Trekingové kolo do 10 000 Kč - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Rada při výběru kola > Trekingové kolo do 10 000 Kč\nTrekingové kolo do 10 000 Kč\nchtěl bych prosím pomoct při výběru kola. Měřím 192 cm a vážím okolo 100 kg. Kolo bude především sloužit na občasné víkendové vyjížďky s přítelkyní (do 800 km ročně). Již jsem vlastnil trekové kolo, které upřednostňuji před horským hlavně kvůli valivému odporu. Jelikož se ale v tomto neorientuji a dnešní typy plášťů rozdíl valivých odporů horských a trekových kol minimalizují?\nVím, že s tímto rozpočtem je možná i jedno, které kolo bych si vybral, ale budu od něj očekávat jen to, co do něj vrazím. Také jsem uvažoval nad bazarem, ale asi jsem nic optimálního momentálně nenašel.\nBudu rád za za Vaše rady a připomínky, případně jakou značku upřednostnit a které se naopak vyvarovat.\nMám od roku 2014 kolo Maxbike, které jsem zakoupil za 11.000.-kč.Vážím…\nPokud jsi treka už měl, tak asi víš co chceš. Ale s tímhle rozpočtem je v…\nNa tvou váhu bude MTB pevnější a robustnější bez ohledu zda na silnici…\nJá bych vybral hlavně dobře "padnoucí" bazarový ocelový rám. Trek/cross…\nNarazil jsem na toto... Co na to říkáte? https://sport.bazos.cz/inzerat…\nRe: Trekingové kolo do 10 000 Kč\nPokud jsi treka už měl, tak asi víš co chceš. Ale s tímhle rozpočtem je v podstatě jedno, co vezmeš. Stejně to bude taková slepenina. Asi jedině na bazaru se dá čas od času něco slušného najít.\nS tímhle rozpočtem bych taky koukal spíš po bazaru a vyhlížel něco solidnějšího. Hodně velká pravděpodobnost, že bude takové kolo spolehlivější a mít lepší vlastnosti, než funglovka za deset.\nNebyl by asi ani problém s nějakým mtb 29". Těžší to kolo než trek nebude a jde jen o to, jaké gumy mu obuješ. Můžeš dát nějaké hladké, nebo typu "Marathon" s jemným vzorkem, pak pojedou stejně jak na treku. Nejvíc brzdí hrubé špalky do terénu.\nU toho mtb musíš být akorát opatrnější na geometrii kola. Trek je ze své podstaty víc turistický, většinou se vzpřímenějším posezem. U mtb je to variabilnější. Od turistických po ryze sportovní chrty. Takže vybírat podle svých preferencí.\nNa tvou váhu bude MTB pevnější a robustnější bez ohledu zda na silnici nebo polňačku. Lepší bazar a zkontrolovat stav ložisek. Nové kolo za 10 tisíc se ti hned rozsype.\nJá bych vybral hlavně dobře "padnoucí" bazarový ocelový rám. Trek/cross by mohl stačit- asi ten nájezd bude hlavně asfalt(terén vyjímečně)plus zákl. osazení. Spíš bych se při té váze zaměřil na zdvojené prokalíškované ráfky a výplet(např. Remerx Dragon). Posed bude stejný jako u MTB- záleží na rámu a představci...Osazení se dá časem zaměnit..\nMám od roku 2014 kolo Maxbike, které jsem zakoupil za 11.000.-kč.Vážím 117 kg a ročně najedu cca 3.000 km a to jak po silnici, tak v lehkém terénu. Slouží bezvadně avšak jednou za dva roky jej dávám servisovat. Pro naše ježdění plně postačující.\nMám treka Author Stratos, ještě s náboji Paralax, ktreré tu někdo sháněl pro restaurování v dobovém provedení s tím, že v té době byly "nezničitelné". Já jsem musel jeden konus vyměnit (už nebyl úplně bez vady). Kolo mělo extrémě dlouhou sedlovku na které jsme objevili trhlinu, takže jsem ji musel zkrátit. Pro mých 168cm je dostatečně dlouhá, ale pro Tvých 192 cm by byla třeba nová. Kolo jede skvěle, jenže já ho nevyužiji-jezdím už výhradně na trojkolce. Pokud bys měl zájem, mohu Ti ho přenechat.\nNarazil jsem na toto... Co na to říkáte?\nNedokázal jsem dohledat datum výroby ani původní cenu tohoto modelu.\nZa 5 až nejvejš 7 bych o tom s prodávajícím pokecal. Takhle to vypadá, že už to má asi nějakou historickou cenu :-)\nAle za tu nižší, reálnější cenu nejspíš dobře použitelné.


Přepěťové ochrany | Hi-Fi market\nHome › Podpora › Tématické články › Kabely › Přepěťové ochrany\nAutor textu: Dalibor Šalanský, S&V (srpen 1998 )\nTéměř na každé výstavě či semináři se setkávám s názorem, že pomůže jen vytáhnout šňůru ze zásuvky, odpojit anténu a potom se spokojeně dívat na efektní optické a akustické jevy, které doprovázejí blížící se bouřku, s vědomím, že mým elektronickým miláčkům se nemůže nic stát. Jenomže co když zapomeneme... Zodpovědně vám mohu říci, že po úderu blesku do antény či hromosvodu už není v elektronických zařízeních co opravovat. Po odejmutí krytu se nám naskytne zajímavý pohled doprovázený velice nepříjemným "odérem" spálených plastů. Zčernalé odpory, vybuchlé kondenzátory, integrované obvody vypadají jako po přesném průstřelu vzduchovkou a po plošných spojích zbyly jen roztavené měděné kuličky. Nádherně můžeme vysledovat cestu, kterou se blesk ubíral. Bude tedy řeč o nepříjemnostech spojených s bleskovým výbojem a jiným impulzním přepětím. Tedy především o ochraně elektroniky před těmito jevy.\nPřed čtvrtstoletím byl vrcholem vybavení domácnosti lampový televizor, rádio nebo magnetofon. Přímý úder blesku samozřejmě zničil i tyto přístroje, ovšem blízký úder blesku nebo spínací přepětí se těchto aparátů příliš nedotkly. Maximálně se impulzně přežhavily elektronky ("hrob" pro dnešní lampové zesilovače). Dnes stačí i pouhá prasklá žárovka a může nastat problém.\nTrocha techniky na začátek\nTéměř každé video či audio zařízení je trvale napájeno z distribuční sítě 3 x 400/230 V (v provozu Standby nedojde k fyzickému rozepnutí kontaktů síťového spínače, což bychom mohli považovat za jistou ochranu před rušením), a tím je vlastně trvale ohroženo. Rozvodná (distribuční) síť dodává do zásuvek střídavé napětí 230 V/50 Hz plusminus nějaká procenta v rytmu 50 Hz (plusminus nějaká procenta). Tento rozptyl napětí však každé zařízení bez problému snese. Horší je, že na trase od elektrárny až po naši koncovou zásuvku není vedení nijak stíněno a je vystaveno přímo vnějším vlivům zejména atmosférické elektřiny. Například vrchní vedení (na stožárech) nízkého napětí může být přímo zasaženo bleskovým výbojem. V tom okamžiku stoupne na dobu řádově milisekund napětí v síti v místě úderu až na hodnoty stovek tisíců voltů. A jak jsem uvedl na začátku, není co opravovat. Se vzrůstající vzdáleností od tohoto místa se snižuje i úroveň přepětí. Podobný případ nastane, zasáhne-li blesk hromosvod. Výboj svedený do země se šíří kruhově až do vzdálenosti 1,5 km od místa úderu a indukuje se do všech kovových vedení uložených v zemi. Tímto způsobem snadno pronikne do řady domácností. Například v jistém městě na sídlišti byla takto poškozena zařízení v šesti panelácích stojících vedle sebe. To všechno dokáže blesk. V každé napájecí síti se ovšem vyskytují přepěťové špičky podstatně menších hodnot, zato podstatně častěji. Ty jsou způsobeny "přechodovými" jevy v síti (spínání jakýchkoliv elektrospotřebičů, zkraty apod.). Elektrická trouba po dosažení požadované teploty nádherně cykluje, spíná a vypíná velkou zátěž. To samé umí mikrovlnná trouba nebo lednice. Kapitolou sama pro sebe jsou zářivky. Na osciloskopu se v době sepnutí či vypnutí změní ladná sinusovka napájení v jakýsi zubatec neurčitých tvarů. Vrcholové hodnoty přepěťových špiček v těch chvílích dosahují až stovek voltů. Špičky o hodnotě tisíců voltů se v síti objeví třeba při tvrdých zkratech velkých spotřebičů.\nObecně se tedy jedná o pulzní přepětí neměřitelné běžnými měřicími metodami. K určení a změření kvality sítě slouží speciální paměťové osciloskopy spouštěné navíc námi předem nastavenou hodnotou napětí (např. 500 V). Délky přepěťových impulzů se pohybují v rozmezí piko- až milisekund, o maximální vrcholové úrovni jsme si již řekli.\nÚčinky spínacích přepětí na elektronické obvody\nPřed patnácti dvaceti roky jsem "bastlil" zesilovače, rádia, barevné hudby. Supermoderní byly v té době zesilovače o výkonu kolem 20 W obsažené v jediném integrovaném obvodu. Obrovský pokrok v elektronice lze sledovat zejména ve výpočetní technice. O nových směrech v pořizování digitálních záznamů zvuku a pohyblivých obrázků se dočítám zejména v tomto časopisu a kroutím hlavou úplně stejně jako v případě počítačů. V elegantních černých skříňkách se často sejde celé výpočetní středisko, kde nuly a jedničky proudí neuvěřitelnými rychlostmi. Chuť na bastlení mě přešla po otevření prvního videomagnetofonu. Pasivních součástek poskrovnu, tranzistory snad jen ve stabilizátorech napětí, zato integrované obvody různých velikostí rozesety po celé desce plošných spojů. Vám, kteří si troufnete, doporučuji nakouknout do videokamery. Velmi zajímavý pohled. (Pozor, pouze pro odborníky!).\nIntegrovaný obvod je vlastně soustava logicky uspořádaných a propojených polovodičových prvků umístěných na jedné destičce - jsou jich zde miliony. Izolační mezírky mezi jednotlivými přechody tranzistorů mají šířku řádově tisícin milimetru - zkuste si podélně rozříznout vlas na sto proužků. Živeny jsou napětím kolem 3 až 5 voltů. Krátkodobé napětí o hodnotě desítek voltů znamená většinou neodvratnou smrt těchto obvodů.\nTento prudký rozvoj elektroniky sebou přinesl i podstatné zvýšení rizika poruchovosti. Možná namítnete, že rádio nebo televizor vám slouží již pěknou řádku let bez jediné poruchy. Ovšem tato zařízení byla vyrobena před velmi dlouhou dobou (z hlediska rozvoje elektroniky) a sestavena z odolnějších součástek. I moderní prvky jsou již standardně vybaveny ochrannými diodami a určité přepětí rovněž snesou. Ovšem v síti se skutečně vyskytují špičky, které tyto ochrany nestačí zpracovat. Mohou způsobit zničení buď samostatných bloků zařízení (třeba napájecí zdroj), nebo poškodit jednotlivé integrované obvody. A při dnešní technologii povrchové montáže SMD prakticky nelze vyměnit součástku za novou; oprava se provede tak, že se vymění celá deska, která je podstatně dražší. Efekt zničení je tedy naprosto jasný.\nOvšem nejhorším jevem, a to si málokdo uvědomuje, je zkracování životnosti přístrojů. Vždyť kvalitní televizor, video či zesilovač bývají (doufám) navrženy tak, že žádná součástka není přetěžována, a měly by fungovat bez problému řekněme 15 či 20 let. Tak proč nesu přístroj do opravy již po pěti letech provozu? (Nepočítám odpálení "koncáků" zesilovače při bujné domácí diskotéce). Je to proto, že celá elektronika je napadána malými impulzy, které ji zjevně nepoškodí, ale dochází k postupnému propalování izolačních mezírek polovodičů, až dojde ke zkratu. S tímto jevem je asi většina z nás smířena a máme v hlavě už jaksi zakódováno, že to k provozování audio a videopřístrojů prostě patří. Ovšem je to škoda a dá se tomu s poměrně velkou účinností předejít.\nNa začátek pronesu velice odvážnou větu: Při nasazení moderních technologií a dodržení určitých postupů lze ochránit elektronická zařízení i při přímém úderu blesku do objektu nebo napájecího vedení, a to s účinností až 98%! Zabývám se ochranou již pět let a dosažené výsledky mě v tom utvrzují.\nJak ochranný systém pracuje? Každý napájecí rozvod má zemní potenciál, tzv. "kostru" (zelenožlutý ochranný vodič, kolík v zásuvce). Většina AV aparatury, ale i faxy, telefony, počítače nebo tiskárny se připojují do zásuvky pomocí ploché vidlice, tedy zdánlivě bez použití tohoto ochranného kolíku. Ovšem u starších napájecích soustav je tento kolík propojen již v zásuvce s pravou zdířkou, u nových soustav je propojení provedeno v některém z rozvaděčů (např. v rodinném domku elektroměrový nebo hlavní rozvaděč). Čili v každém případě je zařízení\n"opřeno o zem". Druhý vodič potom slouží jako pracovní, pro přívod napětí. Ochrana funguje tak, že mezi tyto dva vodiče se vloží napěťově závislý prvek. Při normálním pracovním napětí má téměř nekonečný vnitřní odpor. Přijde-li po vedení impulz, tento ochranný prvek se velice rychle uvede do vodivého stavu (vnitřní odpor řádově miliohmy) a svede impulz do země. Po odeznění špičky se ochrana uvede do původního stavu (tedy nekonečný odpor). Zdánlivě jednoduchá věc, většina lepších zařízení proto mívá jednoduchou ochranu tohoto druhu instalovánu ještě před síťovým trafem.\nHovoříme-li ovšem o ochraně před bleskem, jsou požadavky podstatně vyšší. Je nutno svádět obrovské množství energie, rychle a s velmi nízkým zbytkovým přepětím. Taková ochrana v jednom neexistuje. Proto byl navržen a postupem času zdokonalen tzv. třístupňový systém ochrany. Vedoucí evropskou roli ve vývoji a výrobě ochran zaujímá německá firma Dehn+Soehne. Jedná se o tzv. selektivní nebo kaskádovou ochranu, která postupně snižuje úroveň přepětí až na hodnotu, která není nebezpečná koncovému zařízení.\nPrvní stupeň ochrany (svodič bleskových proudů) má funkci vyplývající z jeho názvu. Dokáže svádět proudy dokonce řádově desítek kiloampér! Tato schopnost je bohužel vykoupena delší dobou reakce (kolem 100 ns) a poměrně velkým zbytkovým přepětím. Běžně se instaluje v hlavním rozvaděči. Druhý stupeň (výkonný svodič přepětí) odstraňuje zejména velké impulzy vzniklé zkraty apod. Instaluje se v podružných rozvaděčích objektu. Třetí stupeň ochrany (jemný svodič přepětí) ořízne poslední zbytek špičky, který zůstává za 1. a 2. stupněm. Instaluje se přímo před chráněné zařízení. Reakční doba 2. a 3. stupně se pohybuje kolem 25 ns. Stále se může zdát, že se jedná o poměrně jednoduchou záležitost. Ovšem těch podmínek, které je třeba při instalaci takového ochranného systému dodržet! Takže od základu. Vezměme si kupříkladu rodinný domek, třífázový přívod proudu, napájecí soustava TN-C-S. (Pětivodičový přívod, tzn. tři fázové vodiče, střední pracovní nebo také nulový vodič a ochranný vodič). Základem správné ochrany je samozřejmě kvalitní hromosvodný systém. Hromosvod jako takový slouží ke kontrolovanému svedení bleskového výboje do země, zabraňuje vzniku požáru, případně mechanickému poškození domku. (Viděl jsem fotografie, kdy byly ze zdi vytrhány kabely a střecha nadzvednuta o několik milimetrů). Hromosvod rozhodně neslouží k ochraně elektroniky, i když se s tímto názorem rovněž setkávám. Takže první podmínka. Druhou podmínkou je kvalitní pospojení kovových potrubí, která míří do našeho domku nebo se po něm rozbíhají (přívod vody, plynu, ústřední topení apod.). Pospojení je nejlepší provést ve sklepě, jednak esteticky neruší, jednak je to asi nejpřístupnější místo. Tento spoj musíme připojit na uzemnění hromosvodu a spojit i s ochranným vodičem napájecí soustavy. Takže nás čekají nějaké ty výkopové práce a navíc si musíme pozvat firmu, která smí pracovat na zařízení nízkého napětí. A pokud je to firma, která je dobře obeznámena s problematikou ochrany, provede za nás i další práce. Svodiče bleskových proudů jsou konstruovány jako otevřená či uzavřená jiskřiště, musíme tedy dát pozor, aby za nimi nebyly překážky bránící odfuku ionizovaného plynu. Dále je třeba dbát na vhodné předjištění ochran, dostatečné průřezy připojovacích vodičů atd. Pro všechny ochrany platí, že se instalují mezi všechny pracovní vodiče a zem soustavy, čili střední pracovní vodič se chrání také! Bohužel pulzní přepětí má tu nepříjemnou vlastnost, že zasažený vodič nebo hromosvod kolem sebe šíří značné elektromagnetické pole, které se indukuje do všech vodičů a z těchto důvodů nesmíme žádný z nich opomenout. Jemné ochrany se vyrábějí v provedení bez odrušovacího filtru nebo s filtrem. Vf filtr mívá útlum 30 až 40 dB pro frekvence desítek kHz až MHz a použije se tam, kde se sítí šíří rušení (např. u továren, kde jsou použity frekvenční měniče otáček motorů apod.). To přispěje ke kvalitnějšímu obrazu a zvuku, případně zamezí rušení telefonního hovoru nebo provozu počítače. Tyto ochrany mívají podobu krabiček velikosti zhruba externího síťového zdroje. Ty připojíme do zásuvky, přičemž na jejich opačný konec podle druhu provedení zapojíme buď síťovou zástrčku, anténní kabel, telefonní zástrčku, nebo konektor datové sítě. Na trhu jich je mnoho typů v průměrných cenách kolem 1 500 korun, vyrábí je mj. tři čeští výrobci, při jejich výběru bychom neměli opomenout i jejich kapacitu jištění (bývá od 6 do 16 A). To znamená, že možnosti této jemné ochrany by neměly překročit celkový příkon chráněných zařízení. V případě instalace ochran poskytují vybrané pojišťovny slevy z pojistného (například pro výrobky české firmy 2N sleví Pojišťovna IB 20 procent, při komplexní instalaci poskytne Živnostenská a Chmelařská pojišťovna slevu až 25 %, což není málo).\nMálem jsem zapomněl na anténní stožár (který máte jistě připojen na hromosvod), nějakou tu telefonní linku, případně přípojku kabelové televize. Bohužel přepětí se týká i těchto vedení, a to velmi. Budu mít například instalovánu třístupňovou ochranu napájení schopnou svádět bleskové výboje. Blesk ovšem zasáhne anténu, po koaxu sjede do videomagnetofonu, do televizoru, a mám-li televizi propojenou se zvukovou aparaturou, dostane se s vysokou pravděpodobností i do ní. Ochrana neochrana, blesk opět vyčistí vše. To samé platí pro telefonní linku nebo kabelovou televizi uloženou v zemi. Ani tyto kabely nejsou nijak chráněny a do domku si můžeme nádherně zavléci přepětí (bleskojistky na telefonním vedení rozhodně neposkytují dostatečnou ochranu). Čili pro kvalitní ochranu rovněž použijeme některé typy modulů konstruovaných přímo pro dané typy vedení (týká se zejména impedance, frekvenčního pásma, jmenovitého napětí a protékajícího proudu).\nPro úplnou ochranu tedy musíme splnit všechny výše uvedené podmínky, pozapomenout na jediný drát se skutečně nevyplácí.\nOchrana anténního svodu se řeší dvoustupňově, přičemž poblíž antény instalujeme výkonnou bleskojistku a před první přístroj v audiovizuálním řetězci vložíme do svodu jemnou ochranu. Používáme-li anténní zesilovač, oželíme jeho ochranu, která je zhruba třikrát až pětkrát dražší, než samotný zesilovač.\nA jak je to s finančními náklady takové ochrany? Uvažujeme stále o onom rodinném domku. V dnešní době se cena svodičů bleskových proudů pohybuje v rozmezí 10 000 až 16 000 Kč. Druhé stupně lze pořídit zhruba od 5 000 Kč. Ceny třetích stupňů se pohybují v rozmezí 1 000 Kč až 3 000 Kč. Ochrana anténního svodu nás vyjde na nějakých 2 200 Kč. Celkem podtrženo sečteno tedy asi 18 000 Kč až 26 000 Kč bez práce a bez DPH. A to je dost. Podstoupíme-li určité riziko, zejména máme-li domek v dolíku, v husté zástavbě okolních vysokých panelových domů a podobně, můžeme vypustit z ochranného systému nejnákladnější položku, tedy svodiče bleskových proudů. A jsme rázem o deset až šestnáct tisíc níž. Sám jsem velký fanda audia a videa. Spočetl jsem si cenu jednotlivých komponentů, dlouho jsem neváhal a zřídil jsem si právě onu dvoustupňovou ochranu s vypuštěním svodičů bleskových proudů. Výsledná suma ochrany činí zhruba desetinu toho, co má za úkol chránit. Takto provedené zajištění dokáže "zpracovat" i impulzy vzniklé blízkým úderem blesku ve vzdálenosti několika desítek metrů. Toto není odhad, ale potvrzená skutečnost. Rodinný domek mého kolegy byl zasažen přímo vedlejším kanálem bleskového výboje, hlavní výboj směřoval do věže kostela vzdálené asi 80 metrů. Dvoustupňová ochrana zaúčinkovala více než dobře. Hůře dopadli majitelé kolem stojících domů a manželka mého kolegy, která stála u okna opřena o topení a dostala "pecku" (naštěstí bez následků).\nJeště lepší je situace při ochraně bytů v panelácích. Byty jsou napájeny pouze jednofázově, použijeme tedy jeden druhý stupeň namísto čtyř a třetí stupně podle potřeby. Pro ochranu antény použijeme pouze jemný stupeň. Důvod je ten, že i při přímém úderu blesku do domu se polovina energie rozptýlí v zemi a polovina se indukuje do všech vedení. A že jich po domě je nemálo. Čili na náš byt zbude nějaké to procento původního impulzu a s tím si už ochrany poradí.\nZávěrem ještě několik rad týkajících se zapojení audio a video komponentů. Snažme se všechny tyto přístroje napájet pokud možno z jednoho místa (např. jedna zásuvka, jeden prodlužovací přívod). Při propojení televizoru se zesilovačem napájených z různých zásuvek může dojít k nepříjemnostem, zejména, jsou-li zásuvky připojeny na rozdílné fáze. Je třeba udělat si pořádek v síťových a propojovacích kabelech jednotlivých komponentů. Zejména je potřeba oddělit je, vytvořit mezi nimi vzdálenost. Valná většina rušení přichází po napájení, a zbytečně si je indukujeme i tam, kde vůbec nemusí být. Vůbec není na škodu provést si doma malou revizi rozvodů (pokud nemáme odborné elektrotechnické vzdělání, pozveme odborníka) a poutahovat všechny šrouby v zásuvkách a rozvodných krabicích zejména tam, kde jsou použity hliníkové dráty. Hliník má bohužel nepříjemnou vlastnost, že vytéká zpod šroubů. Nemáme-li přepěťovou ochranu, před cestou na dovolenou povytahujeme vše ze zásuvek, odpojíme antény. Jinak se může stát, že po návratu si pracně zachycené záběry manželky, ratolestí a slunících se dívčin prohlédneme pouze v hledáčku videokamery.


