / от тоя дели делия. / Всяка ми вечер донася / кървави ризи да пера, /юнашки глави да крия.“ Започнах да се чудя каква мелодия да сложа на тази песен. А баба ми казва в съня: „На тази песен ти ще й сложиш музиката. Както Ганчовица плачеше над Минчо – тази мелодия ще сложиш.“\nБаба ми имаше предвид една история от нашето село. Преди години убиха едно момче на мегдана. Трима братя го убиха. Убитото момче беше едно на майка си Ганчовица. Майката как плачеше на гробищата… Виеше. Така дойде песента „Мари Яно, бюлбюл Яно“.\n– Защо „Притури се планината“ се изпълнява със съкратен текст?\n– Изхвърлиха сестрата още едно време, когато бяха забранили бавните песни да се записват до края. За да намалят песента – отхвърлиха сестрата. Но аз я знам със сестрата.\nМарсел Селие е минен инженер, който пристига в България по работа в началото на 50-те години на миналия век. За щастие този човек обича музиката и се влюбва в българската фолклорна песен. Точно в годините, в които Селие идва у нас, се създават много от станалите известни по-късно женски хорове, които изпълняват български фолклор. Първият хор, който разнася по света славата на нашата народна песен, е Държавният ансамбъл за народни песни и танци, който по-късно приема името на своя диригент и композитор Филип Кутев. В този ансамбъл Стефка Съботинова пее повече от десет години. През 1965 г. става солистка към редакция „Народна музика“ в Радио София. През 1975 г. Марсел Селие продуцира първия албум с народни песни, които са изпълнени от певиците в хора на БНР. Албумът се казва „Мистерията на българските гласове“. Стефка Съботинова пее в състава на радиото, който по-късно приема името „Мистерията на българските гласове“. Не по-малко любопитна и славна е съдбата на втория албум, продуциран от швейцареца. С него „Мистерията на българските гласове“ получава най-престижното музикално отличие, награда „Грами“, присъждана от Националната академия за изкуство и звукозапис на САЩ.\n– Разбирам, че съвсем скоро сте били в Швейцария, гостували сте на Марсел Селие. Какъв човек е той? Какво си говорихте с него?\n– Много е остарял вече горкият. На мен ми стана жал, като го видях, а той се разплака, като ме видя с бастун. Катрин, съпругата му, ми каза: „Стефка, Марсел плака, защото ти видя бастуна.“\n– Кога го видяхте за първи път?\n– Това беше първата ни среща.\n– Какво дължи българската песен на този човек?\n– Песента нищо не му дължи. Но той смята, че й дължи. Той се сблъска с много неща тук, в България…\n– Може ли да се стопли човек на обичта на народа?\n– Топли народната обич и не само тук, в България, но и по света. Защото аз съм обиколила целия свят.\n– Къде са най-сърдечни хората?\n– Най-сърдечни са в чужбина. При последното ходене в Швейцария, вървят три момчета срещу мен. Опитаха се да запеят нещо, за да покажат, че са ме познали. Хванаха ми ръцете и започнаха да ги целуват. Нашият фолклор е най-тачен в Западна Европа. Каквото нашият народ е сътворил, никой народ не може да създаде, но никой у нас не може да си представи колко скъпа за България е нашата бавна народна песен. В чужбина най-много харесват бавните народни песни.\n– Каква трябва да бъде една жена? Какви бяхте вие навремето?\n– Жената трябва да уважава мъжа си. Някогашната жена е робиня на мъжа си. Сегашните не са робини, а са воеводи. Сега жените са командабашийките. Едно време аз мога да си кажа мнението, ако го приемат – приемат, ако не – не. Сегашните жени са много упорити, налагат се. Много са настървени. Гледат да обсебят мъжете си до такава степен, че да ги умопомрачат. Една друга история ще ви разкажа. За прабаба ми Неделя, свекървата на баба ми Добра. Баба Неделя ходела с шарен пояс, вълнен, тъкан, слага се върху сукмана. Когато баба ми е носила пояса, от едната страна в него имало сребърно павурче с мастика, от другата страна – барабанлия пищов. Баба Неделя организирала други жени от селото, които с 12 магарета с дисаги, пълни с храна и с дрехи, стигнали чак до одринския фронт. Не знам колко време са пътували с магаретата от нашето село до Одрин. Но са стигнали и моята баба ги е водила. Намерили са си войниците, нахранили са ги и са се върнали обратно. Коя жена сега ще го направи?