INDHOLDSFORTEGNELSE...1 INDLEDNING...2 FORSKNINGSOVERSIGT...3 DISKURS...4 MELLEMØSTEN I OG 1600-TALLET...6 REJSEBESKRIVELSERNE... - PDF\nINDHOLDSFORTEGNELSE...1 INDLEDNING...2 FORSKNINGSOVERSIGT...3 DISKURS...4 MELLEMØSTEN I OG 1600-TALLET...6 REJSEBESKRIVELSERNE...\nDownload "INDHOLDSFORTEGNELSE...1 INDLEDNING...2 FORSKNINGSOVERSIGT...3 DISKURS...4 MELLEMØSTEN I 1500- OG 1600-TALLET...6 REJSEBESKRIVELSERNE..."\n1 Indholdsfortegnelse INDHOLDSFORTEGNELSE...1 INDLEDNING...2 FORSKNINGSOVERSIGT...3 DISKURS...4 MELLEMØSTEN I OG 1600-TALLET...6 REJSEBESKRIVELSERNE...8 METODISKE OVERVEJELSER OMKRING REJSEBESKRIVELSERNE...11 PESTEN SOM DEN FREMSTILLES I REJSEBESKRIVELSERNE...12 PESTUDBRUDDENES HYPPIGHED OG DEMOGRAFISKE KONSEKVENSER...13 SYMPTOMER OG SYGDOMSFORLØB...15 MIASMA, SMITTE OG FOREBYGGELSE...17 DEN MUSLIMSKE REAKTION PÅ PESTEN...21 DISKURSEN I REJSEBESKRIVELSERNE...23 KONKLUSION...25 LITTERATUR\n2 Indledning "Da de var rejst, se, da viser Herrens engel sig i en drøm for Josef og siger:»stå op, tag barnet og dets mor med dig og flygt til Egypten, og bliv dér, indtil jeg siger til. For Herodes vil søge efter barnet for at slå det ihjel.«og han stod op, og mens det endnu var nat, tog han barnet og dets mor med sig og drog til Egypten." 1 Fordi Jesus og hans familie flygtede til og boede i Ægypten 2 kom landet til at indgå i middelalderens pilgrimsrejser til det hellige land; dannede europæiske rejsende, der drog på pilgrimsrejse, lagde vejen forbi det land, hvor Jesus tilbragte en del af sin barndom. Der var også andre årsager til at rejse i Mellemøsten - såsom handel og diplomatiske forbindelser - og fra europæernes rejser i Mellemøsten findes der mange skriftlige kilder. Noget af det skrevne minder mest af alt om moderne rejseguider, som angiver hvad man kan se og hvad det koster samt andre praktiske oplysninger til kommende (pilgrims)rejsende. Andre værker er dagbøger eller skildringer af rejsen, men fælles for forfatterne er, at de beskriver de besøgte lande, seværdigheder og befolkningers særegne karakteristika. Rejser i Mellemøsten var et møde mellem den kristne europæer og Islam samt den muslimske kultur, og beskrivelser af muslimernes anderledes religiøse praksis og kulturelle liv forekommer derfor ofte. Fra slutningen af 1400-tallet spiller endnu et fænomen en central rolle i de rejsendes dagbøger og rejsebeskrivelser fra Mellemøsten: pesten. Fra midten af 1300-tallet havde hele den kendte verden været under pres fra et sygdomsfænomen, som krævede så mange ofre, at vi i nutiden dårligt kan forestille os noget lignende. I Europa angives dødstallet ofte til at have ligget omkring 50% eller endnu højere, og tallene har formentlig været de samme i Mellemøsten. 3 I slutningen af 1600-tallet ophørte pesten med at være pandemisk i Europa, og efterfølgende udbrud var af lokal karakter. I Mellemøsten derimod fortsatte pest med at rase uhindret indtil 1830'erne. Når europæiske rejsende således skrev om pesten fra rejser Mellemøsten i 1 Matthæus Ifølge Dansk Sprognævn kan man stave Ægypten med E såvel som med Æ. Jeg har valgt at stave det med Æ, mens citater er gengivet ordret. 3 Ikke alle historikere er enige om hvor stor en procentdel af befolkningerne, der gik til ved pestudbrud. De opgives dog de fleste steder til mellem 30% og 70%. Det er voldsomme tal underordnet den eksakte procentdel. 2\n3 1700- og 1800-tallet, synes det ikke så påfaldende: pest var ikke længere et velkendt fænomen, som den rejsende europæer var fortrolig med hjemmefra, men derimod et fremmed og potentielt livstruende element i rejsen. På baggrund af dette ræsonnement kan det derimod synes mærkværdigt, at europæiske rejsende i Mellemøsten i og 1600-tallet, hvor pesten var allestedsnærværende i Europa, alligevel skrev om sygdommen. Det er denne opgaves mål at undersøge, hvordan pesten optræder i europæiske rejsebeskrivelser fra Mellemøsten, og til det formål søger jeg at besvare følgende spørgsmål: Hvad kan vi lære om pesten og dens forløb i Mellemøsten ved at analysere europæiske rejsebeskrivelser? Hvad observerede de rejsende omkring sygdommen i Mellemøsten, som gjorde det interessant for dem at skrive om den? Hvilken indsigt kan vi få i den europæiske opfattelse af pesten som sygdom via rejsebeskrivelserne? Spørgsmålene er således møntet på dels at anvende rejsebeskrivelserne som kilder til historisk indsigt i pest i Mellemøsten i det 16. og 17. århundrede og dels som kilder til indsigt i, hvad europæerne tænkte og troede om pesten. Forskningsoversigt Der findes få moderne fremstillinger, der decideret beskæftiger sig med pestepidemier i Mellemøsten, mens der findes en del litteratur som generelt beskæftiger sig med områdets generelle historie i og 1600-tallet. Dols' The Black Death in the Middle East er præget af en noget ukritisk holdning til hvad pest var 4, men Dols er væsentlig i denne sammenhæng fordi han har studeret muslimske skildringer af pesten. Disse kan give indsigt i den muslimske reaktion på pesten, hvilket er relevant som modspil til de europæiske skildringer. Panzacs La peste dans l'empire Ottoman omhandler med pest i det osmanniske rige i tiden efter den periode, jeg har studeret, og frem til der indførtes karantæneforanstaltninger, og pesten forsvandt fra Mellemøsten. Foruden disse værker findes der en del artikler, som behandler forskellige udvalgte aspekter af pest i Mellemøsten, heriblandt kan nævnes: 4 Dols bygger sine argumenter på den retrospektive diagnose, som siger, at pest i fortiden var det samme som moderne byldepest. Dette har dog ikke nogen konsekvens for min opgave, da jeg benytter Dols til viden om håndtering af pest i Mellemøsten, ikke til indsigt i hvilken sygdom der faktisk var tale om. 3\n4 Conrad: Ta'un" and "Waba" Conceptions of Plague and Pestilence in Early Islam, og Ayalon: The Plague and its Effects upon the Mamlûk Army. I de fleste generelle historiske værker om Mellemøsten nævnes de hyppige pestepidemier og de høje dødstal, men ellers beskæftiger forfatterne sig sjældent ret meget med pestens forløb. Særligt Winters Egyptian Society under Ottoman Rule og Cook (ed.) A History of the Ottoman Empire to 1730 har været centrale for denne opgave. For at forstå de europæiske rejsendes reaktioner på pestens forløb i Ægypten, er det relevant at kende til pesthistorie i Europa, og baggrundslitteraturen hertil udgøres af samtidige kilder som pestkrøniker, love og forordninger samt af moderne fremstillinger af pestens forløb i Europa. Mange af fremstillingerne findes i form af artikler, som omhandler specifikke dele af pestens historie: venetiansk lovgivning, pestkarantæne i København eller pestens konsekvenser for mamlukkernes hær. Diagnosticering af den historiske pest samt pestens væsen er genstand for en del af debatten blandt nutidige historikere, og til trods for at den retrospektive diagnose ikke er opgavens omdrejningspunkt har diskussionen været relevant som baggrundsviden. I denne diskussion er Cohns The Black Death Transformed et centralt værk. Diskurs Diskurs og diskursanalyse er begreber, der anvendes og defineres med større eller mindre forskelle fra fag til fag. 5 Hos Olden-Jørgensen findes denne anvendelige definition af diskurs: "En bestemt, sammenhængende måde at tale om og forstå verden på. Det ligger i begrebet, at diskurser spiller en aktiv rolle i at skabe (konstruere) og dermed også forandre virkeligheden. Diskurser kan derfor analyseres både som relativt faste systemer og mere åbne spil." 6 Det følger, at diskurs derfor kan være alt fra en diskurs blandt en bestemt samfundsgruppe, fx læger, over en ideologisk måde at tale på, fx socialdemokratisk diskurs, til diskurser der er diffuse og svære at bestemme og afgrænse, fx integrationsdiskurs. 7 5 Gads historieleksikon 2001, opslag diskurshistorie, s Olden-Jørgensen, s Olden-Jørgensen, s. 39 4\n5 I Gads Historieleksikon hedder det, at en diskurs er "sprogets praktiske dimension [ ] og en diskursanalyse er et forsøg på at klarlægge, hvordan sprog fungerer subjektivt og objektivt på en og samme tid." 8 Videre står der, at mennesker via deres sprogbrug giver udtryk for betydninger, de ikke tilsigtede at give udtryk for. 9 Det vil sige, at diskurs er et meningsbærende sprogligt system, og gennem analyser af diskurser har forskeren mulighed for at få adgang til den talende eller skrivendes virkelighedsforståelse, både den erkendte og den ubevidste, på det område, en given sproglig fremstilling beskæftiger sig med. I diskursbegrebet findes også den tanke, at en given diskurs definerer "[ ] hvordan en given del af den historisk-sociale virkelighed skal forstås, og den dermed i praksis også vil lukke alternative forståelser af samme sagforhold ude." 10 Det betyder, at der kan være en måde at tale om og forstå verden, som bliver særligt fremherskende. Man skal ikke opfatte denne diskurs som en normativ ramme, men snarere som en tradition de enkelte rejsende kan siges at skrive indenfor eller "tilhøre". Diskurs og diskursanalyse kan opfattes som forskerens indgangsvinkel til at forstå individets måde at konstruere og repræsentere sin verdensopfattelse på; diskurserne findes ikke, de konstrueres af historikeren. 11 Forskeren genkender elementer i individets udsagn, som ligner elementer i andre individers udsagn, og ud fra disse elementer formes antagelsen, at man kan tale om en fælles diskurs. Af dette følger, at denne opgaves teoretiske og metodiske udgangspunkt er, at diskurser ikke skabes bevidst af de i diskursen deltagende individer, og ej heller eksisterer klar til at bruge eller studere. Det enkelte individ opfatter ikke, at de taler, skriver og forstår indenfor bestemte diskursive rammer og kan således heller ikke vælge at udtrykke sig indenfor en alternativ diskurs. Diskursbegrebet, som traditionelt er nært knyttet til den strukturalistiske måde at bedrive forskning på, løsnes her fra strukturalismens grundtanke om bagvedliggende strukturer, der styrer og dikterer individers mulige handlinger og udsagn. Her skal diskurser ikke opfattes som strukturer bag virkeligheden, men som forskerens metodiske værktøj. Jeg anvender mig af tanken om en fælles diskurs til at studere, hvordan pesten optræder og fremhæves i de udvalgte rejsebeskrivelser fra Mellemøsten, ikke til at afdække, hvad det var muligt for de rejsende at tænke og skrive om pest. Jeg beskæftiger 8 Gads historieleksikon 2001, opslag diskurshistorie, s Gads historieleksikon 2001, opslag diskurshistorie, s Gads historieleksikon 2001, opslag diskurshistorie, s Olden-Jørgensen, s. 39 5\n6 mig altså i højere grad med dét, der faktisk står, end det der kunne have stået. Opgaven læner sig derved op af Olden-Jørgensens definition af diskurser som "mere åbne spil" og ikke som fastlagte rammer. Det interessante for den diskursanalystiske tilgang er blandt andet at forsøge at forstå, hvordan den skrivende forstod (eller misforstod) det observerede. 12 Når dét er målet med at studere en kilde, bliver det også muligt at benytte sig af kilder, der ellers kunne opfattes som problematiske, enten fordi deres ægthed ikke kan fastslås, eller det ikke kan udelukkes, at der forekommer fabrikationer i kilden (det sidste er særligt relevant i henhold til rejsebeskrivelserne). Disse "utroværdige" kilder bliver troværdige, fordi de bliver kilder til indsigt i det menneske, der formulerede tankerne. 13 De overgår fra at være kilder til konkrete historiske fakta og til at være kilder til mentaliteter eller rammer for forståelsen; oplysningerne kan selvfølgelig søges verificeret i andre kilder og sekundærlitteraturen, hvorved kilderne også vil kunne bruges som kilder til historiske fakta. Rejsebeskrivelserne er sproglige produktioner og derfor oplagte studieemner for en analyse af diskursen i dem, og fordi rejsebeskrivelser samtidig er potentielt problematiske kilder (se nedenfor), bliver den diskursanalytiske vinkel endnu mere gavnlig. I gennem opgaven søger jeg at sammenholde diskursive udsagn om pest i rejsebeskrivelserne med sekundære kilder om pest i Mellemøsten og Europa. Derudover vil jeg forsøge at tegne et billede af europæernes opfattelse af pesten ved at se på diskursen i rejseskildringerne. Mellemøsten i og 1600-tallet Det er ikke muligt i denne sammenhæng at give en fyldestgørende historisk oversigt over Mellemøsten i den periode rejsebeskrivelserne blev til, men jeg vil pege på nogle træk i samtiden, som er relevante i forhold til den øvrige opgave. Oversigten er fokuseret på Ægypten, da de fleste af de rejsebeskrivelser, jeg har beskæftiget mig med er fra dette område. Fra det 7. århundrede har Ægypten primært været regeret af muslimer; enten kaliffer, mamlukker, osmanniske sultaner eller sekulariserede muslimer. Islam var en 12 Olden-Jørgensen, s Olden-Jørgensen, s. 52 6\n7 konstant i Mellemøsten i en periode med mange forandringer af både politisk, demografisk og kulturel art. 14 Fra var det mamlukkerne der regerede i Ægypten som et oligarki af slavesoldater, der var bragt til landet fra ikke-islamiske områder og særligt trænet til at lede landet. Mamluk-sultanatet byggede det ægyptiske samfund op om ortodokse sunnimuslimske principper, hvormed Islams religiøse såvel som juridiske rolle blev videreført og styrket. Mamlukkerne var ikke arabere, men alligevel blev deres styre accepteret; ifølge Winther netop fordi de var ortodokse muslimer, som havde vist sig villige og i stand til at forsvare Islam. 