Nálepka na zeď kick box / Dekolepky.cz\nNálepka na zeď kick box\nSamolepky na zeď Podle vzhledu Sport, sportovní momenty bojové sporty Kick box (12926)\nSamolepku na zeď Kick box vyrábíme ze speciálních fólií určených k polepování interiérových stěn. Nálepku nabízíme ve 48 barvách v minimálním rozměru 8.9×10 cm. Nálepka na zeď kick box ozdobí zeď každého bytu či nábytek. Katalogové číslo nálepky: 12926.\nRozměr určuje velikost celé samolepky Kick box po nelepení na zeď. Nikdy neuvádíme rozměr části samolepky nebo jejího segmentu.\nJak vybrat samolepku na zeď Kick box?\nJak se lepí samolepka Kick box na stěnu?\nNálepku Kick box nalepíte na zeď poměrně snadno a rychle. Stačí dodržovat správný postup a nespěchat. Až na některé výjimky, jsou samolepky potaženy přenášecí fólií pro snadné lepení na stěnu. Přenášecí fólie má slabší lepivost, aby neponičila výmalbu stěny – není to její vada, nýbrž vlastnost. Členité samolepky je nutné správným přihlazením přenést z podkladového papíru – chce to trochu cviku, protože díky nižší lepivosti přenášecí fólie to může jít i hůř. Při lepení samolepky Kick box se držte následujícího postupu:\nsamolepku Kick box položte na rovnou plochu podkladovým papírem dolů\nZ nabídky originálních motivů samolepek vybíráme: Nálepka na zeď Capoeira. Nalepit ji do každého koutu bytu je velmi snadné, stejně tak jako ostatní dekory samolepek Nálepka na stěnu kick box kop a Nálepka na stěnu Capoeira bojovník, které po nalepení dokonale oživí interiér vašeho bytu.\npán, páni, muž, muži, sport, sportovec, sportovci, sportovkyně, sportovní, bojové umění, boj, bojovník, bojovníci, karate, karatista, karatisté, kickbox, kick box


Unikátní jeskynní systém Postojnska Jama | CKVT.cz\nCKVT.cz Aktuality Unikátní jeskynní systém Postojnska Jama\nUnikátní jeskynní systém Postojnska Jama\nBěhem pobytu ve Slovinsku či cestou na chorvatský Jadran si rozhodně nenechte ujít návštěvu unikátního, 20 km dlouhého, jeskynního systému Postojnska Jama. Nachází se v bezprostřední blízkosti hlavního dálničního tahu Maribor-Ljubljana-Koper, kterým každoročně míří tisíce českých turistů na Jadran. Těšit se můžete také na jízdu podzemním vláčkem a na prehistorického živého tvora Proteus Anguinus neboli "human fisch". Za prohlídku rozhodně stojí také středověký Predjamský hrad, nacházející se pouhých 9 km od Postojnske Jamy. Více informací - zde!\nPublikováno 13.5.2016 Zobrazit všechny aktuality


Klasik Natura a kabošon růženín 3 mm - kovaný snubní prsten z nerezové oceli - SK1022 - Výroba hand made snubní prsteny a šperky od KREDUM CZ, damasteel. zlato, stříbro, nerez , titan.\nHlavní strana > Katalog > (Snubní) prsteny > Nerezové > Klasik Natura a kabošon růženín 3 mm - kovaný snubní prsten z nerezové oceli - SK1022\nPrsten typu Klasik Natura, pod původním názvem Klasik Draill, lesklý + růženín s broušeným povrchem - kabošon.\nskladové číslo SK 1022\nVyhotoven z ručně kované nerezové antialergické oceli a osazen růženínem, tvaru tzv. kabošon o průměru 3 mm.\nPovrch prstenu je matný a je ponechán tak, aby byly vidět údery kladiva. Vnitřek prstenu je přebroušen dohladka a vyleštěn.\nVelikost 55, šířka 5 mm; tloušťka hlavy 3 mm, do dlaně 1,7 mm; kabošon růženín o průměru 3 mm\nNaprosto originalni snubni prsteny.\nI po 5 letech od koupi prstenu perfektni servis.\nVyborna komunikace a vstricnost.


