Plastová okna - TZB-info\nStavba / Okna a dveře / Plastová okna\nRazantní akcelerace vývoje a výroby plastových oken nastala po vypuknutí energetické krize na začátku 70. let dvacátého století. Poprvé v historii se začal v tehdejší západní Evropě přehodnocovat přístup k šetření energiemi, což mělo krom jiného za následek i nutnost masivní výměny zastaralých otvorových výplní za nové. Ty měly mít takové – především tepelněizolační – vlastnosti, které by zaručily splnění zcela nových požadavků v této oblasti. Objem potřebných výrobků byl tak velký, že vyrobitelné množství tradičních dřevěných oken nemohlo tuto poptávku v žádném případě uspokojit. Proto vznikl čistě průmyslový výrobek – plastové okno a posléze dveře.\nNejprve se zkoušely profily z měkčeného polyvinylchloridu (PVC), které však měly kromě jiných jednou velmi podstatnou vadu: změkčovadla použitá při výrobě profilu postupem času vyprchávala. Tím docházelo k postupné degradaci materiálu a ke ztrátě pružnosti a houževnatosti, což při nižších venkovních teplotách způsobovalo mechanické poruchy. Navíc pevnost plastu s přísadou změkčovadel je nízká a nepostačuje ke splnění nároků, které jsou na okna kladeny.\nProto byl vyvinut nový materiál PVC bez změkčovadel, který se vyrábí z výchozího granulátu technologií extruze. Princip extruze spočívá v zahřátí výchozí suroviny – granulátu, který se mění v plastickou hmotu. Ta se pod tlakem vhání do forem, po ochlazení vzniká výsledný vícekomorový profil. Výrobní kapacita realizovaná touto technologií mnohonásobně převýšila možnosti výroby tradičním truhlářským způsobem, životnost těchto výrobků se výrazně prodloužila a začala splňovat nové nároky kladené na moderní otvorové výplně. Obliba používání oken a dveří z plastu je dána kombinací dvou pro zákazníka podstatných faktorů. Těmi jsou poměrně nízké náklady na výrobu, což umožňuje dosáhnout nízké pořizovací ceny v porovnání s ostatními druhy. Dále je to nenáročnost na provádění údržby při relativně dlouhé životnosti výrobku, i když toto hledisko je platné pouze do určité míry. Používání plastových oken přináší velké množství dalších výhod (1.1.1), ale i nevýhod (1.1.2).\n1.1.1 Výhody plastových oken\nPlastová okna mají velmi příznivé fyzikálně-technické vlastnosti, je-li použit profil o správné tloušťce. Výrazného zlepšení především tepelně-technických vlastností (součinitele prostupu tepla) lze dosáhnout vyplněním jedné nebo i více komor profilu tepelněizolační hmotou (tvrdá PUR pěna, vkládání polystyrenové vložky kopírující vnitřní obvod komory a podobně).\nVelká odolnost proti účinkům povětrnosti a korozi, plastové rámy jsou rezistentní vůči působení agresivních látek přítomných ve většině čistidel a různých jiných chemických roztocích, případně je jejich negativní účinek jen zanedbatelný.\nNová okna a dveře jsou opatřeny fólií chránící povrch výrobků před poškozením způsobeným neopatrnou manipulací při jejich montáži.\nNenáročnost na běžnou údržbu – jsou takzvaně bezúdržbová. Tento termín je velmi rozšířen, platí však pouze do určité míry a v tom smyslu, že není potřeba obnovovat jejich povrchovou úpravu (na rozdíl od oken dřevěných). To však neznamená, že není nutné provádět vůbec žádnou údržbu. Promazávání pohyblivých částí kování je nutností a seřizování polohy pohyblivého křídla v rámu okna je důležité stejně jako u oken z ostatních materiálů.\nPoměrně příznivé optické působení dané geometrickou přesností plastového profilu. Dnešní nabídka výrobců zahrnuje jak profily s výraznými hranami, tak i s hranami zaoblenými, které působí měkce.\nPlastová okna umožňují provádět škálu různých tvarů a uspořádání, v běžných stavbách splní většinu obvyklých architektonických požadavků.\nJe možné volit z mnoha různých barevných variant. Tyto úpravy základního bílého profilu však většinou znamenají cenový nárůst, který někdy bývá podstatný až do té míry, že je smazána výhoda nižší ceny oproti jiným materiálům.\nNa rozdíl od oken dřevěných, kde je toto provedení výrobně velmi náročné, drahé a pro některé kombinace prakticky neproveditelné, lze bez problémů realizovat okna a dveře, jež mají barvu na vnitřní straně odlišnou od barvy na straně vnější.\n1.1.2 Nevýhody plastových oken\nZ hlediska běžného použití spočívá nevýhoda plastových výrobků v jejich menší statické únosnosti v porovnání se všemi ostatními druhy. Je to dáno tím, že materiál profilů (neměkčené PVC) je křehký. Zvýšení únosnosti profilu se dosahuje pomocí ocelových výztuh umístěných do největší z vnitřních komor profilu.\nVýztuha přenáší zatížení pouze po délce profilu křídla či rámu, v rozích je z technologických důvodů přerušena. Ve výjimečných případech se rohy zpevňují vkládáním vnitřních rohovníků. Proto nelze plastová okna vyrábět ve větších rozměrech a sestavách, jaké se běžně mohou realizovat u výrobků z jiných materiálů. V poslední době se stále častěji používá zasklívání křídel tzv. vlepováním skel do křídelních rámů. Použití tohoto způsobu zvyšuje statickou tuhost celého křídla a je možné zvětšit maximální vyrobitelné rozměry. Na druhou stranu však jde o pevné spojení skla s křídlem se všemi problémy, které mohou vznikat. Některé plastové profily také mohou být vyrobeny z kompozitního materiálu, který má výrazně vyšší pevnost, pak není nutné vkládat ocelové výztuhy.\nPVC je, jak bylo výše řečeno, křehký materiál, který je zároveň také termoplastický, a tudíž citlivý na vyšší teploty. Při vystavení přímému působení slunečního záření dochází k tomu, že povrchová teplota rámů dosahuje běžně 40 až 50 °C u bílého provedení a kolem 80 °C i více u tmavších barev. To může vést až k trvalé deformaci výrobku – i to je důvod, proč jsou plastové otvorové výplně větších rozměrů poměrně rizikovou záležitostí. Tuto nepříznivou vlastnost lze eliminovat použitím venkovního opláštění z hliníku. Výrazná citlivost na namáhání vlivem teploty a nestejným ohřátím venkovní a vnitřní strany plastových výrobků vyžaduje věnovat značnou pečlivost kotvení.\nPo zabudování do stavby je většinou nutné výrobky z plastu častěji seřizovat pomocí seřizovacích částí kování. To se týká především výrobků s většími rozměry, typicky u oken panelových domů. Nutnost častějšího seřizování je dána rozdílnou tepelnou roztažností ocelové výztuhy a plastového profilu, kdy součinitel teplotní roztažnosti α oceli je 1,2–1,5 mm/(m∙K) a u plastu je součinitel α cca 8–10 mm/(m∙K). V praxi to znamená, že plast se vlivem tepla roztahuje až desetkrát více než ocel. Vzniká napětí mezi výztuhou a plastem s následnými deformacemi a geometrickými odchylkami od původního stavu, které musejí být korigovány seřizováním kování.\nDalší nevýhodou je malá tuhost plastového profilu jako takového. Jakákoli nepřesnost, například při vypodložení skleněné výplně křídla, se projeví jeho svěšováním, po němž musí nutně následovat seřízení. Jako jinde i v této oblasti však probíhá technický vývoj, kdy například při použití již zmíněných kompozitních materiálů se dosáhne výrazně větší tuhosti plastového profilu v ohybu i v kroucení. U dalších výrobků může být tento konkrétní problém do značné míry eliminován používáním kontaktního způsobu zasklení vlepováním skel do křídelního profilu.\nPovrch plastových výrobků má tendenci elektrostaticky přitahovat prach a další nečistoty což způsobuje výraznější znečištění povrchu, a tím nutnost častějšího umývání, má-li výrobek nadále působit opticky příznivě. Tuto vlastnost je možné do určité míry eliminovat aplikací speciálních čisticích roztoků, které se použijí jednou nebo dvakrát ročně při umývání oken. Použití takových čisticích prostředků umožní dočasné snížení statického náboje v povrchu plastových výrobků, který je příčinou zmíněného přitahování nečistot.\nPozdější obnova povrchové úpravy na rozdíl od oken z jiných materiálů není prakticky možná.\nOkna a dveře z plastu jsou náchylnější k poškození, obzvláště v případech, kdy nejsou striktně dodrženy podmínky, které výrobci předepisují v návodech k obsluze. Pokud již k poškození dojde, je možné otvorové výplně z plastu opravit pouze s vynaložením velkých nákladů, nezřídka bývají neopravitelné.\nČasto vyzdvihovaná možnost recyklace starých oken je energeticky náročná, ekologická přívětivost plastu je tím do značné míry pouze relativní.


29. 12. 2015 | Vojtěch Tůma\nM l . B o l . - Co se výsledků a získaných bodů týče, nebyl konec tohoto roku pro mladoboleslavské hokejisty příliš úspěšný. Z posledních pěti mačů totiž svěřenci trenérského dua Výborný – Jelínek prohráli hned čtyřikrát, naposledy doma doplatili na svou nedisciplinovanost a ve výborné formě hrajícímu Liberci nakonec podlehli 3:5. Před přehoupnutím do kalendářního roku 2016 je ovšem na programu ještě jedno kolo Tipsport extraligy, ve kterém by si Středočeši mohli trochu spravit chuť, jejich soupeřem totiž bude předposlední celek tabulky - HC Energie Karlovy Vary. Úvodní buly bude v KV Areně vhozeno v 18:00, tak doufejme, že Bruslaři na Západočechy dokáží vyzrát i napotřetí!\nVary zřejmě i letos čeká tuhý boj o záchranu\nBoleslav vs Karlovy Vary\nAno, vše nasvědčuje tomu, že Energie se o extraligovou příslušnost pro příští sezonu bude muset prát opět až do úplného konce. Na západě Čech už jsou na tuto situaci zvyklí, vždyť ve vyřazovacích bojích si naposledy zahráli v ročníku 2010/11. Samozřejmě, do konce základní části zbývá odehrát ještě zhruba dvacet kol, ovšem u Karlových Varů zatím nesledujeme vyrovnanější výkony, které jsou k posunu mezi nejlepší desítku opravdu potřeba. Svěřencům zkušeného slovenského trenéra Petera Oremuse v tabulce patří předposlední třinácté místo se ziskem dvaatřiceti bodů, hůře je na tom pouze úřadující mistr z Litvínova a ztráta na příčky zajišťující účast v předkole play-off momentálně činí šest bodů. Přitom před Vánoci to vypadalo, že Karlovarské někdo polil živou vodou a na výkonech a především výsledcích to bylo znát. Tři výhry v řadě nad takovými soupeři jako jsou Plzeň, Třinec a brněnská Kometa se rozhodně počítají! V sobotu ovšem Energie doma podlehla Spartě a předevčírem nezvládla velice důležitý duel s tabulkovým sousedem z Pardubic, když nedokázala vstřelit byť jen jedinou branku a s Dynamem prohrála poměrem 0:3.\nVary táhnou dva z Olomouce příchozí útočníci, klubovou produktivitu vede Tomáš Rachůnek, pouze o jeden kanadský bodík méně má na svém kontě Rostislav Marosz. Dva hráči ovšem celý tým, především pak ten, jenž bojuje o záchranu, strhnout nemůžou, a podpora od ostatních forvardů by tak určitě byla vítána. V dobrém světle se zatím uvádí ex-pardubický rychlík Jakub Svoboda, který na západě Čech odehrál tři utkání, v nichž si připsal solidní čtyři body, přičemž hned při svém druhém startu dokázal vsítit hattrick pražské Spartě! Dalším prosincovou posilou se stal mladý obránce Marek Baránek, ovšem účastník loňského mistrovství světa do dvaceti let byl téměř okamžitě přeřazen do prvoligové Jihlavy, kde by měl sezonu dohrát. „Jeho hlavní role by měla nastat od příštího ročníku, kdy by měl být v základní sestavě,“ nechal se slyšet generální manažer Energetiků Miroslav Vaněk. Opačným směrem, tedy do Litvínova, zamířil zkušenostmi ostřílený Radek Duda, jenž během podzimu přišel o kapitánské céčko, na konci listopadu byl vyřazen z kádru a nakonec po vzájemné dohodě s vedením ukončil spolupráci s Energií – důvodem, dle vyjádření tamních představitelů klubu, byly neuspokojivé výkony šestatřicetiletého bouřliváka.\nVzájemné duely zatím v režii Bruslařů\nO vítězství Mladé Boleslavi v rámci šestého kola na půdě Energetiků rozhodla už prakticky úvodní desetiminutovka, v níž se celek z města automobilů ujal tříbrankového vedení, když se dvakrát prosadil Dominik Pacovský a jednou Tomáš Voráček, jehož gól při vlastním oslabení přes celé hřiště si bude brankář Habal pamatovat ještě hodně dlouho. V závěru prvního dějství sice Vary dokázaly snížit, ovšem hosté měli připravenou rychlou odpověď, když se šťastně trefil Lenc. Zbytek utkání si Bruslaři už zkušeně pohlídali a nakonec si odvezli zasloužené tři body za výhru 5:2. To utkání hrané ve ŠKOENERGO Areně už bylo výrazně vyrovnanější, po čtyřiceti minutách se hrálo nerozhodně 2:2, v pětačtyřicáté minutě se Energie díky trefě Huny dokonce ujala vedení. Středočechy však zachránil Jarůšek a v prodloužení jim po obkroužení branky a přesném zakončení bonusový bod jako správný kapitán zařídil David Výborný.\nHC Energie Karlovy Vary: Závorka – Dvořák, Bičánek, Redlihs, Sičák, Benák, Gulaši, Rodney – Svoboda, Marosz, Rachůnek – Bartek, Kůs, Rohan – Huna, Bulík, Vachovec – Koblasa, Gorčík, Harkabus\nBK Mladá Boleslav: Rittich (od 23. Růžička) – Stříteský, Voráček, Trončinský, Holub, Ovčačík, Kučný, Robar – Hyka, Klepiš, Klimenta – Jarůšek, Urban, Pacovský – Bárta, Musil, Lenc – Ďurač, Hruška, Pabiška – Kubica\nKV Arena | 30.12.2015 18:00\nHC Energie Karlovy Vary 32. kolo BK Mladá Boleslav\n13. místo, 32 bodů umístění 5. místo, 52 bodů\n71:99 skóre 94:83\n6:3 (Sparta) nejvyšší výhra 4:0 (Brno)\n1:7 (Liberec) nejvyšší prohra 1:5 (Pardubice)\n13,53 % využití přesilových her 13,75 %\n18 góly v přesilových hrách 22\nTomáš Rachůnek, 25 bodů nejproduktivnější hráč Tomáš Urban, 22 bodů\nMartin Bartek, 8 branek nejlepší střelec Dominik Pacovský, 12 branek\nTomáš Rachůnek, 18 asistencí nejlepší nahrávač Marek Trončinský, 14 asistencí\nMartin Osmík, +5 nejlepší hráč v +/- Tomáš Voráček, +16\nJan Tomeček, oba -10 nejhorší hráč v +/- Jan Holub\nMartin Látal, oba -4\nRostislav Marosz, oba 28 minut nejtrestanější hráč Martin Látal, 53 minut\nMichal Gulaši, 111 bodů Radegast index Tomáš Voráček, 161 bodů\nTomáš Závorka 91,48 %\nVladislav Habal 81,82 % úspěšnost brankářů David Rittich 91,53 %\nMartin Růžička 90,91 %\nTomáš Závorka 2,84\nVladislav Habal 4,89 průměr inkasovaných gólů na zápas David Rittich 2,55\nMartin Růžička 2,26


