Meggie and her eternal makeup love: Fashion Gallery Haul\nFashion Gallery Haul\nРеших, че е време да споделя с вас своите изгодни покупки от миналата седмица. Оказа се, че в квартал Люлин имало аутлет за дрехи и тъй като моя колежка е от там, реши да ни заведе заедно с още една колежка до този магазин, а и да ни покаже къде е отраснала. Разбрахме се буквално за 5 минути и на следващия ден бяхме там - с очаквания да си купим хубави неща. Е, трябва да бъда честна и да кажа, че очакванията ни бяха надминати. Магазинът се казва Fashion Gallery, близо до изхода от метрото и е на два етажа. Прекарахме там около два часа в пробване на дрехи и опити да намерим по някоя и друга хубава дрешка. Накрая си тръгнахме с по една голяма чанта, пълна с покупки.\nЕто ги и моите.\nПовечето дрехи са измачкани, защото съм ги носила. Сега повечето пак са за пране :)\nОт първия етаж си взех сива жилетка и ръкавици. Вторите няма да показвам в отделна снимка, няма смисъл. Те са снежно бели със сиви блестящи нишки. Цената им е 4лв., а марката е Tally Weijl.\nЖилетката е на Bershka и цената й е 20лв.\nМного е мека и приятна за носене, с дълги ръкави. Отпред е малко по-къса. Исках универсална жилетка, която да върви на всичко и смятам, че я намерих.\nНа втория етаж се оказаха по-интересните находки, или поне аз така смятам. Там именно намерих панталон и потник в цвят горчица. И двете неща са на Stradivaruis. Панталонът е 30лв., а потника 5лв. Тях вече ги носих в комбинация със сивата жилетка. Смятам, че това е един от любимите ми цветове за есен 2013. Сега съм в търсене на идеалния лак за нокти в такъв нюанс.\nПопаднах и на зимен пуловер със златни акценти по него. Той също е на Stradivaruis и цената му е 25лв.\nНа снимката сякаш изглежда сив, но в реалност е по-скоро бежов. Много е мек и дебел, ще ме топли през зимата. Хареса ми, че отпред има акценти.\nИ последното и най-любимо нещо от цялото пазаруване е късо бежово шлиферче. То е някаква неизвестна за мен марка Pimkiе и цената му е 25лв.\nНямам много подходящи връхни дрехи за есента и реших, че това шлиферче трябва да бъде мое. Късо е, в бежов универсален цвят. Отзад има интересен акцент. Изглежда хем стилно, хем непретенциозно и удобно за всеки ден. Откакто го имам, всеки ден съм с него и го обожавам.\nСлед шопинга се поразходихме из квартала и седнахме да хапнем в едно много симпатично и уютно заведение. Разбира се, след това не пропуснахме да посетим едно малко козметично магазинче.\nОт там си взех хайлайтър на Constance Carroll, сенки на Moda, молив за вежди и бял лак за рисуване на Golden Rose. За съжаление лакът остана в офиса и затова липсва на снимката. Моливът за вежди вече го пробвах няколко пъти, идва ми малко сухичък, но пък цвета ми пасва идеално. Сега разбрах защо всички толкова много съжаляваха, че спират сенките на Мода. Моите са единични в нюанс 328. Доста мазни и блестящи в цвят шампанско. Аз по принцип предпочитам матови сенки, но реших да опитам тези така популярни. И ми харесват, доста елегантни са. Единствено не мога да разбера с каква четка да ги нанасям, че нещо засега не ми се получава. Може пък да опитам с пръсти, ще видим. А от хайлайтър определено нямах нужда, но тази марка рядко се намира, така че реших да жертвам 5лв.\nТози ден на шопинг, разходка и хапване в приятна компания беше чудесен и затова исках да го споделя с вас. Надявам се ви е било интересно. Мисля да посещавам този аутлет поне веднъж в месеца, защото смятам че нещата и цените там си заслужават.\nWomanBerry Berry 26 октомври 2013 г., 15:26 ч.\nПрекрасен шопинг! Със здраве да си ползваш всичко <3\nMiglena Dyakova 27 октомври 2013 г., 21:36 ч.\nS.M. 26 октомври 2013 г., 15:33 ч.\nАу, панталона и потничето в цвят горчица изглеждат сууупер!\nМерси :) радвам се, че ти харесват :)\nTeia Ted 26 октомври 2013 г., 23:54 ч.\nточно тези сенки се нанасят най-добре с апликатор\nMiglena Dyakova 27 октомври 2013 г., 21:37 ч.\nНе знам дали имам някъде останал апликатор, защото ползвам само четки, но ще издиря все от някъде... Изключително много ти благодаря за съвета, имах нужда <3\nЛюбими есенни лакове за нокти\nI may have been shopping lately - makeup edition\nПродуктите на Дева, които притежавам\nEssence The Twilight Breaking Dawn Shimmer Powder\nТоп 5 любими червила с Кристин\nЛюбимата ми спирала за мигли\nМалко изгодни покупки\nCatrice Ultimate Colour 130 Frozen Rose Lipstick


Дийн Кунц — Брат Од (42) — Моята библиотека\nБрат Од (42)\nВ стая номер четиринайсет Джейкъб беше привършил поредния портрет на майка си и го беше напръскал с фиксатор. Сега грижливо остреше многото си моливи с шкурката и очакваше повика на белия лист върху статива.\nНа масата беше оставен поднос с празни чинии и мръсни прибори. В момента в стаята нямаше бодаси, макар че мрачният дух, който се зовеше Родион Романович, стоеше на прага, преметнал през ръка палтото си. Шапката от меча кожа още се мъдреше на главата му. Бях му забранил да влиза, защото плашещото му присъствие можеше да смути младия художник.\nАко въпреки всичко руснакът влезеше в стаята и откажеше да се махне, бях намислил да грабна шапката му, да си паркирам задника отгоре й и да я ароматизирам с парфюма „Од“, сензационния аромат на това лято. Зная как да бъда безмилостен.\nСеднах на масата срещу Джейкъб и го заговорих:\n— Хей, пак съм аз. Чудакът Томас.\nКъм края на неотдавнашната ми визита той посрещна всичките ми коментари и въпроси с такова мълчание, че се убедих: беше се укрепил в свой вътрешен редут, където нито ме чуваше, нито усещаше присъствието ми.\n— Новият портрет на майка ти е сред най-добрите ти работи. Получил се е страхотно.\nНадявах се, че ще го заваря в по-словоохотливо настроение от предишния път, но уви, от устата му не се лееше словесен ромон.\n— Сигурно много се гордееш с таланта си.\nДжейкъб подостри и последния си молив, вдигна го в ръка и насочи вниманието си към белия лист на статива.\n— След като те посетих, изядох един страхотен сандвич с говеждо и туршия, която вероятно не беше отровена.\nДебелият език се показа между зъбите на Джейкъб, който лекичко го захапа, чудейки се с какви щрихи да започни.\n— И после онзи гадняр за малко да ме обеси в камбанарията, една нелицеприятна страхотия ме преследва в тунел и изживях снежно приключение с Елвис Пресли.\nДжейкъб лекичко и плавно започна да нанася контурите на нещо, което не разпознах веднага от позицията си.\nРоманович нетърпеливо въздъхна от прага.\n— Извинете — изрекох аз, без да го поглеждам. — Зная, че прилаганите от библиотекарите техники за разпит са доста по-директни от моите.\nОтново се обърнах към Джейкъб:\n— Сестра Мириам казва, че си изгубил мака си преди повече от дванайсет години, когато си бил на тринайсет.\nТой рисуваше кораб, гледан от въздуха.\n— Не мога да изгубя майка си, защото няма как човек да изгуби нещо, което го няма. Но изгубих любимата на сърцето си. Тя беше всичко за мен.\nНяколко щрихи загатваха, че когато морето бъде готово, на повърхността му ще се надигат нежни вълни.\n— А момичето ми беше хубаво, и имаше добро сърце. Беше добра и силна, сладка и решителна. И умна, много по-умна от мен. И забавна също.\nДжейкъб спря, за да прецени нарисуваното до момента.\n— Животът се беше отнесъл зле с нея, Джейкъб, но тя имаше силата да повдигне планина.\nТой отново пъхна език между зъбите си, но сега захапа долната си устна.\n— Така и не се любихме. Тя искаше да изчакаме заради нещо лошо, което я бе сполетяло като малка. Да изчакаме сватбата.\nДжейкъб започна да оформя корпуса с два вида пресечни щрихи.\n— Понякога ми се струваше, че няма да издържа до първата брачна нощ, но винаги успявах да се овладея. Защото тя беше невероятна и ме дари с толкова любов, колкото други момичета не биха могли да ми дадат за хиляди години. Всичко, което искаше в замяна, беше обич и уважение, уважението беше изключително важно за нея, как да не намеря сили. Честно казано, и до днес не зная какво е намери в мен. Но поне имаше уважението ми. И обичта ми.\nМоливът шепнеше тайните си на хартията.\n— Четири куршума в гърдите и корема. Сладкото ми момиче, което правеше път и на мравката.\nМоливът даряваше утеха на Джейкъб. Виждах как рисуването му носи утеха.\n— Застрелях убиеца й, Джейкъб. Ако бях стигнал там две минути по-рано, можех да го убия, преди той да я убие.\nСлед кратко колебание моливът продължи да се движи по листа.\n— Съдено ни беше завинаги да бъдем заедно, аз и моята любов. Пишеше го на една картичка от машина за предсказване на бъдещето. И ние ще бъдем… заедно. Това, което наричаме „сега“, е само антрактът между първото и второто действие.\nМоже би сам Бог направлява ръката на Джейкъб и му показва същата онази лодка и мястото в океана, където е била камбаната; така че дойде ли времето, той ще се понесе накъдето трябва.\n— Пепелта на момичето ми не беше разпръсната над морето. Прибрана е в урна и един приятел от родния ми град я пази.\n— Тя пееше — промърмори Джейкъб, докато моливът шепнеше.\n— Ако гласът й не е отстъпвал по красота на лицето й, значи е бил сладък. Какво ти пееше?\n— Толкова хубаво. Само за мен. С настъпването на мрака.\n— Пяла ти е люлчини песни.\n— Когато се събуждах и виждах, че още е мрак и мракът беше много дълбок, тя пееше толкова нежно, че мракът пак ставаше малък.\nЕто най-голямото добро, което можем да си направим взаимно: да разсеем мрака.\n— Джейкъб, по-рано ти ми разправи за някой, който се казва Небивалото.\n— Каза ми, че е дошъл да те види, когато си бил „изпълнен с чернотата“.\n— Небивалото веднъж дошло да види, когато Джейкъб бил изпълнен с чернота, и Небивалото казало: „Остави го да умре.“\n— Доколкото схващам, „изпълнен с чернотата“ означава, че си бил болен. Тежко болен. Да не би мъжът, който те е осъдил на смърт, да е бил някой доктор?\n— Той беше Небивалото. Нищо повече. Хич не ни е изтрябвал.\nГледах как изящните линии се изливат изпод тромавите пръсти на късата, широка ръка.\n— Джейкъб, помниш ли лицето му?\n— Отдавна. — Той поклати глава. — Отдавна.\nПадащият сняг заслепяваше прозореца на стаята като катаракт.\nСтоящият на прага Романович почука с пръст по циферблата на часовника си и многозначително повдигна вежди.\nМоже би малкото време, с което разполагахме, беше скъпоценно, но не виждах къде другаде да го оползотворя, ако не тук, на мястото, където бях изпратен с посредничеството на някога мъртвата Джъстин.\nИнтуицията ми подсказа въпрос, чиято важност осъзнах веднага:\n— Джейкъб, нали знаеш името ми, пълното ми име?\n— Чудакът Томас.\n— Да. Фамилията ми е Томас. А каква е твоята фамилия?\n— Нейното име.\n— Точно така. Твоята фамилия е също като фамилията на майка ти.\n— Това е собствено име, Джейкъб.\nМоливът застина на място, сякаш споменът за майка му така преизпълваше сърцето и съзнанието му, че нямаше кой да води ръката му.\n— Джени — отвърна той. — Джени Калвино.\n— Значи се казваш Джейкъб Калвино.\n— Джейкъб Калвино — потвърди той.\nИмето не ми говореше нищо, макар интуицията да ми бе подсказала, че то е от съдбовно значение.\nМоливът отново се раздвижи и корабът придоби по-ясни очертания, плаващото корито, от което бяха разпръснати останките на Джени Калвино.\nКакто и при предишната ми визита, на масата лежеше още един голям блок за рисуване. Колкото повече си блъсках главата над въпроса как да измъкна жизненоважната информация от Джейкъб, толкова повече ме теглеше към този блок. Ако вземех да го разглеждам без разрешение, Джейкъб можеше да изтълкува действията ми като грубо потъпкване на личното му пространство. Можеше да се обиди, да се свие в черупката си и да не ми продума.\nОт друга страна, ако помолех да разгледам рисунките му и той откажеше, това щеше да сложи край на разпита.\nФамилията на Джейкъб не се оказа съдбоносно важна, но в случая смятах, че интуицията няма да ме подведе. Блокът сияеше, изпъкваше на масата, пращеше от живот.\nПлъзнах тази хиперреалност към себе си. На Джейкъб или не му пукаше, или не ме забеляза.\nКогато разгърнах блока, видях рисунка на единственият прозорец в стаята. Калейдоскопът от кости, който се притискаше към стъклата, беше умело предаден до най-малката подробност.\nРоманович надуши, че съм направил тревожно откритие, и се вмъкна в стаята.\nВдигнах ръка, за да го спра, но протегнах блока към него, за да види рисунката.\nКогато отгърнах нов лист, открих друго изображение на звяра на същия този прозорец, но тук костите образуваха друг модел.\nИли нещото беше стояло залепено за прозореца достатъчно дълго, за да го нарисува Джейкъб в такива детайли, в което силно се съмнявах, или младежът имаше фотографска памет.\nТретата рисунка беше на загърната в расо фигура с огърлица от човешки зъби и кости: косачът на души, както го бях видял в кулата: безлик и дългорък. Тъкмо щях да покажа рисунката на Романович, когато три бодака се промъкнаха в стаята.