Březina - Mikroregion Radnicko\nKaple zřízena v roce 1936 Jiřím Sternbergem, zrušena 1950 totalitní mocí, obnovena 2000 Janem Jagerem. (r. č. 2438/4)\nKamenem zděná stavba, neomítnutá, obdélného půdorysu s čtverhranou vížkou přistavenou k zadní stěně kaple. V bočních stěnách kaple pod 2 půlobloukem zaklenutých oknech s vestavěnými mřížemi. Vlastní vstup do kaple půlobloukem zaklenutý s vyzděnými klenáky, přístupný po 4 schodech. Vrata dřevěná s klasovitě uspořádanými prkny v dřevěném rámu a panty řešenými zdobným kováním. Střecha směrem ke vstupu valbová se zděným vikýřem sedlovitě zastřešeným s kulatým otvorem v čele. Střešní krytina - tašky a hřebenáče. Věž s vysokými, segmentem zaklenutými okénky zastřešena stanovou střechou krytou taškami.\nKaplička v Březině\nPomník v Březině\nSlovanské hradiště Březina\nAsi 1,5 km od obce Březiny na vrcholu v listnatém lese, vých. strana u koty 619. Má oválnou plošinu porostlou buky, protáhlou směrem východozáp. svažující se mírně k jihu. Je obehnáno rozvalenými kamennými valy, porušenými na jihozápad. a jihových. kudy prochází cesta. Chráněno srázy, zejména na sev. a záp. straně. Brána byla asi na vých. straně. Rozloha 1,44 ha.\nKultura staroslovanská /8., 9. stol./\nJedno z nejstarších slovanských hradišť v západních Čechách. Vrcholová plošina kóty 619 je obklopena dnes valem z velkých kamenů. Ve valu viditelné relikty dvou bran jimiž prochází lesní cesta. V centrální části (v ose hradiště) při východním valu relikty obdélné zděné stavby 16 x 8 m. Rozloha hradiště 1,44 ha. Na západní straně upravena hr. Šternberkem na počátku 19. století vyhlídková plošina.\nstarší doba železná (halštatská kult.)\nstarší doba a střední doba hradištní\nZhodnocení: Jedno z nejstarších slovanských hradišť na území středozápadních a západních Čech. Jediné slovanské hradiště na okrese Rokycany. Významný doklad pronikání slovanského obyvatelstva do neosídleného lesnatého území.\nStav: hradiště je dobře zachováno. Plocha nebyla dosud výrazněji narušena. Valy jsou minimálně poškozeny úpravou vyhlídky na počátku 19. století. V roce 1987 byla plocha hradiště, prorostlého listnatými stromy, narušena vývraty. Nutno zajistit u západočeských státních lesů citlivou těžbu bez použití mechanizace. Těžbu stromů je nutno provádět za dozoru archeologa (přibližování stromů).\nZděná, omítaná, jednopatrová budova, složená ze středního širšího převýšeného obdélného traktu a přiléhajících nižších obdélných křídel. Vstupní průčelí: boční křídla hladká, členěná patrovou a korunní římsou o 6 okenních osách. Ve 4 ose vstupní pravoúhlý portál s kamenným ostěním a segmentovým nadsvětlíkem. Ústřední trakt o 9 okenních osách, členěn pásovou rustikou a zvýrazněn nepatrně vystupujícím risalitem v šíři 5 os. Okna pravoúhlá se štukovými rámy a rovnými římsami. Dva symetrické vstupní portály. Střechy valbové, kryté taškami. Zahradní průčelí členěno shodně. Pouze 1 osový portál a předložená terasa. Místnosti v přízemí i patře plochostropé. Ve středním traktu vestibul s nástupním 2x zalomeným dřevěným schodištěm. V bočních traktech komunikační točitá schodiště.\nObjekt ve své dnešní podobě z přelomu 18. a 19. stol. V interiéru podstatné zásahy průběhem 19. a 20. stol.\nZhodnocení: Příklad venkovského feudálního sídla vhodně komponovaného do přírodního prostředí\nStav: Celkem udržován\nNa jih od březinského zámku se tyčí v zámeckém parku zřícenina hradu Salon, kdysi střediska březinského panství. Hrad stojí nad vesnicí Březinou, poprvé připomínanou r. 1379, na skalnatém ostrohu, odděleném od ostatního návrší širokým příkopem. Skály na ostrohu jsou přitesány do stěn. Z hradních stavení zůstaly jen vysoké zdi jednopatrového paláce na nejvyšším místě hradu, stavěné z lomového kamene. Půdorys paláce tvoří obdélník s vysunutým a zaobleným jihovýchodním nárožím. Při něm se zachovalo jediné původní lomeně zaklenuté okno, které kdysi osvětlovalo šnekové schodiště. Hrad byl obýván do 17. stol.\nDnes je čtvrtek, 30. 6. 2022, 8:52:11


Drahá podpásovka. Ovečkin musí zaplatit 5000 dolarů za píchnutí soupeře do rozkroku - Aktuálně.cz\n4. 3. 2021 18:32\nHvězdný útočník Alexandr Ovečkin z Washingtonu musí v NHL zaplatit pokutu pět tisíc dolarů. Ruský kapitán týmu Capitals byl dodatečně potrestán za úder holí do rozkroku bostonského útočníka Trenta Frederica ve středečním utkání na ledě Bruins.\nIncident se odehrál pět a půl minuty před koncem základní hrací doby za vyrovnaného stavu 1:1. Ovečkin byl vyloučen za sekání, Frederic za krosček. Po skončení zápasu měl více důvodů ke spokojenosti ruský ostrostřelec, neboť jeho tým zásluhou vítězného nájezdu Jakuba Vrány vyhrál 2:1.\nPětatřicetiletý Ovečkin má dosud v sezoně na kontě sedm gólů a 10 asistencí z 18 odehraných zápasů. Aktuálně je třetí v pořadí týmové produktivity.\nCelá částka bude převedena do podpůrného hráčského fondu.\nNHL hokej sport David Pastrňák Alexandr Ovečkin


Koupelnová sestava MINKA bílá | Sconto\nDomů / Nábytek / Sestavy a stěny / Koupelnová sestava MINKA bílá\nKoupelnová sestava MINKA, bílá\nDostatek úložného místa\nModerní koupelnová sestava MINKA v bílé barvě včetně LED osvětlení, zrcadla a keramického umyvadla. Ocení ji zejména příznivci čistého designu. Tato sestava obsahuje prostornou spodní skříňku, která nabízí dostatečné množství úložného prostoru ve formě dvou polic a jedné výsuvné zásuvky. Vrchní nástěnná skříňka se skládá ze tří úložných polic a je skvělým řešením pro nezbytné drobnosti, které chcete mít vždy po ruce.\nTyp zrcadla: Koupelnové\nPočet ks nábytku v sadě: 2\nVýbava: Skříňky, Umyvadlo, Zrcadlo\nČást 1 (ŠxVxH) Nástěnná skříňka se zrcadlem: 60x105x14 cm\nČást 2 (ŠxVxH) Spodní skříňka s umyvadlem: 60x82x46 cm\nCelková váha produktu: 54.1 Kg\nHmotnost balíku: 25.7 Kg\nHmotnost balíku: 11.4 Kg\nTV sestava AVA lll\nTV sestava BERLIN\nSestavy a stěny Koupelna Nábytek Místnosti Výprodej


Nejstarší akvárium ve Spojených státech - 2021\nAkvárium je umělý prostor naplněný vodou, který slouží jako stanoviště pro ryby nebo jiné mořské organismy. Rozsah akvária ve velikosti od malých domácích akvárií znamenal pro malé a malé ryby obrovské, které mohou pojmout miliony galonů vody a hostitelská zvířata tak velká jako velryba. To je věřil, že akvária byla zpočátku postavena prehistorickým člověkem za účelem skladování jeho ryby po chytání. Nicméně, 18. století přineslo s sebou podnikatele, kteří založili některé z nejznámějších akvária na světě pro vědecký výzkum a zábavní účely.\nAkvárium Národního muzea Barnum\nNárodní muzeum Barnum bylo jednou z nejznámějších lokalit v New Yorku ve svém hlavním městě a přitahovalo tisíce návštěvníků. Muzeum bylo založeno v roce 1841 podnikatelem a divadelním performerem, PT Barnumem, který koupil prostory, ve kterých sídlil Scudder's American Museum. Národní muzeum Barnum s názvem „Největší přehlídka na Zemi“ představovalo zoo, předměty americké historie a slavné akvárium. Akvárium Barnum National Museum bylo jedním z největších akvárií 19. století a bylo jedním z prvních akvárií, kde se nacházel živý vzorek velryb, který byl převážně velrybou beluga. Velryby byly zajaty v Kanadě a byly přivedeny do New Yorku pro zvědavé diváky. Nicméně, být průkopníkem mít velryby v zajetí, Barnum měl malé znalosti jejich zvyků krmení a jiných elementů nutných pro jejich přežití takový jako hloubka, slanost vody a jiné faktory. Jako výsledek, velryby zemřely brzy po jejich příchodu s nemnoho živobytí minulý týden v jejich prostorách. Barnum, který je chytrým podnikatelem, publikoval v místních novinách nekrology, „truchlící“ nad smrtí a zároveň oznamoval příchod nových náhradníků. Národní muzeum Barnum bylo uzavřeno v roce 1865 poté, co ho požár zlikvidoval na zem.\nWaikiki Aquarium, původně známé jako Honolulu Aquarium, je veřejné akvárium nacházející se v Honolulu na Havaji. Byla založena v roce 1904 a je jedním z prvních veřejných akvárií ve Spojených státech. Různorodý mořský ekosystém akvária přitahuje měsíčně tisíce návštěvníků a hostí různé druhy ryb, želv a mořských savců, jako jsou tuleňů. Akvárium Waikiki bylo postaveno společností Honolulu Rapid Transit a Land Company. Pan Frederick A. Potter, který byl úředníkem tranzitní společnosti, se stal vedoucím pracoviště a následně se stal prvním ředitelem akvária a dohlížel na jeho úspěch a celosvětovou popularitu. Waikiki Aquarium bylo jedním z prvních akvárií ve Spojených státech, které mají rezidentního biologa pro blaho mořského ekosystému.\nMnoho aktivistů po celém světě vyjádřilo svou nespokojenost s tím, jak akvária zacházejí se zvířaty v jejich tancích. Aktivisté tvrdí, že uvedení mořských živočichů do tanků, které říkají, že jsou společenskými bytostmi a cestují stovky kilometrů v oceánu, je kruté a má obrovské důsledky pro jejich přirozené chování. Aktivisté tvrdí, že i když jsou mořští živočichové propuštěni zpět do volné přírody, mají malou šanci na přežití.\n1 Americké muzeum Barnum 1841 New York, NY Zavřeno\n2 Boston Acquarial Gardens 1859 Boston, MA Zavřeno\n3 Woodwardovy zahrady 1866 San Francisco, CA Zavřeno\n4 Národní akvárium 1873 Washington DC Zavřeno\n5 Woods Hole věda Acquarium 1885 Woods Hole, MA otevřeno\n6 New York Acquarium 1896 Brooklyn, NY otevřeno\n7 Birch Acquarium u Scripps 1903 San Diego, CA otevřeno\n8 Waikiki Aquarium 1904 Honululu, HI otevřeno\n9 Akvárium Belle Isle 1904 Detroit, MI otevřeno\n10 Philadelphia Aquarium 1911 Philadelphia, PA Zavřeno\n11 Akvárium Shedd 1930 Chicago, IL otevřeno


BAYER CHIC 2000 Vozík pro panenky LILLI Melange Mint | pinkorblue.cz\nBAYER CHIC 2000 Vozík pro panenky LILLI Melange Mint\nČíslo výrobku: A296682\nZcela nový panenský kočárek Lilli je vhodný zejména pro mladé panenky.\nPodporuje kreativitu dítěte a doprovází jej v prvních krocích. Kočárek panenky se sklopí naplocho a má výšku skluzu cca. 55 cm. Kuklu lze sklopit dolů, sklopit dolů nebo použít jako sluneční clonu a obrazovku na ochranu soukromí.\nJe vhodný pro panenky do asi 41 cm.\nRozměry (délka x šířka x výška): 59 x 35 x 60 cm\nVelikost panenky: do cca. 41 cm\nPosuvná rukojeť: cca. 55 cm výška\nMateriál: ocel, polyester, plast\nBarva stylu pozornosti!\nNevhodné pro děti do tří let. Nebezpečí udušení v důsledku malých částí, které mohou být spolknuty\nNávrh na změnu popisku produktu A296682.


První zlato pro týmovou Toyotu Landcruiser 120 | UltimateDakar\nPrvní zlato pro týmovou Toyotu Landcruiser 120\nPři dalším kole Mistrovství Maďarska a také Mistrovství FIA CEZ se představil nový pilot Pavel Pups, který má bohaté zkušenosti z okruhů, ale v cross country rally je naprostým nováčkem.\nPo pouze pár zkušebních kilometrech si posádka Pavel Pups a Petr Hauptmann nastavila auto a rovnou se rozjela na start 280 km závodu poblíž maďarského města Nyíregyháza.\nRadost ze skvělého úvodu zkazila penalize za navigační chybu a nedodržení času na TC, ale to byl teprve začátek a Pavel Pups se ukázal být odhodlaným bojovníkem. Postupně smazával náskok konkurenční maďarské posádky Fazekas Motorsport se silnějším vozem Toyota Landcruiser 200 a nakonec dokázal vybojovat zlato s neuvěřitelným náskokem 0:14:30.\nDíky vysokému nasazení posádky a skvěle fungujícímu servisnímu zázemí týmu UltimateDakar si „nováček“ Pavel Pups může připsat maximální počet bodů ve FIA CEZ i v Mistrovství Maďarska T2.\nNadšení z Toyoty Landcruiser, skvělého výsledku a z bojovného ducha Pavla Pupse se možná zrodí další závodník pro rally Dakar.\nTým Ultimate Dakar Racing usilovně připravuje všechny 3 vozy na legendární (a českým fanouškům nejbližší) podnik HUNGARIAN BAJA 5.-.8.8. poblíž Balatonu. Do té doby se jezdci týmu i technika účastní téměř každý víkend výstav, prezentací a sponzorských akcí po celé republice.\nUžijte si atmosféru horkého závodu: https://youtu.be/O6tzVeJ8V68