\n– Жена воевода ще го направи. Вие сте воевода също. С пушките, с мотора, че даже и с песента. Чак толкова лошо ли е да е воевода една жена?\n– Не е лошо, защото човек се чувства самостоятелен. Неподчинен на никого. Може би затова съм се развела, защото не обичам да ме командват. Аз сама се командвам. Сама си изкарвам хляба. Не завися от никого.\nСтефка Съботинова черпи с кафе и кекс за здравето на правнучка си, която се е родила само преди няколко дни. „Дано господ й даде глас“, нарича прабаба й.\nВпечатленията за Стефка Съботинова не спират да се трупат дори когато напуснеш дома й. „Вие отивайте в колата, аз се качвам да поздравя Стефка и слизам веднага!“ – ми каза таксиметровият шофьор, когото повиках. Потъна във входа, след малко се върна и каза: „Със Стефчето сме лични приятели. Нейният мъж се е казвал Станимир, като мен.“ После започна да търси нещо в жабката на колата и извади една нейна снимка с автограф. Пишеше: „На Станимир – където ходиш, да хилядиш! Господ да те благослови!“\nГледай ти какви неща се случват, казвам си на ума. Колко е лесно да срещнеш хора, за които тази жена е икона. Но не защото светът е малък, а защото песента й е голяма и всяка песен излиза от нея хубава. Какво ли ще излезе от моя текст за нея? Още въртя в ръцете си диктофона и си мисля, че нашите уреди за записване приличат на апаратите в колите на таксиметровите шофьори. Ако не ги включиш – напразно си работил. Но и да си го включил – пак може напразно да си работил. Вече знам какво точно има предвид Марсел Селие, който казва, че когато пее, човешкият глас е по-красноречив, отколкото когато говори.\nНай-ценното в моя запис си остава песента. Докато бях в дома й, тя на два пъти запя. Когато започна „Яно мари, бюлбюл Яно…“, се разплака и спря. После каза: „Стана ми мъчно за баба ми“…\nНа баба си прилича. На баба си и на прабаба си. Стефка Съботинова. Барабанлия жена. Дори светът да се притури, нея я чака песента.\n© Пресфото БТА, снимка Евелина Андреева\nВ звукозаписно студио\nче затрупа три овчаря,\nтри овчаря, три другаря.\nПърви моли: "Пусни мене,\nмене чака първо либе."\nВтори моли: "Пусни мене,\nмене чака мойта сестра."\nТрети моли: "Пусни мене,\nмене чака стара майка."\nОй ви вазе, три овчаря,\nлибе жали ден до пладне,\nВ изпълнението, което ние всички познаваме, се пее за „два овчаря“. Всеки познавач на фолклора би забелязал нарушената структура на текста. Освен това народната песен обикновено споменава винаги заедно трите жени, които стоят в сърцето на всеки мъж – майка, сестра, невеста.\nМарсел Селие купува песента от БНР и я предоставя на французина Жаки Анона. Обработена от Анона и изпята от Стефка Съботинова, „Притури се планината“ добива онази своя звучна цялост, с която я познаваме всички ние. Небезизвестен е и фактът, че песента звучи във филмовия супер хит „Исус от Монреал“.\nАНДЖЕЛА РОДЕЛ И ИВАН ХРИСТОВ


За Нова година всеки иска да се зарадваоригинални коледни украси. Да, ако планирате да посетите или, напротив, посетете гостите, не можете да правите без да давате подаръци. И ако сценарият включва страна на Нова година във всички състезания или лотарии, тогава има заслужава да бъде разгледан сериозно.\nА помощта ни идва с възможността да правим собствени ръце с прекрасни дрънкулки. Например, с помощта на умения за набиване, можем да създадем толкова много чудесни неща!\nЗа това как да направите снежен човек от мъниста, ще бъдее описано по-долу. Снежен човек, изработен от мъниста, може да бъде от два вида: прост, който може да се използва като висулка или играчка за коледно дърво или обемен, който може да седи под дърво, на перваза на прозореца или на скрин. Помислете за възможностите за извършване и на двата вида снежни човеци.\nСнежен човек, изработен от мъниста.\nпрост Снежен човек от мъниста се прави много просто. Тук ще използваме една от най-честите техники на тъкане. Всъщност, това ще бъде малко преобразено тъкане на мъниста. За този плавателен съд ще ни трябва: бели мъниста, червени (за усмивка), черни (за очи и копчета), кафяви (за ръце) и телени.