15 I perioden var Ægypten et selvstændigt imperium i Mellemøsten, som blev ledet af en stærk militær elite, der baserede staten og sin autoritet på Islam. I 1453 lykkedes det osmannerne at indtage Konstantinopel. Osmannernes fortsatte ekspansion skabte spændinger mellem dem og mamlukkerne over de næste godt 60 år; i august 1516 nedkæmpede osmannerne mamlukkerne, i januar 1517 faldt Cairo, og mamlukkernes sultan blev hængt offentligt: Osmannerne havde taget herredømmet over Ægypten. 16 At have mistet selvstændigheden betød en markant ændret situation i Mellemøsten for Ægypten; fra at have været et selvstændigt imperium blev landet reduceret til en, om end i vid udstrækning selvstyrende, provins i Osmannerriget. 17 For osmannerne var det særligt vigtigt at indtage Ægypten og Syrien, da de dermed kontrollerede Islams to hellige byer: Mecca og Medina. 18 Det vil være en simplificering at forestille sig, at mamlukkerne blev en del af det osmanniske styre og rige uden komplikationer, men for denne opgave rækker det at konstatere, at de umiddelbart efter osmannernes invasion, fortsatte med at lede landet. Først i løbet af 1500-tallet overtog pashaer udnævnt af den osmanniske sultan i Istanbul ledelsen af Ægypten. I løbet af de cirka 180 år osmannerne havde magten i Ægypten, blev landet skiftevis ledet af pashaer, lokale emirer og janitsharer, og over en periode på godt 400 år havde Ægypten været et kalifat, et ortodokst sunni-muslimsk militærstyret 14 Winther, s. 129ff 15 Winther s Cook, s. 72ff 17 Winther, s Cook, s. 76 7\n8 imperium, en provins i det osmanniske rige, men forblev gennem hele forløbet et muslimsk land. 19 Det gælder ikke kun for Ægypten, at Islam var en konstant i det enkelte individs virkelighed såvel som i statsapparatet. Islams hellige lov sharia spillede en afgørende rolle i fastsætning af livsholdninger, juridiske rettigheder og begrænsninger: "islams hellige lov, omfatter alt om menneskets og menneskegruppers handlen; dette betyder, at moral, jura og politik er ét sammenfaldende begreb, sharia." 20 Opretholdelsen af sharia påhviler den islamiske stat 21, hvilket i den periode jeg beskæftiger mig med betød, at sultanen i Istanbul havde ansvar for, at sharia blev håndhævet i hele det osmanniske rige inklusiv Ægypten. Islam og muslimsk kultur var et fundamentalt element i Mellemøsten. Det betyder samtidig, at sultanens embedsmand bestred et verdsligt hverv, men at han samtidig havde ansvar for at opretholde en religiøst funderet lovgivning. Rejsebeskrivelserne I løbet af 1400-tallet etableredes rejseskildringer som en litterær genre, nogle af rejsebeskrivelserne havde karakter af vejledninger pilgrimsrejsende imellem, nogle var dagbøger og andre findes som rapporter til en myndighed i den rejsendes hjemland. Rejsebeskrivelserne tjener ikke kun som kilder til indsigt i det beskrevne, de er samtidig gode kilder til indsigt i den, der skriver. 22 At studere europæeres skrifter fra deres rejser i Mellemøsten er således i høj grad at studere de skrivende selv. En skildring af et fremmed land kan forventes at beskæftige sig med det, der gør landet fremmed; det der er anderledes end derhjemme, det eksotiske, mærkelige og dermed interessante. Det fremmede der beskrives kan fungere som et spejl for den verden, den skrivende selv kommer fra. Til brug i denne opgave har jeg læst et udvalgt af rejsebeskrivelser, og et antal af disse (som jeg fandt repræsentative for genren) er genstand for en grundigere analyse. Jeg har måttet vælge nogle få rejsebeskrivelser, da det ikke har været muligt eller sigtet med denne opgave at læse de hundredvis af rejsebeskrivelser, der findes på tryk fra 19 Winter, s. 128ff 20 Gads Historieleksikon 2001, opslaget "sharia", side Gads Historieleksikon 2001, opslaget "sharia", side Hadfield, s. 7 8\n9 europæeres rejser til Mellemøsten. De analyserede værker spænder over perioden , og de er forfattet af mænd med forskellige nationaliteter (2 tyske, 1 fransk og 2 engelske), som var i Mellemøsten af meget forskellige årsager. Alt dette i et forsøg på at sikre, at de udvalgte kilder er så bredt dækkende, som det er muligt i denne begrænsede sammenhæng. I introduktionerne til de anvendte rejsebeskrivelser vurderes deres ophavssituation, og da jeg har været afhængig af de trykte kilder, har jeg måttet stole på, at de har ret, når de hævder, at der ikke er tale om forfalskninger. Analysen bygger primært på følgende rejsebeskrivelser 23 : The pilgrimage of Arnold von Harff 1496 to The Diary of Master Thomas Dallam Voyages en Egypte de Johann Wild Gabriel Brémond: Voyage en Egypte The Travel Diary of Robert Bargrave, Levant Merchant ( ) Arnold von Harff ( ) rejste i 1496 fra Köln på en tre år lang pilgrimsrejse gennem Italien til blandt andet Ægypten og det Hellige Land. At han var i stand til at tage på en sådan rejse indikerer, at han må have været fra en velhavende familie. 25 Den udgave af Pilgrimage, som jeg har anvendt er oversat fra tysk til engelsk af Malcolm Letts og udgivet i Den er en oversættelse af den første trykte udgivelse af von Harffs tekst fra 1860, som var baseret på tre forskellige manuskripter. 26 Ifølge Letts var von Harffs ærinde med manuskriptet at forfatte en guide for andre pilgrimsrejsende. 27 Værket er således fyldt med afstandsangivelser, indikation af priser og anvisninger af seværdigheder. Thomas Dallam (ca ) havde en særlig opgave, der gjorde, at han rejste til det osmanniske rige: Elizabeth I ville forære den nye sultan i Istanbul et orgelur, som Dallam havde bygget, og i 1599 sendte hun ham af sted for selv at aflevere det til sultanen. 28 Dallams manuskript blev ikke udgivet i samtiden, og først i slutningen af 23 Disse rejsebeskrivelser analyseres særligt indgående. Se litteraturlisten for oversigt over hvilke rejsebeskrivelser, der i øvrigt er benyttet som grundlag for denne opgave. 24 Jeg arbejder i denne opgave med et bredt 1500-tal, som inkluderer von Harff selvom hans pilgrimsrejse fandt sted i de sidste år af 1400-tallet. 25 von Harff, s. XIII 26 von Harff, s. XV 27 von Harff, s. XXXI 28 MacLean, s. 4 9\n10 1800-tallet blev det redigeret og trykt; det vil altså sige, at teksten ikke kan forventes at have præget samtidige rejsende til Mellemøsten. Ifølge MacLean er manuskriptet ikke et falskneri. 29 Der er kun få sikre oplysninger om Johan Wild foruden dem i hans rejsebeskrivelse. Årsagen til at Wild rejste i Mellemøsten kendes således ikke, men han blev taget til fange i 1604 og solgt som slave flere gange, indtil han i 1609 fik sin frihed tilbage. 30 Wild er unik blandt de rejsende, jeg beskæftiger mig med, idet han selv blev smittet med pest og overlevede, mens han var i Ægypten. Hermed får vi ikke alene bekræftet tilstedeværelsen af pest i Mellemøsten, i den periode Wild var der, hans redegørelse bidrager samtidig til etablering af et sygdomsbillede af pest. 31 Efter sine rejser vendte Wild tilbage til Tyskland, og levede formentlig dér til sin død. 32 Som tilfældet var med Wild, ved vi kun lidt om Gabriel Brémond, og selv hans fødselstidspunkt synes uklart; han anslås at være født mellem 1610 og Formentlig rejste Brémond i tredive år i Middelhavsområdet, inden han vendte tilbage til Frankrig, men det kan ikke konstateres i hvilken funktion, han rejste. 33 Dele af Brémonds beskrivelser er antageligt skrevet af fra Leo Africanus' Description de l'afrique, men hans beretninger om Cairo, Nildalen og Sinai skulle være Brémonds egne. 34 Af titlen på Robert Bargraves ( ) rejsebeskrivelse fremgår det, hvorfor han befandt sig i Levanten: han var handelsmand. April 1647 til september 1652 rejste Bargrave fra England til Tyrkiet. Han rejste sammen med Sir Thomas Bendish, som skulle til Istanbul for at være Englands ambassadør i det osmanniske rige. Bargrave gjorde sig både tanker om handel, politik og kultur i sine dagbøger fra tiden i Istanbul. 35 Bargrave oplevede et udbrud af pest, mens han opholdt sig i Istanbul, men gjorde sig også yderligere observationer om sygdommen. Af ovenstående skulle det gerne fremgå, at de rejsebeskrivelser, jeg benytter igennem denne opgave, er skrevet på meget forskellige baggrunde, samt at nogle af de skrivende forbliver relativt ukendte udenfor rejsebeskrivelsens virkelighed. Jeg har valgt 29 MacLean, s Wild, s. I 31 Wild, s. 73f 32 Wild, s. III 33 Brémond, s. IVf 34 Brémond, s. XII 35 Bargrave, s.18ff 10\n11 kort at præsentere de skrivende rejsende, fordi rejsebeskrivelserne ikke eksisterer uafhængigt af deres forfattere og samtid. Når jeg ikke er gået mere grundigt ind i biografierne af de enkelte rejsende skyldes det især, at jeg ønsker at belyse diskursen i rejsebeskrivelserne samt de oplysninger, der gives om pest i Mellemøsten. I de fleste rejsebeskrivelser jeg har analyseret i denne opgave optræder pest kun få gange eller bare i enkelte sætninger. Men da den er dér, kan skildringerne bruges både som kilder til europæernes årsager til at skrive om pest i deres dagbøger fra rejserne til eksotiske lande og til viden om pest i Mellemøsten. Metodiske overvejelser omkring rejsebeskrivelserne At anvende rejsebeskrivelser som kilder er ikke uproblematisk, og der er særligt to forhold, der bør bemærkes: der kan forekomme usandheder i rejseskildringerne, og citater fra eller omskrivninger af dele af andre værker kan indgå i rejsebeskrivelserne, som var de forfatterens egne ord. Hos von Harff finder vi påstande om, at han har besøgt så fjerne steder som Indien, Soqotra (en ø mellem Yemen og Afrikas Horn) og Månebjergene i Centralafrika, men det er ikke rimeligt at antage, at han faktisk besøgte alle disse lande på sin rejse. Hos Letts hedder det da også i forordet til von Harffs rejsebeskrivelse: "No one who has studied the Pilgrimage with any care can close his eyes to the fact that von Harff cannot have visited all the countries he describes." og videre "After pondering every word of the book [ ] it is clear to me that von Harff did not visit India, Madagascar or Central Africa, still less did he climb the Mountains of the Moon or discover the source of the Nile." 36 von Harffs rejsebeskrivelse er altså ikke udtryk alene for egne oplevelser på pilgrimsrejsen; den er også krydret med usandheder eller ekstra gode historier. Sådanne usandheder kan være fri fantasi, men i von Harffs beskrivelse findes også omskrivninger af andre værker. Letts illustrerer, hvordan von Harffs beskrivelse af Rom er stort set identisk med en beskrivelse fra en tysk pilgrimsbog udgivet i 1489, altså inden von Harffs egen pilgrimsrejse. 37 Retfærdigvis skal det dog tilføjes, at Letts også konstaterer, at mange af von Harffs beskrivelser må være hans egne, da de ikke genfindes i andre 36 von Harff, s. XVI 37 von Harff, s. XVIII 11\n12 tidligere værker. 38 The Pilgrimage of Arnold von Harff er altså et eksempel på begge de problemer, der kan være ved at benytte rejsebeskrivelserne som kilder. Når jeg alligevel har valgt at anvende von Harff som kilde i denne forbindelse, skyldes det, at der ikke er tvivl om, at von Harff rejste i Mellemøsten. 39 Mandeville's Travels (ca. 1357), som beskriver rejser gennem faktisk eksisterende lande som Ægypten, Etiopien og Indien samt fiktive steder som "the lond of derknesse" 40 og "Pestre Iohnes lond" 41 adskiller sig fra von Harffs Pilgrimage idet værket formentlig udelukkende er forfattet i Europa af en person, der ikke har rejst i de lande, der beskrives. Forfatteren er formentlig også en anden end den person, der gennem værket oplever de mange steder. Hos Seymour foreslås det, at værket er skrevet som en populær encyklopædi, der samlede forskellig viden i ét værk og ikke som en reel rejsebeskrivelse. 