S. T. Dupont: Luxusní doplňky pro aristokracii | Kafe.cz\nZdroj: S. T. Dupont\nLuxusní pera, cestovní zavazadla a zapalovače - výrobky určené především mužům. To jsou základní produkty dnes již legendární firmy S. T. Dupont, dodavatele mnoha královských dvorů a významných osobností.\nNa počátku byl jeden muž pocházející ze Savojska. Simon Tissot Dupont, jehož jméno, respektive iniciály, se dodnes nachází v názvu slavné firmy. Houževnatý a vytrvalý, tak by se dal jednoduše popsat charakter tohoto muže.\nCestovní tašky pro Orient Express\nDo podnikání se pustil již v šedesátých letech devatenáctého století. V roce 1872 ovšem jeho přepravní firma lehla po požáru popelem. Nevzdal se a okamžitě se pustil do vyrábění kufrů a dalších cestovních zavazadel pro obchodníky a členy diplomatických sborů. Pětadvacetiletý ambiciózní Dupont chtěl uspět. O dvanáct let později se jeho podnik stal dodavatelem jednoho z největších světových obchodů Les Grands Magasinsdu Louvre.\n"Dnes firma kontroluje většinu obchodu s luxusními zapalovači. V tomto ohledu nemá konkurenci, což věděly už kdysi dávno mnohé slavné osobnosti, které preferovaly nejen zdejší zapalovače."\nKromě Les Grands Magasinsdu Louvre měl Dupont svou vlastní soukromou klientelu. Kufry firmy S. T. Dupont bylo možné spatřit především v legendárním Orient Expressu plném dobře situovaných cestovatelů, hojně využívány byly i mezi návštěvníky francouzské Riviéry.\nV roce 1900 navštívila ateliér Simona Tissot Duponta francouzská císařovna Evženie. Byla natolik okouzlena, že se rozhodla firmu materiálně podpořit. Ostatně ona a její manžel císař Napoleon III. patřili mezi první věrné zákazníky Duponta.\nJedněmi z prvních zákazníků S. T. Dupont byli lidé cestující Orient Expressem. K tomuto tématu se firma vrátila v novém tisíciletí s novou kolekcí. Zdroj: S. T. Dupont\nJedněmi z prvních zákazníků S. T. Dupont byli lidé cestující Orient Expressem. K tomuto tématu se firma vrátila v novém tisíciletí s novou kolekcí.\nPo skončení první světové války Dupont předal podnik svým dvěma synům - Lucienovi a Andrému a krátce nato umírá. Bratři pak obchodují pod názvem Le Fills de S. T. Dupont (Synové S. T. Duponta). Za jejich vlastnictví firma vzkvétá. Kromě pařížského ateliéru otevírají ještě jeden ve Faverges. Mění i svoji dosavadní aktivitu. Výroba cestovních zavazadel a kufrů začíná naplno a produkují se i další výrobky.\nJsou dokonce tak úspěšní, že v roce 1929 dostává Lucien Tissot Dupont nabídku od Cartiera, aby přijel do New Yorku a představil zde své výrobky na Páté Avenue, které tu Cartier začal prodávat. Z cesty ale nakonec sešlo, protože nastala hospodářská krize. Ta ovšem ateliéru příliš neublížila. Bratři Dupontové totiž reagovali strategií diverzifikace a začali nabízet cenové výrobky méně a více luxusní.\n"Mahárádža z Patijály pro své oblíbenkyně v harému u firmy objednával přepychové dary. V roce 1941 si poručil 100 překrásných zapalovačů velikosti do večerní kabelky pro své milenky."\nZapalovače oslňují svět\nZnačka Dupont byla vždy úspěšná mezi obchodníky a v aristokratických kruzích. Během druhé světové války firma představila svůj první zapalovač. Ačkoliv u zrodu stálo cestovní zavazadlo, jsou to právě zapalovače, díky nimž značka S. T. Dupont nejvíce proslula.\nPrvní zapalovač z roku 1941 vyrobili z obyčejného hliníku, což bylo dáno válečným nedostatkem surovin. Ty další už jsou ovšem mnohem luxusnější. O dvanáct let později, v roce 1952, vzniká první plynový zapalovač.\nZdroj: S. T. Dupont Luxusní cestovní kufřík pro princeznu Alžbětu.\nDnes firma kontroluje většinu obchodu s luxusními zapalovači. V tomto ohledu nemá konkurenci, což věděly už kdysi dávno mnohé slavné osobnosti, které preferovaly nejen zdejší zapalovače. U příležitosti svatby britské princezny Alžběty a řeckého a dánského prince Philipa vznikla jedna z posledních drahých cestovních souprav oslavující slavné ženy.\nSouprava byla tak drahá, že podle několika spolupracovníků firmy vyšla na stejné peníze jako dům. Pro princeznu ji objednal francouzský prezident Vincent Auriol a na výrobu osobně dohlížel André Dupont. To ovšem není jediné spojení firmy s aristokracií a královskými rody.\nMezi věrné zákazníky v historii firmy patřili indičtí mahárádžové. Obzvláště mahárádža z Patijály, který pro své oblíbenkyně v harému u firmy objednával přepychové dary. V roce 1941 si poručil 100 překrásných zapalovačů velikosti do večerní kabelky pro své milenky.\nZdroj: S. T. Dupont Svatební dar pro prince Williama a Catherine Middleton.\nV meziválečném období u S. T. Duponta nakupoval také baron Maurice de Rotschild, vévoda z Kentu, nepálský princ nebo třeba dánská královna Ingrid či řecká princezna Irene. Zapalovače S. T. Dupont si oblíbil také vévoda z Windsoru s manželkou Wallis. Vévoda u firmy v roce 1951 objednal pro svou vyvolenou i personalizovaný cestovní kufřík.\nZapalovač, který vévoda z Windsoru používal, se v roce 2006 dočkal reedice a dnes může model Windsor mít každý, kdo na to má. Firma je v aristokratických a královských kruzích ostatně oblíbená dodnes. O tom svědčí i fakt, že v roce 2011, když se princ William ženil, rozhodla francouzská vláda, že oficiální dar vyrobí právě S. T. Dupont.\nKolekce od princezny\nS aristokracií S. T. Dupont není spojen pouze jen jako s koncovým odběratelem luxusních výrobků. Na jedné z jeho kolekcí (jak jinak než vskutku královské) se podílí totiž princezna Tania Bourbon Parme, příslušnice francouzského šlechtického rodu.\nZapalovač a psací potřeby hodné krále navrhla francouzská princezna Tania Bourbon Parme. Foto: © Tania de Bourbon Parme Zdroj: S. T. Dupont\nZapalovač a psací potřeby hodné krále navrhla francouzská princezna Tania Bourbon Parme.\nFoto: © Tania de Bourbon Parme\nTania, která je potomkem francouzského krále Ludvíka XIII., se při návrzích kolekce inspirovala renesančními a raně barokními motivy právě z dob tohoto panovníka. Barvy zlatá a modrá stejně jako jasně patrný heraldický znak lilie, tzv. fleur-de-lis, jsou pro královské rody typické.\nVýsledkem je zapalovač a psací potřeby, které nesmí chybět na stole žádného krále. Zapalovač, na jehož výrobu bylo použito zlato a drahé kameny, vyjde na půl milionu eur, což ho dostalo do Guinessovy knihy rekordů jako nejdražší zapalovač na světě.\nJames Bond a S. T. Dupont\nFanouškem zapalovačů (a nejen jich) je ostatně i jeden z nejelegantnějších mužů na světě a idol mnoha žen - James Bond. Výrobky firmy se objevily hned v několika bondovkách. Nejnovější celovečerní film Spectre má dokonce svou vlastní kolekci zapalovačů a per. Zdaleka se ovšem nejedná o první setkání Bonda a značky S. T. Dupont.\nVe filmu Casino Royal má na sobě James Bond představovaný Danielem Craigem manžetové knoflíčky model 5244 při prvním setkání s Vesper (Evou Greenovou) ve vlaku do Černé Hory. Diamantové knoflíčky 5172 se objevují několikrát v Casino Royal, ale také v Quantum of Solace.\nS. T. Dupont není jen o cestovních taškách, kufrech či zapalovačích. V sedmdesátých letech vypustila společnost do světa řadu překrásných psacích per. Úspěch zapalovačů povzbudil vedení firmy k výrobě dalšího koženého zboží, např. peněženek, a v osmdesátých letech k představení první pánské kolekce doplňků. Devadesátá léta přinesla na trh luxusní náramkové hodinky S. T. Dupont.\nVůně Paris Saint-German je dostupná v parfumériích Sephora. Zdroj: S. T. Dupont\nVůně Paris Saint-German je dostupná v parfumériích Sephora.\nK sehnání jsou také parfémy inspirované francouzskou elegancí v luxusních flakónech. Milovníci fotbalu ocení především vůni Paris Saint-Germain, která je oficiální vůní známého fotbalového týmu. Flakonek, v němž je tato dřevitá vůně s nádechem citronu uchována, připomíná zapalovač, nejúspěšnější produkt z dílny S. T. Dupont.\nMilovníci fotbalu ocení především vůni Paris Saint-Germain, která je oficiální vůní známého fotbalového týmu. Flakonek připomíná zapalovač, nejúspěšnější produkt z dílny S. T. Dupont.\nFirmu dnes už ale nevlastní rodina Dupontů, ani nikdo jiný ve Francii, ačkoliv je stále považována za francouzskou. V novém tisíciletí ji koupil hongkongský obchodník a miliardář sir Dickson Poon. Ten kromě filmového Bonda a pařížského fotbalového týmu spolupracuje třeba s Disney nebo Rolling Stones. Firma S. T. Dupont se neztratí ani po 144 letech své existence\nJak šel čas s firmou S. T. Dupont\n> 1872 - Simon Tissot Dupont začíná vyrábět cestovní zavazadla pro pařížskou smetánku. Otevírá si ateliér na Rue Dieu v Paříži.\n> 1880 - Brzo se výrobky S. T. Dupont stávají nezbytnou součástí výbavy nejvyšší společnosti. Mezi první zákazníky patří císař Napoleon III. s manželkou.\n> 1884 - Dupont se stává dodavatelem Les GrandsMagasinsdu Louvre.\n>1919 - Ateliér přebírají synové Simona T. Duponta - Lucien a André.\n>1922 - Simon Tissot Dupont umírá.\n>1924 - Bratři Dupontové otevírají ateliér v rodném Faverges v Savojsku.\n>1929 - Cartier začíná nabízet cestovní zavazadla S. T. Dupont ve svém butiku v New Yorku.\n>1941 - Vzniká první zapalovač. Mahárádža z Patijály si pro svůj harém objednal 100 zlatých zapalovačů do kabelky.\n>1947 - Firma vyrábí cestovní kufřík pro britskou princeznu Alžbětu jako svatební dar.\n>1953 - S. T. Dupont vytváří první dámskou kabelku Riviera. Jednou z prvních zákaznic se stává Audrey Hepburn.\n>1973 - Pro Jacqueline Kennedyovou Onassisovou je vytvořeno luxusní kuličkové pero.\n>2004 - Vzniká limitovaná edice Andy Warhol a také první z několika limitovaných edic Jamese Bonda. Ta zatím poslední spatřila světlo světa v roce 2015.\n>2011 - Spolupráce s Karlem Lagerfeldem. Firma je pověřena francouzskou vládou, aby vyrobila svatební dar pro prince Williama a Catherine Middletonovou.\n>2014 - Ve spolupráci s Taniou Bourbon Parme vzniká královská kolekce.\nCelebrity - 20. 04. 2016


Říjen 2009 « Archiv | reqinův blog\nRozhovor s VF anebo Kterak odpověď předběhla otázku Jany Machalické\n4. října 2009 v 14:39 | Metro/Ondřej Nekola & Lidové noviny/Jana Machalická\nKosti ožijí v rámci Příští vlny\nV rámci festivalu Příští vlna / Next wave představí hudební skladatel a malíř Vladimír Franz pražskému publiku v kostele sv. Anny na Starém Městě svou novou operu-oratorium Údolí suchých kostí.\nÚdolí suchých kostí mělo premiéru v dubnu v Brně. Jak jej tehdy publikum přijalo?\nReakce obecenstva i kritiků byla nevšedně kladná. Pevně věřím, že podobná reakce zavládne i v Praze. Samozřejmě, v kostele nejsou stejné možnosti jako v divadle, kde premiéra proběhla. Bude to tedy i výzva pro režisérku Lindu Keprtovou, scénografku Marii Blažkovou a choreografa Davida Strnada, jak v čistém gotickém prostoru kostela sv. Anny zážitek umocnit.\nLibreto vám napsal Rostislav Křivánek. Často s ním spolupracujete?\nÚdolí suchých kostí je naše třetí opera, po Ludus Danielis, která je trochu této nové podobná, a po Válce s mloky, která je úplně jiná. Já jsem zase ilustroval jeho knížku Země strašidel, která má v nejbližší době vyjít, takže to je taková naše reciprocita.\nČekáte na libreto a pak skládáte nebo naopak?\nU Údolí suchých kotí jsem na libreto čekal asi týden, proto dělám s Křivánkem rád. Když dělám partituru, jsem většinou o deset stránek dál a když se o těch deset listů konečně pohnu, chci být o dalších deset opět dál. Baví mě takhle vymýšlet. Tuto poslední operu jsem takhle složil za pět neděl.\nProč jste si vybral jako námět knihu proroka Ezechiela?\nJedná se o jednoduchou epizodu, kdy bůh klade Ezechielovi otázku, zda když mu dá tu možnost, dokáže oživit kosti. Rostislav Křivánek to trochu změnil a stal se z toho takový apokryf, který určitým způsobem reaguje na dnešní stav, tedy zda když lidé ožijí, dostanou novou šanci, zda se vyvarují chyb, kterých se dopouštěli, vzali si nějaké ponaučení. My věrni našemu zdravému skepticismu říkáme, že nikoli. Celá opera začíná v arabštině, pak přechází do latiny a nakonec končí v češtině, aby byla jasná ona impertinence položená z pozice dnešní asertivity... Takže jsem si tento námět vybral kvůli moralitě. Zároveň vystupují v opeře čtyři sólisté jako ve středověkém divadle: Ezechiel, bůh, pokušitel a mentor. Jejich hybatelem je ale sbor Ars Brunensis, pro který to bylo určeno.\nČasto stavíte na sboru. Proč?\nProtože je jednoduše skvělý.\nJednotlivé interprety jste si vybral sám?\nVypomohl mi dirigent Dan Kalousek, který se v této branži pohybuje. Tři sólisté jsou školeni na baroku, což je jiný způsob, než když zpíváte Toscu nebo Nabucco. U nich je důležitá masa zvuku, kterou zpěvák vydá. U baroka je to mnohem přesnější práce. Tomáš Král je příjemný, citlivý, lyrický baryton (Ezechiel), Jan Šťáva je krásný mladý bas, Markéta Cukrová je alt, který můžeme slyšet v Rinaldovi v Národním divadle. Pak ale vznikla hezká věc, kdy jsme k pokušiteli zvolili hlas Zory Jandové, který je klasicky školen, ne ale na operní využití. Zoru Jandovou lidé většinou znají z muzikálů, takže toto je pro ni jakýsi protiúkol, při kterém obstála naprosto znamenitě.\nJaké jsou podmínky v dnešní době pro skládání oper? Nepřipadáte si trochu třeba jako exot?\nPrávě proto uvádíme operu na festivalu Příští vlna. Dnes každý druhý dělá nějakou alternativu - cvrnká do gumičky, tluče do židle... psát opery nebo smyčcová kvarteta, to je ta pravá alternativa dneška. Dnešní státní kulturou je třeba Kabát, hokej... alternativní kulturou dneška je pak psaní oper. Takže kdybych hrál hokej, měl bych asi méně problémů. Je to paradox, ale je to tak.\nČetl jsem, že nejste zrovna velkým milovníkem rocku...\nPravý rock nebo heavy metal mi je tisíckrát milejší než takový ty pseudo folklórní projevy jako například Čechomor...\nA co elektronika?\nJá obdivuji, jak je to masový. Nejedná se totiž o nic nového, jak řada lidí ráda tvrdí. Základy jsou pořád stejné a velice jednoduché, takže záleží na osobním charisma jednotlivce, na jeho fyzických a energetických výdajích. Je mi ale milejší autentický, byť třeba primitivní až dobytčí projev, než snaha dělat z toho intelektuální záležitost... jestli je někdo intelektuál, ať tedy skládá symfonie.\nJaké skladatele máte rád vy osobně?\nV každém období mám radši někoho jiného. K někomu se vracím po delší době, k někomu se nevrátím vůbec. Händel je pěkný, protože je to Schwarzenegger vážné hudby, na Wagnerovi je hezké, že za člověka všechno dokonale vyřeší, Dvořák je zdravý, prorostlý kořeny až nahoru, Šostakovič je neuvěřitelný...\nJak jste se vlastně dostal ke komponování?\nOd malička jsem poslouchal vážnou hudbu, vyrůstal jsem v Národním divadle. Na Právnické fakultě jsme založili divadlo, ve kterém jsme se věnovali kabaretu a šansonu. To se stalo mou laboratoří, kdy jsem si zkoušel, co můžu a co ne...\n(Zde rozhovor končí, jeho kompletní verze je zřejmě k dispozici v tištěném vydání Metra)\nMetro, 2. října 2010,\nzískáno dne 4.10.2010 z http://www.metro.cz/kultura/679-kosti-oiji-v-ramci-piti-vlny\n...nezpochybňuji význam přehlídky, která svůj smysl prokazuje již šestnáct let a leccos i předjala. Jen si tak říkám, že když si hoši a dívky z undergroundu a alternativy nadělují ceny, mají se shromáždit v příslušně olezlém sklepení, vymlácené tovární hale či podobném koutku. Ještě tak by se jim mohlo povolit Zábradlí nebo Disk. Ale procovsky se producírovat ve vznešeném chrámu sv. Anny, kde bude předtím s neméně důstojným nátiskem vyposlechnuto oratorium Vladimíra Franze na starozákonní téma? Není to přímo proti smyslu alternativy, která se má vymezovat vůči hlavní proudu? Zkrátka je to pěkná bramboračka anebo rovnou konec undergroundu v Čechách.\nJana Machalická, Co jsem to zase neviděla, Lidové noviny, 3.října 2010