Kotníková obuv GANT - Bari 17633860 Marine G69 - Vycházková obuv - Kozačky a jiné - Pánské Bari 17633860 [Bari 17633860] - Kč1,805.51 , E-shop\nboty Supra Hammer Run - Red/Red mklqcm1x\nboty Salomon X-Scream 3D W - Lotus Pink/Black/Granny Green n0e9IHuU\nboty DC Mikey Taylor Vulc SP - WHN/White/Navy tRyiLXni\nboty DC Lynx Vulc S Cyril Jackson - BLR/Black/Red w3erpfWl\nÚvod/ Pánské Kozačky Každodenní/ Kotníková obuv GANT - Bari 17633860 Marine G69 - Vycházková obuv - Kozačky a jiné - Pánské Bari 17633860\nKotníková obuv GANT - Bari 17633860 Marine G69 - Vycházková obuv - Kozačky a jiné - Pánské Bari 17633860\nKód: Bari 17633860\nV nabídce značky Gant zajímavý model. Svršek vyroben z přírodní kůže (useň) - semiš. Mají stélku z kůže, textilní materiál. Uvnitř stélka vyrobena z: kůže. Odolná podešev , vyrobena z kvalitní syntetický materiál. Komfortně profilované, pohodlné a příjemné na dotyk.


První „míchanice“ Salát se objevil ve zveřejněných v sovětských dobách, v knize „The výhodách zdravé a chutné jídlo.“ To zahrnuje mnoho zdravých jídel byly prezentovány. Obzvláště zajímavé pro čtenáře byly různé saláty na svátečního stolu. Od té doby se naše jídlo prošla různými změnami. I když musím vzdát hold, co mnozí v domácnosti se připravuje salát „směsice“ je tradiční recept. Použití nádobí je zcela zřejmé, protože zelenina jsou zahrnuty v něm, nikoli vařené a ne smažené. To znamená, že udrží všechny jejich nutriční hodnotu. V důsledku toho, salát velmi užitečné pro člověka. Původní název vzhledem k misce, protože to nerozšířilo vrstvy a míchejte kombinovat v jedné lžíci všechny nejchutnější a výživná jídla. Salát „míchanice“, je vhodné provést na jaře, kdy se tělo zažije stav po zimním beri-beri, av létě, kdy to bude osvěžit mísu, a dá živostí dalších sil. Tento pokrm je velmi jednoduchá. Všechny výrobky lze nalézt v obchodě kdykoliv během roku. Takže to, co musíme připravit krásné a jedinečné vlastnosti salátu:\nČerstvé zelí - 200 g\nČervená řepa - 3 kusy.\nHrách - 3 lžíce.\nSalát „míchanice“: recept\nChcete-li začít definovat maso. V takovém může být salát dát jako hovězího a vepřového, kuřecího nebo telecího masa. Vzhledem k tomu, hodně ingrediencí, mohou saláty vám trvat asi hodinu. Ale věřte mi, stojí to za to. Dejte nám vaření:\nMrkev a řepa oloupané a vetřete na hrubém struhadle. Člověk se musí rozhodnout struhadle s velkými otvory je dostatečný, jinak zelenina ztratí všechny jeho šťávy a promění zeleninovým pyré. Vařit nebo smažit nich nemusí, protože salát obsahuje pouze čerstvé produkty.\nZelné listy by měly být sníženy na malé proužky, takže to bylo vhodné aplikovat. Jakmile se strouhaným zelí, přidejte do ní trochu soli a kaše. Tak, to se stává měkčí a absorbuje sůl.\nTake-tuk kusu masa a vařit s kořením. Pokud nemáte k dispozici vařené maso, můžete jej nahradit salámu nebo klobásy. Pravdou je, že budete mít trochu jiný vkus, takže je doporučeno používat všechny stejné maso.\nCibule nakrájíme na půl kroužky, namočte do vařící vody, aby nedošlo k hořké chuti, a pak přidat do salátu. Poté, co jste odstranili hořkost cibule, sůl nepotřebuje, jinak salát bude příliš slaná.\nPřidejte pár lžiček konzerv hráškem a majonézou. Vzhledem k tomu, salát je plný čerstvá zelenina, majonéza není potřeba příliš mnoho.\nSmíchejte vše důkladně. Přidejte trochu mletý černý pepř podle závažnosti.\nZa účelem zkrášlení „změť“ salát, můžete si vzít pár oliv, vypeckovaných, nakrájíme na plátky a ležel na vrcholu. Deska pro salát, stejně jako dekorace může sloužit oliv nebo listy salátu, složené na způsob roh. Věřte mi, budete ocení chuť a nutriční kvalitu potravin!\nSalát se smaženými houbami: lahodný neuvěřitelné\nJak se připravit salát z okurek a vejcem\nMonza, Itálie: atrakcí, závodní dráha


Fontebussi Tuscan Resort - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Cavriglia\nLoc. Fontebussi, Cavriglia, Cavriglia, Itálie, 52022 - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Fontebussi Tuscan Resort?\nFontebussi Tuscan Resort – podrobnější informace\nZatímco Fontebussi Tuscan Resort s rokem postavení 2001 představuje osobitou součást destinace Cavriglia, pro cestovatele znamená chytrou volbu ubytování. Ubytování se nachází jen 5 km daleko od centra města a cesta na letiště odtud obvykle trvá asi 120 minut. Díky výhodné poloze je zařízení výbornou základnou pro turistiku v této destinaci.\nFontebussi Tuscan Resort a zdejší vysoká úroveň služeb a vybavení vám zajistí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Nonstop zabezpečení, kaple, denní úklid pokojů, prádelna, osobní přihlášení/odhlášení; to jsou jen příklady z široké nabídky služeb a vybavení, které je pro vás v tomto zařízení připravené.\nCílem zde je zajistit hostům vynikající komfort, a tak součást některých pokojů tvoří televize s plochou obrazovkou, ložní prádlo, pohovka, ručníky, skříň a doplňující služby. Kromě toho vám zařízení poskytuje také zázemí pro volnočasové aktivity. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, zařízení Fontebussi Tuscan Resort je skvělou volbou pro váš pobyt v destinaci Cavriglia.


Aktuální nabídka dražby bytů 3+1 Zásada denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby bytů 3+1 Zásada než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby bytů 3+1 Zásada se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby bytů 3+1 Zásada neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby bytů 3+1 Zásada právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby bytů 3+1 Zásada\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby bytů 3+1 Zásada, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 3+1 Zásada, a to byty 3+1 na prodej Zásada, pronájem bytu 3+1 Zásada, dražby bytů 3+1 Zásada.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii dražba bytu 3+1 Zásada nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 3+1 Zásada, byty 3+1 na prodej Zásada, pronájem bytu 3+1 Zásada, dražby bytů 3+1 Zásada.\nNehledáte dražby bytů 3+1 Zásada ?\nPokud jste v této kategorii dražby bytů 3+1 Zásada omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby bytů 3+1 Zásada\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby bytů 3+1 Zásada, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby bytů 3+1 Zásada. Určitě lépe naleznete dražby bytů 3+1 Zásada, který hledáte.


gallery dooka exhibitions of czech artists\nGalerie DO/OKA Husova ul. 4, Praha 1, 110 00\nemail galerie: DO/OKA\nGalerie DO/OKA se zrodila díky vstřícnosti ředitelky pražské pobočky Psychologického ústavu paní dr.Šolcové a knihovnic PSÚ. Společně výtvarníkům nabízíme pět výloh knihovny jako příležitost pro vystavování. V galerii DO/OKA se tak mohou realizovat projekty, které formou i obsahem reagují na daný prostor a oslovují kolemjdoucí diváky.\nChcete vystavovat? Podmínky pro vystavování jsou zde:\nDélka výstavního termínu:\nDélka výstavy je dva měsíce. Vystavené exponáty jsou z ulice viditelné 24 hodin denně 7 dní v týdnu a zdarma.\nPlochy pro vystavování a velikost exponátů:\n5 x výlohy\nvelikost prostoru pro díla je 180 cm výška, 130 cm šírka a 40 cm hloubka\nUváděné jsou maximální rozměry. Obrazy mohou být samozřejmě menší; mohou být dva nebo i více obrazů vedle sebe, nebo nad sebou.\nDoporučuji velká a výrazná díla.\nPOZOR! Všechny obrazy MUSÍ mít v obou horních rozích očka průměr min. 4 mm pro zavěšení na háčky. POZOR!\nObrazy visí v prostoru na dvou lankách s háčky a musí mít 2 závěsy v obou horních rozích, aby se zabránilo otáčení. Pokud plánujete vystavení objektů, musíte si zajistit podstavce.\nVystavující hradí 1500,- Kč na provozní náklady. Platba zahrnuje mytí výloh, úklid vnitřních ploch výloh, prasklé žárovky, banner, info na webu a foto.\nVystavující hradí 990,- kč za spotřebovanou elektřinu za osvětlení. Za 8 hodin denně je cena za elektřinu 495,- Kč za měsíc tzn. 990,- Kč za celou dobu trvání výstavy. Každá výloha je opatřena dvěma světly. Povolená doba osvětlení je od 12 hodin v poledne do 20 hodin večer. Platby se odevzdávají první den při instalaci výstavy.\nVystavující daruje jedno umělecké dílo - obraz, grafiku, kresbu, fotku - dle svého vlastního výběru do fondu Psychologického ústavu. Velikost tohoto díla včetně rámu musí mít nejméně formát A4. Dílo musí být adjustované takovou formou, aby se dalo zavěsit na zed´. Dílo se musí odevzdat do konce výstavy.\nPři nezaplacení provozních nákladů se výstava nebude instalovat. Při neodevzdání díla se do fondu ústavu zahrne před demontáží výstavy jedno z vystavovaných děl.\nMoje práce při instalaci a demontáži výstavy je zdarma.\nJak označit výstavu názvem a jménem autora:\nVe výloze je banner A3 se jménem autora, názvem výstavy a popř. emailovou adresou a názvem webové stránky autora. Pokud autor chce výstavu doplnit dalším textem k jednotlivým dílům, musí si jej zajistit a adjustovat sám. Vystavující by měl zaslat i elektronickou podobu pozvánky na výstavu. Ta bude umístěna na webové stránce a rozeslána emailem.\nUpozornění: zaměstnanci ústavu a vrátný se NEBUDOU věnovat informování případných zájemců o vaše díla a poskytovat další informace. Vstup do prostor Ústavu pro návštěvy není možný a díla se do vnitřních prostor knihovny neumísťují. Pro vystavování jsou určeny pouze výlohy. Ty jsou ovšem přístupné 24 hodin denně 7 dní v týdnu a zdarma.\nV knihovně pracují zaměstnanci, které instalace ruší při práci. Jsme zde trpěni a naší snahou je instalovat co nejrychleji a rušit co nejméně.\nInstalace a deinstalace:\nZačátek instalace je podle dohody, většinou od 9 hod.\nÚklid výstavy začíná dle dohody, většinou od 9 hod.\nPopište prosím co chcete vystavit:\nVložte prosím link na Váš web:\nDoporučuji Vám odeslat také fotografie Vašich prací a fotografie projektu, který chcete vystavovat.\nPro odeslání použijte prosim tento email a nejméně 5 fotografií přiložte jako přilohu.\nZasláním přihlášky nevzniká žádný nárok na obsazení výstavního termínu. Termín musí být potvrzen ze strany Galerie DO/OKA a musí být uzavřena dohoda o uspořádání výstavy. Galerie není povinna odpovídat na zaslané nepřijaté přihlášky.