\nХайде да работим. Поставихме бели мъниста върху жицата. Това ще бъде първият ред. След това слагаме мъничките на втория ред (ще има още два) и нека проводниците през тях да се справят с краищата един към друг, както се прави, когато тъкаме от мъниста. В тази техника ние тъкаме цял снежен човек, променяйки само броя на мъниста в редовете. Също така, подменяйки белите мъниста с цветните, ние тъкаме копчета, очи, уста и нос.\nНека да дадем приблизително описание на редовете по броя на мъниста във всеки (снежен човек, издълбан отдолу нагоре):\n1 ред: 9 бели мъниста;\n2-ри ред: 11 бели мъниста;\n3-ти ред: 13 мъниста, 12 бели и централни черни (бутон);\n4 реда: 15 бели мъниста;\n5 реда: 15 мъниста, 14 бели и 1 централно черно;\n6 реда: 15 бели мъниста;\n7 реда: 15 мъниста, 14 бели и 1 централно черно;\n8-ти ред: 13 бели мъниста;\n9 реда: 11 бели мъниста;\n10 реда: 9 мъниста, 6 бели, 3 централно червени;\n11 реда: 11 бели мъниста;\n12-ти ред: 11 мъниста, 9 бели и една четвърта червени (ще бъдат произведени 2 мъниста);\n13 реда: 11 мъниста, 9 бели и 2 черни (имаме ги над ъглите на усмивка);\n14 реда: 9 бели мъниста;\n15 реда: 7 бели мъниста.\nОт кафяви мъниста и тел ние правимклонки-ръце и обезопасени отделно. Ако следвате тези инструкции, ще получите чудесен снежен човек от мъниста, чието изпълнение не отне повече от половин час.\nТриизмерен снежен човек от мъниста\n3D снежен човек от мъниста се прави малкопо-трудно от просто. Нуждаем се също от риболовна линия или тел, бели, червени и черни мъниста. Ще започнем работа с изработката на скелета, навън ще прилича на две пресичащи се ивици, всяка от които се изпълнява по същата техника като обикновения снежен човек от мъниста. Лентите ще се състоят от две перли. В резултат на това ще трябва да получим кръст с четири централни мъниста, от които три греди от 9 двойки набрани мъниста и един лъч, състоящ се от 11 двойки, се различават. Краищата на лъчите трябва да се тъпчат заедно. Така че получаваме рамка за долната топка на играчката. Освен това, фиксирайки линията в долната част на рамката, запълваме празните пространства между тъканите лъчи, движейки се в кръг и залепвайки правилното количество мъниста, за да образуваме напълно тъкана топка.\nЗа да запазите снежен човек във форма, вътреможете да поставите пяна или топка с правилния размер. Натъпкваме главата по същия начин, просто го правим по-малък диаметър и правим оцветени очи и мъниста от цветни мъниста, а върху топката на стъблото трябва да направим копчета от мъниста с различен цвят. Можете да направите снежен човек ръце - клонки, както при тъкането на обикновен снежен човек. И дори можете да го тъчете с метла, шапка или кофа на главата му.\nКато правите телени рамки по-големи или по-малкиразмер, можете да промените размера на играчката. Също така размерът може да бъде повлиян от размера на избраните мъниста. Всичко зависи от вашето въображение! Огромен снежен човек ще послужи не само като прекрасна новогодишна украса за вашия дом, но и чудесна играчка за вашето дете.\nНовогодишен кръст бод, миниатюри\nСладък снежен човек със собствените си ръце


Зрелищни фойерверки за Нова година, но без празненства на открито - News.bg\nПловдив и Ловеч посрещнаха Новата година със зрелищни фойерверки, а в София за първи път през този век нямаше празнично събитие на открито, предаде БНР.\nЗаради пандемията в столицата беше отменена емблематичната през годините "Сцена под звездите" на площад "Батенберг", където хиляди хора се събираха на традиционния концерт.\nВ новогодишната нощ не работи и градският транспорт. Столичани посрещнаха празника в домовете си, някои в тесен семеен кръг, включително кметът на София Йорданка Фандъкова.\nВ първия ден на 2021 година тя отправи благопожелания към софиянци: "2021 да ни донесе здраве на всички, да продължим да си помагаме, да развиваме града си, да се грижим за децата си. Чакаме ги на 4 януари в детските ясли, детските градини и учениците от първи до четвърти клас."\nВ Пловдив също посрещнаха Новата 2021 година година без обичайната празнична програма в центъра на града, но с по-внушителна и по-мощна заря в полунощ. За първи път фойерверки бяха изстреляни от три тепета на града. 3800 заряда в продължение на шест минути създадоха красиви картини над Пловдив.\nНачало / У нас / Зрелищни фойерверки за Нова година, но без празненства на открито


