Manažer továrního týmu Movistar Yamaha je přesvědčen o tom, že v podáního jeho svěřenců ještě není boj o mistrovský titul zcela ztracen.\nAhoj, podívej se na odkaz níže je tam zajímavý článek ------------------------- Meregalli: Rossi může bojovat o titul ------------------------- Odkaz: http://www.bikeracing.cz/road-racing/motogp/meregalli-rossi-muze-bojovat-o-titul-a29006/ -------------------------\nManažer továrního týmu Movistar Yamaha, pan Massimo Meregalli, hovořil před víkendovou Grand Prix Katalánska o aktuální situaci v tabulce šampionátu. Jak Meregalli prozradil, je přesvědčen o tom, že pro Valentina Rossiho ani Mavericka Vinalese zatím není boj o mistrovský titul ztracen.\nValentino Rossi ztrácí před víkendovou GP Katalánska na lídra šampionátu Marca Márqueze 23 mistrovských bodů, jeho týmový kolega Maverick Vinales zaostává o 28 bodů. To není dle Meregalliho společně s faktem, že v Barceloně i Assenu se Yamahám v minulosti dařilo, žádná propastná ztráta.\n„Následující okruhy v Barceloně a Assenu Yamaze v minulosti vždy seděly, uvidíme, jak této situace dokážeme využít. Věřím, že v následujících dvou závodech získáme spoustu bodů, ale poté mi dělá starosti Sachsenring, stejně tak, jako Brno. Do té doby bychom ale měli mít od Yamahy nějaké nové díly. Pokud Yamaha dodá nové díly včas a pomohou vyřešit naše dosavadní obtíže, myslím si, že Valentino má na to, aby letos bojoval o mistrovský titul, stejně tak, jako Maverick,“ řekl Massimo Meregalli.


Úvod Kraj Mediální komunikace Tiskové zprávyPlzeňský kraj podporuje filmovou tvorbu\n20. dubna 2021 11:29, aktualizováno 11:39, Mgr. René Zeithaml\nPodporu filmové tvorby schválili zastupitelé na svém dubnovém jednání. Už v březnu Rada Plzeňského kraje podpořila vznik dvou filmových snímků. Celkem jde o podporu za 1,21 mil. korun pro 6 snímků. Natáčení bude probíhat v lokacích v Plzeňském kraji. Snímky se zabývají nadčasovou, nekonvenční i kontroverzní tématikou.\nNa březnovém jednání Rady Plzeňského kraje byl podpořen vznik dvou filmů v celkovém objemu 60.000 Kč. První z nich, snímek Zbojník, má za cíl odvyprávět příběh zbojníka Oldřicha z Roupova na základě místních zapomenutých lidových pověstí. Druhým podpořeným je krátkometrážní studentský snímek TEA&LU, který zpracovává téma domácího násilí.\n"Mám radost z nárůstu zájmu filmových štábů o natáčení u nás v Plzeňském kraji. Zvyšující se počet snímků nezastavila ani pandemie koronaviru, což považuji za velmi pozitivní signál o tom, že kultura se nevzdala a žije. Navzdory nutným škrtům se podařilo odsouhlasit finanční podporu filmů. To přinese nejen zviditelnění atraktivních míst v kraji, ale bude to znamenat i vítanou příležitost pro místní služby a podnikatele v rámci filmového průmyslu,“ uvedl náměstek hejtmanky pro oblast kultury a památkové péče Marek Ženíšek.\nObjemově významnější finanční podporu v celkové výši 1.150.000 Kč schválilo 19. dubna 2021 Zastupitelstvo Plzeňského kraje. Podpořena budou čtyři filmová díla renomovaných tvůrců, jejichž výroba bude spjata s lokacemi v Plzeňském kraji, kde proběhne část natáčení. Filmy zpracovávají nadčasová, nekonvenční i kontroverzní témata.\nFilm Běžná selhání vypráví příběh tří žen z jednoho města nacházejících se v různých životních fázích, kdy každá z nich zažívá vlastní osobní krizi. Když pak město zasáhnou nevysvětlitelné výbuchy, narušení normality a chaos paradoxně hrdinky osvobodí a umožní jim nahlédnout samy na sebe v naprosto nové perspektivě.\nCelovečerní dramatický film Oběť vypráví příběh ukrajinské svobodné matky Iriny, jejíž syn byl surově napaden. Irina svým jednáním nepřímo podněcuje společnost, aby se za syna postavila a potrestala viníky. A to až do chvíle, kdy přichází na určité nesrovnalosti v synově příběhu.\nDruhý celovečerní počin autora snímku Já, Olga Hepnarová nese název Nikdo mě nemá rád a sahá po nekonvenčním tématu. Hlavní hrdinka příběhu se zamiluje do muže s fyzickým hendikepem. Film nechce diváky šokovat, ale naopak citlivě nadnést téma odlišnosti a přiblížit pocity ostrakizovaného jedince.\nFilm Tancuj, Matyldo!, který reaguje na společensky závažné téma Alzheimerovy nemoci, je zaměřen na problematiku péče v domácím prostředí a zejména na uvědomění si podstatných hodnot a převzetí vlastní zodpovědnosti za konání v životě.


Okapový žlab RG 75 půlkulatý hnědá barva :: Polykarbonat-expert.cz\nRozměr: 2 m 3 m 300,08 Kč s DPH 248,00 Kč bez DPH\nCena celkem: 300,08 Kč s DPH\nŽlab je dodáván v délkách 2 a 3 m (viz položka "Rozměr", kde si můžete vybrat příslušnou délku). Pokud budete chtít objednat např. 6 m žlabu, objednejte si 2 kusy 3 m žlabu nebo 3 kusy 2 m žlabu. V případě dotazů nás neváhejte kontaktovat.\nKategorie: Okapový žlab RG 75 mm\nHnědý půlkulatý žlab RG 75\nBarevné varianty žlabu RG 75\nŽlab RG 75 je možné objednat i v těchto barvách:


Sněmovna se nerozpustí. Volby budou nejspíš až příští rok | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\n14:39 15. září 2009 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nHlasování | Foto: Khalil Baalbaki\nČSSD podle svého předsedy Jiřího Paroubka zastavuje svou předvolební kampaň. Předseda ČSSD dodal, že sociální demokraté vyzývají ostatní strany k jednání o státním rozpočtu na příští rok a chtějí o něm jednat i s vládou premiéra Jana Fischera. Jedním z důvodů, proč se Lidový dům rozhodl pro volby v roce 2010, je i možná další ústavní stížnost na postup sněmovny.\nO důvodech sociální demokracie nepodpořit návrh na rozpuštění poslanecké sněmovny mluvil Jiří Paroubek v pořadu Rádia Česko Svět o desáté.\n"Stanoviska velké většiny ústavních, právních expertů i renomovaných právních kanceláří považují současný postup poslanecké sněmovny k předčasným volbám, tedy rozpuštění a následné vypsání voleb prezidentem republiky, za ústavně zcela konformní. Přesto nemohou zcela vyloučit možnost, že případné již nyní avizované stížnosti některého z poslanců, může být ústavním soudem vyhověno," prohlásil Paroubek.\nPodle místopředsedy ČSSD Zdeňka Škromacha se navíc sociální demokraté obávají toho, že by mohlo dojít k patové situaci a nemohl by být schválen státní rozpočet na rok 2010: "V situaci nemožnosti schválit státní rozpočet pro příští rok. To jsou problémy, které vnímáme jako zásadní a naši prioritou jsou svobodné volby."\nO rozhodnutí ČSSD nepodpořit rozpuštění Poslanecké sněmovny mluvil v Ozvěnách dne místopředseda ČSSD Zdeněk Škromach.\nSociální demokraté by nyní preferovali nikoliv červnový, ale květnový termín voleb, Rádiu Česko to potvrdil Paroubek. "Protože ty volby minule proběhly 2. a 3. června - to období je čtyřleté, takže velmi pravděpodobné je, že proběhnou na konci května příštího roku. To je úplně konformní s tím červnovým termínem."\nTopolánek: Mimo sněmovnu budu lidem prospěšnější\nPředseda ODS Mirek Topolánek oznámil, že jeho strana bude odpoledne hlasovat pro rozpuštění sněmovny, protože drží dohody. Současně potvrdil, že se pak hodlá vzdát poslaneckého mandátu. Mimo sněmovnu prý bude lidem prospěšnější.\nPodle občanského demokrata Marka Bendy je rozhodnutí ČSSD snahou o destrukci země. "Absolutně nerozumím tomu, co to znamená. Myslím si, že to už je pokračování snahy vedení ČSSD a pana Paroubka destruovat zemi po jarním pádu zemi. Potom, co všechno toto vyvolali, tak nyní přijdou s tím, že nechtějí volby a že budou schvalovat rozpočet podporovat Fischerovu vládu, kde zásadně nesouhlasí s úsporným balíčkem ministra Janoty," řekl Benda.\nKSČM a Strana zelených se hlasování zdrží\nPředčasné volby v listopadu chce také KDU-ČSL. Předseda lidovců Cyril Svoboda kritizoval krok ČSSD jako cynický a sobecký. "Byl to Jiří Paroubek, který původně prosazoval předčasné volby v říjnu za každou cenu a zaštiťoval se přitom zájmy země," připomněl Svoboda. Teď podle něj Paroubek destabilizuje zemi, způsobuje hospodářské ztráty a prohlubuje ekonomickou krizi.\nPodle Miroslava Kalouska z TOP 09 je to mimořádně neodpovědný krok.\n"TOP 09 to chápe jako mimořádně neodpovědný krok, kterým sociální demokracie opakovaně upřednostňuje partikulární stranické zájmy nad zájmy občanů České republiky. TOP 09 se v poslanecké sněmovně obrátí na všechny poslance bez rozdílu jejich stranické příslušnosti, aby tito ústavní činitelé, vědomi si svého ústavního slibu, hlasovali pro rozpuštění sněmovny," prohlásil Kalousek.\nPodle předsedy komunistů Vojtěcha Filipa má sociální demokracie právo takový názor vyjádřit. "My jsme minulý týden v pátek nehlasovali pro novelu ústavy z jednoho prostého důvodu, a to, že neprošly návrhy, které jsme předkládali. Zejména návrh zkrácení volebního období jako trvalého opatření pro případ ústavních krizí. Vyhovuje nám co nejbližší termín voleb, také jsme proto navrhovali, aby se volby konaly už v září nikoli až 9. - 10. října," řekl k situaci Filip. Komunisté se hlasování zdrží.\nHlasování se rovněž zdrží Strana zelených. Ta chce, aby Fischerova vláda spojila svoji důvěru s nějakým zákonem.\nVeronika Malá, Tomáš Pavlíček, Věra Pfeifferová, Alice Kottová Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa


6 způsobů, jak milosrdenství dokáže zachránit vaši rodinu\nVědět, jak být milosrdný vůči těm, které milujeme nejvíce, je tajemstvím šťastné domácnosti.\nObčas mám pocit, že mi moje žena ukřivdila. Moje žena však může mít oprávněný pocit, že jsem byl na vině zase já. Nemohu si pomoci. Miluji ji, jak mohu, nedokážu překonat své chyby a milovat ji dokonale. Jedná se o malé provinění ... kdo měl umýt nádobí, kdo měl vyzvednout plačící dítě, tvrdá slova, která se rychle berou zpět. Tato malá napětí se však časem sčítají.\nJako kněz jsem pomáhal mnohým párům, jejichž manželství se začala rozpadat pod tlakem nevyřešených pocitů křivdy. Problémem byly často staré hádky a ublížení, které se znovu vynořovaly. Nedošlo k žádnému pokroku, protože každá ze zúčastněných stran měla pocit, že spor je třeba vyřešit "férově". Také jsem se zabýval situacemi - zejména na pohřbech a svatbách - kde byly rozbité rodiny, bratři, kteří mezi sebou nekomunikovali, nebo "černá ovce" rodiny, která zahanbuje ostatní. Je smutnou skutečností, že mnoho rodin je zasaženo rozvody, spory a zraněnými city.\nŽádná z našich rodin není dokonalá, jaký je tedy rozdíl mezi rodinou, která zůstává spolu a rodinou, která se nakonec rozdělí?\nRozdíl není ve spravedlnosti nebo ve férovosti; koneckonců, všichni se cítíme v určitém okamžiku ukřivděni některým členem rodiny. Rozdíl je v tom, jak úspěšné rodiny tyto křivdy snášejí. Trvat na tom, aby byla spravedlnost vykonána za každých okolností, neumožní rodině vydržet dlouho, protože žádná rodina toho není schopna. Lepidlo, které drží rodinu pohromadě, je milosrdenství.\nBůh má nekonečnou ochotu projevovat milosrdenství. Jestli Boží milosrdenství může zachránit svět, určitě to může zachránit i naše rodiny. Praktikováním milosrdenství v našich vztazích nejen přežijeme, ale naše láska bude stále silnější.\nZde je šest způsobů, jak můžeme projevit milosrdenství v rámci našich rodin.\n1. NECHÁVEJTE POSLEDNÍ KOLÁČEK\nJe hezké, když moje žena přenechá poslední koláček na talíři. Ví, jak iracionálně se těším, když vidím koláček, a tak se rozhodne, že mi ho přenechá. O oběti nepadne ani slovo. Její štědrost mě dokonce začala nutit přemýšlet o tom, jak tajně zařídit, aby ona měla ten poslední kousek. Vím, že to zní bezvýznamně, ale tyto malé, každodenní skutky milosrdné lásky se sčítají.\n2. KDYŽ OPUSTÍTE POKOJ, ZHASNĚTE SVĚTLA\nOdhaduji, že jsem celou polovinu svého života strávil zhasínáním světel v prázdných místnostech. Zdá se, že jsem vždy jediný, koho to štve. Jsou zde i další otravné zvyky. Například moje děti vždy, když vstanou od večeře, nechají židle odstrčené od stolu. Každý jeden večer vejdu do kuchyně a pečlivě zatlačím židle na své místo. Jednou večer už jedno z mých dětí zatlačilo židli na místo. Vyronil jsem slzu radosti. Nezasouvat židle, nechávat zapnutá světla nebo nechat neumyté nádobí nemusí znamenat velký problém, ale pokud to obtěžuje ostatní členy rodiny a vy se přizpůsobíte, znamená to skutečně milosrdný skutek.\n3. PŘESTAŇTE SI STĚŽOVAT\nBýt s někým, kdo si často stěžuje, je únavné. Je to též pokušení připojit se k této negativitě, hlavně když vám dotyčná osoba vykládá o dlouhém dni v práci nebo chce pomlouvat jiného člena rodiny. Je velkým milosrdenstvím, když milované od toho ušetříte.\n4. UDĚLEJTE NĚCO NAVÍC\nPřed několika týdny chtěl náš chlapec vstát dříve a připravit své mámě snídani. Nastavil budík na šestou a když začal zvonit, přespal ho. Podařilo se mu však vzbudit svou matku velmi brzy, protože ona byla ta, která musela vstát a vypnout ho. Představte si, jak se jí to gesto dotklo a jak by byla dojatá, kdyby se mu to skutečně podařilo?\n5. ZAPOMEŇTE NA FÉROVOST\nRodinná dynamika jen málokdy počítá s férovostí. Někdo musí uvolnit pokoj, někdo dostane tu nejhorší domácí práci, manželé mají různé povinnosti a mohou uvažovat o tom, že tráva je na druhé straně zelenější. Rodiny, které projevují milosrdenství, však nikdy nepočítají náklady.\n6. NIKDY NEVZPOMÍNEJTE MINULÉ CHYBY\nNejlehčím způsobem, jak vyhrát hádku, je zmínit stará selhání. Může se to zdát oprávněné, ale nakonec to všechno vytvoří bolestivé místo, které se nakonec stane velkým požárem. Projev milosrdenství, úplné odpuštění a otočení stránky, je hlavní součástí šťastné rodiny.\nMůžete si všimnout, že většina těchto každodenních forem milosrdenství je prostá. Jsou to takové malé skutky, že si jich ostatní členové rodiny ani nemusí všimnout - v tom je pointa.\nMilosrdenství na sebe neupozorňuje. Je to dar, který si navzájem každodenně odevzdáváme, a nečekáme poděkování. Možná to není fér, ale férovost je přeceňovaná v porovnání s milující a šťastnou rodinou.\nZdroj:https://aleteia.org, 28. 4. 2019\nPřevzato z www.lifenews.sk, článek z 9. 8. 2021 naleznete zde.\n| Autor: Roman Tomek | Vydáno dne 09. 08. 2021 | 513 přečtení | Počet komentářů: 0 | Přidat komentář | | Zdroj: www.lifenews.sk


Botoštos stojan na skladování obuvi š 10 x h 25,5 x v 12,5 cm bílý | Good-shop.cz\nBotoštos stojan na skladování obuvi\nrozměr š 10 x h 25,5 x v 12,5 cm\nBOTOŠTOS stojan na úsporné a šetrné skladování obuvi a bot z kvalitního odolného plastu. Výška stojanu 13 cm umožní uskladnění i vyšších dámských lodiček a bot na klínku. Přední část je prakticky upravena pro snadné uchopení a vyndání stojanu z botníku. Rozměr: š 10 x h 25,5 x v 12,5 cm.Pomůže Vám uspořit místo v botníku a seřadit úhledně boty, botičky a lodičky.Vrchní část stojanu je upravena proti skluzově. Vysunovací zarážka proti sklouznutí obuvi.\nKatalogové č.: 17487-DA83773\nFLEXI BOTOŠTOS 3 POZICE stojan na skladování obuvi\nFLEXI BOTOŠTOS 3 POZICE stojan z kvalitního odolného plastu.Přední část s otvorem pro snadné uchopení a vyndání stojanu z botníku, vrchní i spodní část s prolisem pro zafixování bot.Rozměr: š 10 x h 26,5 x max. v 19 cm. 3 ÚROVNĚ NASTAVENÍnastavitelná výška cca 9 19 cm VYSOKÉ BOTY,zimní boty, kotníčkové boty,lodičky na vysokém ... 7 dní 59 Kč\nSTOHOVATELNÝ BOTOŠTOS stojan/botník z pevného odolného plastu.Rozměr jednoho: š 22 x h 18,5 x v 25 cm. Už žádné poházené boty! vytvoříš si libovolně tvarovaný a vysoký botník dle svých potřeb lze stohovat horizontálně i vertikálně, díky spodním a bočním zarážkám MŮŽEŠ SI VYTVOŘIT LIBOVOLNĚ VELKOU STĚNU! ... 7 dní 149 Kč\nZáclona kusová Peří výška 200cm, šíře 400cm\nZáclona Ina výška 210 cm\nZáclona kusová Kamila výška 200cm, šíře 400cm


„První kolo!“ křičí moderátor a kolem ringu obchází s číslem jedna nad hlavou sexy bruneta Arianny Celeste. Ta svou krásou zdobí nejdrsnější bojové zápasy na světě UFC a díky svým ladným křivkám vydělala miliony.\nOsobnosti: Arianny Celeste (1 článek)\nPříště by si měla dávat větší pozor. Modelka Arianny Celeste se producírovala úplně nahá na balkóně\nModelka Arianny Celeste (26) patří sice k těm odvážnějším hvězdám, ze snímků, které se podařily fotografům udělat, ale nadšená určitě nebude. Na hotelovém balkóně v Miami, kde byla kráska s mexickými kořeny ubytovaná, ji paparazzi načapali tak, jak ji příroda stvořila.\nTato sexy brunetka miluje mužské pižmo a jejím domovem je zápasnický ring\nTato krásná modelka jménem Arianny Celeste (26) má mexicko - filipínský původ. Díky němu se může pochlubit krásnou snědou pletí a výraznou tváří. Je známá jako děvče z ringu - dvakrát získala ocenění Ring Girl of the Year.\n30.12.2011 20:50 |\nČasopis Forbes zveřejnil žebříček nejbohatších sportovců planety. Loňským králem je americký boxer Floyd Mayweather. I když loni absolvoval jen dva zápasy v ringu, vydělal si 105 milionů dolarů, v přepočtu přes 2 miliardy korun.