Nechci na svatbu, nechci dát prachy. - Modrý koník\nNechci na svatbu, nechci dát prachy.\nJsme pozváni na svatbu,v podstatě měla už proběhnout na jejich první výročí,koron tomu chtěl jinak tak je odložena o 2m.tak ani nevím zda proběhne jak byla v plánu nebo jen obřad a někdy hostina.řekne se že nemusíme,kdyby to nebyla jediná ségra muže.kdyz nepůjdem mi nepřijde ani otec- matka před 9m umřela.ptala jsem se na dar rovnou si řekli o prachy-proc jsem proti.je v insolvenci za svoji marnotratnost.,ale mi se musíme ohánět a splašit prachy insolvenčním správci za dědictví .(když se tady vipisuji tak mě napadá, že s vybranych peněz by měla jít půlka správci.jako nahle nabití peněz - dědictví, výhra ) 😒\n@lukysa Wow, vy jste opravdu prejici svagrova. Chudak nevesta, rodice tam mit nebude a bracha ma partnerku radobymoralistku, ktera sice neumi napsat ani jednu vetu spravne, ale na zivoty jinych ma jasny nazor. Strasne!\nV dnešní době chce většina novomanželů peníze, protože už spolu většinou žijí a jsou zařízení a vybavení a zbytečnosti nepotřebují. Když se ti to tak příčí, tak tam nelez.\nNemyslím si, že to jak s penězi novomanželé naloží je tvoje starost. I kdyby s nimi zaplatili část insolvence, tak je to snad dobře, ne? 🤷🏻♀ Většina lidí dneska ocení peníze jako dar a nestydí se si o ně říct. Proč taky... Pořád lepší, než barák plný stejných mixérů. 🤷🏻♀ Pokud nechceš na svatbu jít, nutit tě nikdo nemůže.\n@lukysa Ja bych to videla takhle - myslet si o nih muzete, co chcete, ale je to manzelova rodina, tak bych zatnula zuby a v ramci zachovani dobrych vztahu bych sla. Penize se dnes jako svatebni dar davaji bezne a za co se utrati se nikdo nepta. Stejne to je vetsinou castka, ktera cca zaplati to, co si tam clovek proji. Pochybuju, ze by na svatbe planovali nejak vydelat. Takovehle vztahy v rodine jsou hodne smutne...\n@lukysa nejdriv se nauc pravopis, a pak moralizuj....\n@lukysa nejdřív se nauč psát, tohle se nedá číst. Do života se nikomu nes....\nNejak jsem nepochopila smysl diskuze. Nechces tam, nechod tam.\nJo a kdyz tam nepujdes, venuj misto toho trochu casu svemu psanemu projevu, je to solidni darda 🙈\n@lukysa ja ti to reknu takhle, jako svatebni dar se dava vetsinou 1000 na osobu a vetsinou to vychazi tak, ze prave takovou castku ta osoba v prumeru priji a propije. Takze jestli je ti za tezko si vlastne zaplatit neomezenou konzumaci napoju a jidla, tak jsi fakt hloupa nana jo a jeste k tomu dedictvi? Je to snad tvoje dedictvi? Ne, je manzela, tak se o nej vubec nemas co starat, at si to manzel s tchanem a tvou svagrovou vyresi sami, ty na to dedictvi stejne nemas zadny pravni narok, meli by vase spolecne deti, ale ty ne. Ty fakt musis byt svagrova k pohledani 🤦♀🤦♀🤦♀\nHolka, teda tebe bych chtěla za švagrovou a navíc společný dvojdomek k tomu... 🤦♀\n@lukysa tak ja chapu, ze ji treba nemusis, stve te, nechces tam a nic ji nechces davat atd. Vnimam to tak, ze to ze tam pujdes, vynechas jedovate poznamky, kysele obliceje a vubec budes se chovat, jak se ocekava, vcetne toho ze akceptujes, ze jim date primereny obnos a nebudete se snazit novomanzele vychovavat... Vnimam to tak, ze tohle vsechno je laskavost tvemu partnerovi, kterou ma pravo od tebe ocekavat. Proste nekdy se to stane, ze clovek neci pribuzne nemusi, ale svatby a pohrby se daji vydrzet. Nechce se preci po tobe, abys svagrovou doprovazela dvakrat tydne na nakupy. Nebo posli partnera samotneho a predstirej zlomenou nohu... Jinak muj muz doporucuje slibit sam sobe neco pekneho jako kompenzaci, kterou si clovek dopreje PO takove neprijemne spolecenske povinnosti. Treba zmrzlinovy pohar?\n@lukysa Ty woe, ty jsi material... Moralne i intelektove 🤦♀\njsi úžasná, nepřející švagrová, tebe bych hnala z vlastní svatby vidlema 👎👎👎 nechceš? nechoď...NEPRUĎ!!!\nJe to v pořádku říct si o peníze. My to takhle děláme i v práci na narozeniny složíme se a dáme v hezké obálce peníze a k tomu kytičku. Já jsem si takhle v lednu koupila povlečení na postele.Je to lepší jak kupovat blbosti a vyhazovat peníze do koše.Kolegyně si zas pořídila kabelku a vybrala jsi dle svého vkusu. A co by jsi jim mela v plánu pořizovat máš nějaký nápad?I pro vás je to pohodlnější nebo se pletu?\nPřečetla jsem si to eště tři krát a nevěsta přišla o maminku tak tam aspoň bude mít bratra s tatínkem. Ona tam má právo mít rodinu a její bratr (tvůj manžel)snad vydělává tak co je ti do toho že svoji vlastni sestře dá pár korun darem to nechápu.Snad rodina a mezilidske vztahy jsou důležitější než pár korun.\nKdyž jde se na svatbu, je slušnost dát dar. Peníze jsou praktické, nemusíš nic vymýšlet, chodit po obchodech a doufat, že jsi se trefila do vkusu.\nJestli si myslíš, že novomanželé těmi svatebními dary nějak vydělají, tak jsi na omylu, pokud to nebude nějaká úplně totálně low-cost svatba, kde si nevěsta bude sama i péct cukroví a dort, tak peněžní dary pokryjí (v lepším případě) možná tak náklady na tu svatbu samotnou, Nás třeba svatba o 60 hostech (z toho 45 na hostině, zbytek večer) stála něco málo přes 100t (před 7 lety) a když pominu, že teda nějakou část z toho nám zafinancovali rodiče (což zde nebudu brát jako dar jako takový ), tak od těch ostatních svatebčanů jsme dostali nějakých 35 tisíc...takže jako wow, strááášně jsme na tý svatbě vydělali, v penězích jsme se topili!\nJednoduchá rada, nechceš dávat dar, tak tam nelez. Dát svatební dar je slušnost a v dnešní době je peněžní dar takový standard, rozhodně lepší třeba nějaké rádoby umělecké dílo, sada talířů nebo nový hrnce, pravděpodobně se netrefíš do vkusu a nebo to dotyční už stejně mají.\n@lukysa kdybys nebyla zadaná,prsa tak čtyřky a postavu modelky,dohodim tě švagrovi ... Stejné židovské smýšlení. Nedám ani zlámanou grešli,ale pupek si narvu k prasknutí ...že byli marnotratní a díky tomu mají insolvenci? Kdo v naší finančně negramotné zemi nemá?! Neteř z finančních darů zaplatila část nákladů za svatbu a že to nebyla malá svatba a přesto celkem levná. Dokonce levnější,než byla její matky před 24lety\n@lukysa Pokud tvůj muž jít na svatbu chce, i přispět darem, tak jako manželky je tvá povinnost stát po jeho boku (v dobrém i zlém). Svatba je jednodenní záležitost, to přežiješ. A pokud jsi bytostně proti dárku v podobě peněz, tak s manželem vymyslete něco jiného, co jim ale udělá opravdu radost, žádné lapače prachu. Dárek jako takový snad chápeš, že je povinnost dát, ať půjdete nebo ne, i když ti je líto těch peněz za něj, protože se evidentně nemáte rády (nebo z tvé strany určitě). Co třeba nějaký poukaz?\nZa měsíc jdeme na svatbu mé kamarádce, která pozvání na tu mou odřekla bez udání důvodů a týden před. Světě div se, jdu na její. Světe div se, řekla si o peníze. Světe div se, přeju ji to a s chutí jim je dáme jako dar. A to přesto že nám na svatbě nepřispěl nikdo, dostali jsme jen pár skleniček a nějaký blbosti.\nTy mě teď nebudeš mít ráda, ale:\n1. Měla jsem problém si příspěvek složit do souvislého vyjádření, abych to pochopila.\n2. To jak naloží s penězi je jejich věc, ne tvoje. Ty v tý insolvenci můžeš být za pár let taky tak, neodsuzuj jen kvůli tomu, že někdo je dlužník.\n3. Nikdo tě nenutí jít na tu svatbu, může jít přece tvůj muž sám. Ať chceš nebo ne ve vztahu k ní ji jen papírová příbuzná. Já celkem chápu že tam chce mít bráchu.\n4. Mluví z tebe chamtivost a závist.\n@orisek56 Nezapomnela. 👍\n@lukysa A co na to tvůj manžel? Je to jeho rodina, měl by se k tomu vyjádřit. Jinak chápu, že ti to je třeba nepříjemné, ale opravdu je běžné, že chtějí novomanželé peníze - co taky s pěti žehličkama.\n@ninive211 ono asi jak kde... Já třeba požadavky na dar nespecifikovala, někdo dal věcný dárek, někdo peníze. Ale i tak při svatbě pro cca 70 lidí jsme byli zhruba 60 tis plus a to jsem svatbu neměla rozhodně low cost.... Ale rozhodně to nebyl důvod svatby na tom vydělat 😀\nJinak tazatelku nechápu. Nebudu řešit kvalitu projevu, ta sama hovoří za vše. Ale buď chci a na svatbu a nebo nechci. A když je přání peníze, pořád je to jenom přání a i host si v tomto směru může dělat co chce. A jak už tu někdo psal, když se ti to nelíbí, tak tam nechoď.... @lukysa\nPtala ses na dar a ona ti rekla, ze by ocenila penize. Proste byla jenom uprimna. V USA se delaji wedding registry, kde si lide presne napisi, co by si prali. Jsou u toho fotky a kde to koupit. Tohle se v CR moc nevede, takze pak lide dostanou rucniky podle vkusu dalsiho cloveka, ozdobne sklenicky, ktere uz dneska nikdo nechce a stejne je nema kam dat. Myslim si, ze svagrova by se na tebe nezlobila, kdyby od tebe nedostala penize.\n@papousekpaja 1000 na osobu?ja uz ziju ze pod 2 tisice na osobu se nedava...ale nevim..nas stala osoba 1500 kdyz jsme delali svatbu..1000 mi prijde teda malo..a jeste rodine..to urcite bych dala vic.\n@lukysa já nerada dávám peníze. Nějak mi to přijde jako blbý dar - pokud nedaruji třeba deset tisíc. Jako dát někomu v obálce dva tisíce mi prostě přijde divné.\nKaždopádně i když si řekli o peníze, tak jim je nemusíte dát. Vždycky jde vymyslet něco jiného. Třeba poukaz do nějakého obchodu - tak je jasné, že peníze utratí tam. Poukaz do restaurace, nebo zaplacený romantický víkend atp.\n@marketka_m tak taky zalezi na tom, kde svatbu mas a asi i na menu. Ja se vdavala pred 5 lety. Hostinu i naslednou zabavu jsme meli u nas ve meste ve zdejsi restauraci na terase. Zadne extra menu jsem si nevymyslela, proste jsme s, ted uz, exmanzelem vybrali z menu to co nam nejvice chutna. Takze zadna tradicni svickova a nebo extra hostina o 5 chodech a skutecne nas to vyslo na 1000 na hlavu. Nekdo pil vic a drazsi - treba muj bracha, nekdo mene nebo vubec a levnejsi piti.\n2 roky zpatky, svatba na Slovensku, 54 lidi. Vse komplet (tj vc. obleceni, vyzdoby, jidla, piti atd) vyslo na 150k. Na darech jsme dostali 100k. Takze nas to stalo 50k.\nA ty jsi vdana?nebo jim tu svatbu zavidis?\nJa osobne nemam rada,takove ty citaty,naplnte nam kasicku a td.v dnesni dobe je to bezne,ze se davaji penize.ale toto mi prijde takove,,jsi zvana a nezapomen penize,,.pokud se budoucich manzelu zepta nekdo a reknou,ze vse maji,ze chteji penize,to mi prijde ok.spis mi neprijde ale ok,starost za co penize utrati..a myslim si,ze vy jim urcite takovy mega obnos nedate,aby jste jim mohli rikat,za co by to meli dat🙈nehlede na to,ze to alespon daji kam maji,nez aby to rozhazeli a zbyly jim dluhy.\nNepíšeš, proč by bez vás nešel táta, a ani názor tvého manžela. To mi přijde důležité vědět. Stejně tak nevíme nic o nevěstě krom toho, že je / byla marnotratná. Každopádně svatba bez maminky pár měsíců po její smrti, a ještě k tomu bez táty a bez bratra je hodně smutná. Nikomu, koho znám já, bych tohle nepřála. Jinak se taky musím přidat k ostatním - podle projevů nejsi ani ty dokonalá, promiň 🤭\nMísto na svatbu Třebíč a okolí 🙂 Máte tip na pěkné místo?3\nBratr mě asi nechce na svatbě - co dělat?13


Digitální mikroskop AM7115MZTW - Edge - INTRACO MICRO\n>Foto-Video>Digitální mikroskopy DINO-LITE>Digitální mikroskopy USB>Digitální mikroskop AM7115MZTW - Edge\nKód produktu: AM7115MZTW\nDigitální CMOS mikroskop s rozlišením 5 megapixel (2592 x 1944 pix) a zvětšením 10x~50x. Speciální funkce FLC. Lineární polarizátor. Dlouhá pracovní vzdálenost 20 mm až 318 mm. Osvětlení 8 LED bílými diodami. Měřící SW DinoCapture i v CZ lokalizaci s automatickou bezplatnou aktualizací.\nVaše cena:28 588 Kč\nUrčeno pro makro pozorování, poskytuje široké zorné pole a zároveň nabízí velkou hloubku ostrosti v rozsahu zvětšení 10x-50x.\nTato kamera může být vyhovujícím řešením pro širokou škálu náročných zobrazovacích úloh.\nDino-Lite AM7115MZTW nabízí vynikající kvalitu obrazu a reprodukci barev v robustním, kompaktním a přitažlivém krytu.\nTento model disponuje 2 typy zvětšení, při současném zachování stejné pracovní vzdálenosti, díky tomu je ideální pro makro aplikace s širším zorným polem a funkcí zoom, která pomáhá odhalit menší detaily.\nS mikroskopem jsou dodávány různé typy předních krytek, které tak činí Dino-Lite Edge dokonalou volbou pro jakékoli profesionální použití.\nPracovní vzdálenost: Dlouhá - 20 mm až 318 mm\nT Zone (Makro zoom/větší zvětšení)\nZorné pole (Y) (mm) Hloubka zorného pole (mm)\n10x 318.0 39.0 29.2 -\n20x 130.5 19.5 14.6 -\n30x 68.0 12.6 9.4 6.5\n40x 39.5 9.2 6.9 4.5\n50x 20.0 7.3 5.5 3.5\nW Zone (Standardní zoom/větší zorné pole)\nZvětšení Pracovní vzdálenost (mm) Zorné pole (X) (mm) Zorné pole (Y) (mm) Hloubka zorného pole (mm)\n50x 13.5 7.5 5.6 3.2\n40x 12.5 8.9 6.6 4.5\n30x 15.5 11.2 8.4 5.0\n20x 27.0 16.9 12.6 6.5\n10x 48.5 27.1 20.3