Играйте Jackpot Roulette онлайн –🏆 Топ 10 плащащи най-много 🥇 Казино На Живо за 2022 г.\nКазино на живо / Игри / Jackpot Roulette\nИграйте Jackpot Roulette онлайн – Топ 10 Казино На Живоа, плащащи най-много за 2022 г.\nИграчите на рулетка са свикнали да играят на теглене. Основната цел на играча винаги е да подобрят шансовете си за печалба, което ги принуждава да играят по-равномерни парични залози.\nПоставянето на по-равномерни залози, от друга страна, превръща големите печалби в премислена мечта. С джакпота обаче нещата стоят съвсем различно рулетка, където всяко завъртане има шанс да достави вълнуващ джакпот.\nЕзуги, водеща казино игра на живо доставчик, допълнително подсили колекцията си с новата джакпот рулетка. За разлика от класическите игри на рулетка, възможността за голяма печалба прави играта още по-приятна.\nКакво е рулетка с джакпот казино на живо?\nКак да играете джакпот рулетка\nПравила за джакпот рулетка\nКак работи рулетката с джакпот в казиното на живо?\nКак да спечелите в рулетка с джакпот на живо\nна Езуги Джакпот рулетка е продукт на партньорство между Ezugi и Blue Ribbon Interactive, високо ценена компания в производството на джакпот игри. Тази игра е вдъхновена от философията на Ezugi за предлагане на персонализирани игри. Това означава, че се предлага като джакпот, управляван от време, награда или събитие.\nТози вариант на живо може да бъде намерен във всяка захранвана от Ezugi казино платформа на живо. Красотата на тази игра на живо е, че се провежда на стандартна маса за рулетка, което означава, че играчите не трябва да губят време да изучават основите на играта.\nТова казино на живо играта се хоства от експертен дилър. Дилърът се върти след като всички залози са направени, обикновено след 15 секунди. За да се класират за джакпота, играчите трябва да направят страничен залог, приблизително $2,20, който се събира от основния залог. Само играчи, които допринасят за джакпота, имат право да спечелят джакпота.\nТова игра на живо спазва европейските правила за рулетка, като приема както вътрешни, така и външни залози. Наред с традиционните залози на рулетка, играчите могат да поставят червени/черни разделени залози, включващи седем или четири разделени залога на черни и червени числа.\nРулетката на живо използва стандартна схема за изплащане, като къщата има 2,7% предимство пред играчите.\nДжакпотът на рулетката се основава на ежедневната механика, което означава, че някой трябва да прибира парите от наградата всеки ден. Въпреки това, сумата, която трябва да се спечели, е известна само след печалба, но сумата на джакпота продължава да расте с всяко завъртане. Ако играете на рулетка на живо онлайн често, този нов обрат означава, че печелившият джакпот се обявява всеки ден.\nИграчите имат две основни опции в тази игра с джакпота на казино на живо: да играят конвенционално със залози на равни пари или да се възползват от джакпота. След това играчът може да избере подходяща стратегия за залагане в зависимост от целта си.\nДори паричните залози са привлекателни за играчите, които просто искат да се забавляват, тъй като тези видове залози предлагат и дългосрочни печалби. Ето някои атрактивни видове залози за залагащи, които искат устойчиви печалби:\nКогато шансовете за печалба са 50-50, играчите могат да използват конвенционални стратегии за залагане като Мартингейл и Д'Аламбер, за да запазят своята банка непокътната. За играчи, които обичат да стрелят за звездите, като играят джакпоти, е препоръчително да останат спокойни и да залагат разумно, като се има предвид, че къщата винаги ще има предимство пред залагащите.\nКога беше пусната рулетка с джакпот?\nДжакпот рулетката несъмнено е едно от най-новите предложения на Ezugi, което стартира през лятото на 2020 г.\nКакво е най-хубавото на джакпот рулетката?\nЕдна от основните отличителни характеристики, предлагани от тази казино игра с дилъри на живо, е въвеждането на джакпота. И това може да е първият път, когато играчите на рулетка могат да се насладят на джакпот, докато играят игра с дилъри на живо.\nКаква е ролята на крупието?\nЗа разлика от други игри с дилъри на живо, дилърът само поставя топките на колелото, върти се и изчаква топката да спре.