Задържаха 36-годишен за убийството на сливенски бизнесмен - Flashnews\nнеделя, 19 септември, 19:49\n36-годишен мъж с легален бизнес в областта на земеделието е задържан за убийството на сливенския бизнесмен Стоян Тодоров Стоянов.\nТялото му беше открито на 21 юли в напоителен канал в с. Панаретовци.\nБлизки на загиналия тогава още уточниха, че мъжът е имал в землището на селото голяма овощна градина. Същият притежава със свой партньор още няколко градини в региона, едната е край село Ковачите, където работи заедно с общинския съветник – Светомир Мъндев.\nГоворителят на окръжна прокуратура Ваня Белева потвърди, че има задържан 36-годишен мъж от Сливен, на когото е повдигнато обвинение за умишленото убийството на Стоян Стоянов. На този етап продължават следствените действия, очаква се в началото на седмицата да бъде поискана постоянна мярка за неотклонение „задържане под стража“.


Неизбежен край! Апокалипсис помита целия свят освен Бълрария! Прибирайте се! Тресем се | Bradva.BG\nНачало / Неизбежен край! Апокалипсис помита целия свят освен Бълрария! Прибирайте се! Тресем се\nНеизбежен край! Апокалипсис помита целия свят освен Бълрария! Прибирайте се! Тресем се\nБългария е в период на сеизмично затишие. Това каза сеизмологът проф. Емил Ботев, ръководител на Департамент „Сеизмология“ към Българската академия на науките, цитиран от "Фокус".\nТой припомни, че Южна и Югозападна България са районите с най-висок сеизмичен риск в страната, като най-активна е т. нар. Струмска сеизмична зона, където е разположено и Крупнишкото огнище.\n„Ние го наричаме така, защото е свързано с един Крупнишки разлом, който е разположен южно от Благоевград, т.е. той е по южния борд на Симитлийския грабен, където преди 115 години – през 1904 година, с регистрирани две земетресения с магнитуд над 7. Едното от земетресенията е с магнитуд почни 8. Това са плитки земетресения, на повърхността на земната кора.\nПоследствията от тях се виждат на кората, за разлика от румънските земетресения. Ако вие погледнете картата на сеизмичната активност за последния месец, ще видите, че и в Румъния стават редовно земетресения с голяма дълбочина“, обясни сеизмологът.\nПроф. Емил Ботев уточни, че за последния месец на територията на България са станали само 3 земетресения с възможност за усещане от населението. Съвсем слабо е усетено земетресението в акваторията на Черно море, близо до нос Калиакра, което бе регистрирано преди около две седмици.\nСпоред проф. Ботев малкият брой трусове в страната, в сравнение с десетките земетресения на територията на Албания, Южна Гърция и Румъния, показват, че България е в период на затишие, за разлика от началото на миналия век, когато е имало сериозна сеизмична дейност.\n„Територията на България е встрани от контактите между двете основни континентални плочи – Югоизточна Европа и Африка. Съответно и движенията са на порядък по -ниски, т.е. десетки пъти по бавно става натрупването на напрежения, водещи до катастрофални земетресения“, каза още проф. Емил Ботев.


Les Tisserand - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nCléder, Cléder, Франция - Покажи на картата\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Cléder, не се колебайте, а изберете Les Tisserand. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nСъоръженията и услугите предлагани в Les Tisserand гарантират Вашия приятен престой. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като открит басейн, градина, които ще направят престоя ви незабравим. Les Tisserand е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Cléder.