Výzva: Překvapuje mě frustrace a míra strachu u nás. Změní to vzdělání a zájem o dění kolem, říká Vladimir 518\nRasismus a xenofobie se dostaly do současné společnosti. Eskalovalo to kvůli uprchlické krizi, která nastartovala strach. Určití lidé ho začali zneužívat, říká Vladimir 518 ve Festivalové výzvě s Jindřichem Šídlem. Podívejte se...\n26.08.2018 15:00 – Podobné články – celý článek\nŠéf slovenského parlamentu chce omezit imunitu poslanců kvůli extremistům v lavicích\nHrozbou pro současnou Evropu je podle předsedy Ústavního soudu Pavla Rychetského národní a etnická sebezahleděnost a xenofobie. Rychetský to řekl v projevu u příležitosti 100. výročí Československa v rekonstruovaném sněmovním...\nROZHOVOR „Dnes jsme podstatně slabší a naše suverenita je značně okleštěná. Tehdy se mohlo vedení státu rozhodnout, zda vůbec máme mnichovskou dohodu přijmout. Dnes jsme na tom podstatně hůř. Podobné je ekonomické zmrzačení......\n26.10.2018 05:00 – Podobné články – celý článek\nZhruba každý čtvrtý Němec by si přál, nebo alespoň přímo neodmítá možnost, aby spolková republika měla vůdce, který by zemi vládl pevnou rukou, vyplývá to z průzkumu Lipské univerzity. Ten také potvrdil šíření xenofobie v...\nServer white-media.info se v Česku „proslavil“ publikováním informací ze soukromých e-mailů českých politiků (včetně zpráv z freemailu tehdejšího premiéra Bohuslava Sobotky v roce 2016), podporou xenofobie nebo sestavováním...\nO projevech rasismu, xenofobie a agrese na sociálních sítích pojednával mimo jiné poslední díl pořadu Newsroom ČT24. Se svým názorem zde vystoupil novinář Jiří X. Doležal či jeho kolegyně Ivana Svobodová a ředitelka In Iustitia...\nNa festivalu v Karlových Varech se v hlavní soutěži představuje i slovenský film Budiž světlo režiséra Marko Škopa. Vypráví o složitém vztahu otce a syna na slovenském maloměstě. V hlavních rolích se představil Milan Ondrík...\nKomentáž na facebookovém profilu k významnému připomenutí\nPorotce soutěže Muž roku, a letos jich bylo pětadevadesát, rozhodně nelze podezírat z rasismu či xenofobie. První místo sice získal kudrnatý blonďák Vojta Urban, ale do vítězné trojice se dostal i mulat Immanuel Adenubi, který...\nEkonomové upozorňují, že přes montovny česká cesta nevede. Potřebujeme se změnit v mistry technologií, začít používat roboty. Neděláme to však.\nSchismatu, tedy rozkolu v katolické církvi, se nebojím, vzkázal papež František svým kritikům z řad církevních konzervativců a tradicionalistů. Ostře se opřel také do projevů xenofobie a politického populismu, který přirovnal...\n12.09.2019 05:00 – Podobné články – celý článek\n13.02.2020 23:00 – Podobné články – celý článek\nDnes bylo ve Sněmovně opět parno. Projednával se mimo jiné bod informace vlády ke kauze Vrbětice. Ministr kultury Lubomír Zaorálek na plénu uvedl, že Rusové nedbají suverenity zemí ani váhy lidských životů. To podle něj patří k...\nSpojené státy udělaly sebemrskačské rozhodnutí, když oficiálně pozvaly Radu OSN pro lidská práva, aby vyšetřovala stav rasismu, diskriminace a xenofobie v USA. Octnou se tak v povolaných rukou, protože členy této rady jsou mimo jiné...


Volejbalisté porazili v přípravě Itálii 3:2 — Míčové sporty — ČT sport — Česká televize\nVolejbalisté porazili v přípravě Itálii 3:2\n18. 8. 2011 21:46, autor: dot\nMonza - Čeští volejbalisté porazili v prvním ze dvou přípravných utkání v Itálii domácí reprezentaci 3:2. Rozhodující tie-break vyhrál český tým 15:9. Hosté v základní sestavě Lukáš Ticháček, Jan Štokr, Petr Pláteník, Ondřej Hudeček, Jakub Veselý, Petr Konečný a s liberem Martinem Kryštofem vstoupili do zápasu soustředěně a zvládli dramatické a vyrovnané koncovky úvodních dvou setů.\nPo prostřídání Italové v dalších dvou setech soupeře přehráli. V tie-breaku se čeští volejbalisté vzchopili a drama v koncovce nepřipustili. "Spravili jsme si chuť po nezdaru na turnaji v Bulharsku. Chybí nám ale ještě větší kvalita hry a je určitě co zlepšovat," řekl asistent trenéra Milan Hadrava.\n"Vyhrát nad Itálií je však v každém případě cenné," dodal Hadrava. V rozhodujících fázích zápasu se český tým zlepšil zejména na bloku a dařil se mu i příjem podání.\nVolejbalisté odletěli prověřit kondici do Itálie, 17. 8. 2011\npřed 16 minutami Příbram odvrátila v Ostravě mečbol a otočila zápas