Trička dámská, strana 2 - drakkaria.cz\nNaav Fashion (19) Rock, metal (18) Vikingové (22) Vlastní výroba (36) Česká výroba (41) Antické Řecko (6) Egypt (1) Husité (3) Irsko (3) Kelti (10) Skotsko (1) Slované (9) starý Řím (1) Středověk (3) Český patriot (10) Další (10)\n25-48 z 84 produktů\nHÁDÉS, tričko barevné dámské, Naav\nKatalogové číslo: TTS555\nALGIZ, tričko dámské černobílé, Naav\nKatalogové číslo: TTS551\nDoslovný význam runy Algiz (nebo Elhaz) je sob, esoterický význam - ochrana, vyšší já. Algiz je síla, která nás chrání, učí a podporuje naši nezávislost a víru. Základem je odvaha tváří tvář strachu, a ne absence strachu, protože strach může být varovným znamením toho, že potřebujeme ochranu…\nURUZ, edice FUTHARK, tričko černobílé dámské, Naav\nKatalogové číslo: TTS533\nURUZ, edice FUTHARK, tričko barevné dámské, Naav\nKatalogové číslo: TTS534\nLESHY, dámské tričko barevné\nKatalogové číslo: TTS527\nLESHY, dámské tričko.\nLESHY, dámské tričko - černé\nKatalogové číslo: TTS529\nUROBOROS, dámské tričko barevné\nKatalogové číslo: TTS513\nTIWAZ, edice FUTHARK, tričko barevné dámské, Naav\nKatalogové číslo: TTS511\nTIWAZ, edice FUTHARK, tričko černobílé dámské, Naav\nKatalogové číslo: TTS504\nClaíomh Solais - Meč Světla, keltské tričko dámské - Irish\nKatalogové číslo: TTS502\nClaíomh Solais - Meč Světla, keltské tričko dámské. materiál 100% bavlna propracovaný design kvalitní potisk v České Republice vlastní výroba - značka Naav Keltský Meč Světla - v irštině Cliamh Solais (čti: klíaf šuliš) je jedním ze čtyř pokladů Irska. Byl zhotoven v severním městě Findias…\nTHOROVO KLADIVO, dámské tričko barevné, Naav\nKatalogové číslo: TTS483\nBarevné DÁMSKÉ tričko Mjöllnir drtí skálu v severním ledovém oceánu. Špičkový design naší vlastní značky Naav fashion. Thorovo kladivo, neboli Mjöllnir, je zbraň patřící bohu stejného jména. Jako závěs na krku ho nosili zejména severští válečníci a mořeplavci - Vikingové. Thórovo kladivo je…\nTHOROVO KLADIVO, dámské tričko černobílé, Naav\nKatalogové číslo: TTS484\nDámské tričko s magickou zbraní Severského Boha. Špičkový design naší vlastní značky Naav fashion. Thorovo kladivo, neboli Mjöllnir, je zbraň patřící bohu stejného jména. Jako závěs na krku ho nosili zejména severští válečníci a mořeplavci - Vikingové. Thórovo kladivo je nerozbitné, vždy trefí…\nLADY DEATH, dámské tričko bílé, druidská kolekce\nKatalogové číslo: TTS474\nLADY DEATH, dámské tričko bílé, druidská kolekce. propracovaný design kvalitní potisk tričko od americké firmy Gildan vlastní výroba - značka Naav potisk v České republice\nMORANA, Bohyně Smrti, dámské tričko černobílé\nKatalogové číslo: TTS467\nMORANA, Bohyně Smrti, dámské tričko černobílé. 100% bavlna propracovaný design kvalitní potisk tričko od americké firmy Gildan vlastní výroba - značka Naav potisk v České republice\nZAJÍC, dámské tričko bílé, druidská kolekce\nKatalogové číslo: TTS455\nZAJÍC, dámské tričko v bílé barvě, druidská kolekce. propracovaný design kvalitní potisk tričko od americké firmy Gildan vlastní výroba - značka Naav potisk v České republice\nJELEN, dámské tričko bílé, druidská kolekce\nKatalogové číslo: TTS458\nJELEN, dámské tričko v bílé barvě, druidská kolekce. propracovaný design kvalitní potisk tričko od americké firmy Gildan vlastní výroba - značka Naav potisk v České republice\nJELEN, dámské tričko černé, druidská kolekce\nKatalogové číslo: TTS459\nJELEN, dámské tričko v černé barvě, druidská kolekce. propracovaný design kvalitní potisk tričko od americké firmy Gildan vlastní výroba - značka Naav potisk v České republice


Kotvičník zemní a jeho účinky na lidský organismus\nna 13. 4. 2020 13. 5. 2020\nKotvičník zemní, latinsky Tribulus Terrestris, se často používá ve farmacii, je také součástí různých potravinových doplňků. Je to jednoletá poléhavá bylina z čeledi kacibovitých, její lodyha může být až 60 cm dlouhá, má řapíkaté vstřícné listy a pětičetný žlutě zbarvený květ.\nPřibližně od 40 let věku, samozřejmě s přihlédnutím k individuálním vlastnostem jednotlivců, dochází k poklesu tvorby hormonů u žen i u mužů. Provedené studie potvrzují, že pravidelné užívání kotvičníku má pozitivní vliv na tvorbu testosteronu u mužů. Prospívá mužskému tělu v případech, kdy má muž problémy s erekcí, snížený zájem o sex, nízkou produkci spermatu, ztrácí svalovou hmotu i vlasy a naopak dochází k nadměrnému ukládání tuku. Má kolísavou náladu, v důsledku výšeuvedeného ztrácí sebevědomí a celkově se cítí unavený.\nKotvičník pro ženy je prospěšný především tím, že napomáhá tvorbě ženských pohlavních hormonů. S jeho pomocí lze zabránit celkové únavě, nespavosti, úzkostným stavům a depresím, ztrátě vlasů, řídnutí kostí a přibírání na váze. Významně pomůže ženám při nepravidelné menstruaci, ale také při zájmu o sex a neschopnosti dosáhnout orgasmu.\nV závislosti na věku, fyzické kondici a způsobu stravování můžeme pozorovat příznivé účinky kotvičníku, především snížení únavy, už po několika dnech. Pomoc při podpoře hormonální činnosti s dalšími pozitivními projevy vyžaduje trochu delší dobu.\nDalší výhodu užívání kotvičníku je, že má i močopudné účinky a tím zajišťuje správnou funkci močové soustavy. Současně čistí krev, posiluje srdce a celkovou imunitu organismu. Jako další pozitivní účinky užívání kotvičníku lze uvést zlepšení dýchání a nervové činnosti, zpevní dásně a zlepší stav dutiny ústní a pokožky celého těla.\nPředchozí příspěvek Figurína\nNásledující příspěvek Sáček na zip – pomocník při stěhování bytu\nJak vybrat správný kredenc\nna 15. 5. 2021 10. 8. 2021\nKrásy italského Rimini\nna 15. 11. 2020 10. 8. 2021\nStavby 21. století\nna 22. 5. 2021 10. 8. 2021\nMaca peruánská aneb jakou si vybrat\nna 9. 4. 2022 12. 5. 2022\nS vestavěnou skříní proti chaosu v domácnosti\nSkvělé brýle na modré světlo.\nMálokdo má šanci\n© Cahf.cz - Všechna práva vyhrazena.Blossom Travel | vyvinutý společnostíBlossom Themes.Poháněno WordPress .