42 Mandeville's Travels er kamufleret som en rejsebeskrivelse, men er formentlig i højere grad et videnssamlende værk og ikke som Pilgrimage en rejsebeskrivelse krydret med ekstra spændende historier om steder og oplevelser. Der er tale om en anden type kilde, end det værket umiddelbart ser ud til at være, men Mandeville's Travels kan benyttes som kilde, hvis man blot er opmærksom på værkets ophavssituation. 43 Som med alle andre historiske kilder gælder det altså, at historikeren skal være opmærksom på kildens ophavssituation, og hvorvidt kildens oplysninger kan bekræftes i andre kilder eller anden viden. Til trods for de mulige vanskeligheder ved at bruge rejsebeskrivelser som kilder, er der mange interessante oplysninger at udlede fra dem: både faktuelle oplysninger om hændelser, steder og personer men også oplysninger om holdninger, ræsonnementer og tankegange hos skrivende eller portrætterede mennesker i fortiden. Pesten som den fremstilles i rejsebeskrivelserne I europæernes rejsebeskrivelser varierer det meget, hvor stor en rolle pesten spiller; hos nogle nævnes sygdommen nærmest bare en passant, mens den hos andre beskrives mere 38 von Harff, s. XX 39 von Harff, s. XIII 40 Mandeville's Travels in Seymour, s. 187f 41 Mandeville's Travels in Seymour, s. 223ff 42 Seymour, s. XVI 43 Olden-Jørgensen, s\n13 indgående, og da nedenstående beskrivelse af pesten tager sit udgangspunkt i de oplysninger, der er tilgængelige i rejsebeskrivelserne, vil den derfor kunne synes fragmentarisk. Målet med analysen er at undersøge den viden, vi kan få om pest og europæernes opfattelse af sygdommen ud fra rejsebeskrivelserne, snarere end det er at give en systematisk analyse af pestens forløb i Mellemøsten. Pestudbruddenes hyppighed og demografiske konsekvenser Det er vanskeligt nøjagtigt at anslå hvor ofte, der var udbrud af pest i Europa, men voldsomme udbrud synes at have fundet sted med intervaller på mellem fem og femten år. 44 Det er ikke nemmere at fastslå hyppigheden for pestudbrud i Mellemøsten, da kildematerialet generelt er beskedent. 45 Flere af de europæiske rejsende kommer med betragtninger om, hvor ofte Mellemøsten oplevede pestudbrud: Wild skriver, at der var pest i Ægypten hvert år, mens von Harff angiver et interval på otte til ni år mellem pestudbruddene. Heller ikke i de moderne fremstillinger er der enighed om hyppigheden af udbrud: Winter hævder, at udbruddene "occured every few years" 46, mens Dols angiver tal for specifikke regioner i Mellemøsten, der svinger mellem at anslå, at der var fra otte et halvt år til tolv år mellem udbruddene 47. Man kan så spekulere over, om det kan være tilfældet, at pesten aldrig helt var væk, men at de udbrud der registreredes var de mest voldsomme, eller dem der var pandemiske? Netop Wild og von Harffs modstridende oplysninger kunne pege på en sådan situation: Wilds angivelser af en årlig pest kan så virke som et argument for, at pesten var til stede kontinuerligt, mens von Harffs tidsangivelse kan anses at indikere afstanden mellem voldsomme eller pandemiske udbrud. Hos endnu en rejsende i 1500-tallets Ægypten, Hans Christoph Teufel, finder vi følgende udsagn, som bekræfter tesen om en kontinuerlig tilstedeværelse af pest, i det mindste i Cairo: "La peste, bien qu'elle ne disparaisse jamais totalement du Caire, commence pourtant à diminuer au moment de l'ouverture du Nil, ce canal rafraichissant la cité en la traversant." 48 Det er dog det eneste udsagn af denne art, jeg er stødt på, og derfor forbliver tesen om konstant tilstedeværende pest spekulativ. Her er jeg nødt til at 44 Cohn, s Dols 1979, s Winter, s Dols, s. 48 Sauneron, s\n14 nøjes med at konstatere, at pestudbrud var en del af virkeligheden i Mellemøsten, samt at udbruddene kom relativt ofte. Man ved fra europæiske kilder som kirkebøger, pestkrøniker med mere, at pestudbruddene krævede ubegribeligt mange ofre, og der er ikke meget, der foranlediger mig til at antage, at det skulle forholde sig anderledes for Mellemøsten. De demografiske konsekvenser af pesten har givetvis været lige så voldsomme og problematiske, som de var i Europa. von Harff angiver dødstal for et pestudbrud "fem år tidligere" (efter al sandsynlighed det voldsomme udbrud, der plagede Ægypten i ), han beretter dog ikke selv at have været øjenvidne til et pestudbrud under sin rejse. 50 De tal von Harff gengiver er meget høje: han skriver, at pesten varede i tre måneder, og at de daglige dødstal varierede mellem at være og helt op til Lægger man de tal sammen, von Harff angiver, bringer det antallet af omkomne op på mellem og mennesker. von Harff hævder videre, at man ikke registrerede de døde, da der havde været døde dagligt, da dette ansås at være et lavt antal døde. Da von Harff ikke selv har oplevet epidemien, må han have sine tal et sted fra; dette sted opgives desværre ikke. Det er vanskeligt at få et overblik over præcis hvor mange mennesker, der levede i Ægypten på dette tidspunkt, men før den Sorte Død anslås Ægyptens samlede indbyggertal at være mellem fire og otte millioner mennesker (formentlig tættere på otte end fire), og i Cairo anslås der at have boet omkring mennesker. Indbyggertallet i Ægypten estimeres at være reduceret med en tredjedel ved begyndelsen af 1400-tallet, og efterfølgende epidemier medførte at befolkningstallet fortsatte med at falde indtil anden halvdel af 1400-tallet. 51 Skulle der således have været mennesker, som er von Harffs laveste angivelse, der døde af pest i Ægypten i det udbrud von Harff skriver om, så er det oplagt, at det vil have fået voldsomme demografiske konsekvenser. von Harff er ikke alene om at beskrive meget voldsomme dødstal, idet også Bargrave beretter om et pestudbrud i 1649: "& then by a violent & General Pestilence; not much short of That in Sultan Morat's reign [ ], when the death of Ten 49 von Harff, s. 116n 50 von Harff, s. 115f 51 Dols 1977, s. 198ff 14\n15 thousand in a day, movd him to pray for the preservation of his People [ ]" 52 Han sammenligner således et igangværende udbrud med et tidligere, som krævede menneskeliv om dagen. Det han selv oplever, er ikke helt så slemt, men det er tæt på. Helt generelt hævder Dols, at europæernes angivelser af befolkning og antal døde i Mellemøsten er overdrevne, og at de derfor ikke kan bruges til at anslå dødstallene for pestudbrud i Mellemøsten. 53 Det virker som en rimelig konklusion, hvis man sammenligner tallene med europæiske, hvor antallet af døde også findes opgivet i titusindvis, men så er det på månedsbasis snarere end på dagsbasis. 54 Bargrave og von Harffs angivelser af antallet af døde i Mellemøsten i de to pestudbrud, de beskriver, kan altså ikke umiddelbart regnes for at være korrekte, og der savnes fortsat kilder fa Mellemøsten, som kan bekræfte tallene 55, men vi kan konstatere at begge forfattere har anset det for relevant at skrive om antallet af mennesker, der omkom under en epidemi. Ydermere har ingen af dem tilsyneladende stillet spørgsmålstegn ved de meget høje tal, der angives. Jeg mener, at dette kan tyde på, at de begge opfattede pesten som en sygdom, der meget sandsynligt kunne kræve ufatteligt mange dødsofre på ganske kort tid. Hvis de derudover, som Dols hævder europæerne generelt gjorde, anslog befolkningstallet i Mellemøsten til at være væsentlig højere, end det rent faktisk var, så kan dødstallene have virket sammenlignelige med de dødstal von Harff og Bargrave kendte fra Europa. Selvom de to europæiske rejsende måske nok angiver væsentligt højere tal, end vi nu har belæg for at påvise døde, så er der ingen tvivl om, at den Sorte Død og efterfølgende epidemier fik voldsomme demografiske konsekvenser både i Europa og Mellemøsten. Symptomer og sygdomsforløb Der findes mange samtidige europæiske beskrivelser af symptome på pest, blandt hvilke kan nævnes Guy de Chauliac og Jean de Venettes pestkrøniker. Hos Wild finder vi en meget fyldig skildring af pestsymptomer, idet han beskriver sit eget sygdomsforløb og helbredelse. Wilds beskrivelse er interessant af flere årsager end blot den grundige symptombeskrivelse: Wild overlevede at være smittet og dermed var hans forløb 52 Bargrave, s Dols 1979, s Fx Carmichael, s Dols 1979, s\n16 anderledes end den store del af de øvrige pestsmittedes. Derudover var han under sin sygdom slave af en tyrk, som kommer til orde i Wilds beretning. Om sit møde med pest fortæller Wild, hvordan han efter en gåtur pludselig blev dårlig og måtte gå i seng. Da han vågnede igen (formentlig efter nogle timer, da det var "efter midnat", da han vågnede), var han meget tørstig og sammenlignede fornemmelsen med at være omslugt af flammer. Efter at have slukket tørsten faldt Wild i søvn, men vågnede efter kort tid, og denne gang var det hans hjerte, der føltes, som om det brændte. Morgenen efter opdagede han en "[ ]petite ampoule rouge, grosse comme une noix, sur le corps [ ]" 56. Denne lille byld blev sort og voksede, inden den næstkommende midnat, til den var på størrelse med et hønseæg. Wilds ejer 57 kastede dom over ham: "Maintenant tu ne resteras jamais en vie, tu morras" 58 og erklærede samtidig, at bylden var en ondartet pesttumor. Selv blev Wild angst for, at han aldrig skulle rejse sig fra sit sygeleje igen, og han bad Gud om at måtte blive frelst. Den næste dag sprængtes bylden og kulsort vand kom ud af den; hvor den havde siddet var der et hul på størrelse med et dueæg. Wild forblev sengeliggende med feber yderligere tre dage, i løbet af hvilke hans ejer fortalte ham, at barberen ikke havde villet forsøge at hjælpe ham i frygt for, at patienten ville dø af det. Forklaringen var, at bylden sad tæt på hjertet. Wild slutter sin beretning med at fortælle, at han gennem de næste fire uger gennemgik mange smerter, men at han blev rask med Guds hjælp. 59 Wild angiver to symptomer: han var meget varm (havde høj feber), og han fik en byld på sin krop. Bylden sad tæt ved hjertet under venstre bryst (samme sted som Wild tidligere var blevet såret af et lansestød 60 ), voksede meget hurtigt og var tilsyneladende den eneste byld, Wild fik. Det er tydeligt af Wilds beskrivelse, at særligt bylden var et fældende bevis, idet den fik Wilds ejer til at erklære, at Wild ikke ville overleve sin sygdom. Hvad angår bylderne ved pestudbrud peger Cohn på, at nogle kilder skelnede mellem store bylder, som den Wild fik, og de små sorte pletter som nogle pestofre fik. De første skulle antageligt have været mindre dødelige end de sidstnævnte. 61 Hos Wild finder 56 Wild, s Wild blev smittet med pest i 1609, mens han endnu var slave. Han var på daværende tidspunkt ejet af en velhavende tyrk. 58 Wild, s Wild, s. 73f 60 Wild, s Cohn, s\n17 vi ikke indikationen af et sådant skel, idet den europæiske Wild såvel som hans muslimske 62 ejer synes at besidde den erfaring, at tilstedeværelsen af en byld var tegn på en alvorlig og potentielt dødelig sygdom. Gennem Wilds sygdomsforløb har vi altså ikke alene fået en fornem beskrivelse af et sygdomsforløb men også indsigt i, hvordan en mand fra Europa og en fra Mellemøsten forestillede sig konsekvenserne af at være blevet smittet med pest. Ingen af dem havde ventet, at Wild ville komme sig. At Wild faktisk overlevede og kom sig af sin sygdom forsyner os med yderligere viden om pesten. Den helt åbenlyse konsekvens af at Wild overlevede er, at vi må konstatere at dødeligheden ikke var total, at det var ikke en dødsdom for alle at blive smittet med pest. Dette bekræftes i andre kilder, Guy de Chauliac hævder selv at have været syg og været blevet rask blandt andet gennem indtagelse af egne medikamenter 63, samt i sekundærlitteraturen 64. Det er samtidig interessant, at Wild skulle have været behandlet men aldrig blev det: den barber, der var tilkaldt for at behandle Wild, afstod fra det, og Wild var således overladt til at dø eller leve uden hjælp udefra. Af dette får vi den indsigt, at man faktisk tilkaldte professionel hjælp i forsøg på at helbrede en pestramt. Wild anser sig dog at have fået hjælp af Gud til at blive helbredt, men han beskriver ikke at have taget nogen form for "medicin" i forsøget på at bekæmpe pesten. Der findes en del eksempler i kilderne på, at man søgte helbredelse gennem medikamenter eller andre foranstaltninger. Bargrave skriver: "the living seeking remedies either from the Phisitians or at the Bathes" 65 Af begge kilder bliver det klart at nogle pestofre ikke blot accepterede deres skæbne men aktivt forsøgte at bekæmpe deres lidelse. Wilds rejsebeskrivelse kan ikke ignoreres, hvis man skulle ønske at undersøge, hvorvidt forsøg på medicinsk behandling af pestsyge havde nogen effekt eller ej. Miasma, smitte og forebyggelse Når man tager de store demografiske konsekvenser efter den Sorte Død i midten af det 14. århundrede og de efterfølgende århundreder i betragtning, er det helt umiddelbart forståeligt, at mennesker, der oplevede pestudbrud, havde behov for at forklare, hvad der 62 Ikke kun hos Wild men også i de andre rejsebeskrivelser synes der at være lighedstegn mellem en tyrk og en muslim. Skellene mellem de to er i hvert fald udviskede. 