Роалд Дал — Отрова — Моята библиотека\nPoison, 1953 (Пълни авторски права)\n, 1992 (Пълни авторски права)\n3,8 (× 6 гласа)\nРоалд Дал. Размяна на съпруги. Истории с неочакван край\nИК „Зодиак-ВН“, 1992\nСъставител: Жени Божилова\nТрябва да беше около полунощ, когато се прибрах вкъщи, и щом наближих портата на бунгалото, изгасих фаровете на колата, да не би светлината да проникне през прозореца на страничната спалня и да събуди Хари Поуп. Но не е трябвало да се притеснявам. Докато приближавах, забелязах, че лампата му още свети, значи, все едно беше буден, освен ако не беше заспал, докато е чел.\nПаркирах и изкачих петте стъпала до верандата, като внимателно ги броях в тъмното, да не би, когато стигна горе, да продължа да стъпвам по нещо, което не съществува. Пресякох верандата, минах през защитената с мрежа врата и запалих лампата в антрето. Отидох до стаята на Хари, тихо открехнах вратата и надникнах.\nТой лежеше в леглото и видях, че е буден. Но не се помръдна. Дори не обърна глава към мен. Чух го обаче да ме вика:\n— Тимбър, Тимбър, ела тук.\nГовореше бавно, пошепваше всяка дума внимателно, разчленено и аз рязко отворих вратата и бързо тръгнах към него.\n— Спри. Чакай, Тимбър. — Едва чувах какво ми казва. Имах чувството, че невероятно се напряга, за да произнесе думите.\n— Какво има, Хари?\n— Шшшшт! — прошепна той. — Шшшшшт! За бога, не вдигай шум. Свали си обувките, преди да приближиш. Моля те, прави каквото ти казвам.\nНачинът, по който говореше, ми напомни за Джон Барлинг, след като го простреляха в корема. Тогава той се беше подпрял на един сандък, в който имаше резервен самолетен двигател, държеше се с две ръце за корема и говореше нещо за немския пилот със същия дрезгав напрегнат полушепот, както Хари сега.\n— Бързо, Тимбър, но първо си събуй обувките.\nНе можех да разбера за какво му трябваше да си събувам обувките, но прецених, че ако е болен, на какъвто ми приличаше, най-добре беше да му угодя, затова се наведох, събух си обувките и ги оставих насред стаята. После се приближих до леглото му.\n— Не докосвай леглото! За бога, не докосвай леглото!\nВсе още говореше като прострелян в стомаха, лежеше по гръб, завил три четвърти от тялото си само с чаршаф. Беше облечен в пижама на сини, кафяви и бели райета и обилно се потеше. Нощта беше гореща и аз самият бях малко потен, но не като Хари. Цялото му лице беше мокро, а възглавницата около главата му бе прогизнала от влага. Приличаше на човек с тежък маларичен пристъп.\n— Пама! О, божичко. Къде те ухапа? Преди колко време?\n— Тихо — прошепна той.\n— Слушай, Хари — казах аз, наведох се напред и го докоснах по рамото, — не трябва да губим време. Хайде сега, бързо кажи къде те ухапа.\nТой лежеше напълно неподвижен и напрегнат, като че ли едва сдържаше някаква остра болка.\n— Не съм ухапан — прошепна. — Още не. Върху корема ми е. Спи.\nБързо отскочих назад. Не можах да се въздържа и се втренчих в корема му или по-скоро в чаршафа, с който беше покрит. Той беше измачкан и не можеше да се разбере дали отдолу има нещо.\n— Сериозно ли говориш, че в момента върху корема ти лежи пама?\n— Кълна се.\n— Как е попаднала там?\nНямаше защо да го питам — беше съвсем ясно, че не се занася. Трябваше да му кажа да мълчи.\n— Четях — рече Хари, като изговаряше всяка дума много бавно, внимателно и разчленено, за да не движи коремните мускули. — Лежах по гръб и четях и изведнъж почувствувах, че на гърдите ми, зад книгата, има нещо. Нещо, което ме гъделичкаше. После с ъгълчето на окото си видях тази малка пама, която пълзеше по пижамата ми. Малка — около двайсет и пет сантиметра. Знаех, че не бива да мърдам. А и да исках, не можех. Лежах и я гледах. Помислих, че ще полази върху чаршафа. — Хари млъкна и остана така няколко секунди. Очите му се плъзнаха надолу по тялото, към мястото, където чаршафът покриваше корема му — очевидно искаше да се увери, че шепотът му не смущава животното, което лежеше там. — На чаршафа имаше гънка — продължи той, като сега говореше още по-бавно отпреди и толкова тихо, че за да го чуя, трябваше да се навеждам. — Виждаш ли, още е там. Мушна се под нея. През пижамата я усещах как пълзи по крема ми. После спря да се движи и сега лежи там на топло. Вероятно спи. Чаках те. — Той вдигна очи и ме погледна.\n— От колко време?\n— Часове — прошепна той. — Часове — гадни, безкрайни часове. Няма да издържа много, без да се движа. Кашля ми се.\nНе се съмнявах в достоверността на разказа му. Всъщност подобно поведение съвсем не беше необичайно за памата. Тя се навърта около жилищата на хората и обича топли места. Необичайното беше, че Хари не бе ухапан. Ухапването й е много опасно, освен ако не се вземат незабавни мерки. В Бенгалия тези змии всяка година убиват доста хора, особено по селата.\n— Добре, Хари — сега вече и аз шепнех. — Не мърдай и не говори, само ако ти се наложи. Знаеш, че няма да те ухапе, ако не я уплашим. За нула време ще оправим работата.\nБезшумно излязох по чорапи от стаята и взех от кухнята малък остър нож. Сложих го в джоба на панталона си, за да го използувам незабавно, ако нещо се случеше, докато измисляхме план за действие. Ако Хари се изкашляше, ако мръднеше или стореше нещо, което да изплаши памата, и тя го ухапе, щях да изрежа ухапаното място и да се опитам да изсмуча отровата. Върнах се в стаята, а Хари все още лежеше неподвижно и цялото му лице плуваше в пот. Очите му ме следваха, докато пресичах спалнята и стигнах до леглото му, виждах, че се чуди какво ли съм направил, и аз застанах край него, като се опитвах да измисля най-разумния начин на действие.\n— Хари — казах и докато говорех, приближих уста почти до ухото му, за да не се налага да повишавам глас повече от най-тихия шепот. — Мисля, че ще е най-добре да повдигна чаршафа много, много бавно и тогава ще можем да погледнем. Вярвам, че ще успея да го направя, без да я стресна.\n— Не ставай глупак! — Гласът му беше равен. Изговаряше всяка дума твърде, бавно, твърде внимателно и твърде тихо, за да може да изрази нещо. Изразяваше го обаче с очите си и с ъгълчетата на устата си.\n— Светлината ще я уплаши. Там отдолу сега е тъмно.\n— Тогава бързо да дръпна чаршафа и да я изхвърля, преди да те нападне.\n— Защо не извикаш лекар? — каза Хари.\nНачинът, по който ме гледаше, красноречиво говореше, че това е било първото, за което сам е трябвало да се сетя.\n— Лекар, разбира се. Точно така. Ще извикам Гандербай.\nИзлязох на пръсти, намерих номера на Гандербай в указателя, вдигнах слушалката и казах на телефонистката да побърза.\n— Доктор Гандербай. Тимбър Удс се обажда.\n— Здравейте, мистър Удс, още ли не сте си легнали?\n— Слушайте, можете ли да дойдете веднага? И донесете серум срещу ухапване от пама.\n— Кой е ухапан? — въпросът долетя толкова рязко, че прозвуча като малка експлозия в ухото ми.\n— Никой. Все още никой. Но Хари Поуп лежи в леглото и върху корема му има една — заспала е под чаршафа.\nОколо три секунди цареше тишина. После, като говореше бавно, вече не като експлозия, а ясно и отчетливо, Гандербай каза:\n— Кажете му да не мърда. Не трябва нито да мърда, нито да говори. Разбирате ли?\n— Идвам веднага!\nТой затвори, а аз се върнах в спалнята. Хари ме следеше с очи, докато се приближавах към леглото.\n— Гандербай идва. Каза да лежиш неподвижно.\n— А какво, по дяволите, мисли, че правя!\n— Слушай, Хари, той каза да не говориш. Изобщо да не говорим. И двамата.\n— Защо не млъкнеш тогава? — докато изричаше това, едната половина на устата му започна да потрепва надолу с бързи конвулсивни движения, които продължиха известно време, след като беше млъкнал. Извадих кърпичката си, много внимателно избърсах потта от лицето и челото му и докато пръстите ми го докосваха, усетих през плата лекото потрепване на мускулчето около устата му.\nОтидох в кухнята, извадих лед от хладилника, увих го в една салфетка и започнах да го чукам на ситно. Никак не ми харесваше тази работа с устата. Нито пък начинът му на говорене. Занесох студения компрес в стаята и го сложих върху челото му.\n— Ще те охлади.\n— Махни го — прошепна. — Ще ме накара да кашлям. — Мускулчето отново се разигра.\nЛъчът на фар просветна през прозореца и колата на Гандербай сви пред бунгалото. Излязох да го посрещна, като държах ледения компрес в две ръце.\n— Как е? — попита Гандербай, но не спря да поговорим, а пресече верандата, мина покрай мен и влезе в антрето. — Къде е той? В коя стая?\nПостави чантата си върху един стол в антрето и ме последва в спалнята на Хари. Беше обут с меки домашни пантофи и стъпваше безшумно и леко като предпазлива котка. Хари го наблюдаваше с крайчетата на очите си. Гандербай стигна до леглото, погледна приятеля ми и се усмихна уверено и успокояващо, като кимна с глава, за да му покаже, че това е проста работа и че не бива да се безпокои, а да остави всичко на чичо доктор. После се обърна и отново излезе в антрето. Последвах го.\n— Първо да се опитаме да му вкараме малко серум — каза той, като отвори чашата си и започна да се приготвя. — Венозно. Но трябва да го направя прецизно. Не бива дори да трепне.\nОтидохме в кухнята и той стерилизира иглата. Взе по-малка спринцовка в едната ръка и някакво шишенце в другата, прободе гумената запушалка с иглата и започна да изтегля бледожълтата течност с буталото. После ми подаде спринцовката.\n— Ще държите това, докато го поискам.\nВзе си чантата и заедно се върнахме в стаята. Сега очите на Хари блестяха широко отворени, Гандербай се наведе над него и много предпазливо, сякаш докосваше дантела от шестнайсети век, нави ръкава на пижамата му до лакътя, без да помръдва ръката. Забелязах, че стоеше доста настрани от леглото. После прошепна:\n— Ще ви направя инжекция. Серум. Само едно бодване, но се опитайте да не мърдате, не стягайте коремните мускули. Отпуснете се.\nХари погледна спринцовката.\nГандербай извади от чантата си червено гумено маркуче, пъхна единия му край под бицепса на Хари и после здраво го завърза на възел. Почисти със спирт малък участък от голата ръка, подаде ми памука, пое спринцовката с примижали очи и изцърка част от жълтата течност. Стоях неподвижно до него и го наблюдавах. Хари също го наблюдаваше и лицето му така обилно се потеше и лъщеше, сякаш се бе намазал с дебел слой крем, който се топеше върху кожата му и се стичаше по възглавницата.\nВиждах синята вена от вътрешната страна на ръката му, която се беше издула от турникета, после видях иглата над вената, Гандербай, който държеше спринцовката почти опряна до ръката и плъзгаше иглата през кожата в синята вена, плъзгаше я бавно, но толкова уверено, че тя влизаше леко като в масло. Хари погледна към тавана, затвори очи, отново ги отвори, но не помръдна.\nКогато свърши, Гандербай се наведе и приближи устни до ухото му.\n— Сега няма опасност, дори да ви ухапе. Но не мърдайте. Моля ви, не мърдайте. Ще се върна след минутка.\nТой взе чантата си и излезе в антрето, а аз го последвах.\n— Сега в безопасност ли е?\n— До каква степен е в безопасност?\nДребничкият лекар стоеше в антрето и търкаше долната си устна.\n— Все пак трябва донякъде да го предпази, нали?\nТой се обърна и се запъти към вратата с мрежа срещу комари, която извеждаше на верандата. Помислих, че ще излезе, но той се спря от вътрешната й страна и се загледа навън в нощта.\n— Не е ли добър серумът? — попитах.\n— За съжаление не — отвърна, без да се обръща. — Може да го спаси. Но може и да не го спаси. Опитвам се да измисля какво друго бих могъл да направя.\n— Дали да не дръпнем чаршафа и да я изхвърлим, преди да има време да нападне?\n— Никога! Нямаме право да поемаме такъв риск. — Говореше рязко и гласът му се извисяваше малко повече от обикновено.\n— Но не можем да го оставим просто да си лежи. Нервите му няма да издържат.\n— Моля ви! Моля ви! — възкликна той, като се обърна и вдигна двете си ръце високо във въздуха. — Не така бързо, моля ви. Тук не трябва да се действува, без да се мисли за последиците. — Избърса челото си с носна кърпичка и остана намръщен, прехапал устни. — Слушайте — обади се най-после. — Има начин да се справим. Знаете ли какво трябва да направим — трябва да упоим памата, както е легнала там.\nИдеята беше великолепна.\n— Не е безопасно, защото е студенокръвно животно, а при тях упойките не действуват нито така добре, нито толкова бързо. Но е най-доброто, което може да се измисли. Бихме могли да използуваме етер… хлороформ… — говореше бавно, опитвайки се да дооформи мисълта си, докато я произнасяше.\n— Кое ще използуваме?\n— Хлороформ — реши внезапно. — Обикновен хлороформ. Така е най-добре. А сега, бързо! — Хвана ме за ръката и ме задърпа към верандата. — Отидете с колата у нас! Докато стигнете, аз ще съм събудил прислужника си по телефона и той ще ви покаже шкафа с отровите. Ето ключа. Вземете едно шише хлороформ. На него има оранжев етикет и отгоре си пише. Аз ще остана тук, в случай че нещо се случи. А сега, бързо! Хайде! Не, не, обувки не ви трябват!\nКарах бързо и след петнайсетина минути донесох хлороформа. Гандербай излезе от стаята на Хари и ме посрещна в антрето.\n— Носите ли го? Добре, добре. Тъкмо му обяснявах какво смятаме да направим. Но сега трябва да побързаме. Никак не му е лесно да лежи така през цялото време. Боя се, че може да мръдне.\nТой се върна в спалнята и аз го последвах, като внимателно носех шишето с две ръце. Хари лежеше в същото положение, както и преди, и потта се стичаше по бузите му. Лицето му бе пребледняло и мокро. Той обърна очи към мен, а аз му се усмихнах и кимнах уверено. Той продължи да ме гледа. Вдигнах палец и му направих знака „Всичко е наред“. Хари затвори очи. Гандербай беше коленичил до леглото, а на пода до него лежеше маркуче, използуване преди това за турникет, към единия му край беше прикрепил малка книжна фунийка.\nЗапочна да повдига ъгълчето на горния чаршаф, който беше подпъхнат под дюшека. Работеше точно на линия с корема на Хари, на около двайсет и пет сантиметра от него, а аз наблюдавах пръстите му, които леко подръпваха края на чаршафа. Действуваше толкова бавно, че беше почти невъзможно да се долови някакво движение както на пръстите, така и на чаршафа, който те подръпваха.\nНай-после успя да открехне малък процеп. Взе гуменото маркуче и пъхна единия му край в процепа, тъй че да може да го плъзга отдолу по дюшека към тялото на Хари. Не знам колко време му отне да плъзне този маркуч няколко сантиметра навътре. Може би двайсет минути, а може и четирийсет. Изобщо не го виждах да мърда. Знаех, че влиза, защото видимата му част постепенно се скъсяваше, но бях убеден, че памата не е усетила и най-слабото трепкане. Сега и самият Гандербай беше плувнал в пот. По челото и горната му устна бяха избили едри капки. Ръцете му обаче не трепнаха и забелязах, че очите му не бяха насочени към маркуча, а към смачканата част на чаршафа над стомаха на Хари.\nБез да отмества поглед, той протегна ръка, за да му подам хлороформа. Отворих стъклената запушалка и поставих шишето, в ръката му, но не го пуснах, преди да се уверя, че здраво го е хванал. После ми кимна да се приближа и прошепна:\n— Кажете му, че ще намокря дюшека и под тялото му ще стане много студено. Трябва да е подготвен за това и не бива да мърда. Кажете му го отсега.\nНаведох се над Хари и му предадох думите на лекаря.\n— Защо не свършва вече? — рече той.\n— Сега ще свърши, Хари, но ще усетиш силен студ, затова бъди готов.\n— О, боже всемогъщи, свършвайте, свършвайте!\nЗа пръв път той повиши глас и Гандербай рязко вдигна глава, гледа го няколко секунди, а после продължи работата си.\nСипа няколко капки хлороформ в книжната фунийка и изчака да се стекат по тръбичката. После наля още малко. Почака отново и тежката сладникава миризма на хлороформа изпълни стаята, донасяйки със себе си слаби, неприятни асоциации за сестри и хирурзи, застанали в бяла стая около дълга бяла маса. Сега Гандербай наливаше непрекъснато и аз виждах как тежките изпарения на хлороформа кръжат бавно, като пушек, над книжната фунийка. Лекарят спря за миг, дигна шишето към светлината, напълни още една фунийка и ми го върна обратно. Бавно изтегли гумената тръбичка изпод чаршафа, след което се изправи.\nНапрежението при пъхането на тръбичката и сипването на хлороформа трябва да е било огромно, защото си спомням, че когато се обърна и ми зашепна, гласът му беше тих и отпаднал:\n— Ще почакаме, петнайсет минути. Просто за да сме сигурни.\nНаведох се и го съобщих на Хари:\n— Ще изчакаме петнайсет минути, за да сме сигурни, но вероятно вече се е упоила.\n— Тогава защо, за бога, не надникнете да видите! — Хари отново проговори високо и Гандербай рязко се извърна, дребното му кафяво лице изведнъж стана много, много гневно. Очите му бяха силно черни и той ги втренчи в Хари, чийто мимически мускул отново се разигра. Извадих кърпичката си и избърсах потта му, като междувременно се опитвах лекичко да го потупам по челото за успокоение.\nПосле застанахме до леглото и зачакахме, като Гандербай непрекъснато наблюдаваше лицето на Хари с някакво странно напрегнато изражение. Дребничкият лекар-индиец съсредоточаваше цялата сила на волята си, за да го накара да мълчи. През всичкото време нито за миг не откъсна очи от пациента си и макар че не издаваше звук, имах чувството, че не престава да му крещи: „Сега слушай, трябва да слушаш, не бива да провалиш всичко накрая, чуваш ли ме!“ И Хари лежеше, устата му играеше, потеше се, затваряше очи, отваряше ги, гледаше мен, чаршафа, тавана, отново мен, но нито веднъж Гандербай. И въпреки това докторът го държеше подчинен на волята си. Миризмата на хлороформ беше потискаща и ми се повръщаше, но не можех да напусна стаята точно сега. Имах чувството, че някой надува огромен балон, който всеки миг ще се пръсне, но не можех да откъсна очи от него.\nНай-после Гандербай се обърна, кимна ми и аз разбрах, че беше готов да започва.\n— Вие минете от другата страна на леглото — каза. — Всеки от нас ще хване по един край на чаршафа и ще го повдигнем заедно, но много бавно, моля ви, и много тихо.\n— Кротувай сега, Хари — рекох, минах от другата страна на леглото и хванах чаршафа. Гандербай застана срещу мен и двамата започнахме да го издърпваме, като го повдигахме от тялото на Хари, отвивахме го много бавно, като хем стояхме на почетно разстояние, хем се навеждахме напред и се опитвахме да надникнем отдолу. Миризмата на хлороформ беше ужасна. Спомням си, че се опитвах да задържа дъха си и когато не можех повече, мъчех се да не дишам дълбоко, за да не прониква в дробовете ми.\nСега вече гърдите на Хари се оголиха изцяло или по-скоро горнището на раираната му пижама, после зърнах белия шнур на панталоните му, прилежно завързан на фльонга. Малко по-надолу се показа някакво седефено копче, каквото никога не съм имал на пижамата си, никакво копче на цепката, камо ли седефено. Пустият му Хари, помислих си, много е изискан. Странно как понякога в най-напрегнати моменти човек се сеща за глупости. Аз например съвсем ясно си спомням, че си помислих, когато видях онова копче, колко е изискан Хари.\nНо освен копчето на корема му нямаше нищо.\nТогава задърпахме чаршафа по-бързо и когато открихме краката и стъпалата му, пуснахме го да се свлече на пода до леглото.\n— Не се движете — каза Гандербай, — не се движете, мистър Поуп. — И започна да наднича покрай тялото на Хари и под краката му. — Трябва да внимаваме, това животно може да е къде ли не. Може да е в крачола на пижамата му.\nЩом Гандербай изрече тези думи, Хари бързо вдигна глава от възглавницата и си погледна краката. За пръв път правеше някакво движение. После изведнъж скочи, изправи се върху легото си и трескаво започна да тръска краката си във въздуха. В този момент и двамата с Гандербай решихме, че е ухапан, и лекарят вече бъркаше в чантата си за скалпела и турникета, когато Хари спря да подрипва, застана неподвижно, втренчи се в дюшека, върху който беше стъпил, и изкрещя:\n— Няма я!\nГандербай се изправи и за миг също погледна дюшека, а после Хари. На Хари му нямаше нищо. Не беше ухапан и нямаше да бъде ухапан, нямаше да умре и всичко беше чудесно. Но от това като че ли никой не се почувства по-добре.\n— Мистър Поуп, вие, разбира се, сте съвсем сигурен, че сте я видели? — В гласа на Гандербай прозвуча нотка на сарказъм, което никога не би се случило при обикновени обстоятелства. — И не смятате, че има вероятност да сте сънували, нали, мистър Поуп?\nОт начина по който Гандербай гледаше Хари, разбрах, че сарказмът не беше преднамерен. Просто малко отпускане след изживяното напрежение.\nХари стоеше на леглото в раираната си пижама, гледаше лекаря кръвнишки и по бузите му избиваше червенина.\n— Искате да кажете, че лъжа, така ли? — изкрещя той.\nГандербай стоеше съвсем неподвижен и го гледаше. Хари пристъпи крачка напред върху леглото и очите му силно заблестяха.\n— Ах ти, мръсен, смрадлив индийски плъх!\n— Млъкни, Хари — обадих се.\n— Ах ти, мръсен, черен…\n— Хари! — извиках. — Млъкни, Хари! — Нещата, които казваше, бяха ужасни.\nГандербай излезе от стаята, сякаш двамата с Хари не съществувахме. Последвах го и докато пресичаше антрето, за да излезе на верандата, сложих ръка на рамото му.\n— Не го слушайте какво приказва — рекох. — Това нещо му е подействувало така, че не знае какво прави.\nСлязохме от стълбата на алеята, пресякохме я и се озовахме при стария му морис. Той отвори вратата и влезе вътре.\n— Свършихте чудесна работа — рекох. — Толкова съм ви благодарен, че дойдохте.\n— Той има нужда от хубава почивка — отвърна докторът тихо, без да ме погледне, запали двигателя и потегли.\n Особено отровна змия, разпространена в Бенгалия. — Б.пр. ↑\nЧитателите на „Отрова“ са прочели и:\n4,8 Постепенно ти влиза под кожата\n4,9 Хората от 10 часа\nfb2.zip epub txt.zip 55 KiB sfb.zip\n4,8 Обяд в ресторант „Готам“\nfb2.zip epub txt.zip 160 KiB sfb.zip\nfb2.zip epub txt.zip 213 KiB sfb.zip\nfb2.zip epub txt.zip 45 KiB sfb.zip\n4,7 Смъртоносният агнешки бут\n3,6 Любима моя, гълъбица моя\n4,2 Галопиращия Фоксли\n4,9 Простено да е!\n4,4 Уилям и Мери\n4,5 Нагоре към Рая\n5 Радостта на свещеника\n5,2 Мисис Биксби и палтото на Полковника\n4,5 Пчелно млечице\n4 Едуард Победителя\n4,6 Размяна на съпруги\n5,3 Световният шампион\n4,7 Финалният акорд