Jan Eichler 2. díl: Velkým problémem Francie je nezvládnuté přistěhovalectví. Narůstá vzájemná nenávist a do mnoha oblastí nejezdí policie. - Svobodné Universum\nPrávě se nacházíte: Home / Všechny příspěvky / Společnost / Jan Eichler 2. díl: Velkým problémem Francie je nezvládnuté přistěhovalectví. Narůstá vzájemná nenávist a do mnoha oblastí nejezdí policie.\nJan Eichler 2. díl: Velkým problémem Francie je nezvládnuté přistěhovalectví. Narůstá vzájemná nenávist a do mnoha oblastí nejezdí policie.\nUž minulý týden jsme se dívali s odstupem na fenomén takzvaných žlutých vest.\nDozvěděli jsme se, že to nebyli dělníci z okraje, ani nezaměstnaní lidé. Byly to především takzvané střední vrstvy, které dlouhodobě předtím žily docela slušně, ale pak se dostaly do situace, kdy nestačily s výplatou. Byli a jsou to ti, kteří na globalizaci stále více ztrácejí, namísto aby získávali. Macron je velmi inteligentní člověk, ale chybí mu zkušenosti a cit pro realitu. Nikdy neposlancoval, stal se rovnou velmi významným ministrem a poté prezidentem. Předtím byl v bankovních kruzích u Rothschildů. Je velmi odtržený od národa a života většiny lidí. Jednou z věcí, o kterých se moc nepíše, je, že Žluté vesty také poukazovaly na přistěhovalce. Říkaly zcela jasně: „My pracujeme, platíme daně, dodržujeme zákony a na všechno doplácíme. A pak je tady narůstající skupina těch, kteří nepracují, neplatí daně, nic nerespektují a mají všude výhody!“ Proto je ve Francii permanentní hrozbou narůstající napětí mezi komunitou přistěhovalců a Francouzi. O tom všem a mnohém dalším jsme před týdnem hovořili s docentem Janem Eichlerem z Ústavu mezinárodních vztahů a budeme tato témata rozvíjet i v této části rozhovoru.\nMartina: Když si představím, že Francie má 60 milionů obyvatel, tak 300 tisíc lidí není zas až takové množství, ale přesto mi to přišlo poměrně reprezentativní číslo. Ale překvapovalo mě, když jsem četla, že bývalý velvyslanec Petr Janyška řekl, že protestuje opravdu jenom velmi malá část obyvatel. Přijde vám to tak?\nJan Eichler: Nyní beze sporu ano. Nyní ano.\nMartina: A ze začátku?\nJan Eichler: Ze začátku to bylo hodně – a hodně to i zarazilo francouzskou společnost. Ale teď už jsou Žluté vesty do značné míry folklor, vzpomínky na minulost jak od Ericha von Dänikena.\nMartina: Myslíte, že je to čistě francouzský fenomén, nebo vidíte souvislost s různými vzpourami proti zavedeným liberálně demokratickým stranám, levicovým či pravicovým, i jinde v Evropě, nebo ve světě vůbec?\nJan Eichler: Protesty pak probíhaly i jinde, ale zajímavé je, že v některých zemích si začali také brát žluté vesty, takže Francie v tomto směru byla bezesporu inspirativní. Ale v reálném čase vidíme propad, pokles protestujících i jejich vlivu, takže myslím, že mezinárodní dopady a ohlasy Žlutých vest budou slábnout úměrně tomu, jak slábne jejich vliv v samotné Francii.\nMartina: Existuje podobnost se žlutými vestami a lidmi, kteří sice neměli žluté vesty, ale hlasovali pro brexit, volili Donalda Trumpa, nebo rozmetali tradiční polickou scénu v Itálii a zvolili ryze protestní strany? Vidíte ji?\nJan Eichler: Ano, toto propojení existuje. Je to propojení i z hlediska argumentačního. Donald Trump přece hovořil o malém běžném bílém Američanovi, nebál se to takto doslova říci, který je zapomenut, žije někde na venkově, pracuje a platí daně. Ale u něj to byla ještě součást tažení proti takzvaným elitám, především washingtonským. Velmi podobně to zaznívá i u Žlutých vest. Ty byly také jakoby mluvčími těch, kteří byli opomenuti, kteří prohrávali v procesu globalizace. A také těch, kteří byli proti pařížskému elitářství. V Čechách se hodně nadává na Pražáky, ale ve Francii se na Pařížany nadává ještě víc. A když byly v Paříži protesty, tak tam bylo moc málo Pařížanů, spousta lidí přijížděla autobusy, vlaky nebo automobily, takže někteří z nich možná i jeli trochu poškodit a pošpinit nenáviděnou Paříží a trochu si srovnat účty s neoblíbenými Pařížany.\nMartina: Na začátku jsem se dopustila paralely mezi 17. listopadem u nás, takzvanou Sametovou revolucí, a hnutím Žlutých vest, které začalo také 17. Listopadu, s tím rozdílem, že se do tohoto protestu vůbec nezapojily univerzity. Čím to? Revoluční studenty toto hnutí vůbec nezajímá?\nJan Eichler: Šlo to mimo ně a nepřipojovali se k tomu dohromady žádní studenti z univerzit ani vysokých škol. Tam nyní nejsou takové problémy ve školství, jako třeba v roce 1968, kdy šlo o protesty proti autoritářství, proti konformismu otců. A studenty zatím netrápí to, co trápí právě Žluté vesty.\nHnutí Žlutých vest je povstáním proti bohatým elitám, venkova a Nepařížanů. Těch, kteří ráno denně dojíždějí desítky kilometrů za prací a večer zase zpátky, musí platit spoustu daní, žít na dluh, aby nakonec zjistili, že jim nestačí výplata.\nMartina: Dává vám to logiku? Protože Žluté vesty ve svých požadavcích, zejména na začátku, dokud ještě vypadaly sevřeně, bojovaly i za budoucnost těchto dětí, svých studentů.\nJan Eichler: Ano, bojovali za budoucnost svých dětí, ale moc jich mezi sebe nezískali.\nMartina: Jak si to vykládáte? Francouzské studenty určitě znáte víc než já. A znáte i studenty u nás na Vysoké škole ekonomické a jinde. Jaký je rozdíl mezi revolučním duchem, nebo ochotou jít do ulic, u francouzského a pražského nebo českého studenta?\nJan Eichler: Na tuto otázku si netroufám dát vyčerpávající odpověď. České studenty už dnes znám mnohem lépe, než těch pár francouzských, které jsem znal kdysi. Ale čeští studenti nemají zájem o nějaké velké revoluce, o barikády, spíš mají zájem o to, aby dostali co nejkvalitnější vzdělání, možnost cestovat do zahraničí a studovat. Aby se mohli dostat do programů Erasmus a pokud možno jít i zkusit pracovat na Západ, aby se naučili co nejvíce a pochytili maximum nových a moderních poznatků. Takže české studenty by taky asi těžko něco dostalo na barikádu.\nVím, že třeba pražští studenti na VŠE, ale to už je tak 5, 6 let, tenkrát protestovali proti jednomu arogantnímu děkanovi. Ale nakonec si jeho odchod nevynutili, nevyprotestovali nic. Takže se jejich protesty omezují spíš na to, že si z někoho dělají legraci, a ani ne napřímo, jako spíš potom mezi sebou.\nMartina: Takže byste souhlasil s tvrzením bývalého velvyslance Janyšky, který řekl, že by hnutí Žlutých vest a to, co se děje ve Francii, nazval selským povstáním?\nJan Eichler: Je to povstání venkova, povstání Nepařížanů. Ve Francii se to někdy také takto hodnotilo, srovnávali to s Velkou francouzskou revolucí, kdy byl francouzský venkov opravdu hodně zemědělský, selský. Ale dnes už tolik selský není. Dnes to je hodně průmyslová země. A ještě silnější je tam třetí sektor, takže je to původně spíš povstání těch, kteří museli denně dojíždět za prací desítky kilometrů ráno, desítky kilometrů večer a museli platit spoustu daní, žít na dluh – a nakonec zjistili, že ať dělají, co dělají, tak jim nestačí výplata. A bylo to povstání antipařížské, to ano. Povstání proti bohatým elitám.\nVelkým problémem Francie je nezvládnuté přistěhovalectví. Narůstá vzájemná nenávist. Do mnoha oblastí vůbec nejezdí policisté, třeba severní předměstí Paříže, Saint-Denis, protože na tam na ně útočili a několik policistů bylo smrtelně zraněno.\nMartina: Problémy, které formulovaly Žluté vesty, dovolím si vydedukovat, jsou jen špičkou ledovce. Jaké jsou tedy v současné době skutečné problémy Francie?\nJan Eichler: Problémů je víc. Prvním je nezvládnuté přistěhovalectví, rozdíl mezi oblastmi, kde žijí Francouzi a kde žijí přistěhovalci. Narůstá tam vzájemná nenávist, napětí, spousta konfliktů. Je tam hodně takových oblastí, do kterých policajti nejezdí, třeba severní předměstí Paříže, Saint-Denis a podobně. Dříve tam policajti jezdili i v noci, pak tam v noci přestali jezdit a dneska už existují oblasti, kam nejezdí ani přes den, protože na ně ze zálohy a zákeřně útočili. Několik policajtů tam bylo smrtelně zraněno. To je velký problém.\nVelký problém je také v tom, že Francie skutečně žije na dluh. To bude muset nějak vyřešit, ale komu se to podaří, je ve hvězdách. Poslední, komu se to jakž takž dařilo, byl generál Charles de Gaulle, částečně ještě z toho žil jeho nástupce Pompidou, ale pak se to přestalo dařit. Život na dluh je splašený kůň, který běží, a nedokážou ho zastavit.\nMartina: Myslíte si, že jsou tyto problémy vůbec řešitelné? Vyjmenoval jste za všechny dva – nezvládnutá, nezvládnutelná migrace, imigrace a život na dluh. Dá se s tím v tuto chvíli něco dělat? Asi bude muset, ale jak a kdy?\nJan Eichler: To kdybych věděl. Obzvlášť život na dluh je pro kapitalismus typický. Ale já nejsem makroekonom, takže si k tomu netroufám nic říci. Mám vypozorované, že na dluh žije většina rodin, že si nenašetří na barák ani na byt, ale koupí si ho na dluh. Ono je to ostatně podobné už i tady. A podobně automobil a kolikrát i vysokou školu, takže tam máte u 25, 30letých lidí problém, že mají dva nebo tři dluhy. Mají dluh na studium. Pak si na dluh pořídí dům nebo byt a auto. A jsou tady najednou tři veliké dluhy, a to i ovlivňuje mentalitu a psychiku těchto lidí, kteří jsou ještě stále mladí, ale pořád zadlužení, nemohou si dovolit říkat, co se jim líbí nebo nelíbí, nemohou si dovolit dát v práci najevo nějakou nespokojenost. I toto ovlivňuje mentalitu lidí.\nMartina: Myslíte, že vláda ve Francii vůbec dokáže třeba tyto dva zásadní problémy takto pojmenovat?\nJan Eichler: Ale to ano, to oni je pojmenovávají. Takto je dokáže pojmenovat i premiér Édouard Philippe, pouze je otázkou, jak to chce vyřešit. Philippe je přece jenom klasičtější politik ve srovnání s Emmanuelem Macronem. Édouard Philippe má za sebou aspoň funkci starosty ve velkém městě nad 30 tisíc obyvatel v Le Havre a ví, co je každodenní politika. Má za sebou i nějaké zkušenosti z businessu, je to makroekonom, a i on to má velice, velice těžké.\nVe Francii nevědí, kolik tam mají přistěhovalců a no-go zóny se rozšiřují. Kdo se narodil ve Francii, je pokládán za Francouze. Podle odhadů je to 10 procent obyvatel, kteří neuznávají normy státu, do kterého se narodili, a nesou si s sebou normy státu, ze kterého přišli.\nMartina: Pane Eichlere, říkáte: „Jsou schopni to nazřít, jsou schopni to ve francouzské vládě pojmenovat.“ Ale přesto všechno mám dojem, ze zpráv a tak dále, že třeba problémy imigrace a no-go zóny, které jste zmínil, stále spíše marginalizují.\nJan Eichler: Za prvé se marginalizují, jsou na okrajích, je to svět sám pro sebe. Ale geograficky se rozšiřují a tady je jeden velký problém, že ani nevědí, kolik přistěhovalců tam je. Oni si to zakázali rozdělovat na Francouze a Nefrancouze. Jestliže rodiče přišli z Alžírska nebo z Maroka, ale on se narodil v Paříži nebo v Lille nebo v Grenoblu, tak už je Francouz. Už ho neevidují jako Araba, Alžířana, Maročana nebo Tunisana, takže už ani nevědí, kolik jich tam mají. Ale odhaduje se, že to je minimálně 7 milionů, takže více než 10 procent. Ale to je 10 procent lidí, kteří neuznávají normy státu, do kterého se narodili, a nesou si sebou normy státu, ze kterého přišli. A to je také jeden z velkých problémů. Proto potom i ty střety.\nMartina: Myslíte, když jste to takto pojmenoval, že nejsou ani ochotni se na tento problém podívat tak, jak skutečně vypadá a jaký je? Je v takovém případě vůbec nějaká šance to řešit? Nebudou spíše narůstat nepokoje u ostatních lidí, kteří vidí, že v no-go zónách bydlí sice Francouzi, ale… vlastně se to také bojím pojmenovat.\nJan Eichler: Chybí tam jednak ochota, jak jste říkala – a odvaha to takhle říct. Protože když to někdo začne říkat takto na rovinu, tak ho začnou připodobňovat k Marine Le Penové a ke xenofobním lidem, kteří nemají rádi cizince. Znám jednu Francouzku, která tady je už asi 15 let, a ta měla odvahu jít z Paříže do Prahy podnikat pro svou rodinnou firmu. A ta už mi asi dvakrát řekla: „Jan, vy chodíte do českých televizí a rozhlasů a říkáte si tam, to co chcete, a máte pravdu. Ale ve Francii byste to řekl jednou jedenkrát – a víckrát by vás tam nepozvali. A skončil byste i na univerzitě.“ Ona má univerzitní vzdělání. To je odpověď na vaši otázku, jestli nebo proč nejsou ochotni. Nejsou ochotni. A je tam i trochu nedostatek odvahy i strach takto o tom mluvit.\nByl tam třeba případ v Calais, kde byl utečenecký tábor migrantů, kteří se tam shromáždili, aby pak utíkali do Británie, o kterém se říkalo, že to byla džungle, hotová lidská džungle. Město Calais bylo do té doby velice prosperující, klidné, čisté a vyhledávané pobřežní město. Pak tam byly nějaké protesty a přijel jeden z bývalých generálů, který byl velitelem vojsk pluku Cizinecké legie, mnohokrát nasazený v zahraničí, a řekl několik ostrých výrazů, nikoliv neslušných, nejsme v ČR. A byl odsouzen k tomu, že mu zakázali nosit uniformu na veřejnosti. A na druhé straně tam procházejí takové věci, že přijdou tito mladí, jakože už Francouzi, do restaurace, objednají si sendvič a etnická Francouzka, servírka, se jich zeptá: „Dáš si sendvič se sýrem, anebo se šunkou?“ A oni ji zfackovali, jak jim vůbec může nabízet sendvič se šunkou, když je ramadán. Ale ona neví, že je ramadán. A toto projde. Takovéto násilné útoky i na ženy normálně projdou. Takže těmto prochází mnohem víc, nežli Francouzům. To je také velký, významný problém.\nMartina: Jestliže mám v zemi blíže neurčitelný počet imigrantů a oblasti, ve kterých neplatí ani francouzská ústava, ani zákony, kde platí úplně jiný zákon, který nemá nic společného s tou zemí, a já v reakci na to, jakožto prezident nebo vláda, začnu prosazovat omezení legálně držených zbraní, tak se asi nemohu divit, že po čase možná budou oranžové nebo jiné vesty. Umíte si představit, že se to uklidní, vyřeší? Jestliže tam platí to, co jste před chvílí pojmenoval.\nJan Eichler: Strašně bych Francouzům přál, aby se to uklidnilo.\nFrancouzi stále více ustupují přistěhovalcům. Narůstá konfliktní potenciál a francouzská politická klasa přestává mít odvahu nazývat věci pravými jmény.\nMartina: To bychom si přáli, a určitě by si to přál i Macron. Ale teď se pojďme bavit o realitě, protože domýšlení věcí do konce je asi ctností každého politika.\nJan Eichler: Francouzi stále víc a víc ustupují. Ustupují přistěhovalcům. Já to nechci moc rozebírat, abych zas nebyl označen třeba za stoupence Marine Le Penové, kterým rozhodně nejsem. Ale pozor, za Le Penem, jejím tátou, i za ní, je ve Francii spousta vysokoškolsky vzdělaných lidí. To nejsou žádní desperáti z okraje, je tam za nimi spousta vojáků z povolání, mnoho policistů a vysoce postavených manažerů. Takže toto hnutí, nebo tyto myšlenky nespokojenosti, silně rezonují i mezi vysokoškolsky vzdělanými Francouzi. A problém je skutečně v tom, že co platí pro jedny, neplatí pro druhé. Narůstá tam konfliktní potenciál a francouzská politická klasa přestává mít odvahu nazývat věci pravými jmény. To je problém.\nMartina: Myslíte, že v tuto chvíli se dá také souhlasit s výrokem bývalého velvyslance Janyšky, který řekl: „Trochu to připomíná rok před francouzskou revolucí. Tehdy Ludvík XVI. ve snaze vyjít vstříc a vyslechnout, v čem jsou problémy, tak po Francii nechal organizovat sešity stížností. Nevím proč, ale teď se to jmenovalo úplně stejně.“\nJan Eichler: V té době jsem nežil, také to znám, podobně jako pan velvyslanec, jenom z dějin, z dějepisu. Některé prvky jsou srovnatelné. S revolučními léty to srovnávala spousta francouzských historiků a novinářů, proto porovnávali Emanuela Macrona s Marií Antoinettou. Ale měli hrozně velké výhrady také na adresu jeho manželky – a někteří ji srovnávali s Pompadourkou a tak podobně. Vždycky to svádí k historickým analogiím, něco je hodně podobné, ale nikdy úplně totožné.\nMartina: Pane Eichlere, jste milovníkem Francie. Je pořád hodná k pomilování, nebo už je to trochu zhrzená láska?\nJan Eichler: Stále je to krásná šestiúhelníková země, země, která má tři moře, troje velehory, spoustu splavných řek, krásnou přírodu, Alpy, Středozemní moře, skvělou kuchyni a vína, spoustu historických památek, hradů a zámků. Dala světu spoustu filozofů a velkých myšlenek, její architektura je nádherná, ať už jsou to hrady, zámky, města, nebo i středověké vesnice, což je jev, který Čecha překvapí. My nemáme tak zachovalé středověké, kamenné vesnice, jako jsou třeba v Dordogne a vůbec na jihu a jihozápadě Francie. To my tady prostě nemáme.\nMartina: A cítíte se tam bezpečně?\nJan Eichler: Tak to je jiná věc. V pařížském metru člověk musí být hodně opatrný. Ale mě už zrovna nedávno okradli i v pražské tramvaji číslo 22.\nMartina: Ta je turistická, víte, tam si musíte dávat pozor. Jak jede kolem Hradu, tak je…\nJan Eichler: …Protože jsem měl na jedné noze ještě ortézu. Stál jsem na jedné noze, jednou rukou jsem se držel, druhou držel francouzské hole a byl jsem jejich. Ale zpátky k Francii. Na předměstích se také člověk necítí dobře. Mám osobní zkušenost ještě z roku 2005, kdy v Saint-Denis , v přistěhovaleckých čtvrtích, zapalovali auťáky. V takovýchto čtvrtích se necítím dobře a opravdu jimi jenom projíždím. Tam mě jednou i vyhnali zpátky do metra, a to jsem ještě mohl mluvit o štěstí, že mi řekli, ať se sbalím, jdu rychle do metra, jedu do centra. A tam ať neotravuji. Ale na francouzském venkově se člověk cítí dobře, zvláště na městysech a vesnicích.\nMarseille, Nice, Lion, Bretaň, Alsasko, Normandie už nejsou tím, čím bývaly. Jsou tam imigranti, kteří nedodržují žádné normy.\nMartina: Co Marseille, Lion, Nice?\nJan Eichler: Marseille, Nice, Lion, tam už je to horší. Ale i Alsasko, i krásné čisté Alsasko, kde se snoubí evropské bohatství – francouzské bohatství, německá pořádkumilovnost a upravenost s francouzským espritem. Tam byla vždy radost přijet – a už i tam je velký problém. Nechci, abych vyzněl jako rasista, jako xenofob, ale i tam je hodně přistěhovalců, kteří nedodržují žádné normy, a už to není to čisté, bezpečné Alsasko, jaké bývalo ještě před 25 lety. Ale počínaje 90. lety tam byl už velký nápor přistěhovalců stejně jako do Bretaně.\nKdysi to byla velice homogenní, sourodá oblast, úchvatná krajina, navíc tam není moc průmyslu, a tak je tam hodně čistý vzduch. Když tam přijedete, tak vás úplně udeří krásná luminozita, krásné barvy a viditelnost, dohlednost. No jo, ale už i tam se zalíbilo přistěhovalcům. A ani Normandie není tou Normandií, kterou byla jako historická Normandie se spoustou románských, renesančních památek, je tam gotika, krásné hrady, krásné zámky.\nMartina: Před chvílí jste vzpomínal, že „ještě před 25 lety to tam bylo jiné.“ Kdy se to změnilo?\nJan Eichler: Začátek přistěhovalství byl už za mnou tolik vychvalovaného generála de Gaulla. Ale to byl důsledek druhé světové války a alžírské války, kde padlo hodně Francouzů, kteří najednou neměli dostatek lidí na dělnické profese u linek v automobilkách, ve stavebnictví a ve sféře služeb. Tak je tam de Gaulle pozval, ale s tou představou, že tam budou několik let, každý si našetří pár desítek tisíc franků, vrátí se domů a doma z toho bude žít a rozjede business tak, jak to kdysi dělávali Jugoslávci. Jenomže tohle nejsou Jugoslávci, aby se vrátili domů a postavili si tam penziony – a pak tam lákali Západoevropany.\nV tomto případě se to nepovedlo jako u Chorvatů, bylo to jiné. Oni přestali jezdit domů, a naopak pozvali bratra, bratrance, švagra a přestali se vracet. A dnes je to už skutečně nezvladatelné. Byla tam také, kolem roku 1995, rozpolcenost společnosti, když se jich tam spousta sešla, ale neměli legalizovaný pobyt. Oficiální Francie říkala: „Ne, pokud nemají legalizovaný pobyt, tak do letadla a zpátky domů.“ Ale levicové organizace chodily po Paříži a skandovaly: „Dejme jim všem doklady, všem to zlegalizujme“. Nyní tady mají výsledek.\nMartina: Oni si takto vozili voliče, že ano?\nJan Eichler: Svým způsobem. Ale oni je zas tolik nevolí. Přistěhovalci tolik k volbám nechodí. Je také divné, že na předměstích, nejvíc na severu, hodně bodovala Le Penová. Tam byste to nečekal, když jsou tam samí přistěhovalci. Ale oni prostě nechodí k volbám. A jí dávají hlas i mnozí přistěhovalci z první a druhé generace, kteří se s Francií sžili. To byla hlavně první generace těch, kteří této zemi byli vděčni, že jim dala novou příležitost, druhou šanci, a že mohli mít lepší život. Ale jejich vnuci už na tento argument neslyší.\nSami Francouzi vnímají a uvědomují si, že úspěšných imigrantů je tam málo\nMartina: Dnes se Francie uvádí jako učebnicový příklad nepovedené integrace a nezvládnuté migrace. Vnímáte to také tak?\nJan Eichler: Ano, také to tak vnímám. Sami Francouzi vnímají a uvědomují si, že těch úspěšných je tam málo. Oni se snažili využívat těch úspěšných, aby chodili do okrajových čtvrtí, to bylo hlavně v tom roce 2005, už to bude za chvilku 15 let, jak rychle to utíká. Byl Zinédine Zidane, to byl Yannick Noah a další, kteří pro Francii získali tituly mistra světa a olympijských vítězů. Bylo jich spousta. Ale i zpěváků. A ani toto se nepodařilo. Vzali je na pár akcí, ale nezabralo to. I Zidane jim říkal: „Vždyť já jsem vyrůstal v Marseille, v městě organizovaného zločinu, každodenní džungle.“ A dneska je z něj miliardář. Ale na to tito mladí moc neslyší.\nMartina: A jak v této souvislosti, celkově ve vztahu k Francii a k Evropě, vnímáte plány Francie a Německa na stále těsnější spojenectví, zvláště když toto spojenectví prezentuje Angela Merkelová odcházející z politiky, a Emmanuel Macron, rekordně neoblíbený prezident.\nJan Eichler: Tuto tradici spolupráce mezi prezidentem a kancléřem založil Charles de Gaulle, to bylo velké usmíření s velkou postavou v německých poválečných dějin, Konradem Adenauerem, a od té doby se na to navazuje. Bylo to usmíření, „co jsme si, to jsme si, dívejme se do budoucnosti“ – a tento francouzsko-německý motor funguje stále dobře. Je zajímavé, jak se to prolínalo. Kolikrát bychom čekali, že levicový prezident si bude rozumět s takzvaně levicovým kancléřem a pravicový s pravicovým. A ono to tak nebylo. Třeba François Mitterrand měl výborné vztahy s Helmutem Kohlem, přestože to byl pravičák. A Giscard d´Este měl velice korektní vztahy s Helmutem Schmidtem, pravičák s levičákem. A takto se to tam různě prolínalo.\nAngela Merkelová neměla vůbec špatné vztahy s Hollandem – socialista a jakože pravičák. Takže tam už je to tak zavedeno, že se na to dívají z nadhledu. Ne jestli já jsem levice a ty pravice, to u těchto kancléřů a prezidentů hraje spíše okrajovou roli. Ale jde o to, jak si tento pár, jak tomu říkají, může pomoci, a jak může pomoci celé Evropě. Německo je ekonomicky a obchodně silnější, ale Francie má zase politickou váhu a esprit. Zatím to funguje a nepředhazují si, kdo na koho doplácí, nebo kdo se víc veze.\nEvropě asi bude muset někdo udávat nějaký směr, aby to nebyla jenom Evropa businessmanů, kteří se zmocní politických stran, hnutí a vládních funkcí\nMartina: Přesto si nejsem jistá, jestli jste mi odpověděl na otázku „Co vy říkáte na tento pakt, na to, že v rámci EU začíná vznikat osa?“ O tomto jsme měli v sobě zakódováno, že by asi možná nemělo existovat.\nJan Eichler: To je více rychlostní Evropa, je to určitá osa. Ale někdo Evropě nějaký směr asi bude muset udávat, aby to nebyla jenom Evropa businessmanů, kteří se zmocní politických stran, hnutí a vládních funkcí.\nMartina: A vy jste v souladu s tím, že by směr Evropě udávala Francie a Německo?\nJan Eichler: Mně to nevadí. Mělo by to bezesporu některé pozitivní výsledky, jsou tam některé okrajové věci, které jsou kritizovatelné. A říkám si: „co jiného místo tohoto páru?“\nMartina: Přemýšlím, jestli země, která má tolik potíží, když se dnes bavíme o Francii, by měla diktovat a plísnit ostatní země. Narážím na nešikovný výrok, který zazněl, že „Češi opět promarnili svoji šanci mlčet“. Může vláda, která není schopná ani říct: „Máme problém, pojďme ho nějak vyřešit“, řešit evropské problémy.\nJan Eichler: To je pořád mezi námi dvěma principiální debata. Kdo tedy místo nich? Máme tady země, kde mají soudně stíhané premiéry, země, kde se vlády zmocnili businessmani. Budeme chtít tedy Evropu businessmanů?\nMartina: Pane Eichlere, přes to všechno se pořád nabízí otázka, jestli je dobré, aby Evropu šéfovala, nebo vedla země, která má sama se sebou tolik vlastních problémů, které neumí ani pojmenovat. To za prvé. A druhé je hlavně nechce pojmenovat, tím pádem je nemůže řešit. A tato země pak vzkazuje Čechům, že Češi opět promarnili svou šanci mlčet. Nevím proč, ale mně to nedělá dobře.\nJan Eichler: Autorem tohoto výroku je někdejší prezident Jacques René Chirac. Bylo to ve vyhrocené době, kdy se připravovala válka v Iráku.\nMartina: Ano, ale Macron ho pak znovu citoval. Nemusel ho připomínat.\nJan Eichler: Nemusel ho připomínat, ano. Ze strany Macrona to už byla veliká arogance a povýšenectví. Navíc od člověka, který toho zatím nemá moc za sebou. Teď má za sebou teprve dva roky prezidentování. Co to je? Předtím v politice nedělal skoro nic. Dobře, ale Francie zase umí říct, jak by asi mohla vypadat společná zahraniční a bezpečnostní politika. To přece Francie umí.\nVzpomeňme Irák, kdy Francie nakonec byla proti invazi do Iráku. Chirac za to byl nenáviděn a kritizován. Tehdy se Lucemburčané, Belgičané a západní Němci, Gerhard Schröder dali na Chiracovu stranu – a tehdejší ministr obrany USA jim řekl, že to je „banda čtyř“. Takže tenkrát se Francie zachovala velice dobře.\nMartina: Když odhlédnu od zahraniční politiky, tak se mi vybaví dvě věci. Jednak projekt decentralizace, který chce teď Macron prosadit, to znamená., že chce dát větší moc starostům, chce centrální vládu z Paříže přesunout na jednotlivé regiony. A já se vás ptám: není toto odpověď i v rámci Evropy? A druhá věc, která mě napadla, že před časem tady byl ekonom Pavel Kohout, který řekl, že některé země v rámci USA mají větší pravomoci, než země v rámci EU.\nJan Eichler: To je právě otázka, jestli chceme supernadnárodní Evropu, nebo Evropu vlastí, Evropu národů tak, jak to formuloval Charles de Gaulle. On horoval za Evropu národů, Evropu vlastí. A decentralizace ve Francii, to není úplně Emmanuelova myšlenka. S ní přišel François Mitterrand a do značné míry na myšlence decentralizace a odpařížštění vyhrál volby v roce 1981. Ale naplnil to, to je běh na hrozně dlouhou trať. Podařilo se mu oslabit vliv prefektů, funkcí, které si hýčkal generál de Gaulle, a tímto trochu narušil systém 5. republiky. Emmanuel Macron na to chce navazovat, přebírá silnou funkci prezidenta, jak mu ji vymezili lidé kolem generála de Gaulla. Ale je otázkou, do jaké míry myslí vážně rozšíření pravomocí starostů a případně regionálních zastupitelstev. To je otázka. A také jak mu to půjde.\nMartina: Pane Eichlere, poslední očekávatelná otázka: Jak vidíte budoucnost Francie? Ne, jakou byste si přál, ale jak ji na základě indicií a jednotlivých kroků můžete predikovat.\nJan Eichler: Mám obavy, jak bude zvládat narůstající napětí mezi etnickými Francouzi a přistěhovalci. Jak to půjde dál, do jaké míry to bude násilné, jak se podaří, nebo nepodaří jejich začlenění a zapojení do francouzské společnosti. Ale věřím na její esprit, na spoustu lidí, kteří dokáží něco nového vymyslet. Francouzi vždy dokázali vymýšlet, třeba i nové, zajímavé softwary a algoritmy. Oni vlastně přišli s internetem. Minitel byl předstupněm před internetem. Takže na druhou stranu věřím i na tyto jejich schopnosti. Mají velmi dobrý, vyspělý elektrotechnický, automobilový, letecký, kosmický i obranný průmysl. Takže v tomto směru jim pořád věřím.\nMartina: Pane Eichlere, už to nebyly zpěvy sladké Francie, ale moc vám děkuji za to, že jste si s námi přišel povídat o Francii včerejška, i o té dnešní. Díky moc.\nJan Eichler: Já děkuji za pozvání, nashledanou.\nVždy mi u těchto úvah o současném bídném stavu Evropy, s dluhy, masovou migrací kulturně významně odlišných lidí, s problémy „integrací“ a dnes už i „hyperkorektní cenzurou“ a podporou sociálního inženýrství při výchově dětí napadá, zda to vše je pouze jakási nešťastná náhoda, nebo zda to je něčí záměr? Osobně dnes už naplno podporuji druhou možnost, a to mi v těchto rozhovorech chybí, úvahy k tomu čí by tomohl být záměr a proč – oslabení ekonomické (ve prospěch koho), jakýsi nový „marxismus“ známý například tvrzením „všem podle jejich potřeb“, co je cílem těch lidí v pozadí, ke kterým má Macron zjevně blízko.\nTen Eichler je ale pokrytec a vyhybač odpovědí. Evropské státy by měly vládnout navzájem, žádné řízení od dvou států, jsme přeci unie. Nebo by si snad někdo pozval dva nejhorší řemeslníky v okolí k rekonstrukci domu? Selský rozum chybí za to mnoho espritu je u Eichlera přítomno. Kdo se prošel hlavními městy západních států musí se těšit zpátky a říkat si, hurá na východ.\nVe Francii je už dnes 14% muslimů, takže 10% z nich uznává právo šaría, to odpovídá.\nPan Eichler odpovídá příliš diplomaticky, nepřipouští hloubku problému a věří že se situace nějak vyřeší, vše dobře dopadne. Ale myslím, že v historii to takto často neproběhlo.\nA souhlasím s panem Zdeňkem J., s jeho názorem na M. Le Pen. Je to jako u nás s p. Okamurou a SPD – dát nálepku a vytěsnit z veřejnoprávních (státních) médií.\nNa rozhovoru je zajímavé, jak se p. Eichler hrozně staví proti M. Le Penové. Je to totiž zajímavý úkaz, kdy se někteří lidé tak hrozně bojí nálepkování, že i kdyby LePenová říkala černé barvě černá, tak to tito lidé buď neřeknou a nebo to uvedou hroznou litanií, že oni s LePenovou nic nemají, ale že by černá mohla být černá.\nTo je podle mě hlavní problém jak v politice, tak na vysokých školách. Chybí odvaha, osobní statečnost nazývat věci pravými jmény a převažuje konformita s multikulti ideologií až do úplného zničení.\n„Francouzi vždy dokázali vymýšlet, třeba i nové, zajímavé softwary a algoritmy. “\nA to je právě ten malér. Zatímco dosavadní říše vznikaly buď vojenskými výboji nebo sňatky panovnických rodů nebo kombinací obého, Francouzi si zkonstruovali říši od úřednického stolu. To nemůže dlouho fungovat.\nJan Eichler 1. díl: Vzrůstá napětí mezi Francouzi a komunitou přistěhovalců s jejich dětmi, kteří hodně dostávají, ale už ne tolik dávají\nJan Schneider 3. díl: Zpravodajské služby, ale i policie, občas hrají s médii nepěknou hru\nPrezident Eisenhower, který byl nejdříve generálem, a potom prezidentem, když končil ve funkci, tak důrazně varoval: „Dejte si pozor na vojensko-průmyslový komplex. Protože může generovat nebezpečí, nebo spíše pocit nebezpečí,…\n30.6.2020 - Délka: 35:47 (Textový přepis)\nV předchozí části rozhovoru jsme si povídali s cestovatelem Pavlem Radostou o krásách naší země, kde najdete malé kousky mnoha další zemí. Vyprávěl například o České Kanadě, což je nádherný kousek…\n28.6.2020 - Délka: 29:20 (Textový přepis)\n13 937 Kč Děkujeme Vám!\nKarolína Stonjeková: Dva příklady selhání médií: migrační krize a smrt George Floyda\nV roce 2015 jsme během migrační krize naplno zažili jev, který bychom mohli označit jako selhání…\nProč? Martiny Kociánové: Kůrovec – čeká nás léčebná kůra?\nDušan Neumann: Podivná nemoc amerických médií\nDlouholetý redaktor názorové stránky New York Times, James Bennet, rezignoval jen několik dní poté, co…