63 Guy de Chauliac, s For eksempel Cohn, s Bargrave, s\n18 afstedkom pestepidemier og hvorfor så mange mennesker skulle smittes og dø af pest. I modsætning til hvad man måske ville vente at finde, er det ikke en fremtrædende opfattelse hos de europæiske skrivende, at pest skulle være Guds straf for menneskets synder. Nogle forfattere beskriver pesten som udtryk for Guds vilje men ikke som hans straf, i stedet gives helt andre mindre guddommelige forklaringer. Brémond skriver: "L'air en ce pais [Ægypten] y est extreme(ment), chaud et, avec l'abondance d'humidité, y angendre facille(ment), la peste" 66 og da Bargrave observerede et stort antal døde græshopper, opfattede han dem som et tegn på den Pestilentious Aire, der kunne opleves i Konstantinopel, når der var store pestudbrud dér. 67 Begge rejsendes forklaringer kredser altså om luftens betydning for pestudbrud, og de var langt fra ene om at mene, at luften spillede en afgørende og udløsende rolle. Datidens medicinske viden var baseret på hippokratisk og galensk medicin, hvor teorien om dårlig eller kontamineret luft, miasma, indgår som en integreret del. I den hippokratiske medicin anses enhver epidemisk sygdom at være forårsaget af dårlig eller forurenet luft. 68 Hos Brémond og Bargrave anses netop miasma for den primære årsag til udbrud af pest, og de to rejsende reproducerer den opfattelse af sygdomsudbredelse, der var fremherskende i Europa i deres samtid. Miasmateorien udelukkede ikke for europæerne, at pest også smittede fra menneske til menneske, og de europæiske rejsende reagerede da også på oplysninger om pest ved at søge at undgå den: på en rejse undlod Bargrave og hans følge at tage ind i en by, fordi de var bekymrede for, at den var pestplaget. 69 Heller ikke von Harff var i tvivl om, at pesten smittede, idet han skriver, at pesten var særlig slem i Cairo, hvor mange mennesker færdedes sammen. 70 Brémond beskriver, hvorledes de pestdødes tøj blev solgt på markederne, hvilket afstedkom at man ikke kunne beskytte sig mod pest. 71 Brémond må have haft en fornemmelse af, at det enten var mennesker, der var smittede med pest, som solgte tøjet, eller at man kunne blive smittet med pest, hvis man købte tøj en pestramt person havde båret. Det sidste er ikke usandsynligt, da sådanne observationer 66 Brémond, s Bargrave, s Ranger & Slack, s Bargrave, s von Harff, s Brémond, s\n19 findes i andre kilder. 72 I rejsebeskrivelserne præsenteres ikke alene en teori om, at pest kunne udbryde på grund af dårlig luft, men også den helt klare overbevisning at sygdommen overførtes fra menneske til menneske ganske let. Samtidige skildringer af den historiske pest beskriver ofte, at døden spredtes så hurtigt, at man ikke nåede at begrave de døde eller måtte begrave dem uden de rigtige ceremonier. Hos Guy de Chauliac hedder det: "entant que les gens mouroient sans seruiteurs et estoyent enseuelis sans Prestres." 73 Sådanne beskrivelser findes også i europæernes skildringer af pest i Mellemøsten: "the terrour of horrid Plagues, when the Streets were filld with infected bodies as well alive as dead [ ] the Dead lying in open Beers 74, or else quite naked at theyr dores to be washed before theyr buryalls [ ]" 75 Guy de Chauliac beskriver, hvordan de døde og døende ikke blev taget ordentlig hånd om, mens Bargrave beskriver en situation, hvor de døde fortsat lå i gaderne og ikke var blevet begravet, som de skulle. I begge situationer er det tydeligt, at pesten overrumplede de berørte samfund og satte den kendte livsrytme ud af spil. I Europa havde det været opfattelsen at pest var en voldsomt smitsom sygdom allerede fra sygdommens første hærgen, og så tidligt som i 1348 indførtes i Firenze og Venedig de første instanser, der var ansvarlige for håndteringen af epidemiske sygdomme, og efterhånden oprettede lignende instanser i det meste af Europa. 76 Foranstaltninger som karantæne for rejsende fra områder hvor der var pest, isolation af syge mennesker og huse, byer eller områder med udbrud af pest samt markering af huse hvor pestsyge levede eller var døde, indgik i den europæiske virkelighed fra den Sorte Død og fremefter. Denne måde at forholde sig til pest på kan pege på, at de europæere, der rejste til Mellemøsten, rejste hjemmefra med en forestilling og en forventning om, at pestudbrud skulle håndteres på en bestemt måde for at dæmme op for sygdommens voldsomme smittefare. Samtidig er det tydeligt, at europæiske rejsende i Mellemøsten mødte helt anden virkelighed, en helt anden måde at forholde sig til pestudbrud på end den de kendte fra 72 Cohn, s Guy de Chauliac, s Ifølge dictionary.com har Beer betydning af et sted hvor en brønd er blevet gravet. Det er muligt, at der i denne sammenhæng er tale om et hul i jorden, men det kan ikke afvises, at Bargrave så døde ligge i byens brønde. ( ) 75 Bargrave, s Ranger & Slack, s. 15f 19\n20 Europa. Flere at forfatterne noterer sig, at befolkningen ikke ændrede adfærd, selvom der var udbrud af pest. Hos von Harff er det tydeligt, at han anså manglen på forebyggende og begrænsende initiativer at være den virkende kraft i forhold til hvor mange mennesker, der blev smittet med pest i Cairo: "it is particularly bad in this town of Cairo, since innumerable people live together and they never avoid each other in such sicknesses." 77 von Harff havde altså den klare opfattelse, at ægypterne ikke afstod fra at være sammen med andre mennesker, når pesten rasede i landet. I Bargraves skildring finder vi et udsagn, der kunne tyde på det samme, idet han beretter at gaderne var fulde af mennesker, der var smittede. 78 Disse mennesker var altså, hvis vi skal tro Bargrave, ikke blevet isoleret i deres huse eller på anden måde afskåret fra at have kontakt med den øvrige befolkning. Der var ikke iværksat karantæneforanstaltninger eller lignende, og der er ikke i nogle af de rejsebeskrivelser jeg har læst, nogen antydning af at det var en undtagelse. Ingen af de europæiske rejsende oplevede under deres rejser i Mellemøsten, at de selv eller andre blev isoleret på grund af udbrud af pest. Og til trods for at flere af dem referer til pestudbrud, de dog ikke selv har oplevet er der ingen af dem, der beretter om, at man ved sådanne lejligheder har haft indført karantæne eller forbud mod at sælge afdødes ting. De reaktioner, der findes i rejsebeskrivelserne, tyder ikke på, at de manglende præventive og opdæmmende indsatser mod pest i Mellemøsten ikke overraskede europæerne. I Dallams beretning giver han tydeligt udtryk for, at europæerne opfattede det osmanniske rige som et sted med pest, og man skulle sikre sig at rejsende, der havde været i det osmanniske rige, var raske, inden de fik lov til at gå i land i et europæisk land. På vej til Istanbul havde Dallams skib lagt til og mandskabet været af borde i et område med tyrkere, og da de senere ville gå ind i Venedig, blev de afvist: "[ ] sinyors of healthe, would not suffer us to com on shore because we came from Argeare, whear Turks do live [ ] The order thar is, that all Those which doo com out of any parte of Turkie, havinge not a letter of healthe from som Venition or Ittalion, muste remayne either a borde the ship, or in the prison [ ]" 79 Dallam fortsætter med at forklare hvor mange dage, man måtte forblive i karantæne (hvilket afgjordes af om der var nogen, der 77 von Harff, s Bargrave, s Dallam, s\nForsker: Rotten var ikke skyld i pestepidemi\nForsker: Rotten var ikke skyld i pestepidemi Af: Ingrid Spilde, forskning.no 9. juni 2010 kl. 13:09 Det har længe været en kendsgerning, at det var rotten, som spredte Den Sorte Død gennem Europa. Men


Nu skal der guld til hovedstaden: 'Vi kan altså også godt spille håndbold i København' | Kvindeligaen | DR\nNu skal der guld til hovedstaden: 'Vi kan altså også godt spille håndbold i København'\nHvis København Håndbold tirsdag aften vinder over Odense, så ryger guldet til hovedstaden for første gang i næsten 30 år.\n20-årige Mai Kragballe deltager i disse dage i sit andet finalespil for København Håndbold. (Foto: denielsen.foto@gmail.com © Dan Eugen Photography)\n1989. Så langt skal man tilbage, før man sidst så et københavnsk damehold i den bedste håndboldliga vinde guld.\nDengang blev mestrene FIF fra Frederiksberg, og tirsdag kan København Håndbold igen tage guldet hjem til Frederiksberg, hvis holdet tager en sejr over Odense på udebane efter at have vundet første opgør på hjemmebane.\nFor den blot fem år gamle klub vil det være kronen på værket i en flot sæson, der også bød på sejr i grundspillet, men for den blot 20-årige playmaker Mai Kragballe, vil det være noget helt specielt at tage pokalen med hjem til Frederiksberg-hallerne.\nLæs også:København Håndbold sejrer i første DM-finale over Odense\n- Det vil virkelig være det fedeste som Frederiksberg-pige at stå med en guldmedalje i København Håndbold, siger hun.\nMai Kragballe er med egne ord ”nærmest vokset op i Frederiksberg-Hallerne”. Hun begyndte at spille håndbold i FIF, da hun blot var syv år gammel, og efter en afstikker til FC Midtjylland vendte hun i 2015 hjem til Frederiksberg for at tørne ud for "Tigrene".\n- Jeg skiftede til København Håndbold med drømmen om at få DM-guldet til København, så det er helt surrealistisk, at vi nu står her og har mulighed for at vinde det for andet år i træk, siger playmakeren, der drømmer om at vise, at København er en håndbold-by.\n- Et mesterskab vil betyde meget for København. Især med den her krig, der altid har været mellem øst og vest, hvor det vestlige Danmark altid har været i overtal i forhold til antal klubber og spillere.\n- Så kan vi måske også få lukket ned for det med, at man ikke kan finde ud af at spille håndbold i København, for det kan vi sagtens.\nRegion Hovedstaden er den af landets fem regioner, hvor der er færrest, som er medlem af en håndboldklub, da medlemstallet ifølge DIF ligger på 0,93 procent af befolkningen. Det er betydeligt lavere end landsgennemsnittet på 1,82 procent.\nMen Mai Kragballe tror og håber, at håndboldfeberen i hovedstaden kan indfinde sig, hvis København Håndbold vinder guldet. Hun mener faktisk allerede, at det er begyndt at gå i den rigtige retning.\nLæs også:VIDEO Györ vinder Champions League i håndbold med dansk storspil\n- Allerede nu er der kommet meget fokus på København Håndbold, og det kan man også mærke i klubberne i området. Der er kommet mere interesse, og så håber jeg da, at sådan en som mig kan være med til at vise, at det godt kan lade sig gøre, hvis bare man tror nok på sine drømme. Det vil jeg i hvert fald gerne være med til at vise.\nMen skal Mai Kragballes drøm gå i opfyldelse, så skal der en sejr til på en svær udebane i Odense. I sidste sæson vandt københavnerne også det første finaleopgør mod Nykøbing Falster Håndbold, men tabte så de to efterfølgende, og det resulterede i, at guldet blev sendt sydpå.\nMen der er sket meget siden, og cheftræner i København Håndbold Claus Mogensen fortæller, at han i år kan mærke en anden sult efter guld på sit hold.\nLæs også:Anne Mette Hansen og Györ er i Champions League-finalen\n- Når jeg ser tilbage, så kunne jeg ane en snert af tilfredshed over bare at have nået finalen sidste år, og den er der ikke i år. Der var glæde over sejren i weekenden, men der var ingen tilfredshed. Der var ydmyghed, og de har en kæmpe lyst til at vinde kampen i aften. Spillerne er meget fokuserede, og der er meget stor fokus på at vinde, siger han.\nKampen mellem Odense Håndbold og København Håndbold spilles klokken 20.15 tirsdag aften, og den kan følges i LIGA på P3.