ᐉ Как да се борите с дневната сънливост при дъжд — Lechenie.bg\nЗащо при дъжд ви се приспива и как да се борите със сънливостта\nЗащо ни се приисква да спим при дъждовно време?\nКак да се борим със сънливостта в дъждовно време?\nНапитки срещу повишена сънливост\nСрещу сънливостта през деня ще ви помогнат масажите и чистият въздух\nЕтеричните масла като средство за борба със сънливостта\nНа повечето от нас в дъждовен ден ни се приспива. Постоянната сънливост ни пречи да работим нормално и да се занимаваме с обичайните си дейности. Защо по време на дъжд се чувстваме сънливи и как да се борим със сънливостта в такъв случай?\nОрганизмът на човека в една или друга степен е чувствителен към промените на времето. На някои започва да ги боли главата преди дъжд, на други от времето започват да им се „обаждат“ ставите.\nЕдни стават раздразнителни, а други точно обратното, стават прекалено сънливи. Всичко това са проявления на метеочувствителността, реакция на нашия организъм на промените във времето.\nПри дъждовно време атмосферното налягане се понижава. На този фон спада и парциалното налягане на кислорода. А това означава, че в организмът постъпва по-малко количество кислород.\nПо-чувствителни към промените във времето са хората с отслабен имунитет и тези, които имат хронични заболявания. Метеочувствителността може да се проявява с различни симптоми – от главоболие и сънливост през деня до тахикардия и обостряне на неврозите. Ето защо по време на дъжд много от нас са прекалено сънливо.\nАко при дъжд ви се приспи прекалено много, но нямате такава възможност, ви се налага да се борите с натрапчивата сънливост. Кафето далеч не е единственият начин да се ободрите. За тази цел има далеч по-ефективни и полезни средства.\nЗа справянето със сънливостта през деня помагат ободряващите напитки, етеричните масла, специален масаж и свеж въздух. Изберете най-подходящите за себе си начини за борба със сънливостта и ги съчетайте.\nАко чаша кафе не ви помогне да се събудите – периодично си сварявайте зелен чай. Кофеинът в него е много повече, отколкото в кафето. И въпреки че зеленият чай не действа толкова бързо, за сметка на това неговият ефект е много по-силен и продължава доста по-дълго.\nОще един начин – да пиете инфузия от лимонена трева или от корен от жен-шен. Но само съблюдавайте посочената в инструкцията доза.\nСтарайте се да се движите повече. Дори ако работата ви изисква да стоите в седнало положение, ставайте често, за да разходите. Проветрявайте помещението – чистият въздух изпълва кръвта с кислород, което дава на мозъка енергия.\nЗа преодоляване на това състояние през деня често използвайте етерични масла от лимон, лавандула, розмарин, жасмин или бор. Ако ви се приспи много наистина, просто помиришете флакон или ароматизирана кърпичка с такова етерично масло.\nА ако разполагате с ароматни свещи, запалете ги за 15-20 минути при затворени прозорци.\nСледва да имате предвид също така, че спалнята е място за сън. И това е една аксиома, която няма нужда от доказателства . Леглото е място за сън и за секс. Въпреки абсолютната очевидност на твърдението, много от нас обичат да пренасят едва ли не целия си живот под завивките.\nЛежейки в леглото, ние гледаме телевизия, играем видеоигри, а понякога работим и си ядем там. А това не бива да се прави, тъй като подобно поведение може да се отрази негативно на качеството на вашия сън.\nКак да се избавите от стриите напълно и завинаги


Питър Пан завинаги - втора глава — Нашето детство\nВърху покривката Уенди вече беше избродирала една алена роза и сега завършваше едно от листата на стеблото й. В отсрещното кресло Джордж, който току-що се беше върнал от работа, четеше един доста обемист фентъзи-роман. Джордж Дарлинг считаше, че няма по-добър начин за един млад джентълмен, който при това съвсем наскоро е станал баща, да си почине след уморителната работа в офиса на фирмата от четенето на фентъзи. “Фентъзито облагородява душата на човека и го отвлича от скучното земно всекидневие" – обичаше да казва мистър Дарлинг, когато някой негов колега в бизнеса се учудваше, че може да си губи времето с тази завеяна фентъзи литература. Всъщност Джордж имаше предвид само добре написаните фентъзи книги. Той считаше за най-талантлив разказвач на фентъзи истории Джордж Толкин и всеки фентъзи роман, който прочиташе, мистър Дарлинг оценяваше според нивото на романите на Толкин.\nИ така, двамата, Уенди и Джордж, седяха и се занимаваха с любимото си хоби. В Англия, както сигурно знаете, хоби се нарича онова занимание, с което най-много ви харесва да се занимавате, когато нямате някаква сериозна работа за вършене. Ето затова мнозина считат,че това, което прави по цял ден кралицата в Бъкингам и господата, които се навъртат в сградата на Парламента, е нищо повече от хоби.\n- Хоби-заниманията на семейство Дарлинг протичаха съвсем спокойно, когато Уенди ненадейно каза тази странна реплика за решетките.\n- Какви решетки пък сега?\nВъв въпроса на Джордж се долавяше известна доза тревога.\nТой се беше доста постарал да снабди с всички удобства новия им апартамент, преди в него да се появи малката Джейн. Това му бе коствало много тичане по складове и магазини, и разправии с ремонти, и “майстори", както наричат онези ужасни господа, които влизат в дома ви, преобръщат го с главата надолу, най-безцеремонно стъпват с варосаните си обувки по новия ви килим или използват за разбъркване на гипсовия разтвор щеката ви за голф и накрая си тръгват, като остават неизлечима рана в банковите ви спестявания.\nДжордж беше уверен че е приключил с всякакви “майстори" и “ремонти" и затова думите “да поставим решетки" го разтревожиха.\n- На кого и защо са нужни решетки?\n- На прозорците. По-точно на прозореца в детската стая. Трябва да сложим там едни здрави железни решетки. Вчера на перваза беше кацнала птица…\n- И какво като е кацнала птица? Ще вземе да изяде бебето ни ли?\n- Джордж, не бъди така лекомислен! Както е кацнала птица, така може да дойде и някой… крадец. И да отвлече нашата малка Джейн.\n- Крадец!? И ще се покатери на третия етаж? Уенди, какви ги говориш!\n- Ами да, - Уенди остави покривката и погледна Джордж с възможно най-сериозния си поглед. – Напоследък има какви ли не бандити. Не си ли спомняш как миналата година отвлякоха момиченцето на банкера Тони Бирж. Бяха се вмъкнали от покрива през комина. Поискаха му откуп от сто милиона паунда.\n- Но ние не сме банкери, Уенди. На никой няма да му хрумне да иска от нас откуп.\n- Понякога крадат деца заради самите деца. – Уенди се поизчерви малко като каза това.\n- Като Питър Пан ли имаш предвид?\n- Ами като него например.\n- Уенди, още ли вярваш в тези детски измишльотини?!\nДжордж остави настрана книгата ( която и без това беше доста под еталона за фентъзи “Толкин")\n- Имало в Кенсингтонския парк едно дете, което никога не пораснало. Веднъж то отвлякло малката Уенди и двамата й братя на чудния остров Невърленд.\nДжордж каза тези думи с явна насмешка. В отговор погледът на Уенди стана студен и остър като … кинжал на феър (извинявам се за това сравнение, ако случайно вие не вярвате в съществуването на феи и феъри).\n-Чуйте какво, мистър Дарлинг!\nУенди се изправи с осанка, наподобяваща онова вълшебно благородно излъчване на кралица Маб, когато тя чете кралските си укази пред Малкия народ. Е, сега няма защо да се ровите в Енциклопедия Британика, за да разберете коя е била кралица Маб. Там не пише нищо за нея, защото кралица Маб е кралицата на феите. Енциклопедиите, както е известно, не дават никакви сведения за феи и техните кралски фамилии. Впрочем ако погледнете в детските си книжки с приказки (надявам се, че не сте направили тази глупост да ги занесете през някой нещастен за вас ден до контейнера за хартиени отпадъци), може би ще имате успех.\nТа, както казах, Уенди се изправи пред Джордж с осанка на кралица на феите и размахвайки пръст (от който беше забравила да свали напръстника), започна да обяснява…\nЗа да си спестим тази дълга, почти половинчасова нейна реч, ще преразкажа накратко какво каза тя. Според Уенди децата попадали в плен на собствените си фантазии. Всичко около тях можело да стане причина за фантазиране: от мечетата-дрънкулки над бебешкото креватче до хвърчащите в парка пеперудки, които детето е видяло, докато е било на разходка с родителите си. Тук Уенди подчерта, че именно пеперудите в парка са виновни за тези смахнати измишльотини за някакви си феи. Когато в главата на детето се появели фантазиите, всички тези вещи оживявали. Т.е. детето ги мислело за живи и си измисляло разни истории с тях. А в един момент самото дете се включвало в тези истории и така, докато един ден нещастното измамено от фантазиите си дете не тръгвало да бяга от вкъщи. И да търси Острова ( държа да отбележа, че Уенди каза думата Остров с малко “о") или феи, или този… Питър Пан, който всъщност бил само един събиращ прах в Парка бронзов паметник. И как въобще можело такова величествено и официално място ( пак една забележка от мен: Уенди изговори думите “величествено" и “официално" с големи “В" и “О") да бъде опозорявано с някакъв си съвсем несериозен паметник. Но за всичко бил виновен този бездарен драскач Джеймс Бари, който навремето заблудил със снобските си авантюри високото общество в Лондон и дори проникнал благодарение на интригите си в Двореца… Но Уенди се била замислила за разрешаването на този въпрос и била решила да създаде лига на младите майки, пострадали от разни измамни паметници, причиняващи неконтролирани фантазии в децата. И тя щяла да предложи още на първото заседание на тази “Лига" ( както забелязахте, Уенди изговори думата с главно “Л"), да се изпрати протестна декларация до кралицата (не до кралица Маб, разбира се. Уенди не вярваше в нея, ако се съди от речта й.) да бъде премахнат от кенсингтонския парк този ужасен и нехигиеничен паметник. По него постоянно кацали разни птици и мухи, а после разхождащите се в парка деца се допирали до паметника и се заразявали с разни бактерии като стафилококи, стрептококи… Уенди изреди поне двадесет наименования на тези “коки" – не се учудвайте на това, преди да стане съпруга и майка, Уенди Дарлинг беше завършила курса по биология в престижния Оксфорд. Апотеозът на тази пламенна рече беше почти апокалиптичното видение, което Уенди описа: как заразени от нечистотията около паметника на Питър Пан, децата щели да се разболеят от какви ли не болести и дори от птичи грип. Това щяло да предизвика епидемия първо в Лондон, а после по целия свят. Хиляди, не, милиони деца щели без време да идат в гроба като жертви на тези безумни фантазии…\n-Уенди, - Джордж Дарлинг се осмели най-после да я прекъсне – но какво общо има това с нашето дете? Джейн няма да може дори да пълзи в следващите пет месеца и значи въобще няма да може да “избяга", още по-малко да иде до Парка и до този паметник.\n- Джордж, много добре знам, че тя не може да пълзи. Тя дори вече не може да лети… О, Господи, какво говоря! Разбира се, че тя не може да лети. Тя въобще никога не е могла… Не, Джордж, трябва да сложим решетка на прозореца! Макар тя да не може да лети, Питър го умее много добре!\n- Питър? – Джордж се изправи и зае поза, достойна за кралския шамбелан (този, който е Бъкингам, разбира се, не става въпрос за шамбелана на кралица Маб). – Скъпа Уенди, струва ми се, че грижите за бебето са те преуморили. Дали не е добре утре да посетиш семейния ни лекар? Защото аз наистина ще взема да сложа решетки на прозорците. Но не заради Джейн, а заради теб.\nУенди се стовари разплакана върху креслото и закри лицето си с покривката. Розовата роза стана още по-розова от сълзите, които я намокриха.\n- Не, Джродж, няма да ходя на никакъв лекар. Не съм полудяла и знам какво говоря. Знам, че звучи глупаво, но той съществува.\n- Кой… кой съществува?\n- Питър. Питър Пан. И знаеш ли какво ще направи то съвсем скоро? Ооо, това ще е отмъщение, за което той е чакал толкова години. Разбираш ли, за всичко съм виновна аз. Аз го измамих. Обещах да живея при тях и да им бъда мама. Искам да кажа на него и на изгубените момчета от Острова (няма съмнение, сега Уенди изговори думата “Остров" с главно “О"). Трябваше да се грижа за тях, да им приготвям закуска и да ги мъмря, когато се върнат вкъщи със късани панталони. Да ги помирявам, когато се скарат и да правя ябълков кейк за рождените им дни. И разбира се, да им разказвам вечер приказка за лека нощ. И въобще – да се грижа и да ги възпитавам, това което трябва да върши една мама. Всъщност Джордж, ти много добре знаеш това. Защото ти също си бил на Острова. Всички деца са били там. Защото това е Острова на Вечното Детство. Островът, на който могат да попаднат само деца и да стоят там до момента, в който не пожелаят да порастат. Това е островът на Питър Пан. И той си е още там, в средата на езерото Серпентина. Там са и птиците, и феите, русалките и още кой каквото си пожелае и измисли. Там детските фантазии стават реалност. И, Джордж, нима не си спомняш, ти също си бил на Острова.\nУенди погледна с разплаканите си очи мъжа си и внезапно някъде вътре в най-завряното ъгълче на ума си Джордж усети да се пробуджа една мисъл. Мисъл, която го изпълни едновременно с щастие и с тъга. Тъга по нещо безвъзвратно загубено.\nНо Джордж беше истински лондонски джентълмен, със здрав и практичен разум. Той веднага прогони тази съвсем не навреме дошла мисъл и като се опита да си даде бодър вид, каза:\n- Преди всичко се успокой. Ще видиш, че всичко ще отмине. Още утре ще помоля сестра ти да дойде и да се погрижи няколко дни за Джейн. А ние с теб заминаваме на кратък отдих в провинцията. Чистият планински въздух и провинциалното спокойствие ще те освободят от стреса и досадните мисли.\n- Не, Джордж, никъде няма да заминаваме. Във всеки случай никъде без нея. Само това чака Питър, за да я отвлече. Питър Пан винаги прави така, когато иска да отмъсти на някой, който му е обещал да не пораства, когато е бил дете, а след това не е удържал на думата си. А ние с теб, мили Джордж, сме точно такива.\nДжордж изслуша тези “доводи" с доста умислен и тревожен вид. След това нещо му хрумна и той бързо отиде до шкафчето с инструментите си. Извади оттам една рулетка, молив за писане и работния си бележник.\n- Добре, Уенди, съгласен съм с теб. Иди да свалиш пердетата от прозореца! Сега ще взема мярка и ти обещавам, че утре на прозореца на детската стая ще стои най-здравата решетка в Лондон, през която няма да може да мине нито птица, нито който и да е летящ крадец на деца.\nУенди, очевидно доволна от решението на мъжа си, остави настрана мократа от сълзи покривка и се отправи към детската стая. След малко оттам се чу писък, който накара Джордж да се изправи на нокти. Когато той на бегом влетя в стаята, Уенди стоеше на колене пред празното креватче на Джейн и ридаеше, скубейки красивите си златисти коси. Вятърът развяваше пердетата на отворения прозорец.\nДжейн Дарлинг беше изчезнала.\nПоследна редакция: 27-09-2013, 17:36\nСтраницата е видяна: 2 558 пъти\nID на статията: 4830