Okresní soutěže :: Stolní tenis Klobouky u Brna\nOkresní přebor II – muži B\nDlouhodobá soutěž družstev mužů byla ukončena. Naše „béčko“ vybojovalo 2. místo a tím se probojovalo do závěrečného Play – OFF, které mělo za úkol vyřešit rovnici o vítězi soutěže a postupujících do OP I.\nV úvodním kole bylo naším soupeřem rakvické béčko. První utkání se hrálo v Kloboukách a výsledek byl jednoznačný. Náš tým hrající v sestavě - Klímek (st.žák), Páleník, Svoboda A. , Šubík (dorostenec) – porazil svého soupeře jednoznačně 9 : 0. Těžší byla odveta v Rakvicích. Tam se nedařilo Klímkovi. Přesto kloboučtí stolní tenisté vyhráli 9 : 7.\nVe finále Play – Off se měla utkat družstva, která byla po dlouhodobé soutěži na prvních dvou místech. To jsou Mikuilov a Klobouky. Obě již měla postup do OP I jistý a tak se dohodla, že utkání z důvodu neshledání vhodného termínu (mimo jiné účast našich mladých hráčů na bodovacích turnajích) neodehrají. Tímto se vítězem OP II stal Mikulov. Blahopřejeme.


Pro děti :: Sdružení rodičů Čtyřlístek\nÚvodní stránka > KNIHOVNA > Pro děti\nKomu se líbila autorčina knížka Zlobilky o neposlušných holčičkách, rád si přečte i příběhy nezbedných chlapečků. Hrdinou každého krátkého vyprávění je malý rošťák, který si buď děsně vymýšlí, nebo šplhá do výšek, neumí se chovat, okusuje tužky, neustále žvýká či provádí jiné nepravosti....\nZuzana Kovaříková: ZA ZVÍŘÁTKY DO LESA\nDeset krátkých příběhů o lesních zvířátkách: například o kolouškovi, který si vyrazil na malý výlet, o vychytralé lišce, o mlsném srnečkovi, o tom, proč mají jezevci v kožichu černý pruh. Vyprávění jsou doplněna drobným „naučným“ popisem zvířete. Malý čtenář tak do lesa na procházku či na...\nLenka a Jindřich Dolejškovi: PAPÍROVÉ HRÁTKY - PODZIM\nNápady pro tvořivou činnost předškolních dětí, ale i malých školáků. počet stran: 74 vydalo nakl. LIKA KLUB orientační cena: 99,-Kč\nVelikonoce jsou pro křesťany největší událost roku. Vzkříšení, obnova všeho živého v přírodě, v nás. Vajíčka symbolizují zrození nového života a jak klasik praví: „Nevyčte nikdo z tlustejch knih, co tajemství skryto ve vejcích.“ Schválně, přečtěte si s dětmi Magorovu pohádku...\nRadůza: O MOURINCE A LOJZÍKOVI (s 2CD)\nCo se stane, když zůstane malá princeznička sama na zámku, když se princ musí ženit a zamiluje se do víly, nebo když království napadne sedmihlavý drak mající problémy se zuby? A jak to bylo s učencem z Turecka, který se vydal do světa na zkušenou a kdo, že je to ta paní...\nJiří Holub: VZPOURA STRAŠIDEL\nNad Červenou Lhotou právě zapadalo květnové sluníčko, voda v rybníce se dotýkala břehů a kastelán Pivoňka vytančil schody, které vedly do prvního zámeckého patra... Tak začíná milá knížka o strašidlech, u které se budete trochu bát, ale hlavně hodně smát. Knížku dokreslují...\nHelena Zmatlíková: JEDEN DEN V DOMEČKU\nLeporelo Heleny Zmatlíkové nás zavede do domečku a jeho jednotlivých částí. Společně tak prožijeme celý den. Čeká nás ranní vstávání, snídaně, odchod do školy a práce, oběd, odpolední zábava a vše zakončí ulehnutí do postýlky. Ilustrace: Helena Zmatlíková Počet stran: 10 Vydalo...\nDaniela Krolupperová: JOSÍFKŮV PEKELNÝ TÝDEN\nRodiče Josífkovi pořád říkají, co má dělat a co naopak nemá. Ale Josífka nebaví stále jen uklízet, psát úkoly, učit se, mýt se a nezapomenout na další protivné věci. A tak když má za úkol napsat vyprávění o své rodině, náležitě si na všechny zákazy a příkazy postěžuje. Netuší ovšem, co tím způsobí!...\nJosífek je chronický lhář. Neuklízí si po sobě ponožky, natož, aby si snad vzal nové. Nečistí si zuby, češe se jen z donucení a co je nejhorší – lže. Lže mamince, že si vzal nové ponožky, staré uložil do prádelního koše a že si vyčistil zuby. Maminka...


Piráti z Karibiku: Truhla mrtvého muže - chyby ve filmu | kfilmu.net\n[posloupnost] Když posádka visí v klecích z kostí je jasně vidět že klec kde je Gibs Will a další je o něco výše než klec kde je zbytek posádky. Ovšem v dalším záběru kdy lezou nahoru je klec s Gibsem Willem a dalšími níž a klec zbytku posádky je výše.\n[posloupnost] Všimněte si, že když hážou na začátku rakve do moře a hodí druhou rakev, tak když ji zvednou, jsou na stranách rakve vzory. Když ji tam hodí, tak rakev žádné vzory nemá.\n[posloupnost] Těsně předtím, než je Will zbičován, má na sobě košili a přes ní černou vestu. Ovšem když už se k bičování schyluje, má na sobě Will pouze košili, kterou mu pak jeho držitelé roztrhnou, avšak po vestě není ani stopy. Přitom není nikde vidět, že by mu ji sundavali.\n[bez zařazení] Když posádka Černé perly utíká k lodi, Gibs drží lano téměř na konci, takže je ponořené ve vodě. O pár záběrů dál je jasně vidět, že lano drží tak, že se do vody ponořit nemůže, protože je moc napnuté. A ve filmu není ani vidět, že by s tím lanem popocházel nebo si ho přitahoval.\n[posloupnost] Když Pintel a Ragetti najdou Perlu, tak je přídí k vnitřku ostrova. Poté co Jack utíká před domorodci a Perla je vzdálená od pevniny asi patnáct metrů je přídí na otevřené moře.\n[bez zařazení] Pochybuji, že když je někdo zbičován jako Will, tak hned druhý den skáče a šplhá po lodi jako by mu nic nebylo. A ani košili nemá krvavou, i když je jasný, že by se mu rány otevřely.\n[posloupnost] Když Jack padá z útesu všechno ovoce se zachytí na tom samém můstku na skoro stejném místě, ale když Jack dopadne, ovoce dopadne za ním a ještě je různě rostroušeno.\n[posloupnost] Když Jack propadá můstky, je na něj pohled shora, kde je dobře vidět, že je pod ním voda. O pár záběrů později však dopadá na zem.\nNejde o vodu. To, co vypadá jako peřeje, jsou ve skutečnosti rýhy ve skále a vrcholky palem.\n[bez zařazení] Když Jack seskočí z kola, kolo se valí z kopce směrem k pláži. Jak je tedy možný, že se tam Jack dostane mnohem dřív a ještě uplyne vcelku dlouhá doba, než se tam kolo dovalí?\n[bez zařazení] Když Jack běhá v kole, praští se do hlavy o tyčku. Když se do kola vrátí, tyčky jsou najednou pryč, respektive jsou hodně blízko středu kola, tudíž tak vysoko, že není možné se o ně praštit.\n[posloupnost] Předtím, než se na konci filmu Elizabeth líbá s Jackem, stojí od lodního stěžně (u které ho potom připoutá), asi jen 1 krok. Potom je záběr, jak to Will vidí, když se ale záběr vrátí opět na ty dva, jsou od té stěžně vzdáleni asi 6 kroků.\n[posloupnost] Když si Jacka chtějí upéct, tak ten jim pak uteče a potom "přelítne" na druhou stranu tý skály, pak se převáží a letí dolů, přes ty můstky. Jak ale padá, je tam záběr, že padá skrz most, na kterym někdo stojí. Po chviličce je znovu záběr (z jiného úhlu) jak padá skrz můstek, na kterým stojí stejný člověk.\n[posloupnost] Když si Norington povídá s Elizabeth na Černé perle, Elizabeth drží vlasy za levým ramenem, ale v příštím záběru má vlasy rozpuštěné a plandají před ramenem.\n[posloupnost] Když Jack utíká před domorodkyněmi, které po něm házeli ovoce, přeskočí z jedné skály na druhou, načež se s ním ta tyčka ověšená ovocem přetíží a on padá. Všimněte si, že tyčka, která se zastavuje o stěny skal, se zkrátí natolik, že tam nezůstane jediné ovoce, takže není možné, aby nějaké zůstalo na tom mostě, když jím později Jack proletí.\n[posloupnost] Když Jacka přejede mlýnské kolo, tak je tam díra, ve které uvízne. Ale když v mlýnském kole běží, není tam žádná díra.\n[posloupnost] Když Jack propadne dřevěnými mosty, po dopadu na zem se vedle jeho hlavy zabodne tyč, ke které byl původnětím přivázán. Jack se na ní přitom podívá. Následuje pohled shora - v něm je tyč, ale zabodnutá přímo nad jeho hlavou.\nOmotaný provaz na tyči je zavádějící a vytváří dojem místa, kam se tyč zabodla. Při bližším pohledu zjistíte, že je tyč na stejném místě, jako předtím (viz obrázek).\n[posloupnost] Když Jack Sparrow poprvé uteče od lidojedů na ostrově, koukne se dolů.Tam jsou ale vidět jen tři mosty a k tomu daleko od sebe. Jak je tedy možné, že když uteče podruhé a skáče z toho samého místa, tak propadne šesti mosty?\n[posloupnost] Když Jack sebere z truhly srdce a schová si ho, truhlu zavře a nechá v ní klíč. Ragetti a Pintel ji pak seberou, a klíč v ní není. Když s ní ale přibíhají k lodi, klíč tam zase je.\n[bez zařazení] Když Jack vysype ze své sklenice hlínu, dá tam srdce a část hlíny vrátí. Díky tomu, že dost místa zabírá srdce, je sklenice téměř plná, jako předtím. Ale když Norrington srdce sebere, mělo by obsahu sklenice ubýt, jenže když s ní Jack pobíhá po Perle, je pořád plná.\n[posloupnost] Když se Jack snaží dostat z pout, kterými ho připoutala Elizabeth, tak si stočí prsteny na ruce směrem dovnitř, aby se mohl dostat z pout. Jakmile ale ruku vysmykne, tak se na ni hned podívá a prsteny jsou otočené normálně směrem nahoru.\n[posloupnost] Když kapitán Jack Sparrow ukládá Davyho srdce do sklenice, tak tam hlínu nenasype celou, ale asi do tří čtvrtin sklenice. Při záběru, kdy sklenici zavírá, je však sklenice plná a při dalším záběru už zase není.\n[bez zařazení] Jack Sparrow padá z útesu a propadá se přes ty dřevěné můstky. Na jednom tom můstku zůstane ležet všechno ovoce, které před tím bylo na tyči, ale jakmile Jack dopadne na zem, tak okolo něj to ovoce napadá. To by tam ale toho ovoce muselo být dvakrát tolik, jako bylo předtím na té tyči.\n[posloupnost] Když Jack dostane od domorodců velmi elegantní náhrdelník, tak je v následujících záběrech několikrát vidět. Když ho však domorodci grilují a on pak uteče již ho nemá.\n[nic] Když Will a James vylezou z kola, tak Will sotva chodí. Ale James Norington se okamžitě rozběhne k člunu a vůbec se nemotá. Já si myslím, že po tak dlouhém točení v kole by se asi motali alespoň měsíc...\nChvíli se motá taky. Ale každý člověk má jinou odolnost a rychlost návratu, proto je možné, že je lepší jak Will a po chvíli jde v pohodě, i když Will pořád padá. - matina\n[posloupnost] Když Jack poprvé otevře truhlu, je v ní halda dopisů a menší truhla se srdcem. Pak je záběr, jak truhlu vyndávají, ale nejprve z truhly vypadnou květiny, které tedy museli být ještě nad dopisy-ale nebyli tam.\n[posloupnost] Když Jackovi spadne jeho klobouk do moře, vyloví ho dva námořníci. Jeden si ho nasadí na hlavu tak, že roh tý čepice má vzadu. Je střih, a roh má u čela. V další scéně už je zase vzadu.\n[bez zařazení] Jack má nový kompas, na rozdíl od minule má jasně červenou střelku(místo obyčejného dřívka, které se mimochodem nijak moc nepohybovalo).\n[bez zařazení] Je to chvilku potom, co se Jack poprvé setká s Willem (starším), tak potom má černou skvrnu na ruce a když je na palubě, Gibs se ho ptá na kurz, Jack řekne pevnina a teď se tu objeví ta opice (a vezme Jackovi klobouk). Ale opice je normální i když je noc a je tam světlo jako od měsíce... neměla by být kostra?\n[posloupnost] Když Norrington hodí truhlu pirátovi, pirát pustí svoji hlavu a chytí truhlu. Hlava spadne na zem a je vedle ní nějaký předmět, pravděpodně propouštěcí listiny, které Norrington ukradl. Pak následuje záběr na prchajícího Norringtona a opět zpátky na hlavu, ležící na zemi. Ale předmět je záhadně pryč.\n[posloupnost] Když kapitán Jack Sparrow utíká před domorodci na ostrově, tak vyleze na Černou perlu, kde ho ošplíchne vlna. Poté má namalované oči téměř celé smazané, takže nejdou moc vidět, jdou vidět jenom skvrny. Když ale Jack vyleze až na palubu a baví se s ostatními, namalované oči má sice rozmazané, ale mnohem zřetelnější než předtím.\n[posloupnost] Když Jack poprvé uteče kanibalům, zaleze do chýše, kde si vezme lano a papriku. Těsně před vykročením ze stanu má lano na rameni jinak, než když se záběr změní a snímá Jacka zvenku.\n+- EDIT#Jirka J\n[nic] Tohle je sice záměr filmařů, ale dokud nepřijde do kin třetí díl s vysvětlením, tak to je chyba. V jedničce Jack zabil Barbossu, tak jaktože je ve dvojce naživu? Kulka do srdce se přežít nedá.\nod uživatele kacak: v prvním díle po závěrečných titulkách je scéna, kdy opice ukradne minci a opět na ní je kletba - je tedy pravděpodobné, že "oživila" i Barbossu. od uživatele matina: Spíš bych řekla, že ho prostě Tia Dalma oživila. Aspoň já s touhle domněnkou žiju pořád. A chyba to není, Tia jasně řekla, že potřebují někoho, kdo už na druhé straně byl. Z toho je jasné, že byl Barbossa mrtvý. - matina\n0.028 sec. (PHP: 86% SQL: 14%)