Over Dine Øjne - FORFATTERSKABET.DK\nHome Forlagets bøger Over Dine Øjne\n“Stof til eftertanke og samtale for læsere af spirituel og søgende litteratur … godt sprog.” Lektørudtalelse fra\n⭐⭐⭐⭐ “Jeg er så følelsesmæssigt berørt af denne bog …dybt poetisk, følende og sansende.” Borger_med_briller, Instagram\n⭐⭐⭐⭐⭐ (9 stjerner ud af 10) “Nu hvor vi har haft fat i nogle klassikere, vil jeg fremhæve en roman, der i den grad har potentialet til at blive det.” Laura Mikkelsen, LMinSide\n“Over dine øjne er velskrevet, den er gribende i sine følelser og sansninger … historien er som et maleri af et kapitel i livet, den store flugt, rejsen hjem, cyklussen af længsel og tryghed.” Louise Hvilshøj Andersen Trankjær, Skrivforlivet\n⭐⭐⭐⭐⭐ “Fuldstændig fantastisk fortælling der er helt sin egen, nye genre. Læseren rejser ikke blot ind i forfatterens spørgsmål til kærlighedens væsen, livet og Gud – men også ind i sine egne.” Didde Claudi, Mofibo\n⭐⭐⭐⭐⭐ “… elegant skrevet i et smukt flow, hvor jeg sansede, følte og svævede med hovedpersonen.” Mette Kallerup, Goodreads\n⭐⭐⭐⭐ “… en bog der har fejet benene væk under mig.” Maria Louise Kohls, Instagram\n⭐⭐⭐1/2 “En bog til den nysgerrige læser, som har mod på en anderledes roman.” Line Eriksen, -line.e, Instagram\n⭐⭐⭐⭐ “Det er en utrolig smuk bog, der uden tvivl har sat nogle tanker i gang hos mig.” Emma Sofie Hansen, Sofiesbookcorner, Instagram\n“Det var en fin bog… den var godt skrevet.” Eva, achefsadventure, Instagram\n⭐⭐⭐⭐ “Det er en livsbekræftende bog.” Marianne Huldahl, Lotusblomsterne\n⭐⭐⭐⭐ “Mens hun hænger derude og tænker over livet, hendes valg og universet i det hele taget, giver det samtidig også læseren mulighed for at spekulere over de valg hun træffer og de valg man selv træffer i livet. Jeg kunne ikke undgå at stille mig selv nogle af de samme spørgsmål som hun stiller sig selv og det tror jeg egentlig er sundt nok engang i mellem.” Camilla Inga Aanum, Goodreads\n⭐⭐⭐⭐⭐ “… en sanselig, åndelig, kunstnerisk og yderst delikat bog.” Katja Ranvits, Goodreads\n⭐⭐⭐⭐⭐ “En finurlig fortælling der sætter tankerne i gang og sender dem ud på en rejse uden kendt destination.” Linda Lorentsen, Saxo\n⭐⭐⭐⭐ “… en sproglig oplevelse der sætter sig i brystet og bliver dér.” Pernillenkl, Instagram\n⭐⭐⭐⭐ “… hver en sætning gav mig stof til eftertanke. … 4 ud af 6 roser” Krimiormen\n⭐⭐⭐ “Over Dine Øjne er i både form- og handlingsmæssig forstand grænsesprængende.” Kristeligt Dagblad\n⭐⭐⭐ “… livsbekræftende og tankevækkende …” Sanne Stribolt, Din Boganmelder\n⭐⭐⭐ “Skrivestilen var fangende” Henriette Olesen, Goodreads\n⭐⭐⭐⭐ “Smukt svævende i en spirituel og guddommelig atmosfære og som tidligere anmelder peger på “i en mellemting mellem Alkymisten og Den lille prins”. Måske kunne man tilføje en stor bid “Isabel Allende”. Det er Maren Sophie Clausens debutroman; så: kom bare med den næste!” Anette Riis, Goodreads\n“Det er en poetisk og spændende fortælling, der griber læseren.”\n“Over dine øjne er en roman, som udvider begreber som hjem, kærlighed og længsel. Den følger en kvindelig kunstners rejse fra England til USA samt hendes indre liv i mødet med kærligheden, begæret og det konforme. Sophie Clausens sansemættede sprog sætter sig i kroppen. Man bliver opslugt af hendes levende fortællestil, der giver en følelse af at svæve gennem teksten. Synes, at det er en bog alle jordboer skal læse. Ville egne sig perfekt til rejselitteratur, og burde stå på hylden i lufthavne og på banegårde rundt om i verden.”\nFreelance redaktør Mette Kallerup\n“Der er så mange steder hvor det næsten gør helt ondt inde i en, fordi man kender det så godt. Jeg er meget fascineret af hele beretningen.\nParallellerne til universet er som taget ud af mine tanker og oplevelsen af at være et lille atom eller bakterie i en større sammenhæng.”\nLinda Lildholdt, Billedkunstner\n“Det er en utrolig god bog der udtrykker mange tanker og følelser, der også gælder os.”\nNils og Kirsten Hartmann\n⭐⭐⭐,5 Pernilles boghimmel, Youtube (3,20 minutter inde i videoen)\nForrige artikelDigte eller det der ligner\nNæste artikelTaknemmelighed – elsk og styrk dit familieliv


Thai massage taastrup tør hud på penis / Erotiske damer Erotisk massage horsens tør hud på penis - Dildo frø Thai massage døgnåbent tør hud på penis - Snuskfilm porno Author tør hud på penis elephant thai massage horsens, published. Tør hud på penis elephant thai massage horsens, hey Min dejlige kæreste. Thai massage kbh tør hud på penis. Tør hud på penis horsens thai massage - Dildoer lide Kone Jeg frække danske kvinder escort i horsens selv inkarneret babsoman med. Tør hud på penis elephant thai massage horsens - har vores. Kun når jeg keder mig. Mangler: thai massage bagsværd. Thai massage taastrup tør hud på penis / Erotiske damer Erotisk massage horsens tør hud på penis - Dildo frø Thai massage døgnåbent tør hud på penis - Snuskfilm porno Author tør hud på penis elephant thai massage horsens, published. Tør hud på penis elephant thai massage horsens, hey Min dejlige kæreste. Thai massage kbh tør hud på penis. Tør hud på penis horsens thai massage - Dildoer lide Kone Jeg frække danske kvinder escort i horsens selv inkarneret babsoman med. Tør hud på penis elephant thai massage horsens - har vores. Kun når jeg keder mig. Mangler: thai massage bagsværd.\nErotiske noveller: Massage horsens thai tør hud på penis\nThai massage århusgade viborg sex Sugardate dk sexklub københavn\nLive sex dk thai massage buddinge Danish escort hvad er græsk sex\nSkifterammer bilka escortpiger slagelse 510\nDansk porno gratis bordel på amager 991\n4 hand gay: Massage horsens thai tør hud på penis\nEscortlisten aalborg thai massage 221, danske piger porn swingerklub amager 732, nordisk film cinemas odense modrn damer. Du er her Forside » Brevkasse » Tør hud på penis. En massage der er hver at prøve. Skole Porno Toksværd Thai Massage Privat Fa En Større Penis Nørrehede. Posted on Cassandre tilbyder 1/2 pris på al mad til og med.\nTør: Massage horsens thai tør hud på penis\n0 svar på “Massage horsens thai tør hud på penis”


eGastro Pakker - Nem mad eGastro\nUgepakke for 4 per. Uge: 15 - 16. Onsdagslevering\nUgepakkerne fra eGastro er en ganske stor succes. Hver anden uge lancerer vi en pakke med nye variationer og smagsoplevelser. Fælles for pakkerne er, at alt kød i ugepakken er dansk opdrættet og nænsomt slagtet med respekt for både dyr og den efterfølgende modning af kødet. Kødet er gradvist nedkølet og ikke lynfrosset. Det betyder, at kødets struktur og smag i høj grad er bevaret. Smag resultatet.\nBemærk: Leveres onsdag den 11/4 og onsdag den 18/4\nUgepakke for 2 per. Uge: 15 - 16. Onsdagslevering\nUgepakkerne fra eGastro er efter få måneder blevet en ganske stor succes. Derfor lancerer vi hver anden uge en pakker med nye variationer og smagsoplevelser. Fælles for pakkerne er, at alt kød i ugepakken er dansk opdrættet og nænsomt slagtet med respekt for både dyr og den efterfølgende modning af kødet. Kødet er gradvist nedkølet og ikke lynfrosset. Det betyder, at kødets struktur og smag i høj grad er bevaret. Smag resultatet.