D20 v kostce - Pravidla - K: [Překlad] Strádovo prokletí\n23.2.2019 12:19 - ShadoWWW\nKdyž TSR expandovalo do Velké Británie, zvolilo si jako distributora britský Games Workshop. Dospělo to až tak daleko, že na počátku 80. let uvažovali o koupi GW. Z toho ale nakonec sešlo a TSR v UK založila svou vlastní pobočku, která distribuovala D&D ve Velké Británii a měla i vlastní produkci.\nJako první měla za úkol vytvořit vlastní bestiář, a tak vzniklo Fiend Folio. Následně se dali i do produkce vlastních dobrodružství. Série z britské pobočky byla označena jako UK, konkrétně vyšly moduly UK1-UK7. Tyto moduly se lišily od americké produkce. Zatímco dobrodružství z amerického TSR se vyznačovali různorodostí prostředí a samotná zápletka i tajemství bylo ukryto v onom prostředí, v UK dobrodružstvích se hráči setkávali s propracovanými cizími postavami a záporáky, politickými zápletkami apod. Zkrátka dobrodružství tkvěla ve vztazích, ne v prostředí. A většina dobrodružství z této produkce se dala projít bez jediného bojového střetnutí. Tato dobrodružství se taky (pochopitelně) často odkazovala na nestvůry z Fiend Folia.\nNa konci 80. let ale americké TSR usoudilo, že celý kreativní tým bude jen v Ženevském Jezeře ve státě Wisconsin, ústředí TSR (a dnes ústředí WotC). UK pobočku zrušili. Nicméně si všimli odlišnosti UK produkce a chtěli, aby v USA taky vznikala podobná produkce, mimo té klasické. Díky tomu vznikaly moduly jako I6: Ravenloft nebo série Dragonlance či Dark Sun, které očividně vybočují z klasické DnD produkce a staví na podobných principech jako kdysi UK série.\n24.2.2019 23:11 - LokiB\nTak třeba zrovna dobrodružství v Saltmarshi byla z UK a byla označena jako U1 - U3 (nikoli UK1). byla to vůbec první dobrodružství z UK, rok 1981\n5.4.2019 20:19 - ShadoWWW\nJeště jednou díky za ten překlad. Teď o Víkendu budu vést první část tohoto dobrodružství a překlad se báječně hodí.\nJen jsem zatím objevil drobnou překladatelskou chybku v Předmluvě. "So-many-Hit-Dice-with-such-and-such-an-Armor-Class" by se přeložilo dle 5E "tolik-Kostek-životů-s-takovým-a-takovým-Obranným-číslem" (včetně těch velkých písmen), nebo dle starého překladatelského klíče platného v dobách DrD, který by mohl navozovat atmosféru pionýrských herních časů, by to bylo "taková-životaschopnost-s-takovým-a-takovým-Obranným-číslem". (Osobně bych se ale asi přimlouval spíš pro to první.)\n6.4.2019 11:06 - exi\nDíky, opravím. Kdybys při hraní na něco narazil, klidně napiš sem nebo do SZ, debugujem průběžně :) I když jsem tu předmluvu četl asi 50x, tak tohle jsem nekontroloval, asi protože už v tom originálu je to psaný tak, že je to vlastně jedno. No každopádně dál už by to mělo být v pohodě, co se terminologie týká :)\nČAS neregistrovaní : 0.10350799560547 sec;\nKrotitelé draků\t(50)\nVedení hry (podle Jersona)\t(150)\nČAS 0.31874990463257 secREMOTE_IP: 52.204.98.217