Dusno po derby! Po Özilovi chtěli test na drogy, vzteky rozkopal dveře | iSport.cz\n2. května 2017 • 16:50\nArsenal v derby padl a on selhal jako jeho dirigent. Záložník Mesut Özil žádný recept na překonání defenzivy Tottenhamu v nedělním šlágru Premier League nevymyslel, a po zápase už to nevydržel s nervy. Po porážce 0:2 na půdě Spurs rozkopal německý reprezentant dveře. Údajně kvůli tomu, že musel podstoupit drogový test a nechtělo se mu.\nAby si člověk vzpomněl na kvalitní výkon proti silnějším soupeřům od 28letého rodáka z německého Gelsenkirchenu, musel by v paměti zapátrat velmi hluboko. Není třeba si nic namlouvat. Kvůli výkonům, jaké hvězda Arsenalu předvádí, za něj klubové vedení Realu neposlalo v létě 2013 50 milionů eur.\nProti slabším týmům se Özil ještě dokáže vytáhnout, když jde do tuhého, zklame. Osmifinálem Ligy mistrů s Bayernem počínaje a nedělním severolondýnském derby konče. Arsenal padl na White Hart Line 0:2 a již poněkolikáté zakopl v cestě do umístění v první čtyřce.\nKdyž hráči přemístili ze hřiště do šaten, chtěli dopingoví komisaři po Özilovi, aby podstoupil test na doping. Hvězda „kanonýrů“ reagovala podrážděně a podle očitých svědků britského deníku Telegprah první vyzvání odmítla.\nMesut Özil proti Tottenhamu\nVyhrané souboje 1\nKomisaři jej varovali, že pokud odmítne, může ho čekat trest a pokuta. Načež německý reprezentant reagoval tak, že vykopl dveře a nakonec se rozhodl test absolvovat. Podle všeho Özilovi vadilo, že se jej test na drogy týká již poněkolikáté v sezoně, avšak značnou dávku frustrace dodal nelichotivý výsledek utkání.\n„Sánchez začal zápas špatně, ale postupem se zlepšoval. To se o Özilovi nedá tvrdit. Nemůže být naštvaný, když se sám nedokáže připravit na zápas,“ uvedl na jeho adresu bývalý slavný obránce Arsenalu a nyní expert Martin Keown.\nNejvětší rychlost při sprintu v duelu Tottenham - Arsenal\nOxlade-Chamberlain 34,4 km/h\nEriksen 33,5 km/h\nSánchez 32,5 km/h\nGibss 33 km/h\nKane 32,9 km/h\nÖzil 28,8 km/h\nStatistici mu dokonce naměřili, že v porovnání s ostatními hráči, vyvinul během zápasu jednu z nejmenších rychlostí při sprintu. Zatímco jeho spoluhráč Oxlade-Chamberlain měl rychlost až 34,4 kilometrů za hodinu, Özil měl maximum 28,8 km/h.\nPřitom právě 28letý špílmachr, nad kterým Arséne Wenger drží ochrannou ruku, by měl být tím, kdo půjde ostatní vzorem a na hřišti bude strhávat mužstvo k lepším výkonům. To se však neděje.\nNamísto jeho výkonů se v britských médiích probírá jednání mezi ním a klubem o nové smlouvě. Ta současná, která mu dopřává 4,5 milionu korun týdně, končí již příští rok. Od nového kontraktu však záložník s tureckými kořeny vyžaduje plat minimálně 9,5 milionu týdně.\nNěmecký záložník v Arsenalu nezáří\n2. května 2017 • 09:55\n30. dubna 2017 • 22:15\nTémata: sport, fotbal, Anglie, Premier League, Arsenal, Tottenham, Mesut Özil


Připravený nekrolog. Blog - Karel Šec (bigbloger.lidovky.cz)\nstředa 23. září 2009 12:47\nV souvislost s několika zprávami o horšícím se zdravotním stavu herečky Jiřiny Jiráskové mě napadla jedna opravdu morbidní myšlenka. Omlouvám se všem citlivým osobám a fandům paní Jiráskové za následující text už předem.\nHlavní vliv na tu morbidní myšlenku měl ovšem spíše seriál Kriminálka Miami (C.S.I. Miami), kde ve včerejším díle byla jedna postava takové speciální novinářky. Práce této dívky spočívala ve psaní nekrologů slavných lidí. Pointa je, že se jednalo o nekrology lidí ještě žijících a dotyčná je psala takzvaně „do foroty“. Předpřipravovala je.\nDotyčné médium (noviny, televize) je pak připraveno a když daná osoba zemře, prostě šáhnou do příslušného šuplíčku a bleskurychle vydají nekrolog.\nA mě napadlo: je už někde připraven nekrolog pro Jiřinu Jiráskovou? Děje se tento pragmatický „hyenismus“ i tady v Čechách? A můžeme to mít novinářům vůbec za zlé?\nVe světě tyto předpřipravené nekrology (prewritten obituaries) nejsou vůbec žádnou novinkou. Z morálního hlediska se novináři nejvíce obhajují zrychleným během světa a nutností být první. Obviňován je hlavně internet.\nAmerická tisková agentura Associated Press přiznává aktuálně něco okolo 1000 předpřipravených nekrologů, Los Angeles Times jich přiznávají 400, a tak můžeme pokračovat dále. Takto zaměstnaný novinář musí ovšem umět odhadnout komu nekrolog připravit. Kdo je „slibný“ pro výživnou první stránku.\nHvězdou všech předpřipravených nekrologů na světě je prý popová zpěvačka Britney Spears (26 let!), která se o své místo přihlásila svým sebedestrukčním životním stylem. Otázkou je, zda jí právě ty předpřipravené nekrology (o kterých musela vědět) nezachránily život. Zda si neuvědomila, že chce trošku jiný nekrolog, než takový který končí předávkováním ve vaně.\nKdo by byl hvězdou předpřipravených nekrologů v Čechách? Momentálně je to určitě Jiřina Jirásková. Do budoucna samozřejmě Karel Gott.\nTakže až někdy v budoucnu (samozřejmě doufám, že v co nejvzdálenějším) uvidíte nekrolog Jiřiny Jiráskové, zamyslete se nad tím kdy byl připraven. To samé platí pro televizi. Tam už asi taky sedí nějaký zaměstnanec a přemýšlí, který film Jiřiny Jiráskové zařadí „akčně“ do vysílání v den jejího skonu.\nPřimlouvám se samozřejmě za Světáky.\nKarel Šec | středa 23. září 2009 12:47 | reputace článků: 10,89


50 rad, jak zazimovat chalupu! Postarejte se o ni pořádně... | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >50 rad, jak zazimovat chalupu! Postarejte se o ni pořádně...\nPostarejte se o ni pořádně... (Profimedia.cz)\nchata, chalupa, zima, zazimování\nJe nejvyšší čas zazimovat chatu! Policie radí: Chalupáři,…


Činžovní domy Lštění | Eurobydleni.cz\nČinžovní domy Lštění se mohou stát Vaší vhodnou investicí. Nechte činžovní domy Lštění za sebe vydělávat\nPro některé z Vás může být činžovní dům Lštění velice zajímavou investiční nabídkou, vždyt pokud máte Činžovní domy Lštění na zajímavém místě je možné tuto investici zhodnotit komerčním i nekomerčním způsobem. Činžovní domy Lštění jsou většinou poblíž center měst a jsou plné bytů, obchodů a kanceláří.\nVyberte si z nabídky činžovní domy Lštění dům na zajímavém místě, kde denně chodí spousty lidí, mějte obchodního ducha a se stěstím a zdravým rozumem takový činžovní dům Lštění kupte, připravte a zkuste vydělávat na vlastnictví této hodnotné nemovitosti. Činžovní domy Lštění jsou vyhledávané pro svůj jistý půvab, vždyt většinou jde o krásné budovy se spoustou místa a prostoru.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii činžovní domy Lštění, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující činžovní domy Lštění, a to činžovní domy na prodej Lštění, pronájem činžovní domy Lštění, dražby činžovní domy Lštění.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii činžovní dům Lštění nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích dům Lštění, prodej domů Lštění, domy na pronájem Lštění, domy dražba Lštění.\nDalší lokality v okolí činžovní domy Lštění\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii činžovní domy Lštění, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr činžovní domy Lštění. Určitě lépe naleznete činžovní domy Lštění, který hledáte.