POSLEDNÍ ZPRÁVY MŠ\nMotýlci - Podzimníček uspává zvířátka\nPoslední den týdenního uspávání zvířátek dětem ze třídy Motýlků o lese a zvěři vyprávěl myslivec pan Lukáš Bardzák. Ten přinesl dětem ukázat své trofeje - paroží a také loveckou zbraň. Za to si odvezl velkou hromadu kaštanů, které děti pro zvířátka na zimu s chutí sbíraly.\nMotýlci - Podzimníček uspává zvířátka (6 obrázků)\nBerušky - Strašidýlkový týden\nDěti ze třídy Berušek si užily svůj strašidýlkový týden - malovaly halloweenské dýně, zdobily si třídu a nakonec se převlékly za strašidýlka.\nMgr. Z. Černá\nBerušky - strašidýlkový týden (10 obrázků)\nMotýlci - Podzimníček a strašidýlka\nDěti ze třídy Motýlků si užily strašidelné řádění které bylo plné her a zábavy i malého strašení.\nMotýlci - Podzimníček a strašidýlka (3 obrázky)\nMotýlci - Podzimníčkova ovocná spíž\nV ovocném týdnu od 7. do 11. října 2019 se děti ze třídy Motýlků učily o podzimním ovoci, jeho významu, užití, skladování. Zahrály si také na cukráře a vyrobily spoustu dobrot, které s velkou chutí snědly.\nMotýlci - Podzimníčkova ovocná spíž (4 obrázky)\nMyšky - Podzimníček a strašidla\nV závěru měsíce října se děti seznámily s oslavou svátku Halloween. Děti se zapojily do všech her a činností podporující jejich představivost a fantazii. Na závěr předvedly průvod duchů školkou.\nBerušky na farmě\nV říjnu přálo počasí, proto se děti ze třídy Berušek vypravily ke Krumlovým na farmu. Seznámily se s péčí o domácí zvířátka, kterou si také pod vedením paní Krumlové vyzkoušely. Po návratu do školky se učily poznávat a třídit ovoce.\nBerušky na farmě (10 obrázků)\nMyšky - Podzimníček poznává zeleninu\nV rámci týdenního tématu „Podzimníček poznává zeleninu“ navštívily děti ze třídy Myšek v pondělí 14. října 2019 sad. Děti poznávaly zeleninu, seznámily se s postupem pěstování zeleniny. Manželé Krumlovi dali dětem dárek v podobě bedýnky plné zeleniny, kterou poté děti ochutnávaly.\nPodzimní uvítací slavnost\nJiž šestým rokem se na začátku nového školního roku setkávají společně děti, rodiče, paní učitelky a ostatní zaměstnanci školky při podzimní uvítací slavnosti na zahradě školky, aby se všichni seznámili a užili si společně zábavné odpoledne. Letos počasí přálo. Sluníčko svítilo a program byl pestrý. Opékali se vuřty, děti skákaly na trampolíně a na skákacím hradě, který zapůjčily Služby města nebo malovaly na obličej. K dobré náladě přispěl svým moderováním Jirka Donát, který si s dětmi také zatančil a zařádil. Slavnost byla v letošním roce jedinečná také tím, že školka dostala sponzorským darem od rodiny Krumlů králíkárnu s králíkem a čtyřmi morčaty. Děti měly obrovskou radost. Během odpoledne měly možnost vymýšlet jména a házet lístky do klobouku. Králík dostal nakonec ojedinělé jméno Purple. Během roku se budou všichni společně starat o jeho obydlí a vykrmovat ho. Velké poděkování patří všem, kteří se na krásné akci podíleli a hlavně těm, kteří udělali radost dětem i dospělým s novými zvířecími kamarády - Evě Krumlové patronce akce, Elišce Markové za králíkárnu, rodinám Šípkových a Krumlových, Jakubovi Přivřelovi a Mirkovi Bartošovi.\nPodzimní uvítací slavnost (6 obrázků)\nMyšky - Společné bubnování\nVe středu 14. září 2019 se děti z Myšek zúčastnily spolu se staršími kamarády ze školy školní akce BUBNOVÁNÍ DO ŠKOL. Do zábavného programu se zapojily svým bubnováním všechny děti. Procvičovaly rytmus a týmovou spolupráci a vytvořily společně jeden velký orchestr.\nMyšky a jejich kamarád šnek\nZajímavostí ve třídě Myšek jsou šnečí kamarádi Toník a Otík, o které se děti společně starají. Seznamují se se způsobem života šneků, jejich potřebami a péčí o domácího mazlíčka. Děti jim nosí zeleninovou svačinku.


TILAK / OpavaNet - zpráva ze závodu\nJe srpen a blíží se český AR – pro nás taky poslední AR v rámci poháru Euroadventure.net tohoto roku. Původně měl být ještě v říjnu německý AR, ale ten se letos nekoná a bůh ví, jestli ještě někdy bude. Cílů bylo tedy hned několik – zaprvé obhajovat 1. místo z posledních dvou ročníků českého AR a zadruhé obhajovat 1. místo z loňského ročníku Euroadventure. První cíl se zdál být docela těžký, protože vyhrát závod přece jen není snadné. Naproti tomu druhý cíl už byl reálnější po prvních třech závodech poháru Euroadventure tohoto roku, protože jsme už v té době nasbírali proti ostatním soupeřům o něco víc bodů. K tomu nám "stačilo" dokončit český AR na 4. místě. Ale dost kalkulací!\nNa startu na nás čekalo soupeřů víc než dost. Spolu s několika českými ještě týmy z Francie, Finska, Estonska, Dánska. My jsme měli v týmu nováčka Aleše Dytrta, jinak ale zkušeného sportsmana, kterému ještě chyběl zářez na pažbě z účasti na AR. Dobře jsme ho už předem připravovali na vysokou psychickou a fyzickou náročnost, ale řeči ještě nikdy nikomu nepomohly tak jako přímý zážitek. Doufal jsem, že Aleš závod zvládne. Věděl jsem, že bude potřebovat asi víc pomoct hlavně psychicky a naštěstí to dobře dopadlo – podle plánu.\nOd začátku závodu byla úplná pravda to, na co organizátor upozorňoval už před závodem – že bude důležité udělat hodně správných rozhodnutí jak postupovat. Jen jsme všichni koukali, jak nám Finové uplavali na svých Nokia 3110 nafukovacích matracích. My jsme se svými loďáky, ploutvemi a přezouváním do botů trochu času vždycky proti nim ztratili. Při běhu se jim sice ty lehátka nenesly tak dobře, takže jsme je trošku stahovali, ale na delších plaveckých úsecích nám zas víc ujeli. Tak jsme s nimi bojovali celé první dvě hodiny a při přezouvání do bruslí měli náskok asi 20 minut. Náš Aleš je lyžař biatlonista od pradávna, a tak jsme doufali, že bychom mohli Finy trochu stáhnout. Aleš jel skutečně skvěle, táhnul Zuzku a já s Tomem jsme jeli skoro svoje maximum. Finové byli ale na bruslích dobří taky, a tak jsme se po dojezdu z bruslí museli smířit s tím, že rozdíl mezi námi se nezměnil. Hned jsme pokračovali v treku s plaváním, a tam zas ještě díky svým lehátkům zvýšili svůj náskok na cca 40 minut.\nTeď nás čekaly kanoe 25 km s vloženým OB 10 km. Finové byli v depu opravdu jen pár minutek, ale říkali jsme si, že teď budeme určitě lepší. Ovšem naše dvoulisté pádla nám proti finským jednolistým moc nepomohli. Aleš je taky supr vodák, a tak nám kanoe jely skvěle. Ale to i Finům. Kilometry ubíhaly, pak jsme přistáli a během hodiny odběhli vložený OB a náskok Finů se stále příliš neměnil. Naopak tím, že jsme v depu byli asi o pět minut déle, se ještě zvětšil. Aleš dřel jako kůň, my ostatní taky, ale ukázalo se, že trať kanoe je delší než podle itineráře. Proto jsme nakonec tempo trochu snížili, abychom to nepřehnali a nedošlo k nějakému výpadku. Tady Aleš potřeboval podpořit a ujistit, že každý si svou krizi projde a nebude jen jedna.\nPak už následovala dlouhá MTB etapa. Finové byli v depu prý zase o něco kratší dobu, ale nechtěli jsme nic podcenit, a tak jsme tomu dali tolik času, kolik bylo nezbytně třeba. Nakonec se to ukázalo jako moudré, protože na kole jsme jeli poměrně ostře a při příjezdu pod první MTB kontrolu jsme míjeli Finy, kteří odjížděli. Náskok jsme stáhli z hodiny na půlhodinu! To bylo hned veselejší! Tady se nás ale "to sportovní štěstíčko" nedrželo, jak bychom chtěli. Při seběhu k jeskyni Aleš škobrtnul o nějakej šutr a probudilo mu to starší poranění kotníku. Nebyl na tom nějak hrozně zle, ale říkal jsem si, ať si chvíli odpočine, zklidní to a já dojdu do té jeskyně cvaknout. Dole ale byli rozhodčí, kteří trvali na tom, že bude muset Aleš dojít dolů taky, jinak by nás čekala pravděpodobně nějaká penalizačka. A to jsme nechtěli dopustit. Jeden z rozhodčích mi ještě šel zpátky nahoru pomoct s Alešem, abych ho prý netáhnul sám. Ale Aleš už byl celkem rozhýbaný a dopajdal tam sám. Pak mu to prý ještě něčím zalepili nebo převázali a pokračoval dál. Blbý bylo, že nás to zdrželo, a tak jsme z staženého náskoku na Finy zas asi něco ztratili.\nTak jsme se řítili dál noční krajinou ke kontrole "na ostrově". Dohodli jsme se s Tomem, že tam spolu doplavem a Zuza s Alešem počkají na "pevnině". Finové zas zrovna odjížděli, a tak se zdálo, že jsme za nimi opravdu kousek! Vyslíkli jsme se do naha a šli do vody, která postupně stoupala, až jsme ji měli skoro po prsa a bahna po kolena. Ale dalo se pořád jít, a tak jsme to celé přešli a vůbec neplavali. Myslel jsem si, že kontrola půjde hned vidět, že jde hlavně o to přeplavání – cvakneš a jedeš. Ale kdepak ... kontrolu bylo ještě třeba hledat! A co my tam teď bosky a nazí! A bez mapy! :-) Věděl jsem, že kontrola má být někde na pravé straně ostrova, ale tam na břehu nikde nic. Tak jsme zašli kousek do lesa, do trní – do vnitrozemí. Nohy rozpíchané, dodrané, chodidla plný ostnů od ostružiní – těch nadávek, co jsem pronesl – ani nevím. Tak jsme se tam s Tomem drbali snad 20 minut, než Zuzce a Alešovi na protibřehu došla trpělivost a ozvali se. Už jsme měli ostrov obejitý skoro z půlky a zjistili jsme, že se k němu z jedné strany dá dojít i pěšky, protože tam to bylo vyschlé. Tak jsme oba zavolali k nám, ať nám pomůžou a vezmou tu mapu. Na ní jsme se opět přesvědčili, že kontrola má být na pravém výběžku, a tak jsme soustředili naše síly tam. Nakonec po chvíli jsme ji tam našli zašitou z druhé strany té špičky ostrova, na té opačné straně, než byla vidět z břehu ... Už jsem byl dost nervózní, protože teď jsme fakt ztratili snad 3/4 hodiny a dokonce týmy za námi nás určitě dotahovaly. Teď jsme jim ještě mohli ukázat, kde kontrola na ostrově je, a tak jsem vydal pokyn se rozejít po celé šířce ostrova a vracet se odevšud. Pokud to půjde, tak zhasnout čelovky. No a taky jo, jak jsme už vylezli na břeh, přijeli kluci Chaloupští a chvíli za nimi myslím Ekonomové. Smáli se nám s Tomem, že jako naháči tam strašíme, nebo tak něco – škoda, že jsem je pak neviděl ... Prý tam byli snad ještě dýl než my! :-) Ale je fakt, že lítat skoro hodinu venku nahej v noci kolem rybníka s čelovkou na hlavě ... to se hned tak v normálním životě nepovede. To jsem si opravdu užil jako zvrhlík a nakonec kdyby to někdo neznalý věci viděl, mohl si říct, že se tam snad honí dva teplouši po ostrově :-)\nVyrazili jsme dál a čekalo nás slanění z mostu a zpět jumarování. 