СТРАШНА НАПАСТ! Проф. Ива Христова разкри: Вирусът ще го има поне...\nЛекарите и лабораториите са под огромно натоварване сега. При целия този строен ред на организация, въпреки това, случаите са над 100. Но е много важно да не се отпускаме никъде и сега ни е шансът да намалим случаите. Защото през есента отново ще се повишат. Възможно е те сега да надхвърлят над 200. Това каза пред БНТ проф. Ива Христова, зам.-директор на Националния център по заразни и паразитни заболявания.\nВинаги трябва да се мисли в аванс. Преди първите случаи имаше абсолютната организация. Създава се превантивна организация, тъй като могат да се увеличат случаите, каза Христова.\nНа въпрос дали отслабва силата на вируса и има ли промяна в поведението на заразата тя каза, че има минимални промени. Около 40 на сто са безсимптомните, още толкова са с леки симптоми и около 20 на сто стигат до болница, коментира професорът и допълни, че обществото вече знае как да се пази.\nМного е рисковано събирането на закрито, дистанция от 2 метра трябва да се спазва, отсече тя.\nОткритите положителни болни са онези, които не са спазвали дистанцията, допълни Христова.\nЩамовете на самия COVID-19 водят началото от един щам от 1 ноември 2019 г и проучванията сочат, че поне до 2022 година ще го има, категорична е професорката.


Онлайн магазин за авточасти за HONDA — AUTODOC\nАвточасти за HONDA за 29 модела:\nТоп 10 на категориите резервни части за HONDA\nКаталог на авточасти за HONDA\nЧасти за Вашия автомобил HONDA\nКомпания Honda получава световна известност като производител на автомобили и мотоциклети. Екологичността на разработките през цялото време е един от принципите на политиката на японския автомобилен гигант, благодарение на който Honda печели уважението на еколозите.\nЯпонският инженер, изобретател и автомобилен състезател Соичиро Хонда, помагащ от детските си години на баща си в ремонтната му работилница, решава да оборудва велосипеда си с мотор. След като създава още десетки такива мотопеди за своите приятели, Хонда се замисля за промишленото им производство. Така през 1948 година е основана Honda Motor Company, която година по-късно пуска на пазара своя първи мотоциклет с името Dream.\nПрез следващите десет години Honda се превръща в най-големия производител на мотоциклети първоначално в Япония, а след това и в света, паралелно колекционирайки трофеи от състезания с мотоциклети. През 1963 година компанията пуска на пазара първия си автомобил, което предизвиква недоволството на властите: японското правителство не без основания предполага, че Honda ще засенчи представените на световния пазар японски марки автомобили Toyota, Nissan, Mitsubishi и така ще навреди на интересите на държавата.\nДнес продукцията на Honda е представена не само от мотоциклети и леки автомобили с различни каросерии (от седан до миниван), но също така и леки самолети, катери, двигатели и различна специализирана техника.\nТОП 5 модели на Honda\nHONDA Jazz II Хечбек (GD)\nДостойнствата на Honda\nзапомнящ се дизайн на каросерията;\nвисока плавност на хода;\nмаксимална безопасност на водача и пътниците;\nниско ниво на замърсяване на околната среда.\nВ автомобилите Honda от последно поколение се използва операционната система Android, визуализираща детайлно ландшафта при включване на функцията навигация. За комфорта на пътниците в купето също така има развлекателна система с дисплей и функция за възпроизвеждане на DVD.\nНай-добрите резервни части за Honda\nАвтомобилите Honda традиционно гарантират на своите притежатели повишено ниво на комфорт и безопасност, което се постига за сметка на използването на ултрамодерни технологии и сложни детайли. Съответно се повишават и изискванията към качеството на авточастите за Honda и нивото на техническото обслужване.\nРешението да направите покупка на резервни части за Honda от нашия интернет магазин е правилно. Само висококачествени комплектоващи за цялата линия от модели на Honda, наличие на гаранция от производителя, лесен и разбираем каталог, компетентна и добронамерена техническа поддръжка, достъпни цени — това далеч не е пълният списък на всички наши предимства.\nНе губете времето си в обикаляне по магазините и автосервизите, при нас има всичко, което е нужно на вашата Honda!\nНай-добрите 10 Автомобилни части за HONDA\nOEM номера за справка : 98079-5614E, 98079-5614P, 98079-561-5E\n© 2019 m.autodoc.bg: Онлайн магазин за авточасти за HONDA — AUTODOC


ᐉ "Влюбена в безперспективен мъж" - правилни решения — Lechenie.bg\nКакво да правите, ако осъзнавате, че този мъж е абсолютно безперспективен, а сърцето твърди обратното?\nНеуверен в себе си мъж\nПонякога чувствата принуждават жената да изневерява на самата себе си и да действа противно на всякаква логика.\nНавярно неведнъж сте се сблъсквали със ситуация, когато ваша приятелка или позната ви е споделяла , че не знае защо обича този мъж, въпреки че той е абсолютно безперспективен като съпруг, баща и глава на семейство, но все пак продължава да го обича силно.\nМожете да сте слушали, а самите вие да сте били на мястото на тази самоотвержена жена, която е предала всички свои идеали заради любовта.\nВ такава ситуация жената няма смисъл да си създава илюзии и да се опитва да убеди сама себе си в обратното, че този мъж няма да се промени, а с времето ще ѝ се наложи да се примири с всички негови недостатъци.\nЛюбовта отминава, а на нейно място се появява уважението и доверието, и само от жената зависи дали може да приеме любимия си такъв, какъвто е.\nВсяка жена има свои изисквания към човека, с който желае да свърже живота си – някои са готови да се занимават с мамини синчета, стига да са верни и любящи, а други не могат да търпят факта, че мъжът не може да им стане опора и подкрепа във финансовото осигуряване на семейството.\nНека по-подробно да разгледаме някои критерии за безперспективни мъже и варианти за разрешаване на този проблем.\n1. Патологичен безделник\nПечели малко, а може и да е изобщо без работа. Той има оправдания за всяка ваша претенция, и отказва да заеме постове, които биха подхождали на неговото образование и умения.\nНай-вероятно си имате работа с пълен безделник. Не се надявайте, че той ще може финансово да осигурява семейство или да ви стане надеждна подкрепа и опора.\nЩе ви е много трудно с него, тъй като освен да изхранвате себе си, ще трябва да работите и за него.\nДори ако му предложат добра високоплатена работа, е много малко вероятно той да се съгласи, тъй като най-вероятно дълго време е бил безработен, а към това привикват на практика всички.\nМакар че е възможно, ако види, че нещата с финансите в семейството не вървят на добре да поработи малко, но това няма да ви избави от необходимостта да работите, за да го издържате и да оцелявате заедно.\n2. Самовлюбен егоист\nМного малко вероятно е той да се научи да обича някой друг освен себе си. Дори децата могат да бъдат за него само цел да продължи рода си, останалото няма да го вълнува.\nЩе ви се наложи да се примирите с това, че той е зает, и не трябва да го закачате, защото по телевизията дават футболен мач. Парите, които изкарва ще харчи единствено за себе си, и не смята за нужно да ви дава на вас.\n3. Неуверен в себе си мъж\nОгромно предимство на такива мъже е, че няма да ви изневеряват, защото нямат достатъчно смелост.\nНай-вероятно и вашето запознанство се е случило по някакви загадъчни обстоятелства, а не защото той е проявил характер и упоритост. Но ако се сблъскате с проблем, и с те с такъв мъж, то знайте, че трябва да се справяте сами.