Britské listy 8.6. 2010\nRusko obžalovalo čtyři vojáky z krádeže kreditek ve Smolensku\nRuská prokuratura oznámila, že bylo zahájeno trestní stíhání proti čtyřem ruským vojákům, kteří jsou obviněni, že ukradli úvěrové karty od jednoho mrtvého cestujícího z vládního speciálu, který v dubnu havaroval ve Smolensku.\nZ karet bylo v bankomatu vybráno v přepočtu asi 2000 liber. Rusko původně popíralo, že ke krádeži kreditek došlo a že byli vojáci zatčeni.\nRuské ministerstvo obrany nyní konstatuje, že vyplatí odškodné, pokud bude vina vojáků prokázána.\nTři ze čtyř obžalovaných vojáků má záznam v trestním rejstříku, za krádeže a za padělání peněz, uvedla ruská prokuratura.\nŠpanělští zaměstnanci z veřejného sektoru stávkují\nŠpanělští zaměstnanci ve veřejném sektoru v úterý uspořádali stávku proti průměrnému snížení jejich platů o 5 procent. Škrty jsou součástí úsporného opatření španělské vlády, jehož cílem je snížit deficit Španělska, který vzrostl v důsledku téměř dvouleté hospodářské recese.\nNejít se stádem\n8. 6. 2010 / František Řezáč\nVážená slečno Křišťanová!\nDovolte, abych Vám poblahopřál ke kritickému nadhledu, který projevujete ve svém článku.\nI já byl okolnostmi i rodiči veden odmala k tomu, abych nešel se "stádem". To mi přineslo mnoho potíží, ale také spokojenosti, která se dá těžko sdílet. Vůbec, když se ohlížím, vidím, že je to cesta nesnadná, vedoucí často k osamělosti. S tou je třeba počítat a nebát se jí.\nČSSD je pro mě nevolitelná\nRád bych se vyjádřil k tématu, který nastolila slečna Křišťanová. Já sám jsem třicetiletý pracovník IT z pražské společnosti a své platové podmínky považuji za velmi dobré, píše Tomáš Červený.\nMladí vidí, že se poctivá práce nevyplácí, a považují to za správné\nSlečně Křišťanové bych jako sedmdesátiletý důchodce a tak trochu ještě učitel na střední škole chtěl sdělit svůj názor na to, proč studentská generace je pravicově zaměřena a zvolila nám tuto povedenou vládu, píše Jaroslav Obermajer.\nSouhlasím, že je nutné poslouchat druhé\nSe zájmem jsem si přečetl článek čtenářky Kateřiny Křišťanové, studentky VŠE a následně Vaši reakci, píše Jiří Štrajt, starosta Orlíku nad Vltavou. Patřím rovněž k levicově orientovaným (říkám si levý střed). Slečna Křišťanová mi připadá jako přemýšlivá a takových lidí tu moc není. Naprosto souhlasím s Vaším názorem, je třeba poznat svět a udělat si svůj pohled na dění okolo.\nAni já se o politice příliš nebavím se svým okolím, neboť zjišťuji přesně ten samý "fenomén doby" - je zde naprosto nezájem o vyslechnutí jiného politického pohledu, napadání, urážky... Bydlím v Orlíku nad Vltavou a dovedete si představit, jak zde asi dopadly volby - jednoznačně vyhrála TOPka a to víceméně z důvodů čistě nostalgických - učaroval knížepán, který tu má sídlo. Volební program ale téměř nikdo nečetl. Inu máme to, co chtěla většina...\nPlzeň -- "Hlavní město evropské kulturní cenzury"\n8. 6. 2010 / Milan Kohout\nJak v pátek 4.6. informovala média, radní města Plzně rozhodli, že pořadatel festivalu Anymous Performance Michal Krisl má vrátit dva a půl tisíce korun z dotace na festival - a krajská rada navíc zrušila původně schválenou dotaci v hodnotě patnácti tisíc korun. Celé rozhodnutí bylo očividně iniciováno stížností pana Radkovského, který byl pobouřen performancí v plzeňské katedrále poukazující na médii záměrně potlačovaný skandál zneužívání dětí tisíci katolických kněží po celém světě. Rada naprosto zjevně a účelově nalezla ve smlouvě s organizátorem festivalu jakousi větu vyžadující, že se všechny performance budou odehrávat ve "veřejných prostorách" (paradoxně: organizace nazývající se katolická církev neustále propaguje své budovy - nazývané kostely - jako vždy otevřené celé veřejnosti.)\nK tomu: Milan Kohout provokoval v Plzni katolickou církev performancí o kněžské pedofilii"ZDE\nMilan Kohout si bude muset své provokace financovat sám\nPan Kohout mluví o církvi jako o jakési společnosti, která má své domy otevřené pro všechny lidi bez rozdílu, a proto on si v nich může dělat, co chce. Není tomu tak. Milan Kohout dobře ví, že kdyby podobné věci dělal v bance nebo v obchodním centru, dopadl by ještě hůř. Narozdíl od kostelů, zde mají strážní službu ozbrojenou obušky. Milan Kohout také dobře ví, že v bankách i v obchodních centrech je zakázáno fotografovat, zatímco v kostele mu to zjevně prošlo. Magistrát města Plzeň nepovažuje katolickou církev za nevýznamnou soukromou instituci, nýbrž za nositelku hodnot, ze kterých vychází naše civilizace. Ostatně i sekularismus a ateismus se rozšířily nejdříve v křesťansko-židovském prostředí, dělat podobné věci v mešitě, tvrdě by narazil, a dobře to ví, píše Václav David.\nK tomu: Milan Kohout se za performanci před bankou v Americe dostal před soud ZDE\nČeský umělec vyvolal v Bostonu "mediální smršť" ZDE\nParoubek to zvoral, tak si kopněte, vážení\n7. 6. 2010 / Michael Kroh\nOkamžitě po skončení voleb se vyrojila spousta generálů po bitvě, kteří kriticky rozebírali volební kampaň ČSSD a vystupování jejího předsedy. Výjimkou byl komentář Luďka Tomana, který svaluje vinu za porážku sociální demokracie na pravicový tisk. Podobně vystupuje i sám Jiří Paroubek. Pravicový tisk samozřejmě hodně věcí nafukoval a přeháněl, ale mohli by zmínění vysvětlit, v čem lhal? Že Jiří Paroubek zvolil špatnou strategii a vystupoval nevhodně, přiznávají i jeho stoupenci. Že neustálé mírné zvyšování deficitu veřejných financí dospěje jednou zákonitě ke státnímu bankrotu, pochopili i prvovoliči -- i bez pravicového tisku (čtou jej stejně málo jako levicový). Ten ostatně nepsal, že to bude zítra. A konečně, v roce 2008, kdy sociální demokracie vyhrála drtivě krajské a senátní volby, byl snad tisk méně pravicový?\nKdo že tu do koho kope?\n7. 6. 2010 / Karel Dolejší\nVe srovnání s Michaelem Krohem jsem asi četl nějaké úplně jiné články rozebírající Pyrrhovo vítězství sociální demokracie v letošních parlamentních volbách. V textech, které jsem viděl já, se kromě osobních Paroubkových chyb, jejichž výčet podle Kroha činil - až na jedinou výjimku - veškerý obsah povolební kritiky ČSSD, rozebíraly omyly v zaměření kampaně na určité segmenty voličstva, role "řecké hrozby", chybějící důraz na některé body při mediálním vystupování, nedostatek odvahy hovořit o potřebě zvyšování daní či fatální způsob hospodaření, jehož výsledkem je dluh, který nyní strana zdědila. Zmiňovaly se programové nedostatky ČSSD v době pošpidlovské, škody kočkovské a urbanovské, atd. Poctivý popis by rozhodně zabral víc než ty tři odstavce, které Kroh věnoval celému svému sdělení - včetně nabádavé výzvy levicovým intelektuálům, aby "přestali kopat do Paroubka".\nJsem mladý, jsem trendy, volím TOP 09\nO tom, že mladá generace je velmi pravicová, se ví. Už výsledky studentských voleb ukázaly názory české mládeže jasně -- jsem mladý, sebevědomý, úspěšný, konzervativní a volím TOP 09. Ráda ukážu smýšlení mých kolegů z univerzity na malém vzorku spolužáků, kteří volili TOP 09, píše čtenářka Petra Kovačíková.\nBoj na více frontách současně\n8. 6. 2010 / Pavel Pečínka\nOndřeji Giňovi se nepozdával můj článek Holomkův vykřičník, Pečínkův otazník (RH 3/2010) a organizace Forum prý "přijala usnesení", aby Pečínka došéfredaktoroval.\nOndřeji Giňovi děkuju za zájem. Myslím, že určitá konfliktnost a co nejširší záběr od Mika přes Ščuku po Jakoubka a Hirta našim novinám prospívají. Psal jsem už dávno vícekrát i Václavu Mikovi, jenž patří s Giňou a Rudkem Kawczyńským z Hamburku do jedné party, že by skuteční romští nacionalisté měli mít i v Romano hangos, jakkoli s nimi nesouhlasím, svoje názory zastoupené. Nereagoval, zato strašil, jak vyvolá vlnu romské emigrace ("Operaci Exodus") atd., až konečně většinu většinových médií zaujal a po aféře Mikeš s písemnou produkcí ustal.\nFinanční aristokracie není nic jiného než obrození lumpenproletariátu\nZadluženost státu byla naopak přímo v zájmu té buržoazní frakce, která vládla a vydávala zákony prostřednictvím sněmoven. Státní deficit právě byl hlavním předmětem její spekulace a hlavním zdrojem jejího obohacení. Po každém roce nový deficit. Po uplynutí čtyř až pěti let nová půjčka. A každá nová půjčka skýtala finanční aristokracii novou příležitost k okrádání státu; stát uměle udržovaný na pokraji bankrotu, byl nucen sjednávat s bankéři půjčky za nejnevýhodnějších podmínek.\nDůchodci se nakonec dočkali\n7. 6. 2010 / Miloslav Štěrba\nÚstavní soud zrušil s platností od 30. září 2011 výpočet důchodů, který je méně výhodný pro lidi s vysokými příjmy. Současný výpočet výměry důchodů je podle Ústavního soudu protiústavní, protože staví solidaritu nad zásluhovost a negarantuje dostatečně právo na přiměřené hmotné zabezpečení.\nÚstavní soud tak vyhověl požadavku, který více než šedesát let odmítal vyhovět "spravedlivému" rozdělování společného koláče. Je přece do nebe volající, jestliže se důchod občana obývajícího 2 + 1 a cestujícího MHD se podobá důchodu bývalého příjemce platu ve výši 100 tis. Kč a výše. Není třeba příliš zdůrazňovat, že udržování domácnosti ve vile s obytnou plochou 250 -- 400 metrů čtverečních vyžaduje zvýšené výdaje za teplo, osvětlení a průběžnou údržbu nemovitosti...\nProtestujeme proti protiprávnímu zveřejnění dat\nCZALPA zásadně protestuje proti zveřejnění a proti způsobu prezentace dat ze zapisovačů letounu TU-154 Polského letectva, které havarovalo ve Smolensku dne 10. dubna 2010. Dne 1.6.2010 byla polskými vládními orgány i přes protesty ruské strany (zejména pak pracovníků MAK - mezivládní letecké komise, pověřených vyšetřováním události), zveřejněn přepis záznamu komunikace a rozhovorů v kabině posádky. Bezprostředně se tento přepis dostal do řady sdělovacích prostředků a byl novináři všemožně komentován.\nIzrael, konflikt a přátelství\n7. 6. 2010 / Ondřej Slačálek\nProjev na demonstraci v Praze 5. června 2010 proti blokádě Gazy\nZačnu otázkou: Co by se stalo, kdyby to byla řekněme americká loď a plula řekněme do izraelského přístavu? Co by se stalo, kdyby na palubu vtrhlo komando ozbrojenců a lidé na lodi by se bránili, a to pouze noži a tyčemi? Byli by pokládáni za hrdiny. A můžeme patrně říct, že právem. Je pravda, že na Gazu byla uvalena námořní blokáda, a právě proto tady protestujeme. Lze si právě tak představit, že by podobná blokáda byla uvalena na Izrael. Nebo snad do Izraele nesměřují komponenty ke zbraním, které se používají proti civilistům?\nVolby s trochou matematiky a co z toho plyne?!\nVlastní vinou prohráli občané\n7. 6. 2010 / Petr Pokorný\nV právě proběhnuvších volbách se ukázal škodlivý nezájem velké části našich občanů k dění ve státě – a bohužel k jejich škodě. K volbám přišlo 62,6% oprávněných voličů. Tedy nedostavilo se 37,4% voličů. Jak vlastně volili příznivci většiny stran v poměru k celkovému počtu oprávněných voličů? Vítěz voleb ČSSD získala pouhých 13,82%, druhá ODS získala 12,66%.\nPokus o odpověď...\n7. 6. 2010 / Ladislav Žák\nStále častěji se v různých podobách ozývají upozornění na dva společenské jevy nebo snad trendy. Jednak na to, že dramaticky klesá sociální soudržnost a druhak na to, že neméně dramaticky roste ve společnosti vliv peněz. Dovolím si myšlenku, že jde o jevy nebo trendy na sobě závislé, a to vazbou zvanou nepřímá úměra. Je načase si velmi vážně položit otázku, zda ještě věříme, že existují věci, hodnoty a statky, které se nedají koupit - nebo dokonce takové, které se nedají směnit. Nestačí tuto otázku klást jen ve svém okolí, ale zejména je ji potřeba položit sobě samému a poctivě si na ni odpovědět...\nNáklady na složitost\n7. 6. 2010 / John Michael Greer\nV krajním případě, kdy se celá společnost ocitla za bodem záporných výnosů složitosti, může být zhroucení adaptivní odpovědí na rostoucí spirálu krize, kterou nelze ukončit žádným jiným způsobem.\nKD│ Vzhledem k událostem nyní plnícím novinové titulky je poněkud ironické, pokud jsem poslední příspěvek začal komentářem, že to byl zajímavý týden pro znalce úpadku a pádu; možná by bylo lepší říci: "Ještě jsi nic neviděl" (You Ain't Seen Nothing Yet). Zhruba v době, kdy se sopečný popel z Islandu začal usazovat mimo evropský vzdušný prostor, další černý mrak začal stoupat z lávových otvorů na Wall Street, což bylo způsobeno spontánním samovznícením toho, co ještě zbylo z reputace Goldmana Sachse ohledně fiskální poctivosti.\nSoumrak sociální demokracie?\n7. 6. 2010 / Jan Hradil\nVolební terno minulého víkendu jsem prožíval v Čechách, zapojil jsem se tam do některých "hospodských" debat a nemohu, než se nepodělit o některé dojmy, které ve mne tyto debaty, jakož i volební výsledky zanechaly. Pokusím se rovněž shrnout mnou subjektivně spatřované hlavní důvody porážky dominantní levicové strany, ČSSD.\nKoriandr se do Gazy dovážet nesmí, zázvor ale ano\nIzrael odmítne požadavek na mezinárodní vyšetřovací komisi, která by zkoumala jeho konflikty s loděmi přivážejícími humanitární pomoc do Gazy. Uvedl to izraelský velvyslanec ve Spojených státech. Dodal: "Vyjednáváme s Obamovou vládou, jakou formu bude naše vyšetřování mít."\nSituace by se ale mohla výrazně zhoršit, poznamenávají britské Channel Four News, pokud jsou pravdivé zprávy íránské tiskové kanceláře Mehr, z nichž vyplývá, že íránské revoluční gardy jsou připraveny poskytnout humanitárním konvojům pro Gazu vojenskou ochranu.\nJakýkoliv zásah íránské armády by Izrael považoval za nesmírně provokativní, protože Izrael je přesvědčen, že Írán poskytuje organizaci Hamas, která vládne v Gaze vojenské zásoby. Írán neuznává existenci izraelského státu.\nReportérka Channel Four News Linsay Hilsum informuje, že zřejmě dojde k vyjednávání o zmírnění blokády Gazy. Poukazuje na to, že podle Izraele zřejmě Palestinci vyrábějí rakety ze slepičinců, z koz, z koriandru a z rybářských prutů, slepených dohromady marmeládou. To jsou totiž materiály, jejichž dovoz do Gazy Izrael zakazuje z vojenských důvodů.\n6. 6. 2010 / Zdeněk Jehlička\nZáměrně nechám otázku vlastního izraelského útoku na konvoj s humanitární pomocí stranou. Myslím si totiž, že by měla být Izraeli dána možnost hájit své poněkud nejapné vysvětlení před mezinárodním soudem, kde by jistě došlo i na legálnost izraelské blokády Gazy a legitimnost okupace palestinských území jako takových.\nZajímá mne spíše téměř nulová reakce české lidskoprávní jindy tolik aktivní komunity.\nDovedeme si snad představit, že by k podobnému útoku došlo na konvoj vezoucí humanitární pomoc řekněme do Čečenska a někde na hranicích s Kavkazem by na něj zaútočila ruská ozbrojená komanda, několik členů konvoje postřílela, zbytek unesla kamsi do Ruska, kde by je okradla, lehce mučila a následně vyhostila, a nevyvolalo to žádnou reakci Člověka v tísni, Václava Havla či pana Štětiny?\nCo se ve skutečnosti stalo při izraelském útoku na loď Marmara\nElshayyal, reportér televize al-Džazíra, stál na straně lodi a viděl v době, kdy střelba začala, předek i zadní část lodi. Podle jeho svědectví začali vojáci střílet na cestující na palubě z vrtulníku ještě předtím, než jediný izraelský voják na palubu sestoupil. Muž, který stál vedle reportéra Elshayalla, byl zasažen kulkou do hlavy a byl okamžitě mrtvý.\nNejméně další dva svědci viděli vojáky, jak střílí na palubu lodi seshora, ještě předtím, než na ni sestoupili. Je možné, že právě tato střelba vyvolala prudký odpor aktivistů poté, co vojáci sestoupili na palubu. Několik cestujících svědčí o tom, že organizátoři naléhali na aktivisty, aby vojáky nebili, protože to poškodí jejich mírový protest.\nJiní svědci tvrdí, že na lodi byla vztyčena bílá vlajka, ale izraelští vojáci to ignorovali. Posádka lodi také megafonem opakovala, že se vzdává, a žádala, aby byli ranění odvezeni pro lékařskou pomoc. I toto izraelští vojáci ignorovali.\nAktivisté tvrdí, že Izrael měl připravený seznam lidí, které chtěl zavraždit. Izrael tvrdí, že jeho vojáci stříleli jen v sebeobraně. Co se ve skutečnosti stalo v pondělí 31. května v mezinárodních vodách Středozemního moře? Britský týdeník Independent on Sunday k tomu v neděli 6.6. přinesl rozsáhlou analýzu v době, kdy mezinárodní kritika Izraele pokračuje neztenčenou silou, viz např. rozsáhlé televizní zpravodajství BBC v neděli po poledni.\nProblém je dnešní složení izraelské armády\nSamozřejmě jsem rozhořčen ozbrojenci, kteří napadají lodě v mezinárodních vodách, osoby na palubě, kteří se pokusí o odpor, zabíjejí a pak donutí loď, aby odplula do přístavu únosců. Samozřejmě hovořím o somálských pirátech, kteří útočí na západní lodi v Indickém oceánu. Jak si ti teroristé mohou vůbec dovolit dotknout se našich neozbrojených lidí v mezinárodních vodách? A jak správně činíme, že vysíláme své válečné lodi na ochranu před takovým terorismem, píše v deníku Independent Robert Fisk.\nAle, co se to děje? Alespoň Izraelci nepožadovali minulé pondělí výkupné.\ntext přednášky, pronesené na doprovodné konferenci festivalu etické reklamy Duhová kulička ve Zlíně\nNa úvod fakta: Podle periodicky opakovaného průzkumu CVVM (naposledy z března 2010) Češi nejvíce důvěřují rádiu, televizi a armádě, naopak nejméně odborům a církvím. Rádiu důvěřuje 59 (v září 2009 67) procent dotázaných, televizi a armádě shodně 62 procent. Důvěře nadpoloviční většiny respondentů se těší i policie s 51 procenty. V případě soudů a tisku je to již těsně pod padesátiprocentní hranici -- věří jim 49 procent občanů. Zatímco důvěra v policii, armádu i soudy roste, důvěryhodnost médií v očích veřejnosti podle CVVM spíš zvolna klesá, rádio a televize však přesto zůstávají na špičce žebříčku.\nNick Clegg slibuje, že se Británie nevrátí k divošským škrtům z éry Margaret Thatcherové\nLiberálnědemokratický místopředseda britské vlády Nick Clegg riskoval dnes svou politickou kariéru zveřejněním příslibu, že se současná britská koaliční liberálnědemokraticko-konzervativní vláda nevrátí k divošským škrtům Margaret Thatcherové z osmdesátých let.\nV rozhovoru pro týdeník Observer Clegg ostře zaútočil na ekonomickou politiku Margaret Thatcherové a přislíbil, že namísto návratu k thatcherismu se dnešní britská vláda bude inspirovat příklady Švédska, Kanady a Spojených států. Škrty ve státním rozpočtu budou podle Clegga "pokrokové".\nVěnuji Britským listům 10 000 Kč, pokud změní svůj politický profil\nNíže uvedenou korespondenci považuje šéfredaktor za signifikantní ukázku "politické debaty" v ČR.\nVšimněte si, jak rychle degeneruje argumentace v nadávky. Co udělal šéfredaktor špatně? Nemohu přece předstírat, že česká "pravice" je v evropském kontextu považována za "normální", jen abychom se zavděčili možnému "sponzorovi"... :)\nTotožnost pisatele (majitele jedné firmy) jsme pro tentokrát z korespondence odstranili. Konec konců nejde o identifikaci pisatele, ale o určitý, znepokojující způsob myšlení. Chyba je zřejmě už na českých školách. Korespondence také vysvětluje, proč zřejmě mnozí voliči v ČR při hlasování ve volbách absolutně nejednají podle racionálních argumentů - nejsou racionální argumentace schopni. Co s tím? │JČ\n4. 6. 2010 / František Nevařil\nStrany připravované vládnoucí koalice zdůrazňují zcela odůvodněně nutnost rychlého a důsledného řešení narůstajících schodků a dluhů veřejných rozpočtů. Dosavadní představy jsou však nejen vágní, ale pořád hodně hokynářské. Zaměřují se totiž především na úspory, které jsou z národohospodářského hlediska do značné míry jen prkotinami, navíc zaměřené především proti životní úrovni středních tříd obyvatelstva. Základním zdrojem totiž má být krácení sociálních dávek a platů státních zaměstnanců.\n4. 6. 2010 / Ladislav Žák\nV souvislosti s tím, že jsem si dovolil prezentovat svůj nesouhlas se zabíjením civilistů na civilní lodi plující v mezinárodních vodách pod státní vlajkou člena OSN, se zabíjením a následným únosem a zavlečením na území cizího státu, které organizoval a svými ozbrojenými silami provedl stát Izrael, rovněž člen OSN, jsem se vystavil přímému nesouhlasu, kritice i urážkám jiných. Je to v pořádku, protože můj názor byl jasný a dostalo se mu jasné reakce.\nProč upadáme do druhého kola recese\nMusíme se dostat k jádru problému: Střední třídě, která nemá zač nakupovat zboží a služby, jež je ekonomika schopna produkovat.\nKD│ Ministerstvo práce dnes ráno oznámilo, že soukromý sektor v květnu dohromady vytvořil ubohých 41 000 nových pracovních míst. (Velká část nových pracovních míst byla dočasná místa vytvořená vládou.) Ale je třeba minimálně 100 000 nových pracovních míst každý měsíc jen na to, aby byl udržen krok s růstem počtu obyvatel, napsal bývalý Clintonův ministr práce Robert Reich.\nMádl, Issová, Zelenka | "Antigerontismus" - staří lidé v české společnosti | Ústav pro studium totalitních režimů | Vědecký výzkum, Akademie věd a společnost | Bilderberg Group | Hypoteční, finanční ... ekonomická krize | Ropa - Peak oil a energetická bezpečnost