Alene når det gælder\nDa DR sidste år lancerede en ny strategi, var målet at hente seerne tilbage til skærmen. Jeppe Nybroe var manden, som ledelsen i DR især satte sin lid til kunne brænde igennem med sit nærvær og enorme talent for formidling. Men da han gik over stregen, var ansvaret hans alene.\nLEDELSESANSVAR. DR erkendte sidste år, at deres TV Avis stod i en alvorlig krise. De dårligst uddannede seere var på vej væk fra kanalen, fordi de ganske enkelt ikke forstod, hvad der blev sagt i udsendelserne. Indslagene var for abstrakte og for kedelige. Især stod det galt til for TV Avisen klokken 18.30, hvor seertallene raslede ned.\nSom en seer sagde sidste år i en fokustest af TV Avisen:\n»Jeg foretrækker TV 2, for dér forstår jeg næsten nyhederne.«\nDet var særligt de unge, kvinderne, jyderne og fynboerne, som var på vej væk fra kanalen. DR var i risikozonen for at blive en kloge-kanal, som kun havde godt tag i de veluddannede mænd i storbyerne, der troligt sad og slumrede foran fjernsynet til TV Avisen klokken 21.00.\nDRs kur mod de dalende seertal var at relancere nyhedsudsendelserne. En let og underholdende 18.30-udsendelse skulle lokke kvinder og jyder tilbage til kanalen. Og en smart og seriøs 21.00-udsendelse skulle trække de unge til. Jeppe Nybroe var med sine fremragende evner for at formidle nærværende og levende en vigtigt profil i den relancering, der skulle lokke de lavest uddannede tilbage til DR.\nI JAGTEN PÅ NYE SEERE indførte redaktionen på DR to figurer. De skulle i det daglige arbejde være en slags pejlemærke for journalisterne. Den ene figur var Birte, en 49-årig hjemmesygeplejerske, bosat i en lejlighed i Vejle og med interesse for det nære. Hende skulle indslagene i 18.30-udsendelserne målrettes og passere det, der på DRs redaktion går under navnet en Birte-test.\nDen anden figur var René. Ham skulle TV Avisen klokken 21.00 strikkes sammen til. René er 35 år, har kone og to børn og bor i eget hus nord for København. Han interesserer sig i højere grad for mere abstrakte og politiske spørgsmål, men ser de fleste nyheder på Internettet og TV 2.\nJeppe Nybroe stod internt i DR for alt det, DR gerne ville med sin 18.30-udsendelse. Hans evne for at brænde igennem på skærmen var helt unik. De medarbejdere, Journalisten har talt med, roser alle Jeppe Nybroe for det helt særlige talent for at kommunikere og trænge helt ud i krogene i de danske tv-stuer.\nHANS TALENT for at kommunikere klart og levende, så Birte-typerne sad klistret til skærmen, blev også bemærket i DRs ledelse. Da han blev forfremmet fra sommerferievikar til fast vært på TV Avisen per 1. august sidste år, var det netop hans fremragende evner som formidler, TV Avisens chef Henrik Keith Hansen fremhævede:\n»På den korte tid, Jeppe Nybroe har vikarieret som vært, har han meget overbevisende sat sig i den vanskelige stol. Han har haft masser af overskud og har på fornem vis bundet udsendelserne sammen i kraft af overblik, godt sprog og tilstedeværelse. I ham har seernes haft en sikker ankerperson, som har serveret nyheder og interviews, så de er til at forstå for alle,« sagde Henrik Keith Hansen dengang.\nNYBROE VAR SÅ GOD en mand for TV Avisen, at det var hans portræt, der figurerede på forsiden af DRs etiske program. Og det var ham, der lagde stemme til nyhedernes telefonsvarer.\nSamtidig med, at hans stjerne steg hos ledelsen, skabte han splittelse blandt kollegaerne. Flere kilder internt i DR fortæller, at der var stor misundelse omkring Jeppe Nybroe, der altid havde været klar til at sætte sig på det næste fly til alverdens brændpunkter.\nHans direkte facon var dog for meget for nogle kollegaer i DR, der anklagede ham for at være for vulgær og pumpet i sit sprog. I flere tilfælde klagede journalister på DR over, at deres indslag blev strammet for meget, når Nybroe sad i værtsstolen. I mindst et tilfælde førte det til\nen påtale fra TV Avisens chef Henrik Keith\nMEN KLAGERNE fra de andre journalister ændrede ikke på, at Jeppe Nybroe var Henrik Keith Hansens mand i front lige indtil den dag, hvor Nybroe gik over stregen og lavede det meget omtalte indslag om tilbagetrækningen fra Irak. Som det er kendt, foregav den højt profilerede vært, at han var på vej ud af Irak med 'nogle af de allersidste danske soldater', selvom han reelt var på vej ind i Irak, og selvom der på det tidspunkt, hvor indslaget blev sendt søndag aften, var over 100 danske soldater tilbage i Irak.\nJeppe Nybroe ankom til Kuwait torsdag den 26. juli. Dagen efter kørte han og de øvrige journalister og fotografer med en kolonne fra Kuwait ind i Irak, hvor han optog sit indslag, som han sendte\nhjem samme dag. På billederne fra hans blog kan man se, at han sad og redigerede sine indslag sammen med den fotograf, han havde med. Men på grund af en langsom forbindelse kom indslaget ikke igennem, så det kunne ikke nå med i aftenens nyhedsudsendelser på DR. Indslaget måtte derfor ligge over.\nLØRDAG ÆNDREDE DAGSORDEN SIG. Den danske lejr i Irak blev beskudt, og på den konkurrerende kanal TV 2 kunne Rasmus Tantholdt vise dramatiske billeder af sig selv liggende på gulvet under et angreb om morgenen klokken kvart over syv, kombineret med lange interviews med soldater, der fortalte om, hvordan de oplevede det, da teltdugen blev gennempløjet af granathuller.\nJeppe Nybroes indslag om tilbagetrækning kunne ikke bruges på en dag, hvor dagsorden var, at den danske lejr blev angrebet.\nSøndag satte DRs nyhedsredaktion Jeppe Nybroes indslag på som topnyhed, selv om billederne var to dage gamle. På rulleteksterne den søndag efter TV Avisen klokken 21.00 stod der: 'Redaktion: Philip Khokhar' og 'Programansvarlig: Henrik Keith Hansen'.\nPhilip Khokhar og Henrik Keith Hansen har ikke ønsket at fortælle om forløbet og henviser til Ulrik Haagerup. Det er heller ikke lykkedes at få fat i Claus Buhr, som var vært den søndag.\nJeppe Nybroe ændrede i speaken til indslaget om søndagen. Hvis indslaget var blevet sendt om fredagen eller om lørdagen, var det blevet vist med en anden, oprindelig speak, der handlede om, at de danske soldater var mærket for livet af deres ophold i Irak. Det fortæller divisionschef i DR Nyheder Ulrik Haagerup.\nHan fortæller også, at der var en dialog mellem Jeppe Nybroe og medarbejderne hjemme på redaktionen om søndagen, men han vil ikke fortælle, hvem der talte sammen hvornår, og hvad de diskuterede, eller hvem der tog initiativ til at bruge de to døgn gamle billeder til et nyhedsindslag om tilbagetrækning.\nANSVARET FOR FEJLENE i indslaget om tilbagetrækningen fra Irak var Jeppe Nybroes alene, fastslår Ulrik Haagerup. Han mener ikke, at medarbejderne hjemme på redaktionen kan klandres for, at de ikke opdagede, at indslaget var misvisende. Det er hans indtryk, at ingen på redaktionen var bevidst om, at Jeppe Nybroe brugte flere dage gamle optagelser. Han oplyser, at optagelser sendt hjem fra udlandet er mærket med dato, men han vil ikke oplyse præcist, hvordan datoen fremgår, da han 'ikke ønsker at bidrage til yderligere mistænkeliggørelse af medarbejdere.'\nHvordan kan man hjemme på redaktionen i Danmark sidde med optagelser om tilbagetrækning, der er fra før den lørdag, hvor den danske lejr fyldt med soldater bliver angrebet, og bruge dem til at vise et indslag om tilbagetrækning?\n»Det tror jeg ikke, at de havde nogen mulighed for at vide på det tidspunkt. Det var i virkeligheden heller ikke det, indslaget lagde op til. Hvis man ser speaken, så handler den om, hvad der er korrekt søndag: At de første soldater er kommet ud af Irak, og at de er mærket for livet,« siger Haagerup.\nI indslaget siger Nybroe, at 'nu ruller nogle af de allersidste danske soldater ud af Irak i ly af nattemørket' fra ladet af en pansret mandskabsvogn. Den bemærkning undrede de sig over i forsvaret, fordi der på det tidspunkt stadig var over 100 soldater tilbage i Irak. Det oplyser presseofficer i Forsvaret Kim Grünberger. Først onsdag den 1. august kørte den sidste kolonne ud af Irak, og derefter var der fortsat en mindre gruppe soldater tilbage.\n»Vi grinede meget af det indslag. Jeppe Nybroe sagde, at han var på vej ud, mens han var på vej ind. Men vi har ingen bad feelings over for ham. Det var ikke noget, vi gad beskæftige os med, for vi ser så meget forkert i forvejen. Der var først officiel lukning af lejren to dage senere og langt over 100 soldater tilbage,« siger Grünberger.\nEN SKRIFTLIG ADVARSEL og en pause fra DR på tre måneder. Det var, hvad Nybroe fik i første omgang. Grunden til, at Nybroe ikke straks fik en fyreseddel, var, at Ulrik Haagerup troede på, at der ikke var tale om bevidst manipulation fra Nybroes side, men udelukkende 'dårligt journalistisk håndværk'. Først da Jyllands-Posten afslørede, at Jeppe Nybroe i et indslag i Horisont havde genbrugt lyden af et granatnedslag to ekstra gange, førte det til et brud mellem Jeppe Nybroe og DR.\nHvordan kan man tro, at det ikke er bevidst manipulation, når man siger, at 'nu ruller nogle af de allersidste soldater ud', når det ikke var tilfældet, når han ved, at der stadig er over 100 mand i Irak?\n»Jamen, jeg ved heller ikke, om det var bevidst manipulation. Jeg mente dengang, og jeg mener stadig, at jeg må lade tvivlen komme den anklagede til gode. Jeg kan ikke sætte mig ind i mandens hoved og vide, om han gjorde det med vilje. Hvis han ville snyde, så havde det været så tykt, og så ville det være blevet opdaget fredag aften. Så dum kan ingen være. Derfor vælger jeg at tro på ham, men sige, at sådan kan man ikke lave journalistik,« siger Ulrik Haagerup.\nAnsvaret var altså alene Jeppe Nybroes, har Ulrik Haagerup slået fast.\n»Ansvaret alene var Jeppe Nybroes. Der var ikke noget, man kunne klandre andre for, at de ikke fangede, sådan som forløbet var. Der var efter min bedste overbevisning ikke tale om bevidst manipulation,« siger Haagerup.\nNÆRMERE DETALJER om, hvad der præcist skete i den redaktionelle proces, ønsker han ikke at gå ind i.\n»Jeg har ikke lyst til at gå i detaljer, for det er ikke fair over for Jeppe Nybroe. Han har fået sin straf,« siger Ulrik Haagerup.\nVærten Claus Buhr siger i sit oplæg, at den danske lejr inden for det sidste døgn er udsat for raketangreb, og at en farlig tilbagetrækning er i gang. Hvordan kan de hjemme på redaktionen have i bevidstheden, at den danske lejr er blevet angrebet dagen før og så bruge to dage gamle optagelser til at vise, at de sidste danske soldater er på vej ud?\n»Det er ikke noget, nogen er bevidst om,« siger Haagerup og fortæller, at det også var Jeppe Nybroe, der skrev oplægget.\nLytternes og seernes redaktør Jacob Mollerup er i skrivende stund i gang med at gennemgå Jeppe Nybroes indslag for, om der skulle være andet, som DR bør korrigere. Han mener dog også, at der er grund til at kigge på den redaktionelle proces.\n»Det er vigtigt at se på den redaktionelle procedure omkring indslaget om tilbagetrækningen, og hvorfor man på TV Avisen ikke fanger sådan en fejl. Det, jeg vil undersøge, har dog det hovedsigte at undersøge, om der er behov for i andre sammenhænge at lave korrektioner over for seerne. Indslaget om tilbagetrækning har DR allerede klart sagt var misvisende,« siger Jacob Mollerup.\nHan satte fut i den interne debat i DR, da han i et blogindlæg skrev, at sager som Jeppe Nybroe-sagen er udslag af en bredere tendens, hvor balancen mellem at fokusere på form og indhold jævnligt er tippet, så det er kommet til at handle mere om flow, afvikling, nærhed og intensitet på bekostning af indhold, præcision og seriøsitet.\nAT BALANCEN efter hans mening i flere tilfælde er tippet, mener han er et ledelsesansvar, da det ifølge ham er ledelsen, der har udsendt signaler om, hvilken vej man skal, og hvordan nyhederne skal prioriteres og præsenteres.\n»De problemer, man står med, er da klart resultatet af, hvordan tingene har været ledet, og hvordan der har været prioriteret,« har Mollerup sagt til Jyllands-Posten.