40 metrů, slušná vzdálenost na jumarování. Přijeli jsme tam a Finové tam pořád byli. Dobrá zpráva. Trvalo nám to necelou hodinku a Finům asi o půl hodiny déle, takže jsme zas něco stáhli. Škoda, jenom škoda těch ztracených minut na minulých kontrolách – už bychom odjížděli před nimi, to se vsadím! I Aleš, který tady jumaroval poprvé v životě, to zvládnul dobře a za 15 minut byl nahoře. Po nás hodinku přijeli Ekonomové a po nich hned opět Chaloupky. Tak se tam na Ostrově taky pěkně zdrželi.\nPotom jsme postupovali dál bez problémů až k tzv. říční kose, odkud se mělo plavat přes soutok Lužnice a Vltavy. Taky jsme se mohli pár km vrátit do kopce a dalších pár km objet přes Týn nad Vltavou, ale to se nám nechtělo a asi by to bylo pomalejší. Byli jsme tam někdy před pátou ranní a možná, že to tak bylo lepší, protože jsme neviděli ty sračky v řece. Bylo to tam místy fakt jako stoka a ne řeka ... no raději na to zapomenout a věnovat se cestě do depa B. Teď už za světla, posledních 15 - 20 km do první zastávky v depu B.\nPřifičeli jsme tam a první zpráva, kterou jsme dostali byla, že Finové jsou před námi kolem 45 minut. A že v depu byli sotva 20 minut a frčeli pryč. Nebyli jsme tam o nic moc déle, ale až k silnici jsme šli pěšky a Finové, jak se později ukázalo, skoro všechno jeli na bruslích – prostě čuňata. Tak získávali cenné minutky. Potom jsme dobruslili k Žižkovi, tam jsme opět přezouvali a potkali jsme je, jak odjíždí z bruslení. Okruh jsme objeli za asi 50 minut, ale zase jsme přezouvali, abychom došli k vojevůdci, takže to byl pěknej vopruz. Při chůzi nás s Tomem pěkně bolely rozedřená chodidla z ostrova, takže bruslení v následující etapě bylo víc než příjemnou disciplínou. Silničky byly poměrně pěkný a cesta ubíhala, za chvíli jsme stáli pod kopcem s kontrolou tuším 26. Brusle jsme přezuli a hodili někam do příkopu, abychom si je zas za půl hodiny mohli obout po návratu od kontroly. Pak jsme trochu víc objížděli přes vesničky k další kontrole a dali jsme asi 15 minut voraz u jednoho obchůdku – ranní nanuky, koly, vody, banány nám přišly hodně vhod. Finové si cestu zkrátili kolem trati po jakési cyklostezce, a tak na nás teď získali přes 20 minut. Na další kontrole byli před náma necelou hodinu a půl ... Podle rozhodčích na kontrolách jednou brusle měli, pak zas ne, jednou na nich jeli nejetelné úseky, pak na nich nejeli z poslední kontroly do depa B, kde byla krásná cesta a zas jsme jim půlhodinu vrátili my. Já jsem tady v tom úseku prostě nepochopil, co a jak dělali. Celé se mi to zdálo nějaké pomatené a nechápu, kde brusle nechali, jak se k nim vraceli a proč na nich nejeli do toho depa ...! No nic, to už je pryč, tak to asi nemá cenu řešit.\nZ depa jsme teď vyráželi na bike a hned po pár km bylo vložené lezení. Slezli jsme všechno, Tom ty 2 nejtěžší cesty, Zuzka dvě snazší, já další dvě jednodušší 5tky a Aleš ty nejlehčí dvě dvoj-trojky. Byl na tom teď trochu mizerně a potřeboval chvíli odpočinout, tak si mezi naším lezením lehnul, aby se "zvetil". Finové před námi běhali i trestný úsek, takže jsme malinko zas stáhli, ale to netrvalo dlouho. Hned, jen co jsme projeli přes Písek, strhla se taková šílená bouřka s kroupama, že jsme museli zastavit na chvíli v autobusobudce. Jinak bychom myslím v klidu nepřežili. Kroupy jako "švestičky z naší zahrádky" rozbíjely auta okolo a nikdo nevěděl, kam se schovat se svým motomiláčkem. Říkali jsme si, že teď musí stát všichni, a hned jak přejdou kroupy, pojedem dál, ať stáhneme na soupeře co nejvíc. Pravda ale byla mnohem drsnější – to MY jsme byli jediní, kteří stáli, protože v jiných místech kroupy nepadaly! Fině jedny "sfinský" byli prý v dešti a stát nemuseli, týmy za náma prý taky ne :-( Takže jsme ztratili aspoň půl hodiny. To se ukázalo hned u Zvíkovského mostu, protože tam před námi Fini byli skoro 2 hodiny. Tak to zůstalo i na 20 km vzdáleném vloženém "blbnutí v lomu". Nejvíc si tu v tom dešti a tmě (byli jsme tam mezi 23 a 01) užil Aleš a Tom, který mu musel pomáhat na šikmém jumarování. Trvalo nám to tam hodně dlouho a příjemně mně pak překvapilo, když jsme zjistili, že jsme tu na Finy nic neztratili – kromě dalších 8 minut. Cestu do depa A jsme zvládli v pohodě, proti zimě jsme se bránili NRC foliema přímo na těle, a tak se to dalo zvládnout supr i když s menším šustěním při každém pohybu.\nV depu nás čekaly opičiny na vysokých lanech, tak jsme se na ně hned vrhli – jakoby toho blbnutí ve vzduchu bylo předtím málo. Aspoň že teď už nepršelo. Tom a Zuza to slezli v poho, pak Aleš se chvíli trápil na kříži a slanění, kdy mu spadla vtipně osma na zem. No když to děláte poprvé, není se co divit. Já jsem aspoň za ním nemusel tak spěchat, na kříži jsem taky povisel a chvíli za ním už jsem byl zas na zemi mezi svými. Jaká to byla úleva, když jsme si uvědomili, že nás čeká poslední trek! Finy jsme zas při našem příjezdu do depa minuli když odcházeli, lana jsme odlezli asi za hodinu a tak to teď vypadalo, že náskok je zase pod 2 hodiny.\nChtěli jsme jim tu poslední etapu aspoň trochu znepříjemnit a zatlačit na ně, tak jsme se rychle převlíkli a šli za nima. Problém byl, že po chvíli jsme s Tomem začali usínat a oba jsme měli mapu. Nějakou půlhodinu se to tak vleklo, nohy se mi po cestě podlamovaly, což mě zas budilo. V tom ve mně hrklo nějak víc, protože jsem si uvědomil, že jsme někde a já nevím kde! Krátký pohled do mapy ujasnil, že jsme asi 500 metrů jiným směrem v té dědině a nic moc se nestalo. Ale vzbudilo nás to a pak už jsme si dali pozor. Cépéčka 36 a 37 jsme našli celkem v klidu a pak nás zas čekalo plavání k cépéčku 38 na mostě Zvíkově. Obcházet totiž dalších 5 km navíc kolem přehrady se nám fakt nechtělo. Tak jsme ráno stáli na břehu a před námi nad hladinou cáry mlhy. Naštěstí ne tak husté a tak směr plavání byl jasný. Bylo by to zase ještě hezčí zpestření, kdyby byla čistější voda. Ale ty zelené řasy na povrchu nabádali k pozornosti abychom to zbytečně nepolykali. Finové před námi šli stejně, jak se ukázalo podle odházených odpadků na pěšině skrz hradní prostory. Ale třeba jim ty obaly od easy crunchu jen nedopatřením vypadly z batohu ...:-) Od tohoto okamžiku už jsme se opravdu jenom vraceli domů, do depa. Pookřáli jsme všichni a Aleš asi dvojnásob. Všichni jsme byli vcelku v pořádku, počasí teď přálo "výletům" a tak nálada byla dobrá. Po plavání jsme dokonce byli tak uvolnění, že jsme i opět začali rovné úseky běhat. Naštěstí jsme byli brzo zas v kopečcích kolem přehrady, a tak jsme zas jen chodili. Soutok potoků na cépéčku 39 jsme chvilku hledali ale nebyla to žádná tragédie. Další a poslední cépé 40 na vrcholu a průseku si mapově vzala na starost Zuzka, která jinak mapu za závod moc nevidí – aby si to užila. Šlo jí to dobře, žádné velké váhání a dokonce mi namapovala praváka "jak nohu". Dal jsem ho rozhodčím na kontrole, protože jednak byli zklamaní, že za celý den nic nenašli a druhak před náma bylo ještě poslední přeplavání přehrady z Orlíku asi 500 metrů do Radavy. Pěšky okolo by to znamenalo aspoň 10 km navíc, a to by udělal "pouhý bloud". I když i takoví se našli, jak se po závodě ukázalo, kteří to obcházeli a ještě zabloudili (chudáci)! Při přeplavání se Tom rozhodl plavat zase úplně nahej, jako jsme plavali dřív. Ale jinak to už nikoho z nás nenapadlo a byli jsme rádi. Na druhém břehu totiž stáli fotografové a filmaři! Čekali na své záběry a dočkali se. Tom si nakonec odněkud z batohu vytáhl nějaké gatě a ještě ve vodě si je oblíknul, aby vylezl bez pohoršení. Pak jsme ještě na břehu zahráli pár postojů ale i akčnějších scének do kamery (běh za autem s kameramanem ...) a když odjeli, doplazili jsme se už nějak do cíle poslední kilometřík. Čas 50 hodin 18 minut je dobrý, ale asi o hodinu a 50 minut horší než měli Finové. Takže jsme letos druzí, velmi spokojení a rádi za to, že před námi byli jen ti Finové.\nDíky celému týmu jsme dokázali obhájit postavení na špici u nás. Taky náš nováček Aleš Dytrt prokázal hodně fyzických sil, psychické odolnosti a rozumu, když se nesnažil objevit sám znovu Ameriku, ale v mnoha věcech se spolehnul na zkušenosti nás ostatních. Závod to byl atraktivní, zajímavý, v hezkém prostředí s možností naučit se něco nového i pro nás, kteří máme za sebou podobných závodů několik. To se cení, a proto se těšíme zas na další ročník.