АСТЕРА / ASTERA ПЗ Кидс чоко брауни 2+\nASTERA TOOTHPASTE KIDS CHOCO 2+ 50 ml\nОписание на АСТЕРА Паста за зъби Кидс чоко брауни 2+ 50мл.\nАСТЕРА / ASTERA ПЗ Кидс чоко брауни 2+ описание:\nПочиства млечни и постоянни детски зъби\nНяма риск при поглъщане на пастата\nАСТЕРА / ASTERA ПЗ Кидс чоко брауни 2+ употреба:\nАСТЕРА Паста за зъби Кидс чоко брауни 2+ 50мл. се предлага в Apteka.puls.bg на цена от 1,90 лв. Както всички други продукти от Четки и пасти за зъби, този също може да бъде доставен до вашата врата бързо и евтино.\nАСТЕРА Паста за зъби Кидс чоко брауни 2+ 50мл. се произвежда от Aroma и може да бъде закупен от Apteka.puls.bg на преференциална цена от 0,19 лв., ако използвате вашите бонус точки.\nАСТЕРА Паста за зъби Кидс чоко брауни 2+ 50мл. - подобни продукти


Рапично масло – изхвърлете го – 30 ДУМИ\nРапично масло – изхвърлете го\n07.08.2015 by Редактор-3\tin ЗДРАВЕ, НЕПОЗНАТО\nПомните ли, когато маргарин беше заместител на маслото? Разликата между маргаринът и пластмасата е една молекула, а се чудим защо толкова много хора имат Алцхаймер и болестта на Паркинсон. Мазнината запушва мозъчните вени. Недостиг на кислород към мозъка означава скъпи 24/7 медицински грижи, много фармацевтични лекарства и стотици хиляди левове крадено от 30думи за грижи за болния. Досещате ли се накъде води това?\nРапицата набира все по-голяма сила в последните години. Кой би ял рапица, ако знае, че тя е направена с хексанови пари – съставка на бензина? Дори органичната рапица, която е пресована идва от нещо, което дори не трябва да се крадено от 30думи яде, на първо място – рапица. Рапицата не е растение, или поне не е била, докато някои луди учени променят това.\nРапицата е като натриев бензоат, тъй като тя задушава вашите клетки, разрушава имунитета ви и се нуждае от допълнителна „обработка“ от тялото, само за да филтрира токсичното синтетично масло, крадено от 30думи което идва от рапицата. Знаете ли, че фирмите, производители на рапично масло и олио, трябва да поставят рапицата в процес на обезмирисяване за премахване на миризмата.\nПолиненаситени мастни киселини в рапицата потискат функцията на щитовидната жлеза\nПолиненаситените мазнини са основен източник на ДНК разрушаващи свободни радикали, омега-6 мастни киселини „убийци“ крадено от 30думи на щитовидната жлеза и възпаление. Какво е по-лошо за вашето здраве от преработеното бяло брашно, рафинираната захар и високофруктозния сироп от царевица? Опитайте с изкривено съотношение на мазнини, като 16-1, където омега-6 и 9 надхвърлят омега-3 мастните киселини.\nЕруковата киселина, мастна киселина в рапицата, причинява увреждане на сърцето при плъхове. крадено от 30думи Човешкото ДНК е 99% идентично с тяхното. Помислете за това: „От 1995 година биотехнологичният гигант Монсанто е произвел рапица, която е генетично проектирана да бъде устойчива на хербицида Раундъп.“\n„Днес, около 90% от световното производство на рапица е генетично модифицирано.“\nД-р Джон Бергман говори за здравето на щитовидната и надбъбречната крадено от 30думи жлеза. Спрете яденето на рапица и всички други преработени масла. Използвайте кокосово масло или истински, органичен зехтин за готвене.\nИзвън времето: 50-годишна китайка доказа, че старостта не е задължителна


Екстра Нина - Забранената любов | Изтегли от Mp3-Share.Net\nПрегледано: 361 път(и) # Свалено: 77 път(и) 27 Март 2020 - 19:10:50 # Поп Фолк\nОстави ме, тръгвай си у вас,\nтази лудост трябва да приключи.\nИмаш нея, него имам аз,\nкак можа това да ни се случи?\nЗабрави ме и не ме търси,\nще опитам с теб да се сбогувам.\nУморих се - страшно ми тежи\nда се крия като те целувам.\nЗабранената любов прокълната е от Бог,\nтя е бедствие, дошло като лавина -\nизтъкана от лъжи, напоена със сълзи\nтя сече сърцата като гилотина.\nЗабранената любов е откраднат миг живот,\nа часовникът убийствено тиктака\nи боли от мисълта, че напразно у дома\nс топлина и обич някой друг те чака.\nПрибери се, превърти ключа,\nпрегърни я силно, както мене.\nПримири се, че ти е съдба\nи поискай прошка на колене.