\nHan siger uddybende til Journalisten, om hvorfor han har rejst en debat om, at fokus på form har fjernet fokus på indhold:\n»Jeg synes ikke, at debatten skulle handle om Jeppe Nybroe og granatnedslag. Sagen skulle mere ses som et symptom på en kultur, som er endt med at muliggøre, at det kunne ske – eller rettere – som ikke har været så stærk, at den kunne forhindre, at det skete,« siger Jacob Mollerup.\nEn diskussion af grænserne for hvor meget man må redigere i lyd og billeder, som flere medarbejdere har efterlyst, mener Jacob Mollerup er væsentlig nok.\n»Men problemerne skal også ses i en bredere sammenhæng. DRs TV Aviser er under hårdt pres for at fastholde seere. Udfordringen er at gøre det uden at gå på kompromis med den kvalitet, præcision og troværdighed, som skal være fundamentet for DR,« siger han.\nTV Avisens chef Henrik Keith Hansen skriver i den interne debat i DR, han har svært ved at se, at arbejdet med at lave en 18.30-udsendelse, der taler til dårligst uddannede og en 21-udsendelse, der appellerer til de veluddannede, har betydet, at Nyhederne har overfokuseret på formen på bekostningen af indholdet.\nDet er helt rigtigt, at de er blevet mere bevidste om formen på TV Avisen efter ønske fra DRs chefredaktion, skriver Keith Hansen. Men han mener faktisk, at satsningen på 18.30-udsendelsen til dels er lykkedes. Seerne er holdt op med at falde fra. Det er også lykkedes at få flere almindelige mennesker og færre eksperter.\n»Dette bevidste fokus på formsprog må naturligvis ikke betyde, at det går ud over præcisionen i vores indslag. Uanset, hvor let eller tungt vi formidler, skal præcisionen altid være i orden – også selv om vores reportere konstant møder større og større krav, som for eksempel at de selv skal redigere deres indslag og nu også i højere grad selv skal filme deres indslag,« skriver Henrik Keith Hansen, der mener, at Mollerup overser, at en lang række af DRs øvrige nyhedsudsendelser taler til de veluddannede mænd fra Storkøbenhavn, som DR traditionelt har fat i.\nUlrik Haagerup mener, at det er stupidt at sætte arbejdet med formsproget op som en modsætning til indholdet.\n»Hvis man ikke er i stand til at fortælle en væsentlig historie på en tilgængelig måde, har man et problem, lige som man har et problem, hvis man ikke kan andet end at versionere komprimeret luft. Opgaven er at levere det vanskelige, det farlige og det svære på en måde, så folk forstår det og heller ikke vælge emner fra, bare fordi de er vanskeligt fortælbare,« siger Ulrik Haagerup. Hans oplevelse er ikke, at balancen er tippet, men han medgiver, at det kan være relevant at diskutere, hvor balancen skal være.\n»Nogle vil gøre det til, at det i Danmarks Radio bare er blevet pop og fis og form. Det er jo ikke rigtigt. Selv hvis jeg ikke sad der, ville jeg fastholde, at DR er den eneste station i verden, der fastholder en time hver aften i primetime med kvalitetsjournalistik,« siger han.\nHele forløbet omkring Jeppe Nybroes afgang maner til eftertanke.\n»Tvivlens nådegave om det, vi laver, nu er rigtigt, skal vi nok have mere ind på rygraden. Ikke at man skal mistænke hinanden. Men når en dygtig medarbejder kan finde på at gøre sådan noget, ligger der så noget i kulturen, hvor man siger: Jamen hvad pokker, et skud fra eller til, gør det så meget? Der er grund til at stramme op og diskutere, hvor grænsen går,« siger Ulrik Haagerup.\nJacob Mollerup foreslår, at DR bliver mere åben omkring sine overvejelser om konkrete problemer i nyhedsproduktionen.\n»Jeg har for lang tid siden foreslået et site på dr.dk, hvor DR forklarede meget mere om overvejelserne bag nyhedsudsendelserne og om de konkrete problemer i udvalgte sager. Altså forklarede seerne, hvad der skete bag kulisserne, og hvilke overvejelser redaktionen gør sig. Det er mit indtryk, at brugerne gerne vil have det, og at folk har en meget større forståelse for fejl og udeladelser, når de får en forklaring på redaktionens arbejdsmuligheder. Internt på redaktionen tror jeg også, at øvelsen er sund,« siger Jacob Mollerup.\nStørre åbenhed kan desværre være en svær ting midt i en krisesituation.\n»Men i det mindste kan DR begynde med at lægge problemer og dilemmaer ud på en rolig dag,« siger Mollerup.\nJeppe Nybroe har ikke ønsket at medvirke i denne artikel. /


Steffen Groth: Er Sherin Khankan en løgnagtig, manipulerende, klynkende islamist? • POV\nPubliceret 04/12/2017 i Featured/Indland af Steffen Groth\nKOMMENTAR – I det opgør mellem Naser Khader og Sherin Khankan, der har taget en privat drejning, forsøger Khader at stigmatisere Khankan som islamist. Han bruger igen og igen begrebet som en besværgelse, der skal bortmane kritik af Khader selv og fremmane et mørkt fantombillede af Khankan: ”Islamisten har fået smag for offerrollen”, ”Khankans fortid som radikal islamist”, ”Berlingske, der fortsætter med at være ukritisk klakør for islamisten”, ”hendes islamistiske medsøster” osv. Er Sherin Khankan islamist, spørger Steffen Groth?\nDet er nu kommet frem, at medlem af Folketinget Naser Khader (K) for 17 år siden har haft et kærlighedsforhold til den kvindelige imam og debattør, Sherin Khankan. Det kaster endnu en slagskygge over den allerede meget dunkle og omstridte manøvre, som Khader var primus motor for, da han sammen med Marcus Knuth (V) og Martin Henriksen (DF) forsøgte at få bremset en bevilling til Exitcirklen på 680.000 kr.\nMetoden var dengang en e-mail til satspuljepartierne præget af manipulationer og mistænkeliggørelse rettet mod de to kvinder bag projektet, Khaterah Parwani og Sherin Khankan. Sidstnævnte er organisationens forkvinde og daglige projektleder.\nSøren Espersen (DF) forklarede eksempelvis Hos Clement: ”Naser Khader er den autoritet vi stoler på… han er eksperten”\nDet var Khader, der med sin angivelige ekspertise og særlige indsigt på området, blev fremhævet som garanten for, at kritikken mod de to kvinder var velunderbygget og troværdig.\nSøren Espersen (DF) forklarede eksempelvis Hos Clement: ”Naser Khader er den autoritet vi stoler på… han er eksperten.” Han gentog budskabet som et mantra gennem hele udsendelsen.\nNu står det klart, at Khader alene ud fra almindelige habilitetshensyn burde have holdt sig langt væk fra sagen, da hans saglige dømmekraft kan drages i tvivl.\n”Gider du holde op med at lyve”\nDen seneste detonation i sagen kom fredag d. 1. december, da Berlingske kunne fortælle om en Facebookbesked Khader for et par uger siden havde sendt til Khankan. Beskeden blev indledt med tre hårdtslående spørgsmål: ”Har jeg friet til dig? Hvornår? Hvorfor lyver du?”.\nKhader refererede til en udsendelse på Radio 24syv, Rushys Roulette, hvor værtinden havde præsenteret gæsten Khankan for rygtet om, at Khader skulle have friet til hende. Det hverken be- eller afkræftede Khankan i udsendelsen. Hun kom dog med kryptiske antydninger af, at Khader på et tidspunkt havde næret nogle følelser for hende, som var blevet afvist fra hendes side.\nI slutningen af Khaders facebookbesked til Khankan falder en verbal geværsalve, som siden har haft en voldsom rekyl mod Khader selv: ”Jeg fandt en hel del i kassen i går, blandt andet fotos vi tog sammen i Lund i år 2000 og et modelfoto, du sendte til mig i 1999. Gider du holde op med at lyve?”\n”Islamisten Sherin Khankan fortsætter med at lyve, manipulere og klynke i sagen om Exitcirklen”. Prædikatet ”islamist” eller ”islamistisk” forekommer ni gange i teksten\nKhankan og flere kommentatorer har tolket beskeden som en slet skjult trussel om at offentliggøre billeder, der ifølge Khankan er ”dybt personlige og private”.\nKhader forklarer nu omvendt, at billederne er meget anstændige: Khankan er fuldt påklædt. Han mener, at de alene dokumenterer, at det ikke er korrekt, når Sherin Khankan antydede, at hun havde afvist ham.\n”Islamisten har fået smag for offerrollen”\nFredag d. 1. december benytter Khader sin Facebookvæg – som følges af ca. 50.000 personer – til et forsøg på at forskyde fokus i debatten. Han proklamerer i overskriften til en længere tekst om sagen: ”Det her er et værdipolitisk opgør – ikke et personligt opgør med Khankan”.\nDet paradoksale er, at Khaders tekst, som indrammes af programerklæringen om at undgå det personlige, rummer et harmdirrende personangreb på Sherin Khankan\nIndgangsbønnen gentages også til slut i teksten, og er dermed den fortolkningsramme Khader gerne vil placere konflikten i. En værdimæssig konfrontation, et principielt opgør. Det paradoksale er, at Khaders tekst, som indrammes af programerklæringen om at undgå det personlige, rummer et harmdirrende personangreb på Sherin Khankan.\nFørste sætning slår tonen an og introducerer hovedpersonen som en krydsning mellem en islamist, en løgnerske, en manipulator og en klynker:\n”Islamisten Sherin Khankan fortsætter med at lyve, manipulere og klynke i sagen om Exitcirklen”. Prædikatet ”islamist” eller ”islamistisk” forekommer ni gange i teksten. Det gentages som var det en besværgelse, der kunne bortmane kritikken af Khader og i samme bevægelse fremmane et mørkt fantombillede af Khankan. ”Islamisten har fået smag for offerrollen”, ”Khankans fortid som radikal islamist”, ”Berlingske, der fortsætter med at være ukritisk klakør for islamisten”, ”hendes islamistiske medsøster” osv.\nIslamisme er et mangefacetteret begreb, der grundlæggende dækker over en politisk bevægelse eller ideologi, der sigter mod at etablere eller konsolidere et islamisk samfundssystem.\nDen danske professor og politolog Mehdi Mozaffari har i bogen ”Islamisme – en orientalsk totalitarisme” (2013) argumenteret for, at islamisme kan sidestilles med det 20. århundredes store totalitære ideologier; nazisme og kommunisme.\nBegrebets konnotationer spænder fra patriarkalsk kvindeundertrykkelse over barbariske straffe og antidemokratiske kalifatdrømme til islamisk terror. Det er det arsenal af associationer, som Khader aktiverer\nDet var den samme idé Khader abonnerede på, da han i den Konservative valgkamp i 2015 introducerede slagordet ”Stop nazi-islamisme”.\nPartiformanden Søren Pape forklarede dengang, da han skulle forsvare kampagnen: “Der er en lille del – islamisterne – som er fuldstændig ekstreme og uden for rækkevidde. Vi ser det med Boko Haram og Islamisk Stat. Dém vil vi tage et opgør med sådan at de helt almindelige muslimer kan få fred for den evige debat, hvor man bare skærer alle muslimer over én kam.”\nDet er med andre ord et regulært semantisk brændemærke Naser Khader igen og igen bruger mod Khankan. Hun placeres med Khader og Papes kategorisering blandt: ”de fuldstændig ekstreme og uden for rækkevidde”. Begrebets konnotationer spænder fra patriarkalsk kvindeundertrykkelse over barbariske straffe og antidemokratiske kalifatdrømme til islamisk terror.\nDet er det arsenal af associationer som Khader aktiverer.\nEr Khankan fuldstændig ekstrem?\nSherin Khankan er vokset op i en tværreligiøs familie med en finsk, kristen mor og en syrisk, muslimsk far. Hun har fremhævet sine forældres kompromis mellem det kristne og det muslimske som forbilledligt, netop fordi der bygges bro mellem forskellige religioner og kulturer. Er det islamisme?\nKhankan bærer ikke tørklæde. Hendes lange hår flagrer frit i vinden. Er det islamisme?\nSherin Khankan er fortaler for fortolkningspluralisme, altså at man bør anerkende, at der findes mange mulige udlægninger af den samme tekst: ”Når man tolker en tekst, er det afgørende at kende den fulde sammenhæng, som det enkelte vers indgår i, samt at anerkende, at der findes et væld af forskellige fortolkningsmuligheder af den pågældende tekst.” Er det islamisme?\nSherin Khankan er Danmarks første kvindelige imam. Hun bryder dermed det patriarkalske fortolkningsmonopol, som har præget islam, og skaber bevægelse i de fastfrosne kønsroller.