Odskočte si za létem – čas exotiky je tady | eTravel.cz\nOdskočte si za létem – čas exotiky je tady\nZa okny zima a Vy byste si nejraději užívali teplo po celý rok? Zpříjemněte si chladné dny zimní dovolenou u moře. Sezóna exotiky je tady. Využijte možnosti přímých letů z Česka a nechte se unést rovnou na vyhřáté písečné pláže nejoblíbenějších exotických destinací.\nBlíží se ideální doba pro dovolenou v Thajsku. Od listopadu do února zde panují příjemné teploty okolo 30°C. Nyní bez víza a přímým letem z České republiky. Dopřejte si zážitky, které jinde nenajdete.\nTip eTravel.cz: Pattaya\nHotel Loma ***, 8 dní, snídaně, 20 490 Kč\nHotel Aisawan Resort & Spa ****, 8 dní, snídaně, 22 290 Kč\nKapverdy – pohoda uprostřed oceánu\nKlid, prázdné pláže, příjemné klima a „no stress“. Kapverdské ostrovy, slibují teploty neklesající pod 24°C a místa, kam svět zatím nepronikl. Tip pro milovníky nevšední dovolené, volnosti, pohody, vodních sportů a krásných scenérií.\nTip eTravel.cz: Santa Maria Sal\nHotel Central ***, 9 dní, snídaně, 15 390 Kč\nHotel Oasis Atlantico Belorizonte ****, 9 dní, polopenze, 16 790 Kč\nKuba – tropický ráj\nTropický ráj či skanzen komunismu? Kuba je zvláštní místo s příchutí nostalgie, salsy a nejlepších doutníků na světě. Historická Havana, pláže s bílým pískem a slavné Varadero. Pokud toužíte poznat kubánskou kulturu a procestovat ostrov, Kuba stojí za to.\nTip eTravel.cz: Varadero\nHotel Club Tropical **+, 12 dní, all inclusive, 25 390 Kč\nHotel Brisas Del Caribe ****, 12 dní, all inclusive, 26 990 Kč\nZanzibar – nejvyhledávanější země Afriky\nHřejivé vlny Indického oceánu, bílý písek a úchvatné korálové útesy. K tomu nezapomenutelné safari a pohled na zvířata tak neuvěřitelně blízko. To jsou hlavní taháky dovolené v Tanzánii.\nTip eTravel.cz: Zanzibar\nHotel Marumbi Beach Resort ***, 16 dní, all inclusive, od 28 490 Kč\nHotel Palumbo Reef Resort ****, 16 dní, all inclusive od 31 990 Kč\nDominikánská republika – opravdový Karibik\nPohodlně, bez víza, i na poslední chvíli odletíte za nádhernými plážemi Dominikánské republiky. Vydáte-li se sem v období mezi lednem a březnem, čeká Vás nezapomenutelná podívaná na vzácné velryby – keporkaky.\nTip eTravel.cz: Dominikánská republika\nBoca Chica, Hotel Be Live Hamaca ****\n9 dní, all inclusive, 29 490 Kč\nPlaya Bavaro, Hotel Grand Paradise Bavaro Club ****\n12 dnů, all inclusive, 29 990 Kč\nVolné sváteční dny v říjnu a listopadu nabízí prodloužené víkendy. Pokud Vás neoslovila exotika, můžete se vydat alespoň na pár dnů za odpočinkem do wellness, na nákupy nebo za poznáváním. Vyberte si ze zajímavých eurovíkendů nebo některý z výhodných last minute zájezdů a dopřejte si malou podzimní dovolenou.


Soupeř Surface Pro 3? ASUS ukázal nejtenčí 12,5palcový tablet s Windows\nDomů » Bleskovky » Soupeř Surface Pro 3? ASUS ukázal nejtenčí 12,5palcový tablet s Windows\nJakub Karásek 2. 6. 2014\tBleskovky 15 komentářů 1 minuta čtení\nSpolečnost ASUS na veletrhu Computex představila tablet, který má podobně jako Microsoft Surface Pro 3 ambice ukousnout kus koláče segmentu notebooků. Pod 12,5palcovou úhlopříčkou displeje ukrývá velmi výkonný hardware, postavený na nejnovejších procesorech Intel Core.\nTablet se jmenuje ASUS Transformer Book T300 Chi, jeho tloušťka je pouhých 7,3 mm. Dotykový IPS displej má rozlišení 2 560 x 1 440 pixelů, konstrukce je podobná, jako u ostatních Transformerů, tedy klávesnicová část s odepínacím displejem. S klávesnicí tloušťka naroste na 14,3 mm. Tablet narozdíl od Surface Pro 3 přímo podporuje přenos dat skrze sítě LTE.\nOperačním systémem je Windows 8.1. Bohužel ani u tohoto modelu výrobce neodhalil cenu a dostupnost.\nAsus Windows\t2014-06-02\nDo Windows míří podpora Android aplikací. Najdete je v Microsoft Store\nWindows 11 oficiálně: vše, co potřebujete vědět o nejnovějším systému od Microsoftu\nMicrosoft dnes odhalí Windows 11. Sledujte s námi online premiéru\nStejný hardware, jiný systém. Windows 11 zrychlí některé počítače\n2. 6. 2014 v 14:03\nhmm. na fotce vypadá skvěle.. :)\n2. 6. 2014 v 14:07\nPredpokladam ze to nebude nebude mat digitizer/pero. Som zvedavy na cenu.\n2. 6. 2014 v 14:10\nono to nebude mať veľa vecí oproti SP3. Preto aj cena bude nižšia.\n2. 6. 2014 v 14:29\nTony (neregistrovaný): Jenže jsi jaksi nezahrnul, že není známa marže SPro, resp. na kolik je příp. dotují (a že dotují). Na tento model ale Asus najet nemůže a cenu prostě určí náklady, atd.\nNavíc je to opravdu akademická cena, jaksi nevím, co tam je za CPU….\n2. 6. 2014 v 15:14\nno ja viem, že MS veľmi dotuje Surface(i keď neviem čo dotuje u RT verzii) preto nechápem prečo každý kritizuje cenu SP, každopádne toto nebude moc adekvátna alternatíva.\n2. 6. 2014 v 14:23\nOd ASUSu nechci už ani tužku. Cokoliv jsem měl od ASUSu, tak to nic nevydrželo. Měl jsem Notebook, vypalovačku, router a i síťovku. Síťovky málokdy odejdou, ale od ASUSu se poroučela hned po záruce. Notebooku se klávesy smazaly po půl roce a na reklamaci to neuznali, že je to běžné opotřebení. Zkrátka ASUS mi nesmí do baráku.\n2. 6. 2014 v 14:32\nTak ví se, že Asus je především dobrý v „interních“ záležitostech, MB, GPU, PCI/E bižu, atd. Zvláště z řady RoG, ale nejen.\nZatím jedu 1/2 roku svou první síťovku. nebýt otřesné dokumentace, jaký je vlastně rozdíl mezi dvěma modely (a na konec podstatný) a spokojenost. Smutné je, že ona ani nebyla alternativa…\nAle jak to má zabalit a udělat z toho něco komplexního, asi to začne drhnout.\n2. 6. 2014 v 15:17\nMůj poznatek se značkou Asus je, že se všem novějším NTB povolují šrouby. Přítelkyně už ztratila jeden a když jsem chytnul její notebook za roh, tak v něm hrozivě zapraskalo a vysunul se kryt HDD, načež jsem zjistil ztrátu šroubku a povolení ostatních. Minulý týden mi přišel druhý Asus (s vadným diskem) na servis a u něho chyběly 2 šroubky a zbytek byl uvolněn tak, že sem notebook vzal do ruky a musel jsme ho nejprve celý secvakat a sešroubovat, aby se nerozpadl.\n2. 6. 2014 v 18:27\nTak já mám M50VC z roku 2008. Jediné, co odešlo byla mechanika, ale to bývá u ntb běžné. Reklamace uznána, ale po čase začala zase zlobit. Používám jí už jen na reinstalaci Windows a to s přemlouváním zatím vždy vyšlo. Kovové panty jsem nemusel nikdy dotahovat, přitom jsem je celé ty roky zatěžoval otevíráním a zavíráním. Ze školy, na intr, do školy atd. Jinak vše funguje, jak má a ani klávesy nejsou nějak zvlášť opotřebené ani smazané potisky. Kdyby se pořádně vyčistil, tak z fotky vypadá jako nový :) Notebook byl po ty roky používán téměř každý den. PC nemám. Baterie mně ještě tak před půl rokem vydržela určitě hodinu při zapnutém filmu. Měl ho i kamarád a potom nakoupila 10 těchto modelů i naše škola.\nTo bylo ale tehdy, nevím, jak je na tom ASUS teď. Jinej kámoš si pak koupil po cca 3 letech další ASUS a třikrát za sebou výměna displeje (čára přes celý displej), potom vrácení peněz a koupil DELL.