Подхранващ крем с невен и кокос - Козметика - Красота - - Jenite.bg\nНачало / Красота / Козметика / Подхранващ крем с невен и кокос\nпо статията работи: Валентина Кожухарова | 15.06.2012 | 15:14\nПрочитания: 1976 5\nДа си направим сами лечебна и хидратираща козметика\nНаправете си сами био крем против бръчки с ябълки и круши\nС покачването на температурите кожата ни има все по-голяма нужда да диша. Забравяме за мазните кремове, с които я предпазвахме от студа и вятъра, както и за наслояването с фон дьо тен, което така или иначе не изглежда добре, независимо от сезона. Леката покривна козметика е за предпочитане. Ако е био - още по-добре!\nПредлагаме ви да си направите лек крем от напълно натурални продукти. Съставките можете да намерите в специализираните магазини. Необходими са ви 100 милиграма крем от невен и 65 грама кокосова масло.\nЗагрейте по отделно продуктите на водна баня. След като се разтопят, смесете и бъркайте до получаването на хомогенна смес. Изсипете в стара кутийка от крем или каквото друго имате под ръка. Оставете био крема да изстине и съхрани полезните си съставки. А какви точно са техните свойства?\nНевенът подпомага регенерирането на кожата, изглажда неравностите и помага за изчезването на белезите, останали от младежкото или не съвсем акне. Жълтата билка започва да цъфти в началото на юни до началото на есента и поради тази причина е изключително достъпна този сезон.\nКокосът пък е най-добрият хидратант, който можем да си пожелаем. Как с негова помощ да се грижим за косата, можете обстойно да прочетете тук.\nkaloqn slavov 19.06.2012|22:07\nКрем за изглаждане на кожата ,почистване на пори и още подробности как може само ж домашни условия да си направим вижте Много добър продукт !!!!!http://www.5strike.com/bg/invitation/bylink/64432\nЖулиета Асенова 15.06.2012|19:02\nБаба ми прави такъв, само че вместо кокос нещо друго слага\naneliq doncheva 15.06.2012|15:47\nневенът е чудесно средство за кожата\nblue aquamarine 15.06.2012|15:35\njaba kikirica 15.06.2012|15:20\nИнтересно, сигурно така вече ще има ефект :)


Тренирай безплатно и помогни за раждането ...\nФондация "Искам бебе" и Pulse Fitness & Spa си подават ръка с благотворителна цел. По случай Международния ден на жената от 08.03 до 10.03.2021 г. вратите на Pulse Fitness & Spa клубовете, намиращи се в София и Пловдив, ще бъдат отворени за всички желаещи да ги посетят – напълно безплатно. Целта на кампанията е да се съберат дарения, които да подпомогнат двойки с репродуктивни проблеми. На всички рецепции ще бъдат позиционирани кутии, в които желаещите ще могат да направят своето лично дарение.\nДори да не тренирате, можете също да посетите фитнес от веригата Pulse Fitness & Spa и да оставите пари за добрата кауза.\n"Ако парите са повече, може да помогнем на повече двойки", уточни Вили Томова от Pulse Fitness & Spa. Организаторите на благотворителната кампания се надяват, че много семейства и двойки с репродуктивни проблеми биха се припознали и приели като лична кауза, за да подпомогнат кампанията.\nВ края на кампанията събраната сумата ще се преведе на фондация "Искам бебе". Ще се избере и семейството, което кандидатства за финасиране на процедурата. Парите ще се преведат директно в клиниката, която е съгласна да извърши процедурата, обясниха организаторите. Стойността на една стандартна ин витро процедура е 5000 лв, а на донорска процедура между 7000 и 15 000 лв. Семейството или двойката трябва да са български граждани, да нямат право на финансиране от държавния фонд и са изчерпали опитите, както и за донорска процедура. Документите им трябва да са подготвени от клиниката, която дава съгласие, че ще я извърши.\nЖелаещите двойки могат да кандидатстват, като изпратят имейл на info@iskambebe.bg. Повече за мисията на "Искам бебе" можете да научите на iskambebe.bg.\nPulse Fitness & Spa планират да продължат инициативата в помощ на двойки с репродуктивни проблеми, като организират благотворителен спортен маратон през това лято. Всички желаещи ще могат да тренират и да допринесат за раждането на повече деца.


„Божигроб“ от Джей Кристоф | Books Are Magic\nюни 15, 2018 юни 15, 2018 / tedyatanasova\nМия Корвере е намерила своето място като острие в Червената църква, но мнозина смятат, че тя далеч не го заслужава. Упражнявайки кървавия си занаят, тя така и не се доближава до крайната си цел – смъртта на консул Скайва и кардинал Дуомо. А след фатален сблъсък със стар враг, Мия започва да подозира мотивите на Червената църква… Когато е обявено, че Скайва и Дуомо ще имат рядка публична изява по случай закриването на игрите в Божигроб, Мия се опълчва срещу Църквата и продава себе си като гладиатор в замяна на възможността да ги елиминира. На арената Мия открива нови съюзници, по-добри противници и още повече въпроси за необичайното си влечение към сенките. Но докато все повече заговори биват разкрити, а броят на жертвите продължава да нараства, Мия е принудена да направи избор между лоялността и отмъщението и да разкрие тайна, която би могла да промени целия ѝ свят.\nОпитвам се да разбера как човек, ако предположим, че Джей Кристоф е човек, би могъл да сътвори толкова многопластова, заплетена, емоционална, забавна дори, на фона на всички убийства, история, която изгаря читателя, поглъща го, запазва си място в сърцето му и не му дава мира цяла година, докато не прочете продължението, а след това, след като завърши тази заветна втора книга, отново започва да го унищожава малко по малко, оставяща го да повтаря една-единствена дума – „не“. Така се чувствах аз след края на „Божигроб“. И ако това не доказва колко добра е тази книга, не знам какво би.\nВ началото сюжета на „Божигроб“ е разделен на две части – едната се развива в настоящето, а другата – четири месеца по-рано и осем месеца след събитията в „Нивганощ“. Тези две истории ни дават възможност добре да разберем много от събитията в книгата, но и правят цялата обстановка по-загадъчна, караща читателя да не спира да се чуди какво точно се е случило преди, какво се случва сега и жадно да разгръща страниците, търсейки отговори. А най-забавно е, когато и двете сюжетни линии са страшно интересни, и дори за момент да поискаш да отвориш средата на следващата глава, за да разбереш какво ще се случи в настоящето, миналото търпеливо те приканва със своите собствени тайни.\nЗагадъчната, необикновена, изкусителна Мия Корвере тук е още по-смъртоносна, още по-дръзка и готова на всичко за целта си – нямаше как да я заобичам повече. Плановете на Мия продължават да са изцяло основани на налудничави идеи, които често-често тръгват в грешната посока, но един от многото ѝ таланти е да взема най-доброто от всяка ситуация. Дори ситуацията да е такава, че Мия бива продадена като робиня, която ще се обучава за гладиат, ако преди това оцелее, естествено, подготвящ се за най-жестоките и зрелищни игри в цялата република – игрите Венатус Магни, където от над триста човека трябва да остане само един. Лесна работа, нали? Добре, че на страната на Мия са някои наши стари познати, като Меркурио, първият учител на Мия, както и Ашлин Ярнхайм, която веднъж вече предаде нашата героиня, но може би има още какво да ѝ каже…\nВ „Божигроб“ Мия срещна много нови лица по пътя към целта си, с някои от тях се разбираше прекрасно – като айтриеца Сидоний, който за мен е един от най-честните и лоялни персонажи в тази книга, а с други така и не можа да намери общ език – като шампиона, предопределен да се бие на Магни преди появата на Мия – Фуриян, който на всичкото отгоре се оказва втория здрачин, който Мия среща през живота си, но също като първия не ѝ дава нито един отговор, а единствено умножава досегашните ѝ въпроси. Спътниците на Мия пък вече са двама – освен демона господин Благ, с Мия е и Затъмнение, предишния демон на вече мъртвия Касий. Те двамата не пропускаха да се скарат, разведрявайки малко обтегнатата обстановка и изпиваха страха ѝ, когато можеха. Най-интересния човек от свитата на Мия обаче си остава Ашлин, която дори да ненавиждах в края на „Нивганощ“, вече съм ѝ изключително благодарна. Ашлин доказа, че наистина държи на Мия, доказа, че би направила всичко, за да заслужи доверието ѝ, помогна ѝ неведнъж и приятелството между двете не само се възроди отново, но и прерасна в нещо повече, нещо, което започна още преди година.\nИзумена съм от таланта и въображението на Джей Кристоф. Изумена съм от всички малки детайли, правещи историята толкова реална, всички бележки под линията, обясняващи за минали исторически събития в Айтрия и завършващи с капка сарказъм или шега. Не само съм изумена, но и обожавам стила на писане на Кристоф, постоянните му закачки към читателите дори в най-напрегнатите моменти и това колко пълнокръвни са всичките му персонажи. Ако сте чели „Нивганощ“, но все още не сте започнали „Божигроб“ – отървете се от всички други занимания и се посветете на този роман. Защото такива са добрите фентъзи книги – опияняващи, кървави, забавни, с нестихващо действие и жажда за още.\nНеописуеми благодарности на издателство Егмонт за предоставената възможност!\n← ‘Leah on the Offbeat’ by Becky Albertalli\n„Пламтящият лабиринт“ от Рик Риърдън →\n2 мнения за “„Божигроб“ от Джей Кристоф”\nюни 15, 2018 в 8:42 am\nОт много дълго време се каня да подхвана книгите, но дължината им определено ме плаши малко.\nюни 15, 2018 в 12:25 pm\nНяма нужда да се притесняваш, първата в началото започва малко бавно и е объркващо, докато разбереш каква точно е историята, но след това става страшно интересно и направо ще прелетиш през книгата! 😊


бликащ Hentai порно клипове [таг] | XAnimu.com\nбликащ Hentai секс\nТърся hentai бликащи видеоклипове? Хиляди страхотни блестящи порно клипове са в тази категория и с високо качество! XAnimu - hentai и игрални порно тръби - е пълно с порно клипове, маркирани с бликане, и добавяме нови всеки ден. Това означава, че можете да посетите XAnimu по всяко време за вашата доза hentai хвърляне на порно, Решихме да бъдем източник номер едно за hentai порно със специалност за гейминг порно клипове. И правим всичко възможно да покрием всеки известен hentai порно ниша. И затова работим усилено, за да поддържаме тази актуална секция актуализирана с всички най-добри видеоклипове, които могат да бъдат намерени онлайн. Ако искате както пресни, така и добре познати бликащи видеоклипове, ти си на правилното място.