\nDet er en rød klud i hovedet på de konservative, ekstreme kræfter i det islamiske samfund, men alle os der ønsker en reform af kønsmønstrene inden for religionen bør bifalde fornyelsen. Sherin Khankan vil reformere islam indefra, og er i ord og handling antitesen til en totalitær islamist.\nAt jeg så som ateist er uenig i en del af hendes synspunkter, forhindrer mig ikke i at se forandringspotentialet i hendes projekt. Og det forhindrer mig slet ikke i at se, at prædikatet ”islamist” er komplet misvisende.\nD. 3. december – to dage efter karaktermordet på Khankan – kommer den næste Facebookopdatering på Naser Khaders væg. ”Og nu til noget helt andet”, skriver Khader (med en passende allusion til Monthy Python), og linker til en kronik, han har skrevet om udviklingen i Mellemøsten. Her hedder det blandt andet:\n”Der er et spirende nyt “arabisk forår” i gang i Saudi-Arabien, og modsat det forår, som visnede mange andre steder i regionen, fordi det begyndte nedefra og blev knust med hård hånd, kommer dette forår fra toppen af regimet… Kronprinsen taler om at bringe islam tilbage til en “moderat” og “afbalanceret” fortolkning, der åbner sig i forhold til omverdenen.”\nOrdet virker nærmest magisk: det forvandler kritiske mennesker til kritikløse masser. Det får folks evne til afbalanceret sondring til at fordampe. Og det transformerer en muslimsk reformator til en løgnagtig, tvetunget islamist\nDette glansbillede af udviklingen i Saudi-Arabien kan man kun tegne, hvis man tager den saudiske kronprins Mohammed bin Salmans retorik for pålydende.\nMen som en række amerikanske Mellemøstforskere har peget på, er der tale om et diktatorisk regimes propagandistiske røgslør, der dækker over skærpet censur, vilkårlige arrestationer, fængslinger uden retfærdig rettergang og andre former for voldelig undertrykkelse af kritikere.\nDer er en nærmest barok modsætning mellem Khaders ukritiske iscenesættelse af den saudiske kronprins som eksponent for et nyt arabisk forår, og så hans insisterende dæmonisering af Sherin Khankan som en farlig islamist, der taler med to tunger. Det kræver et troldspejl af vældige dimensioner at vende så meget op og ned på verden.\nNaser Khader, MF (K). Foto: Steen Brogaard.\nUden for magnetfeltet\nVed at messe islamist igen og igen, er det som om Khader frembringer et magnetfelt, der tiltrækker opbakning fra alverdens nationalkonservative stemmer, fra islamkritikere i alle afskygninger og fra helt almindelige, bekymrede danskere.\nOrdet virker nærmest magisk: det forvandler kritiske mennesker til kritikløse masser. Det får folks evne til afbalanceret sondring til at fordampe. Og det transformerer en muslimsk reformator til en løgnagtig, tvetunget islamist.\nUdenfor magnetfeltet er det den saudiske kronprins, Mohammed bin Salman, der er en manipulerende mørkemand, mens Sherin Khankan er en idealistisk reformator, der forsøger at ændre islams stivnede kønsrollemønstre.\nPOV lønner ikke sine skribenter. Du kan støtte Steffens arbejde ved POV via hans MobilePay: 22722556.\nTags: ExitcirklenIslamistNaser KaderSherin Khankan\nKOMMENTAR. Der går et spøgelse igennem Danmark – assimilationens spøgelse. Det løfter sig fra spalterne i\nKOMMENTAR – Feministen og samfundsdebattøren Khaterah Parwani, der er en af kvinderne bag organisationen Exitcirklen, er\nForegående artikel Previous post: Arne Herløv Petersen: De taler om nordisk samarbejde\nNæste artikel Next post: Messias: 4. afsnit – Händel, et nyttigt redskab


Neglesalon i Kastrup ▷ Find en Negleklinik i Kastrup her⇒\nLad os hjælpe dig med at finde din neglesalon i Kastrup, når du har brug for smukke nye negle, akryl negle, gelenegle, shellac negle, nail art, opfyldning, pedicure og manicure eller gode råd til nye kunstige negle. Søger du en neglesalon tæt på dig? Så er du med sikkerhed kommet ind på den rigtige hjemmeside. Vi har på Neglesalon.dk samlet et stort udvalg af gode negleklinikker i Kastrup.\nKontakt en dygtig negletekniker i Kastrup\nKontakt en af negleklinikkerne i Kastrup og book en tid med en dygtig negletekniker i Kastrup.\nAlsidige og flotte negle kan du med sikkerhed få lavet i Kastrup\nPå Neglesalon.dk har vi flere super dygtige negleteknikere med mange års erfaring inden for neglebehandlinger. Du kan eksempelvis få hjælp til nail art, gelenegle, franske negle, kunstige negle, manicure og pedicure m.m.\nFalder dine ønsker udenfor ovenstående? Så ring til en af neglesalonerne og hør, om det er en opgave, en af negleteknikerene i Kastrup har kompetence til at løse. Hvis det viser sig, at dit ønske ligger uden for deres kompetencer, så kan de formodentlig sende dig videre til de rette kompetente negleteknikere i deres netværk.\nRing allerede i dag og bestil en tid!\nNegleklinikker i Kastrup med flere års erfaring.\nDe dygtige negleteknikere har stor rutine og udvikler sig hele tiden ved at følge med tiden og de nye trend indenfor kunstige negle.\nKunderne stiller krav til ønsker om de nyeste teknikker indenfor flotte nye negle og produkter af høj kvalitet, det arbejder neglesalonerne i Kastrup på hele tiden at leve op til. Så kontakt en neglesalon i Kastrup, hvor du får stor erfaring kombineret med de nyeste negletekniker og produkter.\nFind din neglesalon i Kastrup og omegn og book tid nu!


Sommerhus Hvalpsund - Sommerhusudlejning med DanCenter\nSøg område: Hvalpsund\nDu er her: Forside > Danmark > Limfjorden > Rundt om Limfjorden > Hvalpsund\nRating af huse for Hvalpsund: 4.0 af 5.0 fra 99 anmeldelser\n14 sommerhuse for Hvalpsund - vores gæster anbefaler:\nHus nr: 4065 Hvalpsund4 personer, 86 m² 12 m til kyst.Smagfuldt indrettet rækkehus beliggende under 20 m fra Limfjorden og med skøn panoramaudsigt mod fjorden og det naturskønne område fra både hus og grund. Sommerhuset er moderne møbleret og i alle rum er ...\nHus nr: 24897 Hvalpsund6 personer, 80 m² 1,8 km til kyst.Velholdt sommerhus beliggende på en 1170 m2 dejlig naturgrund med græsplæne og træer. Huset indeholder 36 m2 opholdsstue med brændeovn, fladskærms-tv og direkte udgang til stor, delvist overdækket terrasse. ...\nHus nr: 56991 Hvalpsund4 personer, 50 m² 5 m til kyst.Sommerhus med enestående beliggenhed direkte ud til Limfjorden ved Hvalpsund. Huset er beliggende på strandgrund med panoramaudsigt over vandet, som I kan nyde fra både hus og terrasse. Stue med gratis, ...\nfra 3.022 DKK\nHus nr: 4064 Hvalpsund5 personer, 86 m² 20 m til kyst.Smagfuldt indrettet rækkehus beliggende under 20 m fra Limfjorden og med skøn panoramaudsigt mod fjorden og det naturskønne område fra både hus og grund. Sommerhuset er moderne møbleret og i alle rum er ...\nHus nr: 4231 Hvalpsund10 personer, 135 m² 20 m til kyst.Sommerhus med enestående beliggenhed bare ca. 20 meter fra Limfjorden og bedste badestrand i Hvalpsund. Det store sommerhus er beliggende på grund med gode terrasser og selvfølgelig med panoramaudsigt ...\nHus nr: 92627 Hvalpsund12 personer, 180 m² 500 m til kyst.Rummeligt sommerhus med spabad og sauna og god plads til 12 personer beliggende i roligt sommerhusområde ved Hvalpsund med kort afstand til Limfjorden. I den store, lyse stue med komfortabelt møblement ...\nHus nr: 88339 Hvalpsund8 personer, 90 m² 150 m til kyst.Sommerhus med spabad på 1350 m² naturgrund med græsplæne ca. 150 m fra vandet. Kombineret opholdsstue og køkken med brændeovn og direkte udgang til terrassen og haven. 4 værelser og 2 badeværelser, det ...\nHus nr: 62947 Hvalpsund6 personer, 114 m² 300 m til kyst.Sommerhus med sauna beliggende i roligt sommerhusområde ved Hvalpsund. Huset har tre soveværelser, alle med dobbeltseng. I stuen er der bl.a. tv med danske kanaler, dvd-afspiller og stereoanlæg samt en ...\nHus nr: 77062 Hvalpsund5 personer, 71 m² 100 m til kyst.Sommerhus beliggende på en 1220 m² stor naturgrund med træer og græsplæne i et sommerhusområde med udsigt over Limfjorden. Huset ligger ca. 100 m fra vandet og indeholder en hyggelig opholdsstue med brændeovn, ...\nHus nr: 97679 Hvalpsund6 personer, 181 m² 300 m til kyst.Arkitekttegnet helårshus højtbeliggende på 2650 m² naturgrund midt i Hvalpsund med udsigt over Limfjorden og Livø. I stueetagen er der separat køkken og spisestue. Køkkenet har komfur, emhætte, mikroovn, ...\nfra 4.017 DKK


Kommunikationsforum | IBM satser på at finde nye medarbejdere via deres nye Student Academy. Men en ting er at kapre de unge talenter inden de er færdiguddannede, noget andet er at fastholde dem over en årrække.\nIBM satser på at finde nye medarbejdere via deres nye Student Academy. Men en ting er at kapre de unge talenter inden de er færdiguddannede, noget andet er at fastholde dem over en årrække.\nAf Camilla Holm og Malene Lundahl, Advice A/S\nIBM prøver en ny taktik til at ansætte og fastholde sine medarbejdere. Ideen kaldes Student Academy og bygger på at fastholde studentermedarbejdere og gøre dem til en fast del af virksomheden. Til det formål har IBM ansat Per Lindved Madsen i en stilling som Global Service Onboarding Manager. Denne lidt usædvanlige titel dækker ikke kun over det hverv at ansætte folk, men også over at fastholde dem.\nDette er i sig selv ikke noget nyt, men det er teorien og metoden bagved derimod. Per Lindved Madsen har nemlig en lidt anden indgang til rekruttering og fastholdelse end andre HR-folk. I ph.d.-afhandlingen "Begær og kærlighed" fra marts 2001 satte Per Lindved Madsen Søren Kierkegaard på erhvervslivets dagorden med budskabet: Følg dit hjerte og lav noget, du virkelige brænder for.\nAnsøgeren skaber jobbet\nTeorien skal i hverdagen omdannes til et samarbejde mellem Per Lindved Madsen og den enkelte studentermedarbejder med det formål at finde frem til, hvilken plads og funktion studenten i fremtiden skal have hos IBM. Således vil IBM i fremtiden fortsat ansætte studentermedhjælpere - men ikke til nogen specifikke stillinger eller opgaver. Det finder man ud af senere, lyder filosofien.\nIfølge Per Lindved Madsen er medarbejdere nemlig allerede motiverede for at arbejde, hvilket er en stor forskel i forhold til mange tidligere teorier, der opfatter det som lederens job at motivere medarbejderne.\nIBM's personalepolitik bygger således på, at det er virksomhedens og lederens opgave at kunne skabe rammerne om det job, medarbejderen ønsker sig og har lyst til at udvikle sig i. På IBM's hjemmeside lægger man under "jobopslag" og "studerende" således op til, at de studerende skriver en uopfordret ansøgning med deres ønsker og behov. IBM ser så på mulighederne for at realisere de studerende jobdrømme.\nFastholdelse - men hvor længe?\nPå denne måde håber IBM at kunne holde på studentermedhjælpere, IT-elever og IT-traniees, hvilket igen betyder et større rekrutteringsgrundlag og færre problemer med at finde kvalificeret arbejdskraft.\nIBM's rekrutteringsstrategi er interessant i den forstand, at den viser nye veje inden for rekruttering til IT-branchen. Ved at sørge for uddannelse og konkret og relevant erfaring så at sige former IBM deres nye medarbejdere til virksomhedens kultur og behov. At det langt fra er alle IT-virksomheder, der har det nødvendige økonomiske og strukturmæssige fundament for at kunne gennemføre en sådan type eksperiment er en anden sag.\nSamtidig kan man sætte spørgsmålstegn ved, om IBM i længden kan holde på de unge talenter. Med en afsluttet uddannelse og et par års erhvervserfaring vil de unge være attraktiv arbejdskraft i mange konkurrerende virksomheder, og hvis ikke IBM løbende formår at forny sig og give de unge nye udfordringer, er der stor chance for at de vil finde sin en ny arbejdsgiver. En ting er at kapre de unge håbefulde inden de er færdiguddannede, noget andet er at fastholde dem over en årrække. Tiden vil vise, om IBM formår mere end det første.\nKilder: Politiken Job, 10. juni 2001 og www.ibm.dk.\nLæs mere om IBM's rekruttering i Kompetencekampens våben.