Sodexo Pass | Ahrend\nDěláte dost pro spokojenost svých zaměstnanců?\nStaráte se o to, abyste měli šťastné a loajální zaměstnance? Pak možná využíváte některou ze služeb firmy Sodexo. Benefity ve formě příspěvků na stravování, volný čas nebo dovolenou jsou jedním z oblíbených způsobů motivace a zlepšení kvality každodenního života zaměstnanců všude na světě.\nNejen v Sodexo ale vědí, že jedním z největších benefitů, které dnes může firma svým lidem dopřát je kvalitní pracovní prostředí a nové smíchovské kanceláře české pobočky francouzské firmy mohou jít mnohým příkladem.\nJídelní stoly osvětlují výrazná akustická světla BuzziShade\nVyměnit interiér, nebo se stěhovat do nového?\nOdpověď na tuto otázku musí po čase hledat každá firma. A odpovědět si musí vždy sama, univerzální odpověď bohužel neexistuje. Ve hře je jak individuální ekonomická situace, tak třeba i ochota zaměstnanců dojíždět na novou adresu. V případě Sodexo vyhrála první varianta, a to především díky umístění kanceláří v samotném centru Prahy.\nOd roku 2007, kdy se Sodexo na Smíchov nastěhovalo, narostl ve firmě významně počet lidí a také se zvýšily jejich požadavky na kvalitu pracovního prostředí. Kancelářím v Paláci Křižík nedaleko Anděla proto dali architekti zcela novou podobu. Změnili dispozice, aby se dovnitř dostalo více denního světla a vešlo se více zaměstnanců. Firma zabírá v administrativní budově celkem čtyři patra, každé má nyní specifickou funkci a individuálně řešené uspořádání a akustiku.\nPříprava se vždy vyplatí\nJe vždy velká výhoda, když má klient dopředu dobře zmapované všechny procesy a toky lidí i informací po kancelářích. Správně pochopené potřeby zaměstnanců jsou základem pro kvalitní a velmi detailní zadání projektu. A jsou klienti, podobně jako tomu bylo zde, kteří s vámi procházejí celým projektem a podílejí se na jeho úspěšném průběhu, konzultují uspořádání prostoru a pomáhají s výběrem barev a materiálů.\nVýsledkem je vzdušný prostor, kterému dominují jemné barvy v teplých odstínech doplněné výraznými dřevěnými povrchy a mnoha nadstandardními akustickými prvky, které přispívají k příjemnější atmosféře nového pracoviště.


Jak se střílí na kometu\nVesmír je skutečně velký. Je těžké si představit jen tu ohromnou prázdnotu, a teď si navíc představte, že se ve vesmíru vše hýbe. A to opravdu hodně rychle. Není proto vůbec jednoduché zacílit a trefit kometu vzdálenou stovky milionů kilometrů od Země, letící jinou rychlostí, po jiné dráze v prostředí, které na nikoho nečeká, nikoho nešetří a je výzvou samo o sobě.\nV červenci letošního roku dostihla kometu 67P/Čurjumov–Gerasimenko sonda jménem Rosetta. Cesta sondy ke kometě trvala neuvěřitelných deset let. Pojďme se tedy podívat, co vše je nutné, abyste úspěšně trefili kometu.\nVesmírné stroje, sondy a výzkum tvoří špičkové technologie pohybující se na samých hranicích našich znalostí, aby dokázaly odhalit to, co ještě nevíme. Prostředky na takový výzkum jsou proto úměrně vysoké. Dnes už není nijak extrémně finančně náročné vyslat družici na oběžnou dráhu Země, ale čím složitější a speciálnější je mise, tím dražší samozřejmě je. Pokud se bavíme o postavení sondy, která má letět na tak speciální misi, jakou má Rosetta a modul Philae, musíme si uvědomit, že mezi prvotním návrhem mise a postavení startu sondy na vrcholu rakety stojí mnohdy desítky let. A právě peníze vynaložené na toto dlouhé období návrhu, vývoje a stavby tvoří největší část celé mise. Nesmíme zapomenout ani na cenu rakety nebo finance nutné k zajištění komunikace se sondou během jejího letu. U sondy Rosetty je to ještě extrémnější, protože mezi návrhem a startem bylo necelých dvacet let a mezi startem a cílem dalších deset.\nNačasování startu je více než důležité. Pokud pošlete sondu příliš pozdě, bude potřebovat příliš mnoho paliva, aby dosáhla rychlosti, která jí umožní dosáhnout cíle. Dokonce se může stát, že už nebude ve vašich silách cíl dohnat a budete muset zvolit nový cíl, nebo hodně dlouhou čekat. Pokud odstartujete příliš brzy, bude vás to stát také hodně paliva. Vesmír je totiž zvláštní prostředí, kde se rychlost udělená tělesu nesnižuje, protože se nemá o co třít, a tak veškeré brzdění, o které se na Zemi starají fyzikální zákony, musíte vykonat motory sondy. Přitom ale musíte udržovat tu správnou dráhu, protože nešikovné ubrání rychlosti ve špatnou chvíli vás může navždy připravit o možnost dosáhnout cíle. Vesmírné létání není zkrátka žádná hračka.\nNapříklad sonda Rosetta vinou poruchy na nosné raketě startovala později, proto bylo nutno změnit cíl, protože původně zvolená kometa 46P už nebyla v dosahu. I přesto však proti původně plánovaným osmi letům trval let k náhradní kometě jen o dva roky déle.\nSonda pro svůj let a následný výzkum potřebuje energii. Při tak dlouhé cestě klasické baterie nestačí, a tak si sondy s sebou vozí i malé elektrárny. Ty, které létají blízko Slunce, si vystačí se solárními panely, ale čím dál sonda letí, tím méně získává energie. Některé sondy jsou proto vybaveny generátory využívajícími nukleární palivo. Nejsou to však klasické reaktory jako v jaderné elektrárně. Jedná se o speciální zařízení, které využívá pouze teplo uvolňované z rozpadu radioaktivních prvků, a to rovnou přeměňuje na elektřinu.\nSonda Rosetta je vybavena velkými solárními panely s úctyhodným rozpětím třiceti dvou metrů, aby v tak velké vzdálenosti od Slunce dokázaly dodávat ještě dostatek energie. Přistávací pouzdro Philae, které cestuje s Rosettou, má na svém povrchu také solární články.\nPřistávací modul Philae na kometě (zdroj: ESA/ATG medialab)\nTrefit takovou kometu není nic snadného. Na úsvitu kosmického věku bylo obtížné trefit i náš Měsíc, a ten není zrovna malý a na vesmírné poměry je takřka za rohem. Navigace k jednotlivým planetám je věc i nadále velice složitá a i dnes se stává, že se kosmické agentury prostě netrefí. Výkon sondy Rosetta, která po desetileté cestě našla malou kometu kdesi za oběžnou dráhou Saturnu, je proto obdivuhodná.\nSondy se ve vesmíru snaží orientovat podle nějakých pevných bodů. Vzhledem k tomu, že takových věcí se v nekonečném prázdném prostoru nedostává, snaží se zaměřit na relativně pevné body. Zpravidla na naše Slunce a nějakou hvězdu, která je dobře vidět. Díky tomu vědí, jak se mají orientovat. Zbytek dráhy je velice složitá a obsáhlá matematika.\nRychlosti ve vesmíru jsou o několik řádů vyšší proti těm, s kterými pracujeme na Zemi. Aby družice obíhala kolem Země, musí jí být udělena rychlost skoro dvacet osm tisíc kilometrů v hodině. Družice této rychlosti dosahuji pomocí raket, které je vynášejí. Nicméně ani rakety nejsou tak silné, aby poslaly družici dál. Rychlost nutná k odpoutání se z gravitačního vlivu naší planety je totiž ještě vyšší. Nazývá se druhá kosmická rychlost a její hodnota přesahuje 40 000 km/h. Takové rychlosti ještě umíme dosáhnout pomocí motorů sond a raket, ale pokud chceme letět ještě dál, je nutné si nějak pomoci.\nLidé si pomáhají takzvanými gravitačními manévry, které využívají gravitace planet k urychlení prolétajícího tělesa. Když totiž sondu šikovně navedete, aby proletěla ve správném směru kolem planety, ta jí nezbrzdí, ale naopak jí udělí ještě vyšší rychlost a pošle dál.\nRosetta to využila několikrát. Tři dny po startu se vymanila ze zemského gravitačního pole a letěla po heliocentrické dráze nedaleko od Země. K té se po roce přiblížila, aby ji gravitace naší planety vystřelila k Marsu. Jeho povrch sonda detailně prozkoumala během průletu 27. 2. 2007 a zaměřila se i na jeho měsíc Phobos. Gravitace Marsu ohnula letovou dráhu sondy a navedla ji zpět k Zemi. Tu minula 13. 11. 2007 ve vzdálenosti 5301 km od povrchu. Trasa sondy tak byla opravdu složitá.\nSložitá cesta sondy Rosetta s několika gravitačními manévry, během nichž se opakovaně přiblížila k Zemi a jednou k Marsu.\nUkázali jsme si, že střílet na kometu není nic jednoduchého. O to větší dobrodružství to však je a Evropská kosmická agentura ukazuje, že je v takovém střílení opravdu dobrá.\nTitulní snímek: Umělecká představa sondy Rosetta u komety Čurjumov-Gerasimenko (zdroj: ESA–C. Carreau/ATG medialab)