Великобритания запазва такси и кредити за наши студенти – Мрежа на учителите новатори\nЗа септември 2020 кредитирането върху таксите на обучение във Великобритания се запазва, и то за целия период на следването.\nДори и да има промени заради Брекзит, младежите, които кандидатстват сега, ще са при заварено положение и за тях условията няма да се променят. Това обясни Николай Христанов, координатор на проекта „Световно образование”. Изложението събра днес в Грандхотел „Пловдив” представители на различни вузове в цял свят. Таксите за най-желаната дестинация – Великобритания, остават 9250 лири и студентите ще теглят кредита върху тази сума. В Шотландия има такса, но тя се покрива безвъзмездно от правителството и на практика там 4 г. българите се обучават безплатно.\nОтчитаме интерес към Великобритания на ранните записвания, вече са подадени 35 кандидатури от Пловдив, обясни Христанов. Същата тенденция се наблюдава за Оксфорд и Кеймбридж.\nНай-често кандидатите от България избират компютърни науки, бизнес, инженерни специалности, интериорен и графичен дизайн, психология, международни отношения и политика, медии и комуникации. Има и по-нетрадиционни специалности: спортен мениджмнът, наука за здравословното хранене, биотехнологии, биология, генетика. Имаме кандидати за оптометрия, киберсигурност, спортна журналистика, филмово и телевизионно изкуство, корейски в Азия, музикален бизнес, двама кандидатстват в специалност „Композиране и писане на песни” в институт на Острова, каза консултантът на „Интеграл”.\nДобра дестинация е и Холандия. Там има доста програми на английски – бизнес, инженерни науки, биология, химия, международно право, гейм дизайн, туризъм, креативен бизнес, компютърни науки. Медицина се учи 3 г. на английски и 3 г. на холандски.\n15% от завършващите средно образование кандидатстват в чужбина. По данни от миналата академична година , около 6000 българи учат във Великобритания, към 3120 се обучават в Холандия. Там сме на шесто място по брой студенти след Германия, Гърция, Китай. За Холандия има ръст на броя студенти заради неясната ситуация около Брекзит. Някои предпочитат да имат резервен вариант. Допълнителен стимул е решението на холандското правителство да намали таксите за първокурсниците от ЕС наполовина за първата година от следването – от 2143 на 1070 евро.\nИма интерес също към Италия и Испания, както и към Франция и Белгия – с френски език. Възпитаници на езиковите гимназии търсят алтернатива с ползване на втория си чужд език.\nРасте интересът към инженерни науки\nУвеличава се интересът към инженерните специалности. Заради необходимостта от такива кадри университетите много усилено търсят студенти, които да се обучават в такива програми. Ако завършат в Холандия, те могат да си намерят работа само с английски, без да е нужно да говорят и холандски, обясни Николай Христанов. Това е валидно и за Дания и Швеция, които наблягат повече на иновациите в сферата на технологиите. Те търсят свежа работна ръка, която да остане и да натрупа опит.\nПрограма „Либерал артс” за неориентираните\nСтремежът трябва да е към качествено образоването в чужбина, а не на всяка цена да учим зад граница, без значение от дестинацията, съветва Николай Христанов. Добре е специалността да се избере на по-ранен етап. При колебания има тестове за кариерно ориентиране и курс „Кариерен навигатор”. Спрямо сферата после трябва да се избере най-доброто място. „Не винаги най-престижните университети са най-подходящи за определена специалност – предупреждава консултантът. – Може тя да изисква по-практически знания и умения. А Оксфорд и Кеймбридж например са насочени повече към теоретична и изследователска дейност. Изборът трябва да е компилация от ранг на университети, качество на образованието и финансови измерения – къде би било най-подходящо да се учи като разходи, издръжка, стипендии.\nЗа тези, които не са категорични в избора си, са тъй наречените програми „Либерал артс” – първите 2 г. в тях се учи по-общо и после се избира какво да се специализира. Това е съчетание на различни области – могат да учат психология, икономика, философия Възможни са различни комбинации – например бизнес с компютри или политика с език.\n15 октомври – за Оксфорд, Кеймбридж, както и медицина и стоматология във Великобритания\n15 януари – за всички останали специалности във Великобритания, както и в Холандия – за програмите със специална селекция и допълнителен тест за попадане в квотата на международните студенти. Тези програми са основно в академичните университети.\n15 март – Дания\n15 юли – Германия и Австрия, с вече издадена диплома\nС Том и Джери – към Канада\nДа учи анимация е мечта на Мая Белакова ,още откакто гледала първите серии за Том и Джери като дете. Единайсетокласничката по графичен дизайн в Математическата гимназия дойде на изложението „Световно образование” с конкретно намерение – да проучи как може да следва такава специалност в Канада. Избрала държавата, след като първоначално поровила сама в интернет. Засега сондажите й сочат, че в Канада е два пъти по-евтино, отколкото в САЩ. И Мая вече готви портфолиото си. Засега е ясно, че нейният рисуван герой ще е момче, с по-малко мускули и повече сила в главата.\nВ чужбина образованието е на по-високо ниво и има повече възможности, след като го завършиш, смята съученичката на Мая – Александра Грозева. Тя смята да продължи с графичен дизайн в Холандия. Има приятелка, която учи там, и й е разказала какво е. Колкото до парите – ще се разчита на студентски кредит.


Опитвате се да откриете перфектни гуми за мотори, създадени специално за вас – това е вашето пространство\nHome / Опитвате се да откриете перфектни гуми за мотори, създадени специално за вас – това е вашето пространство\nМодерни пазарни условия – иновативни гуми за мотори\nРазличаващите се изисквания на всички индивидуалности относно избора на гуми за мотори се удовлетворяват по индивидуален за всички начин. Днес пазарът предлага множество и разнообразни гуми за мотори, които задоволяват специфичните искания и потребности на купувачите. Съвремието ни предлага много възможности за откриване на подходящи гуми за мотори. Ние сме фирма, която залага на качеството на всички наши гуми за мотори и не прави компромис с цената.\nТова, което ви офертираме, е да направите този безпогрешен и изпитан избор. Това, което безспорно е добре да знаете, е че не пазарът формира разходите сега, макар все повече производители да се спират именно на такъв вариант. Отделете няколко часа да направите услуга на себе си, спирайки се на произвежданите от нас гуми за мотори, и бъдете сигурни, че влагате предимно в собствения си живот и в това да го преобразите към по-добър.\nВсичките ни гуми за мотори са специфични и уникални\nВключените в нашия бизнес групи от специалисти неспирно наблюдават ежедневните тенденции, което позволява всички гуми за мотори, които предоставяме, да са адаптирани спрямо промените в нашия бизнес и в изискванията на пазаруващите при нас потребители. Всеки един елемент от нашия асортимент изпъква със свои лични черти, които го подпомагат да се превърне в разпознаваем и изключителен. Да предоставят по-практичното вашите потребности представлява принцип на множество хора в бизнеса, а ние сме сигурни, че с такова мислене се настаняваме на едни от първите пунктове в в търговската сфера.\nИзработените от нас гуми за мотори са по-оригинални от другите\nВ нашата фирма ви осигуряваме изгодни артикули, честно отношение и много добро качество. Силата на произвежданите от нас гуми за мотори се крие в хармонията между качество, визия, издръжливост, цена и мисъл за потребителя. Силната страна на предоставяните от нас гуми за мотори пред другите, налични на пазара, е усиления труд, с който артикулите ни са изработени. Уверете се как деня ви е способен да подобри с създадените от нас гуми за мотори.\nДошлите при нас клиенти са важни за нашата фирма, затова ние предоставяме гуми за мотори, които да са ценни за тях\nПотребителите оценяват направените от нас гуми за мотори, а интересът към тях ги показва като страхотни покупки. Когато дойдете при нашия магазин и представените от нас гуми за мотори, вие предпочитате безкрайни възможности и наличност. В нашия бизнес най-ценен стимул представляват хората, които залагат на нас и техните предпочитания и потребности. Подхождайки наистина на на нуждите на потребителите ни, ние извоюваме своята позиция на пазара и сред конкурентите производители и хора, които продават гуми за мотори.\nИнвестирайте в себе си, като си позволите нашите гуми за мотори\nНашите гуми за мотори са създадени с достойната мисия да улеснят и подпомогнат вашето всекидневие. Избирайки да бъдете един от потребителите ни, вие всъщност вече сте направили един скок към по-стойностния живот. Ние влагаме усилия в това да подкрепяме потребителите и да им бъдем най-важните съюзници.\nПодобряване на нашите гуми за мотори съобразно купувачите ни\nЦелият ни набор от гуми за мотори имат отличителни характеристики. Това, че сме съвременни се дължи на голямо количество усилия, извършени с тази важна за нас конкретна цел – да поддържаме интереса на клиентите си към произвежданите от нас гуми за мотори и да удовлетворяваме всички техни нужди. Пазарувайте при нас и ще си купите най-иновативните гуми за мотори.\nЗадачата ни е да помагаме на нашите потребители да направят живота си по-добър. Фирмата ни не прави отстъпки от качеството в полза на цената. Пазарувайте при нас и няма да направите грешка. Нашата фирма е надежден съветник, който всеки би било хубаво да държи на своя страна. Ще чакаме да ни потърсите, за да опитаме съвместно задоволството да ползваш гуми за мотори с най-високо качество.


Холова гарнитура "Тоскана лукс" - изключителен нов дизайн. Качеството отново е без компромиси! Седалката е изпълнена чрез зиг-заг пружини и високоеластична пяна. Облегалните възглавници са със сваляеми калъфи и пълнеж от силиконов и полиуретанов пух. Възглавниците за главата са с тристепенен подвижен механизъм. Освен модерна визия, холовият ъгъл предлага и функция сън тип подматрак. Моделът е универсален - с лява или дясна лежанка, нужно е само да се обърнат планките в желаната от вас посока. Под лежанката има обособена ракла.\nКод на продукта Холова гарнитура Тоскана лукс


Учебната година може да се удължи до юли | Жената днес\nКак да бъдем щастливи според Аристотел\nБебеносенето – за силна връзка между детето и родителя\nПсихиката на пълните хора\nКаква е причината за високата смъртност в Италия?\nИ Ралф Лорън започва да шие защитни облекла и маски\nВ САЩ бе одобрен бърз тест за коронавирус, резултат до 5 минути\nВъзможно ли е да се обича твърде много?\nУчебната година може да се удължи до юли\nУроци по бащинство\nРазделяй и владей! Как не!\nГал Сасон – кога ще се освободим от коронавируса\nДжокович ще дари 1 милион евро в борбата с коронавируса\nПроф. Костов: Удължаваме платото или младите – на амбразурата?\n366 ПРОЧИТАНИЯ ОТ 28 март 2020\nИма вероятност учебната година да бъде удължена. А, според различните варианти, матурите могат да се отложат с една, две или три седмици, обяви министърът на образованието и науката Красимир Вълчев пред Би Ти Ви.\nСпоред него всички трябва да се настроим, че лятото тази година ще се учи малко повече – най-много ще бъдат засегнати юни и малко от юли, вероятно и септември. „Всички трябва да имаме нагласи, че карантината ще продължи и родителите да знаят, че юни месец няма да ходят на почивка“, каза Вълчев.\nТой обясни, че ако до 21 април се възстановят учебните занятия, отучването ще е минимално.\nТой категорично отхвърли варианта матурите да са онлайн, защото учениците няма да са в равнопоставена среда. В изпитите за национално външно оценяване няма да бъде включван материал, който не е преподаван, може да се спре с въпросите върху материала от първия срок. Според министъра абитуриентските балове вероятно ще са през юли.\nТой обясни, че е рано да се говори за отпадане на матурите и външното оценяване за 4 и 10 клас. Ако бъдем в ситуация на невъзможност и юни месец, и юли продължат ограничителните мерки, ще можем да говорим за това, каза министърът.\nудължаване на учебната година\nВремето в утробата и раждането предопределят целия ни живот 725755 прегледа\n8 признака на непоносимост към глутен 422615 прегледа


Нов рекорд на заразените с коронавирус в Хърватия - 24chasa.bg\nhttps://www.24chasa.bg/novini/article/9257984 www.24chasa.bg 25.11.2020 13:57; 24 часа онлайн\nУвеличават се и новите случаи в Словения\nПрез последните 24 часа в са регистрирани рекордни 3603 новозаразени с коронавирус и 56 смъртни случая, съобщиха в сряда здравните власти, предаде Хина.\nАктивните случаи в страната са 20 691, сред които 2136 хоспитализирани пациенти, 240 от които са на респиратори, посочва БТА.\nДнес в Хърватия предстои да бъдат обявени нови по-строги мерки за предотвратяване на разпространяването на инфекцията от коронавирус. Кафенета и ресторанти се очаква да бъдат затворени от събота, съобщи Макфакс.\nВластите на Словения през изминалите 24 часа са регистрирали 2226 нови случая на заразяване с коронавирус, значително повече от вчерашните 1302. Общият брой на заразените в страната достигна 69 234 души, предаде ТАСС.\nОще 43 души починаха през последното денонощие от последствия от COVID-19, с което общият брой на починалите в страната от коронавирус достигна 1199, се посочва в публикувано днес съобщение на страницата на правителството в Туитър.\nПравителството обяви епидемия на територията на цялата страна, която ще е в сила до 17 декември. В Словения е в сила забрана за преминаване между общините и полицейски час от 21 часа до 6 сутринта, предаде СТА.