FOTO: Dresy fotbalistů pod Ještědem oblékly krásky - Boleslavský deník\nFOTO: Dresy fotbalistů pod Ještědem oblékly krásky\nLiberec, Mladá Boleslav/ Fotbalový klub Mladá Boleslav pořádal před začátkem první ligy golfový turnaj pro všechny týmy z první ligy, novináře a osobnosti\nKrásky z Boleslavi na golfu pod Ještědem. Foto: Deník/Pavel Svačina\nDo kurdy! Tato zajímavá nadávka (slušná náhražka poněkud drsnějšího slova) fotbalisty FK Mladá Boleslav Lukáše Opiely létala několikrát ve žhavém úterním dni na vyhlášeném golfovém hřišti nedaleko Liberce ve vísce Fojtka. Ale popořadě. V obrovském, krásném a členitém golfovém areálu Ypsilon se totiž konal vůbec první golfový turnaj Gambrinus liga Open. Ten pořádal FK Mladá Boleslav.\nPrávě proto také v celém areálu vlály vlajky v barvách loga klubu a na každém rohu číhaly krásné mladé hostesky s novými fotbalovými dresy.\nNa golfovém hřišti se utkaly týmy (flighty) složené z prvoligových fotbalistů, televizních i tiskových novinářů a známých sportovních osobností.\nTelevizní novináře reprezentovali komentátor Jaromír Bosák z České televize, Pavel Poulíček z TV Nova, či Ondřej Prokop z TV Prima. Svá želízka v ohni měl i Boleslavský deník, jehož šéfredaktor Jiří Macek alespoň vyhrál puttovací soutěž.\n„Jsem rád, že jsem porazil mluvčího fotbalového klubu,“ usmíval se jízlivě. Válečná sekera mezi Mackem a Jirkou Korosem byla zakopána v okamžiku, kdy si oba v rámci doprovodného programu nechali změřit tuk, svaly a vodu v těle. Oběma přístroj na lísteček vytiskl výmluvné: „Zhubnout!“\nZa mladoboleslavský fotbalový klub do soutěže nastoupili generální ředitel Jaromír Šeterle a šéf stavební firmy, akcionář klubu, František Petrtýl, z hráčů se pak zúčastnili Ivo Táborský a Lukáš Opiela.\n„No, myslím, že oba hráči budou zítra nepoužitelní,“ smál se sportovní šéf klubu Zdeněk Kudela při pohledu na usmažené hráče, kteří se vraceli z několikakilometrové túry po jamkách v golfovém areálu, který se nachází v kopcích přímo naproti Ještědu.\nBoleslavské hvězdy dokázaly, že se nebojí odpalovat „míčky“ jen nohama ale i rukama. Na turnaji se jim dařilo. Během hry se hráči posilnili obloženou houskou, vodou, colou i pivem v občerstvení ukrytém uprostřed lesa. Táborský se ještě před hrou na rozžhavených travnatých plochách nezapomněl pořádně namazat krémem na opalování s vysokým UV faktorem. „Včera jsem byl na koupališti a pořádně jsem se spálil,“ vysvětloval a ukazoval přitom na své červeno hnědé ruce.\nOba fotbalisté byli na golfu jako doma. Velmi se jim dařilo. Co na tom, že jim občas míček vletěl do lesíka. „Do kurdy,“ pokřikoval Opiela při pohledu na míček v křoví. Bez problému jej však vrátil jediným úderem na green.\nHráči s kolegy flightu diskutovali o blížícím se začátku Gambrinus ligy i o prvním utkání, které je čeká na Spartě. „Máte na něj dobrý vliv, jak je pod tlakem novinářů a fotografů, tak pálí úplně perfektně,“ shodovali se zkušenější spoluhráči při pohledu na Táborského a Opiely údery. Nakonec oba hráči ve své kategorii s handicapem 37 – 54 skončili na pěkném druhém a čtvrtém místě.\nTaké generální ředitel FK Mladá Boleslav Jaromír Šeterle skončil druhý, ale ve vyšší kategorii s handicapem 18, 1 – 36. Hned za ním se umístil marketingový manažer klubu Petr Holický a jedenáctý byl viceprezident František Petrtýl.\nV nejvyšší kategorii pak na osmém místě exceloval manažer pro obchod a komunikaci Petr Svěcený. Ten také program organizoval a moderoval. Udržel nervy na uzdě i když měl neustálé problémy s nefunkčním mikrofonem a účastníci tak slyšeli jen každé druhé slovo.\nOdpoledne do areálu dorazil i prezident klubu Josef Dufek. Ten však nemá golf příliš v lásce. Dal tak přednost raději grilovanému masu, vínu a pohodě s krásnou manželkou a dvěma dcerkami. „Manžel moc golf nehraje. Za to já jsem si ho oblíbila. To by ani nedělalo dobrotu soupeřit ještě na hřišti,“ smála se Jana Dufková.\nO dobrou náladu se na akci ve své exhibici postaral golfový profesionál Jiří Janda, hráče potěšila i módní přehlídka spodního prádla.\nMezi hvězdy, které se zúčastnily turnaji patřily i Antonín Panenka či Ladislav Vízek. V nedalekém Liberci se má příští rok odehrát mistrovství světa v klasickém lyžování, které má na svých bedrech lyžařka Kateřina Neumanová. Také ona si proto odskočila na golfový turnaj. Dohrála ale jen k deváté jamce a pak musela odjet na jednání na radnici. Přestože se jí hra dařila, na stupně vítězů kvůli přerušení nevystoupila.\n„Jsem věčná začátečnice. Golfové hole sice vlastním už dlouho, ale v době mého závodního lyžování jsem se k němu téměř nedostala. Teď mám více času a stále více mě to baví. Zlepšuji si handicap a chci mít stále lepší výsledky,“ řekla těsně před odjezdem Boleslavskému deníku Neumanová.


Astronaut v moři: "...drceni koly Jaguára,"\n"...drceni koly Jaguára,"\nprvní sbírka Barbary Y. Flamand, vydaná v roce 1968 nakladatelstvím P. J. Oswalda v Hofleur (Francie), zahajuje sérii třináccti sbírek, z nichž poslední vyšla v dvojjazyčném vydání francouzsko-českém v Onyxu v dubnu 2009 pod názvem "La patience du guetteur d'aube/ Trpělivost lovce úsvitu." třináct sbírek, které všechny svědčí o znepokojení básnířky lidským osudem a její schopnosti vcítit se do stavů duše člověka. Proč po vydání řady jejích sbírek jsem teprve teď vydala prvotinu, která mi byla známá už od prvního objevu autorčina díla v roce 1994?\nTato sbírka nám umožní posoudit její autorskou dráhu. Je to přímočará cesta, která neopouští filozofii pouta mez osudem jednoho člověka a osudem celé společnosti Při zkoumání politických a sociálních jevů vyniká její bojovnost, která s věkem nepolevuje. Hluboká a zraňovaná citlivost se projevuje ve vztahu básnířky ke světu a ke svému vnitřnímu já. V jejím silném, často výbušném stylu, který autorka časem mistrně rozvíjí. Mým dalším úmyslem při publikování této první sbírky bylo připomenout, nakolik byla léta šedesátá bohatá na historické události, na pokusy o přeměnu světa: boje za zrovnoprávnění černochů v Jižní Africe, v Americe, opozice proti diktaturám, květen 1968 ve Francii. Ale Barbara Y. Flamand neumísťuje své básně pouze do událostí, ale báseň se stává signálem a výzvou k požadavku důstojného života, i ideálu, který prochází celou Historií a k němuž se muži a ženy upnuli tělem i duší. Hlavní nosná linka její sbírky: odmítnutí reality ovládané úzkým individualismem a egoismem, vládou podrřízenou penězům a produkující nepřijatelné bezpráví. V dramatické básni "Návrat", která zakončuje tuto sbírku, její hlavní postava symbolicky přebírá štafetu předešlých generací, zaujímá místo v Historii a dává svému životu smysl.\nJiž v roce 1968, kdy byla první sbírka vydána, se Barbara Y. Flamand bouří proti společnosti, která zapomíná na minulost, libuje se ve stylu "žít okamžikem" a "každý pro sebe", což je příčinou ztráty morálních hodnot a vytěsnění existenční otázky z vědomí.\n"...drceni koly Jaguára" vyjadřuje úctu k lidem, kteří v osobním a veřejném životě hledají svou hodnotu skrze tázání se po smyslu věcí a skrze vůli dosáhnout své realizace jak na úrovni osobní, tak i společnské. Tento název první sbírky přivádí k úvaze o bezostyšném bohatství a násilí, které vyvolává. Další díla ukážou prozíravost autorky a její sílu vloženou do odsouzení.\nZároveň tato sbírka, jakož i ty následující, zahrnuje intimní rozměr našeho bytí, důležitost tělesnosti a smyslnosti, místy v dané době odvážně vyjadřované.\nV této sbírce, jejíž originál přeložila Jana Černá a přebásnili Draga Zlatníková a Karel Sýs, jsem si s pohnutím přečetla báseň věnovanou řeckému skladateli a celoživotnímu bojovníkovi za svobodu a demokracii, foenomenálnímu Mikisovi Theodorakisovi. Autorka touto básní, kterou napsala v druhé polovině 60. let 20. století, kdy řecký lid trpěl pod knutou tzv. plukovnické diktatury, znovu prokázala svůj neomysný instink oddělující správné, hodnotné a spravedlivé od nicotného, špatného a podlého. Mikis Theodorakis svým celoživotním počínáním prokázal, že si báseň inteligentní B. Y: Flamand rozhodně zasloužil.\nPřátelé, uvěznili mě!\nAle jen moje tělo zajali,\nmá mysl poletuje svobodně.\nJestli mi bitím zlomí tělo,\nmé srdce bude přesto vzdorovat,\nani velitel, ani železa, ani mučení\nnemohou prolomit věčnou schránku\nspojenou se zemí - svou matricí.\nPřátelé, neplačte pro mne.\nProste za ty, kdo sklánějí hlavu,\nkdyž slunce prodlužuje stíny jejich vrahů.\nVěřte mi, jestli umřu, znovu se zrodím,\ns tóny a akordy na rtech,\nveselými i bolavými,\njak mi osud nadělí\nlásku, rozkoš či hořkost.\nVždyť má duše ani tělo nezpívaly\npro hyeny v krajkách,\nnýbrž aby si mohla notovat ulice\npro uličníky, vyděděnce, neviňátka,\npro slávu úsvitu, pro zažehnutí víry,\npro paži, co se napřimuje a nikdy neklesne,\nkdyž i radost chybí\nk životu za hrobem.\nPojď! jen ať se mě železo zraní!\nNepodřeknu se, nic nepřiznám,\naž do konce zůstanu mužem,\nneplačte nad tím, co ze mne zbude.\nAno, hněv a nezrušitelnou pomstu\npři vzpomínce na ně, při vzpomínce na mne,\ntu přivolávám! Za Manolise, Lambrakise,\nza tisíc a jednoho a za všechny, jež neznám jménem.\nzkřížené na jejich křížích.\nO nich, o nás všech, i o mně\nať si Bůůh myslí, co mu libo.\nNás chrání naše nevinnost,\nneboť jsme hlasitě žádali\ndůstojný byt na zemi a spravedlivě rozdělenou hojnost\nprávo a čest, co Bůh lidem dluží.\nKniha stojí 108 Kč, 37Kč doporučená zásilka (do 8 knih v balíčku).\nVystavil Vera Klontza-Jaklova v 13:04\nŠtítky: ...DRCENI KOLY JAGUÁRA