Човешки права – Инфо за UK\nЗа първи път Великобритания подписа и ратифицира European Convention on Human Rights (ECHR) (Европейската конвенция за човешките права) през 1950г. Конвенцията съхранява основните граждански и политически права, но в продължение на много години не е била част от английския закон. Използването на Конвенцията обикновено е означавало отнасянето на даден случай в European Court of Human Rights в Страсбург. Това е било доста продължително и скъпо.\nС влизането в сила на Human Rights Act на 02.10.2000г. правата според ECHR започват да се разглеждат в английските съдилища. Нещата стават доста по-бързи и опростени.\nHuman Rights Act означава, че за обществените власти е незаконно да действат по начин, несъвместим с правата по Конвенцията. “Абсолютни права” по силата на Human Rights Act са правото на живот, забрана на насилието и унизителното отношение. “Правата по подразбиране” трябва да поставят баланс между индивидуалните права и обществения интерес. Примери са правото на уважение на личния и семеен живот, както и свобода на словото. Ако някое от човешките ви права е нарушено, делата могат да се разглеждат във Великобританския съд или трибунала. Не е необходимо да отивате в European Court of Human Rights в Страсбург.


42/ Маргарит Ралев – Бизнес; Дизайн общности; Стартиране на дигитални проекти – Подкаст за дизайн, фрийланс, хобита и други неща от живота на двама дизайнери.\nМалко повече за Маргарит\nДизайнер, дигитален предприемач и преподавател. Той стои с името си зад успешното бранд дизайн студио Ralev.com, което се занимава основно с лого дизайн и корпоративни идентичности. Основател е на Българска Дизайн Група и е сред активните герои за това местната дизайн сцена да се развива.\nКъде да намерите Маргарит?\nBDG – Bulgarian Design Group\nИгрова система “GEMJI”


[Useful info] Уеб програмиране с Ruby on Rails - Първа лекция на курса - Софтуерен университет\nzzeni 0 Точки\n[Useful info] Уеб програмиране с Ruby on Rails - Първа лекция на курса\nИ още веднъж добре дошли на всички на курса по програмиране с Ruby и Ruby on Rails!\nОтварям тази тема, за да разчупя леда и да не ни е празна секцията. Както и за да можете да задавате тук вашите въпроси относно първата ни среща която беше в понеделник.\nТъй като през времето, в което не сме в SoftUni ще можем да комуникираме основно в този форум, ви съветвам да се абонирате за известията от цялата секция Ruby Programming.\nАко имате въпроси по домашното, също можете да пишете тук.\n18/10/2017 11:50:02 Ruby Programming 07/11/2017 16:55:25\nAsTodorov 2 Точки\nкато гледам е доста тихо във форума, та нека дам тон.\nЗадачите от домашното могат да бъдат решени по-много начини в зависимост от това на какъв език е писано до момента, но на мен ми се ще да съм максимално близко до Руби и въпросами е следният какво мога да направя по-добре, в кода по-долу, че да е максилно близко до кода който би написал програмист пишещ основно на Руби?\n20/10/2017 16:36:28 21/10/2017 21:04:40\nlamarinov 11 Точки\nТрудно е да се отговори как би го направил опитен рубист, защото всички сме още на първа лекция. Със сигурност, това което може да се направи по елегантно в стил Руби е изключването на дясната граница на целочислен интервал: (2..(num - 1)) става (2...num) Изключването на лява граница не знам как става освен с +1 Имам едно предложение, да се въздържаме от публикуването на цялостен работещ код поне до следващата лекция или докато не изтече времето за предаване, за да се избегнат изкушенията всеки да постигне 100/100 по лесния начин. Всички други форми на взаимопомощ са добре дошли.\n21/10/2017 09:16:50 21/10/2017 23:11:39\nВ понеделник ще покажа примерни решения на задачите и ще можем да ги дискутираме на живо ако присъстваш на лекцията.\nТака ще бъде и с всяко следващо домашно от курса.\nТъй като домашните имат някакакъв (макар и малък) дял в крайната оценка от курса, бих искала да помоля да не се публикуват решенията им преди изтичане на срока за предаване.