ЕС против отмяна на патентите за ваксините | Клуб 'Z'\nНай-добре е всички да изнасят препарати\n08.05.2021, 19:19 ч.\nпоследна редакция 08.05, 22:19 ч.\nЕС се противопостави на предложението на САЩ за временно отпадане на патентите за ваксините срещу на COVID-19 с цел по-бързите им производство, износ и разпределение.\nПоне такова е мнението на водещите страни членки на Съюза.\nПредседателят на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен повтори, че такава стъпка не е решение нито в краткосрочен, нито в средносрочен план. Тя призова останалите страни членки на ЕС да изнасят ваксини, както прави самият Съюз. Но допълни, че Общността остава отворена за всякакви дебати.\n„ЕС е аптеката на света и е отворена към него. До този момент в Общността са произведени 400 милиона ваксини, от които 50 на сто, или 200 милиона дози, са изнесени в 90 страни по света. Ние приканваме останалите да направят същото. Това е най-добрият начин, именно сега, в краткосрочен план, да се подходи към забавянето на производството им и техния недостиг по целия свят“, каза Фон дер Лайен.\nТя говори в края на социалната среща на върха на ЕС в португалския град Порто.\nПредседателят на Комисията допълни, че в споразумението с „Пфайзер“/„Бионтех“ за закупуването на до 1,8 милиарда дози от ваксината на германско-американския производител има клауза, позволяваща на страните членки да продават или даряват част от тях в случай на излишък.\nГерманският канцлер Ангела Меркел също потвърди, че е против американската идея. Тя призова САЩ да отворят пазара, за да могат да се изнасят ваксини и техни съставки.\n„Сега, когато голяма част от населението на САЩ е ваксинирана, бих желала да имаме свободен обмен на съставки и отваряне на пазара на ваксините", каза тя на пресконференция.\nИ също изтъкна, че ЕС изнася голяма част от своето производство на ваксини.\nФренският президент Еманюел Макрон призова САЩ да отменят всички ограничения за износа не само на ваксини срещу коронавируса, но и на съставките за тях, възпрепятстващи производството.\n„Ключът за по-бързото производство на ваксини за бедните страни е да се произвежда повече“, заяви той.\nДнес бе разпространена Декларацията от Порто. Тя бе приета от държавните и правителствените ръководители на страните от ЕС. Вчера лидерите подписаха Социалния ангажимент, в който бяха заложени главните цели на Европейския стълб на социалните права до 2030 г.\n„Бионтех“ подкрепя намаляването на цените за по-бедните страни\nГерманският производител „Бионтех“ не вижда в отпадането на патентите целесъобразен начин да се сложи край на пандемията, съобщи днес самата компания, цитирана от ДПА и БТА.\nОт „Бионтех“ са убедени, че продължаващото разширяване на производствения капацитет ще помогне да се победи пандемията. Компанията планира да продължи да доставя своите ваксини на по-бедни държави на „цена, която не е обвързана с печалба“. За да бъде постигнато това, правителствата, производителите и международните и национални организации трябва да работят заедно в подкрепа на доставките за страни с ниски и по-ниски от средните доходи.\nПатентите не са ограничаващ фактор за производството и доставките на ваксината, каза говорителка на компанията. Тя добави, че процесът на производство на ваксини е сложен. Има риск да пострадат качеството, безопасността и ефикасността на препарата, ако не са спазени изискванията.\nГоворителката опроверга съобщенията, че „Бионтех“ временно премахва патентната защита на ваксината си срещу COVID-19.\nЕС, лекарства, патент, отпадане, САЩ, противопоставяне


Ошо за брака: Бих предложил женитбата да става след медения месец, никога преди него\n„Бих предложил женитбата да става след медения месец, никога преди него. Само ако всичко върви добре, само тогава може да се осъществи женитбата.\nМеденият месец след женитбата е нещо много опасно… Всъщност обществото би трябвало да поставя всякакви бариери пред женитбата и да не прави спънки при развода. Обществото не трябва да позволява на хората да се женят толкова лесно. Съдът би трябвало да поставя бариери – живей поне 2 години с жената и след това съдът може да ти позволи да се ожениш.\nА сега те правят точно обратното. Aкo искаш да се ожениш, никой не те пита дали си готов или това е просто някаква прищявка, просто защото харесваш носа на жената. Каква глупост! Човек не може да живее само с един хубав нос. След два дни ще забрави за носа – кой изобщо поглежда носа на съпругата си? Съпругата никога не изглежда прекрасна, съпругът никога не изглежда красив – веднъж щом се опознаят и красотата изчезва.\nРомантичното настроение е добро, ако си поет – а за поетите не е известно да са добри съпрузи или добри съпруги. Всъщност поетите са почти винаги несемейни, те все ходят с един или друг партньор, но никога не се оставят да бъдат хванати, поради което романтиката им остава жива.\nИ продължават да пишат поезия, прекрасна поезия… Човек не трябва да се обвързва с мъж или жена в романтично настроение. Нека да дойде прозаичното настроение и тогава да се установи. Тъй като ежедневния живот е повече като проза, отколкото като поезия.\nКогато си станал буден за всички тези проблеми и въпреки това си решил, че си струва да рискуваш и да бъдеш с един човек, вместо сам, тогава се жени. Тогава женитбите никога няма да убиват любовта, защото тази любов ще е реалистична. Женитбата може да убие само романтичната любов.\nА романтичната любов е това, което хората наричат първа любов. Човек не трябва да се осланя на нея. Не трябва да мисли за нея като за нещо, което го подхранва. Тя може да е просто като някакъв сладолед – можеш да ядеш понякога, но не се осланяй на него. Животът е по-реалистичен, по-прозаичен.\nТака че никога недей да бъркаш любовта с нещо друго. Ако любовта е наистина любов… Какво имам предвид, като казвам „наистина любов“? С това искам да кажа, че се чувстваш внезапно щастлив просто от това, че си в присъствието на другия човек, просто самото присъствие на другия задоволява нещо дълбоко в твоето сърце… нещо в сърцето ти започва да пее, ти изпадаш в някаква хармония. Любовта не е страст, любовта не е емоция.\nЛюбовта е едно много дълбоко разбиране, че някой някак си те прави цялостен. Някой те превръща в пълен кръг. Присъствието на другия засилва твоето присъствие. Любовта ти дава свобода да бъдеш сам себе си, тя не е желание за притежаване.\nТака че наблюдавай – никога недей да считаш секса за любов, защото иначе ще се подлъжеш. Бъди буден и когато започнеш да чувстваш с някой човек, че дори самото му присъствие, чистото присъствие – нищо друго, нищо друго не е необходимо; ти не искаш нищо, само присъствието, само това, че другият го има – е достатъчно да те направи щастлив…\nНещо започва да разцъфтява в теб – тогава си влюбен. И тогава можеш да минеш през всички трудности, които реалността създава. Много мъки, много тревоги – ще можеш да минеш през всички тях, а любовта ти ще цъфти все повече и повече, защото всички тези ситуации ще се превръщат в предизвикателства. И когато ги преодолява, любовта става още по-силна.“\n[ad id=“263680″] ЗА ДА ПОДОБРИШ ИМУНИТЕТА СИ, ВИЖ ТУК!\n(BO) Тази година в обичая „Калиница“ в Асеновград участваха 180 момичета


За всички татковци, които отглеждат дъщерички - Ето 25 неща, които трябва да знаете\nНе съм баща и никога няма да бъда. Но съм дъщеря и имам двама татковци – един биологичен и един доведен, пише Манди Велез от A Plus.\nПрез 23-те години на тази Земя достигнах до заключението, че връзката баща-дъщеря е нещо наистина специално. Тя е толкова уникална, че действията и любовта на таткото един ден ще оформят това, в което дъщерята ще се превърне.\nВдъхновена от отговора на Роксан Гей към нервен баща на дъщеря, реших да съставя този списък. Вярвам, че всички татковци трябва да се постараят да оказват най-доброто влияние върху своето дете.\nКато човек, познаващ добре връзката дъщеря-баща, мога да споделя с вас тайните, които всеки татко, имащ новородено момиченце, жадува да узнае. Уверявам ви, не са толкова страшни, колкото може би си мислите.\n1. Знайте, че от ден първи тя винаги ще е вашето малко момиченце. Ще трябва обаче да се потрудите, за да запазите нещата по този начин.\n2. Не се опитвайте да предполагате, че щом е момиче, значи интересите й са в куклите. Запознайте я и с колички, и с Lego и други подобни играчки.\n3. Оставяйте я да ви помага с работата вкъщи. По този начин един ден, когато порасне, ще е самоуверена жена, без значение от работата, с която ще се заеме.\n4. Говорете с майка й като с равна, а не като с някоя нисшестояща. По този начин и тя ще очаква същото един ден.\n5. Покажете й чувствителната ви страна. По този начин ще разбере, че ако тя също е чувствителна, това няма да означава, че е слаба.\n6. Създайте игри и шеги, които са само за вас двамата и за никой друг. Доверете ми се, ще ги помни до края на дните си.\n7. Окуражавайте я да върши неща, от които се страхува, защото винаги ще сте до нея, за да пазите гърба й.\n8. Спазвайте обещанията, които правите. Когато сърцето й бъде разбито, трябва да е от хора, които не знаят колко специална е тя.\n9. Покажете й онези умения, които владеете най-добре.\n10. Накарайте я тя самата да ви покаже тези умения, които владее добре, а вие – не.\n11. Опитайте се да научите повече за интересите й, да ги разберете (дори и това да ви е трудно). По този начин ще й покажете, че без значение какви са талантите й – балет, изкуство или борба – те са от значение.\n12. Това е особено важно, ако интересите й са по-„момичешки“. Покажете й, че те са еднакво важни и за вас, без значение какви са.\n13. Ако има нещо, което не бихте казали на сина си, не го казвайте и на дъщеря си.\n14. Когато дойде при вас с някакъв проблем, не я пренебрегвайте или пренасочвайте към майка си. Изслушайте я и тя отново ще се върне при вас.\n15. Не говорете за промените в тялото й или сексуалните й интереси с отвращение. В противен случай ще й покажете, че тя трябва да се срамува от тях.\n16. Не говорете за телата на другите жени по начин, който ги принизява или обижда. Тя ви слуша и изучава своето собствено тяло.\n17. Давайте й примери за силни жени, не само за силни мъже. Един ден тя ще се стреми към този идеал и ще знае, че има шанс да го постигне.\n18. Изглаждайте проблемите с майка й пред нея самата. По този начин ще види, че жените имат глас в една връзка и съответно ще търси човек, който ще оценява нейното собствено мнение.\n19. Не се шегувайте факта, че сте си приготвили оръжие за случаите, когато момчета ще й идват на гости. Ще й покажете, че нямате доверие в преценката й.\n20. Борете се с несправедливостта, заставайте на страната на потиснатите. Ще й покажете, че състраданието е важно и че няма нищо лошо или недостойно в това да правиш каквото е редно.\n21. Ако й давате добър пример, няма да е необходимо да гоните лошите момчета. Тя ще иска стойностен човек до себе си.\n22. Ако все пак се замеси с лошо момче, бъдете до нея, ако сърцето й бъде разбито. Най-вероятно ще бъде. Нека да може да се обърне към вас, вместо да се върне обратно при него.\n23. Кажете й, че единственият човек, който има контрол над тялото й и това, което се случва с него, е тя самата.\n24. Правете комплименти и на нея, и на майка й – при това често.\n25. Казвайте й, че я обичате. Накарайте я да разбере, че въпреки всичко винаги ще сте до нея!


Когато нe сe готвим за някакъв спeциалeн повод, какъвто би бил нeчий сeмeeн рождeн дeн, имeн дeн или пък годишнина, нe e нeобходимо да изкарвамe самият празничeн дeн в кухнята, приготвяйки засукана и сложна за изпълнeниe торта.\nС помощта на готовитe блатовe или пък на най-обикновeнитe бисквити можeм лeсно да „сглобим“ бисквитeна торта, както и да сe възползвамe от онeзи нишeстeни крeмовe, които стават буквално за нула врeмe и които можeм да използвамe за пълнeж на набързо направeната от нас домашeн дeсeрт. Но можe ли торта бeз украса? Катeгорично нe!\nСлeд като набързо стe рeшили да приготвитe домашна торта, то вeроятно нe разполагатe и със спeциална украса, подходяща за нeя. Нe разполагатe с шоколадови пръчици, с дeкоративни eлeмeнти за сладкиши, с кокосови стърготини и т.н.\nНe разполагатe дори и със сладкарска смeтана. Нe сe притeснявайтe, винаги щe намeритe у дома нeщо, коeто щe ви e от полза и би послужило чудeсно за дeкориранe на торта.\nИзползвайтe сладкото от домашнитe запаси\nДомашнитe сладка са много подходящи за украса на торта, но би трябвало да ви e ясно, чe нe можeтe просто да ги изсипeтe върху тортата. Нашeто прeдложeниe e да капнeтe по половин лъжичка от сладкото по краищата на тортата на равни разстояния eдно от друго и с помощта на чeтка нeжно да свържeтe краищата на образувалитe сe точки от сладкото, така чe да сe получи вълнообразна нeпрeкъсната линия.\nВсe някъдe иматe скрит шоколад\nПовeчeто от нас обичат да си похапват шоколад, но поради опасността от натрупванe на килограми, започвамe да ги криeм дори от сeбe си. Е, разтърсeтe сe! Нeзависимо дали стe скрили от сeбe си бял или чeрeн шоколад, той би свършил чудeсна работа за украса на торта. Просто го настържeтe с рeндe и го посипeтe върху тортата.\nИстинска класика e да украсяватe тортата с орeхови ядки, но със същата цeл можeтe да използватe и лeшници, бадeми и други ядки по избор. Натрошeтe ги и украсeтe тортата спорeд eстeтичeскитe си възприятия.\nНe можe дом бeз плодовe\nПлодовeтe са чудeсeн избор за украса на тортата ви, а освeн това са и пълни с витамини. Имайтe прeдвид, чe плодовe като ябълки, круши и др., трябва да бъдат прeдваритeлно поръсeни с лимонов сок, защото в противeн случай щe потъмнeят. А повeчeто цитрусови плодовe могат да сe захаросат и да сe изпeкат във фурната, за да e по-трайна украсата за тортата ви.\nС подходящата украса лeсно можe да придадeтe завършeн вид на всeки домашeн дeсeрт и различни торти. Прeпоръчвамe ви да изнeнадатe гоститe си нашитe изпитани рeцeпти за вкусeн сладкиш. А за заeтитe домакини прeпоръчвамe бърза торта. Тeзи от вас, които обичат по-засуканитe дeсeрти, щe останат очаровани от рeцeптитe за eклeрови торти.