Unipetrol: J&T navýšila podíl na 6,78 procenta - Patria.cz\nUnipetrol: J&T navýšila podíl na 6,78 procenta\nPraha (ČTK) - Finanční skupina J&T navýšila akciový podíl v petrochemické společnosti Unipetrol (136 CZK, 3,90%) na 6,78 procenta. ČTK o tom dnes informoval ředitel marketingu J&T Petr Málek a dodal, že podíl se navyšoval postupně. Vlastníky akcií jsou společnosti LCE Company Limited a Stomarli Holdings Limited, které jsou součástí konsolidačního celku skupiny.\nJ&T považuje aktuální cenu Unipetrolu na trhu za atraktivní. "Současná situace tak vytváří jedinečnou a také jednu z posledních investičních příležitostí na českém kapitálovém trhu," řekl Tomáš Martinec z J&T, odpovědný za investice na finančních trzích.\nŠestiprocentní podíl v Unipetrolu koupila skupina J&T v září 2007 za 3,08 miliardy korun. Stala se tak největším menšinovým akcionářem. Většinový akcionář, PKN (28,6 PLN, 4,15%) Orlen, drží 63 procent akcií.\nSkupina J&T investuje v oblasti energetiky, energetického strojírenství, automobilového a potravinářského průmyslu. Spravuje majetkové účasti například ve společnostech Pražská energetika , United Energy, Plzeňská energetika, První energetická a UET. Z průmyslových podniků jde o SOR Libchavy, ČKD Blansko nebo SES Tlmače.\nUnipetrol se zaměřuje na zpracování ropy, distribuci pohonných hmot a petrochemickou výrobu. V roce 2005 se společnost stala součástí skupiny PKN Orlen, která je největším zpracovatelem ropy ve střední Evropě. Skupina patří v České republice k nejvýznamnějším společnostem z hlediska obratu a zaměstnává přes 4000 lidí.\nLoňský konsolidovaný čistý zisk Unipetrolu meziročně klesl o 95 procent na 65 milionů korun, tržby se meziročně zvýšily o 11 procent na 98,144 miliardy korun. V prvním pololetí roku společnost vykazovala ztrátu 544 milionů korun.


EU a USA – spojenci, přátelé, konkurenti\nPřednáška Luďka Niedermayera pro Visegradskou letní školu v Krakowě.\n1. S kým sdílíme hodnoty?\nEU a USA jsou dvě největší ekonomiky světa; také s nejsilnější armádou.\nNavíc mají podobné politicko-ekonomické systémy:\n- Jsou založeny na demokracii a svobodných volbách; povolují svobodnou politickou soutěž\n- Spoléhají na právní stát\n- Ekonomiky jsou postaveny na principech trhu a svobodné soutěže\n- Podporují mezinárodní obchod a volný pohyb kapitálu\n- Tyto principy jsou víceméně uplatňovány v jejich zahraniční politice\nZ oboustranného pohledu EU a USA neexistují žádní jiní spojenci, kteří by sdíleli tak podobný “světonázor”. Pokud zůstanou spojenci i nadále, zůstanou nadále silným politicko-ekonomickým systémem, který může sloužit jako inspirace pro ostatní státy světa.\n2. Potřebujeme spojence?\nI přestože EU a USA jsou dvě největší mocnosti světa, nutně to neznamená, že spojenectví musí být jen o kompromisu. Jsou různé oblasti kde spojenectví EU - USA dává smysl:\n- Politické partnerství - díky schopnostem “zůstat pospolu” a shodnout se na důležitých tématech je náš politický model silnější. Toto partnerství může sloužit jako protiklad vůči kredibilitě různých nedemokratických a autoritářských režimů.\n- V mezinárodních vztazích – společný postup při řešení různých problémů a konfliktů ve světě vytváří větší tlak a zvyšuje šanci na nalezení vhodných řešení. To samé platí (ne-li více) v situacích, kdy je nutná vojenská intervence.\n- Ekonomika – díky společnému souhlasu na principech a pravidlech v mezinárodní ekonomice se tvoří jasné měřítko pro ostatní země.\nProtože vzájemně sdílíme většinu hodnot a principů, mělo by pro nás (ve většině případů) být relativně jednoduché být spojenci. Toto spojenectví nás neomezuje na suverenitě, ale dělá nás silnějšími.\n3. Současná světová situace\nV těchto dnech zde máme bezprecedentní počet výzev, kterým musíme čelit:\n- Války, konflikty a z nich plynoucí následky jako například migrace\n- Environmentální výzvy\n- Pokračování či dokonce expanze nedemokratických praktik v různých koutech světa\n- Nárůst nedůvěry občanů v demokracii západního typu\nTvorba nedůvěry nebo neschopnost jednat společně, činí řešení někerých problémů jako téměř nemožné (např. životní prostředí).\n4. Výzvy pro EU\nDvě klíčové výzvy:\n- Nástup populistických a anti-systémových stran.\n- Možné změny v politických pozicích ze strany USA\nPrvní trend ve většině případů reprezentuje anti-EU a často anti-USA nálady. Druhý trend může vést ještě k hlubšímu podkopání vztahů mezi EU a USA, (které nejsou v současné době nejlepší; jak ukazuje např. vyjednávání o TTIP) současně s dalekosáhlými následky pro bezpečnost EU (pokud bude oslabena role NATO).\nSpojenectví USA a EU je z hlediska sdílených hodnot i principů naprosto zásadní pro politický i ekonomický systém. V souvislosti s bezpečnostní situací i enviromentálních výzev je třeba hledat společná řešení a být jednotní. Tato pozice se však může oslabit v souvislosti s nástupem populistických a anti-systémových stran stejně jako jednotlivců. V tomto bude důležité sledovat výsledky prezidentských voleb v USA, které by další směřování země mohly naznačit. Pro vzájemné prohlubování vztahů je také důležité vyjednat dohodu o Transatlantickém obchodním a investičním partnerství (TTIP), která je velkou příležitostí nejen pro Evropskou unii, ale i Českou republiku. Její uzavření by mělo nesporný ekonomický, strategický i politický přínos.


Souprava pro miminko, kojenecké soupravy, tehotne.cz 1M1425 - Styls.cz\nChlapecká souprava z plyše 1M1425\nKatalogové číslo: 1M1425\nDalší informace - Chlapecká souprava z plyše 1M1425\nNáš internetový obchod se rozhodl poskytovat svým zákazníkům další výhody při nakupování zboží Chlapecká souprava z plyše 1M1425. Může se totiž stát, že si objednáte zboží Chlapecká souprava z plyše 1M1425 avšak po rozbalení nebude neodpovídat původním představám - např. špatná velikost a chtěli byste zboží vyměnit. Pro náš internetový obchod to není žádný problém. Nepoškozené a nepoužité zboží Chlapecká souprava z plyše 1M1425 řádně zabalte a s kopií dokladu nám jej zašlete zpět do 14 dnů od obdržení zásilky spolu s uvedením nově zvolené velikosti (barvy) zboží, za které chcete původní zboží vyměnit. Následně, jedná-li se o první výměnu, odešleme zásilku s vyměněným zbožím zdarma k Vám.


04.01.2022 09:23 1995 zhlédnutí Napište první komentář\nSprávní řízení - Urážka na cti - Lenka Tarabová vs. Pavel Novotný (starosta Řeporyjí)\nLenku Tarabovou zastupuje JUDr. Jindřich Rajchl - člen Trikolóry\nA z postojů dvou účastníků správního řízení Lenky Tarabové a jejího zástupce bylo vidět, že přímý přenos má ukázat veřejnosti, jak se zachová státní úředník - vykonavatel moci, pokud stát vydá podzákon, který je protiprávní a stát ho za pomoci policie a úřadu vymáhá na občanech protiprávně, výhružně a arogantně, ač si to nesmí dovolit a musí postupovat přísně dle právních předpisů a zákonů.\nKolik zákonů už shodil soud ze stolu už ani my, neprávníci nevíme!\nPrávní stát: je nadřazený zákon nad politika, nebo je politik nadřazený zákonu a policie s úředníky jedná pouze dle nařízení nadřízeného, i kdyby porušili zákon?\nSlušné vystupování patří k práci zástupce moci. Ale to nejdůležitější je, zda úředníci či policie postupují dle zákona, nebo slepě poslechnou jako v roce 1939 vůdce, když ten řekne: střílejte, posílejte na ně psy, (jako v Holandsku či Belgii) a na zákon se vykašlete. A pak dostanou za porušení zákona odměnu. A z toho běhá mráz po zádech. Ten úředník nejedná sprostě, ale evidentě je poslušen jednat protiprávně stejně jako nadřízený policistů na Praze 10. A to je hrozné pomyšlení, jak říká JUDr. Jindřich Rajchl z Trikolóry ve videu.\nA bylo úžasné vidět, jak by se zachovali poslušní zaměstnanci státu za naše peníze, přestože nemohou občanům prokázat, že postupují dle zákona a práva.\nA dále je hrůzné, že kamarád kamarádovi kryje záda, i kdyby se jednalo o zločin s pouhým dovětkem vůdce policie na Praze 10, že klidně on a ouřada právo poruší a pak si může chudák občan stěžovat.\nPřitom banalita: nenasazení roušek, které je upraveno předpisem a nikoliv zákonem, takže ho ani úředník, ale ani policista nesmí vyžadovat. Jak vidíte, v totalitě a České republice opět může a občan ostrouhá. Ouřada za pomoci kamarádů od policie klidně bude jednat protiprávně, protože ho brání vyšší moc politická.\n(Tak jak policie a úřad naopak jednal správně u exprezidenta Klause. Skončil po 17.listopadu projev, dostal předvolání na vysvětlení, protože zákon nenařizuje roušky, ale hygiena)\nVážně úředník - vyžadující a vykonávající správní řízení nezná, či nechce znát právní úkony a smí je obcházet? Jak je možné, že policie smí obcházet zákony (dle právních expertů) a nikdo je nepotrestá? Jak je možné, že si dovolí i před kamerou šikanovat občany a občan je bezmocný?\nJak by se zachovali vůči nám, neprávníkům?\nČÁST 1. Správní řízení - Urážka na cti - Lenka Tarabová vs. Pavel Novotný\nČÁST 2. Správní řízení - Urážka na cti - Lenka Tarabová vs. Pavel Novotný (starosta Řeporyjí) Lenku Tarabovou zastupuje JUDr. Jindřich Rajchl\nA nic na to nemění fakt, že to bylo trochu účelové, aby to celý národ viděl. Naopak, skoro každý, kdo tu aroganci viděl se zhrozil, kam až opět dnešní totalita v roce 2022 může dojít a Orwell 1984 je zpět. A přitom pán na Praze 10 porušuje zákon s klidem a úsměvem.\nPředchozí článek Petr Pokorný 09.06.2022 3434\nNásledujicí článek Petr Pokorný 04.01.2022 1866


Plíšková si na trávě v Eastbourne zahraje o titul – ČT sport – Česká televize\nPlíšková si na trávě v Eastbourne zahraje o titul\nEastbourne (Británie) - Karolína Plíšková postoupila pár dní před Wimbledonem do svého druhého finále v letošní sezoně. Česká tenistka otočila nepříznivě vyvíjející se utkání s Britkou Johannou Kontaovou, kterou zdolala po setech 6:7, 6:3 a 6:3 a v sobotu může navázat na dva týdny starý triumf z Nottinghamu, kde získala pátý titul na okruhu WTA.\nzdroj: Reuters / Peter Cziborra Livepic\nČtyřiadvacetiletá Plíšková si s o rok starší Kontaovou, která v osmifinále vyřadila Petru Kvitovou, poradila i v pátém vzájemném duelu. S nasazenou jedenáctkou sice ztratila první set v tie-breaku, ale následující dvě sady vyhrála 6:3 a po dvou hodinách a sedmnácti minutách mohla slavit postup do finále.\nV prvním setu si Plíšková i Kontaová, které jsou ve světovém žebříčku těsně za sebou, držely servis až do tie-breaku. V něm Češka dokázala vyrovnat z 2:5 na 5:5, ale další dva míče a tím i celou sadu uzmula její soupeřka.\nPrvní brejk v utkání získala ve čtvrté hře druhého setu Plíšková, čímž si vypracovala rozhodující náskok a sadu následně dopodávala. V rozhodujícím dějství vedla rodačka z Loun po dvou brejcích už 3:0, ale Britka zápas zdramatizovala.\nZa stavu 4:3 však česká fedcupová reprezentantka proměnila šestý gamebol a v následující hře využila při podání soupeřky hned první mečbol.\n"Hodně se zlepšila, hraje rychle odzadu, ale má horší servis. Já se držela svého plánu, snažila jsem se dobře podávat a hrát agresivně. Na trávě to jinak nemá cenu," řekla Plíšková na tiskové konferenci po utkání.\nVe finále se střetne s Dominikou Cibulkovou. Slovenská tenistka vyřadila turnajovou jedničku Agniezku Radwaňskou z Polska a v semifinále i Portoričanku Monicu Puigovou. Jediné vzájemné utkání vyhrála předloni Cibulková.\n"Bylo to tehdy těsné a jsem ráda, že si s ní zase po delší době zahraju," dodala Plíšková před soubojem se světovou jednadvacítkou.