\nJá už bych šel dnes asi do něčeho jako je LENOVO Y50-70 TOUCH. Ale budu muset vydržet, protože můj stroj zatím nemocně nevypadá a asi ho za odměnu vezmu ještě na cestu do světa a pak se uvidí :)\n2. 6. 2014 v 20:24\nSry hoši, ale když si kupujete lowendové šitky za 10-15k tak na výrobci nezáleží..\n2. 6. 2014 v 21:04\nnotes za 15k nemusí být notně „šitka“. Ale může..\n3. 6. 2014 v 9:38\nTade: Tak mechanika odejde úplně stejně i na desktopu apod., je to věc závislá na optice, která se časem zhoršuje tak jako tak, s tím se nedá nic dělat. Z toho bych Asus neobviňoval:)\n3. 6. 2014 v 19:25\nJojo, já vím, že u těch mechanik je to problém napříč výrobci. Ale byla to v podstatě jediná věc, která odešla a byla úspěšně vyreklamována, proto jsem ji zmínil. Pokud bych měl hodnotit konkrétně můj model, mohl bych ASUS 100% doporučit. Za těch cca 22 tisíc tenkrát nejlepší koupě. :)\nNavíc jsem si odpálil tenkrát svojí blbostí slot na SD karty, když jsem zmínil nefunkční slot při reklamaci mechaniky, byla pak vyměněna celá základní deska a vada uznána také. Naprostá spokojenost i se servisem.\n2. 6. 2014 v 15:58\ntipujem ze to bude mat intel atom :D\n2. 6. 2014 v 16:43\nveď si prečítaj článok.\nHonza: Bude. Ani TPM 1.2 nemá většina desktopů. Tam jde aspoň přidat modul, pokud se te...\nElaterid: Ten telefon je stejně tragický a zoufalý jako Dušek přicházející v Pelíšcích s n...\nOrgasmic: Huawei ma cipy vykonne dost. Nikdo mimo Cinu to nekupuje kvuli absenci google se...\n: Tak s tím TPM to zřejmě nebude až takový problém, viz zde: https://docs.microsof...


Smažené a pečené květy černého bezu čili kosmatice - NAŠE HOBBY\nSmažené a pečené květy černého bezu čili kosmatice\nPosted on 2017/05/27 by nh\nBílý čas rozkvetlých černých bezů je radostný, protože znamená, že Zmrzlí muži jsou za námi a před námi je léto. Pro děti je to též jeden z nezpochybnitelných signálů pozvolna se přibližujícího konce školního roku. Po bezu už jen přijdou jahody, Den dětí, třešně, vysvědčení a prázdniny. Abychom čekání zkrátili, přímé potomky, vnuky nebo jiné nedospělce na procházce zaměstnáme sběrem bezových květů na laskominu jistě neobvyklou. U trhání (my květy stříháme starými nůžkami) i při přípravě zákusků se dá zažít spousta legrace.\n(2014) *** Najdeme keř, který ještě nenašly mšice. Bezové květy, bůhví proč nazývané také kosmatice nebo často nesprávně bezinky (tento název správně patří nikoliv květům, ale plodům černého bezu), utrhneme s delší stopkou. Jíst ji logicky nebudeme, ale poslouží dětem k manipulaci s květem v těstíčku, aby se jím méně upatlaly, protože to, co z květů spácháme, bude lehký moučník buď smažený, nebo pečený.\nCo již bylo napsáno\nBezem jsme se již v Našich hobby podrobněji zabývali obecně v souvislosti jak s květy tak s plody a jejich kuchyňským zpracováním ZDE. A také TADY jsme přinesli dva ověřené recepty na bezové sirupy a šumivý nápoj. Z našich nekulinárních počinů musíme zmínit ještě výrobu bezové píšťalky (píšeme o ní ZDE) – ta ale patří spíš k vítání jara a Velikonocům.\nPřipravíme si těsto ze čtvrt litru mléka, dvou vajec, špetky soli, trošku prdopeče, sto dvaceti gramů hladké mouky a, pokud chceme připravit klasickou smaženou variantu, i něco oleje. K obalování nebo posypání použijeme cukr se skořicí. Suroviny smícháme (mírně našleháme) a v těstíčku omytá a okapaná květenství máčíme v těstě. Pak odstřihneme stopku a klademe do rozpáleného tuku. Pečená varianta je nepatrně komplikovanější. Základní těsto totiž připravíme pouze ze žloutků a do něj přidáme pevný sníh z bílků. Obalené květy položíme na vymaštěný plech. Lépe je ovšem použít silikon nebo papír na pečení. Vzhůru trčící šťopky ustřihneme a pečeme ve středně vyhřáté troubě. Tento způsob vyhovuje především těm, kdo se z nějakého důvodu vyhýbají smaženým potravinám a nebo zdlouhavému odsávání tuku na papírové kuchyňské utěrce. Konsistence křupavá a barva zlatá jsou správné. Cukrem a skořicí dochutíme na talíři… Pro úplnost je třeba dodat, že ani dospělci nemusí přijít zkrátka. Něco malého k vínu si mohou připravit prakticky týmž způsobem. Logicky však místo mléka dají pivo, místo cukru sůl a skořici zcela vynechají.\nZnáte bezovou omáčku?\nSpecifická vůně bezinkového květu se navíc v dospělé kuchyni uplatní i v omáčce, která nejlépe chutná na divočině pernaté, tedy koroptvích a slukách, ale zajímavý nový tón dá i krůtě a v nejhorším i slepici nebo kuřeti. Chuť má jemnou. Voní bezem a muškátem, což je příjemné. Rozhodně se jí nepřejíte, protože nejlepší je z čerstvých květů a doba jejich sběru není zase tak dlouhá: od rozkvětu keřů na slunečné stráni po ty ve stinných lesních úžlabinách ani ne měsíc. Na porci pro dva vám stačí osm až deset snítek rozvinutých bezinkových květů, které opláchnete od prachu a zvířátek v osolené vodě a necháte okapat. Mezi tím připravíte máslovou jíšku (na škvířících se třech polévkových lžících másla dvě lžíce hladké mouky osmahnete dozlatova). Přidejte vodu nebo mléko (asi čtvrt litru), míchejte, aby omáčka byla bez hrudek a provařte. Na další lžíci másla od stopek odstříhané květy bezu s kávovou lžičkou muškátového květu poduste, zamíchejte do omáčky a dosolte podle chuti. Korunu této jemné omáčce nasadíte ještě necelým kelímkem kyselé smetany – ale už nevařte.\nSezonně je to zajímavé\nPopravdě řečeno, s palačinkami prakticky ze stejného těsta je méně práce a výsledek je přesvědčivější. Ale změna občas neuškodí. Někdo jí bezinkové placky jako tichou vzpomínku na jídelníček předků a Protektorát, protože podobný recept byl vedle celerových řízků, mrkvového pudinku a koláčů z řepy i v úsporné válečné kuchařce. Vděk získáme nejspíš od dětí, které se mohou na přípravě originální svačinky podílet jak sběrem květů, tak jejich máčením a patláváním v těstě. Když jim k bezovým plackám naservírujete dobře podanou vymyšlenou legendu o tom, jak věci z přírody kolem nás zachránili nějakého ušlechtilého tvora od smrti hladem, bude to těm nevinným duším dost možná i chutnat. Do zlatava upečené nebo usmažené placičky navíc nevypadají vůbec špatně. A jak známo, zajímavý obal a dobrý příběh prodají všechno.\nA ještě černý bez národopisný a košilatý\nPro příznivce hledání mystiky kolem nás připomínáme, že den bezu černého (Sambucus nigra) podle tak zvaného keltského stromoskopu shodný se dny jarního a pak podzimního slunovratu, což mu zajišťuje v mytologii významné místo. O hledání osudu podle dřevin svého narození či početí píšeme více ZDE. Folkloristy zaujme úcta k léčivým vlastnostem černého bezu vyjádřená příslovím lidu obecného, totiž „Před heřmánkem smekni, před bezem klekni“.Proutníkům pak jistě zableskne v očích při říkance, zajisté nikoliv dětské: “Leze bába do bezu, já tam za ní polezu. Kde je bába, tam jsem já, budeme tam oba dva…“ A neříkejte, že to neznáte!\nThis entry was posted in Naši šklebouni, Vaření a pečení and tagged práce s dětmi by nh. Bookmark the permalink.


Ctnost jak slunce září - STUDOVNA - Pověst o likéru\nÚvod » STUDOVNA » Pověst o likéru\nPověst o likéru\nPodle místní pověsti sepsal Gustav Černý z Horních Polžic\nKdysi dávno, ještě v dobách, kdy tento nádherný kraj byl plný lovné zvěře, divokých ptáků a zbytků pralesních porostů, projížděl se velmi často kníže Konstantin zu Löwenstein překrásnou přírodou. Byl spokojen, že jeho předci se stali majiteli tohoto panství a on mohl v jejich práci pokračovat. S důkladností sobě vlastní pečoval o rodinný majetek zde v Čechách, třebaže jeho hlavní panství i s nádherným hradem, leželo ve Wertheimu v Německu.\nProjížděl se v doprovodu své družiny a velmi dbal na to, aby lesní zvěř měla všechno, co k dobrému chovu potřebuje. Často pak vyjížděl ve vhodné době na lov. Byla to pro něj doba, kdy si užíval plody své celoroční práce a také se rád na lovu pochlubil před svými druhy svoji loveckou dovedností. Často se stávalo, že se lovem nechal natolik strhnout, že při pronásledování zvěře ujel svým společníkům a měl radost, když zvíře ulovil sám.\nJednou, to už byl podzim, vypravil se kníže se svojí družinou na lov do okolí potoka Hadovky. Do míst, které místní lidé nazývají Kohoutovské peklo. To proto, že hluboký les je plný roklin, děr, hustých porostů a tajemných mýtin, na kterých prý za jasných nocí tančily víly a lákaly mládence k tanci. Ti pak, kteří lákání podlehli, už se nikdy domů nevrátili.\nA toho podzimního dne projel kníže s doprovodem vesničkou Kohoutov a pak se vydali tou divokou krajinou dolů, k potoku. Jedou, všichni pěkně potichu a po nějaké chvíli jízdy lovčí mlčky ukázal knížeti Konstantinovi na druhou stranu, přes potok. Na malé loučce stál krásný kus, jelen. A asi hukot potoka způsobil, že jelen stál, pásl se a lovce neslyšel. Kníže se očima domluvil se svým lovčím, ukázal na sebe a na jelena. Lovčí už pána dlouho znal, tak věděl, že kníže toho jelena chce. Kníže stočil koně směrem k jelenovi a bez váhání koně pobídl do vody. Kůň poslechl svého pána, do vody rychle skočil a brodil se na druhou stranu. To už jelen uslyšel a dal se na útěk. Kníže pán za ním. Ostatní jezdci na břehu váhali, do studené vody se jim moc nechtělo. Jen lovčí následoval svého pána. Ostatní neochotně, ale přece jen, do ledové vody se svými koňmi vstoupili a hostitele následovali.\nMezi tím kníže Konstantin svého jelena pronásledoval s veškerým loveckým zaujetím. Po nějaké chvíli zjistil, že své družině, ale i svému věrnému lovčí ujel. Nic nedbal a podle hluku dál svého jelena pronásledoval. Po další chvíli divoké jízdy kníže zjistil, že už vlastně jelena neslyší. Zastavil tedy a naslouchal, jestli uslyší hluk prchajícího zvířete. Nic se neozývalo a pak si uvědomil, že ani hluk potoka neslyší. Natolik byl zkušený, že věděl, že jelen tentokrát vyhrál. Ale také si uvědomil, že vlastně neví, kde je. Nic si z toho nedělal, protože spoléhal na to, že ho lovčí s družinou, jako už mnohokrát, za nějakou chvíli najdou. Proto se s koněm, který byl divokým pronásledováním velmi uhřátý, vydal směrem, o kterém si myslel, že vede domů. Krokem jel už jistě půl hodiny a stále neslyšel troubení, kterým jej vždycky jeho lovčí volal správným směrem. Bylo mu to divné, ale věřil, že za chvíli lovčí přijede. Jak tak jel a jel, byla mu zima od promočení studenou vodou, vjel po prodírání se křovinami a hustými smrčinami úplně znenadání na nevelkou mýtinu, na které stála, zřejmě hodně stará, jednoduchá dřevěná chýše. Kníže pán překvapeně zastavil a rozhlížel se kolem. Nikoho neviděl a pak si všiml, že se ze stavení kouří. Výborně, zaradoval se v naději, že se ohřeje a že ho zde jeho družina najde. Sestoupil s koně a popošel ke stavení. Když našel něco, k čemu mohl uvázat koně, vyšla ze dveří stará žena. Pozdravila cizího pána a zeptala se, kdo pán je, a co potřebuje. Kníže popravdě ženě vypověděl kdo je, co se mu stalo a že čeká, až ho jeho lidé najdou. Stařena pozvala pána do stavení se ohřát, když je tak mokrý, než ho jeho lidé najdou. Kníže poděkoval a rád vešel. Pozvání mu přišlo docela vhod. S venkovany jednat uměl, uměl si je získat a rád s nimi mluvil. Vešel tedy do chýše, rozhlédl se po jednoduchém příbytku a tu již stařena zvala knížete k ohništi, ze kterého sálalo příjemné teplo. Posadil se blíže k ohni na dřevěné křeslo, které bylo pokryto patrně vlčí kůží. Svlékl si kožený kabátec i lovecký klobouk sejmul z hlavy. Nohy v promočených kalhotách natáhl co nejvíce k ohni. Žena mlčky přihlížela. Kníže po nějaké chvíli cítil to příjemné teplo vycházející z ohniště a bylo mu dobře. A tehdy žena promluvila. Zeptala se vzácného pána, jestli mu smí nabídnout kousek pečínky a placku na ohni pečenou. Kníže svolil. Dobře věděl, že venkované nejedí nic špatného, že je jídlo chutné, jen jednoduše připravené. Snědl s chutí nabídnutou porci, kterou mu stařena podala na dřevěném tácu. Když kníže pán odložil prázdný tác,srdečně ženě poděkoval.Zeptal se pak,kdože ona je,proč žije na samotě v lese a co tam vlastně dělá.Že žije v jeho panství a ještě o ní ani neslyšel. Žena odpověděla,že je kořenářka a pomáhá lidem bylinkami a mastičkami léčit všelijaké neduhy a bolesti.V lese žije proto,aby měla k bylinkám blíž.O společnost lidí moc nestojí ,ale hajný o ni ví. Ostatně v této chalupě už žila její máma, také bylinkářka. A ona bylinkářskou živnost po mámě převzala. Kníže souhlasně pokýval hlavou, ale umínil si, že si tu historku nechá vyprávět i od hajného. Jak tak seděl dobře naladěný, přišla mu chuť něčeho se napít. I pověděl to ženě, která seděla opodál na kraji nějaké truhlice. Žena rychle povstala a řekla, že k napití může posloužit jen vodou ze studánky. Ale jestli kníže pán se neurazí, může nabídnout i něco jiného, ostřejšího. Kníže souhlasil a tak žena otevřela truhlici a vyjmula vysokou, poměrně úzkou hliněnou nádobu, kterou kníže znal. V takových venkované, díky úzkému hrdlu, přechovávají minerální vodu, která v širém okolí vyvěrá již dlouhá léta z rozličných pramenů. Lidé ji rádi pijí pro osvěžení i pro její léčebné účinky. V první chvíli si kníže pán pomyslel, že se stařena spletla, že sáhla omylem po nádobě s vodou. Když ale stařena nádobu otevřela, rázem se rozšířila po světnici příjemná vůně. Žena pak podala knížeti pohárek s příjemně vonící tekutinou. Vůbec se nenechal pobízet. Přičichl a doušek příjemně vonící a pak i příjemně chutnající tekutiny vypil. Poznal, že je to bylinný likér. Nastavil prázdný pohárek k novému naplnění. Žena nalila a kníže pán, tentokrát již velmi pomalu, likér vychutnával. Žena nic neříkala, jen se dívala, jak knížeti bylinné pití chutná. Kníže Konstantin pomalu dopil a na jazyku i v ústech převaloval sladkou chuť likéru. Mlčel, ale stále vychutnával. Pak promluvil. Ano, je to chutné, velmi chutné. Ale přece jen, podle jeho mínění, tomu něco chybí. Přemýšlel, přemýšlel a pak požádal ženu o ještě jeden doušek. Žena vyhověla knížecímu přání a znovu pohárek naplnila. Kníže pán ještě jednou likér vychutnával a pak pověděl, že to potřebuje něco, co tu sladkou chuť trochu pozmění, polepší. Žena pohlédla zkoumavě na pána a pak si také jeden pohárek nalila. Pomalu pila, vychutnávala a řekla, že to může být. Ale teď na zimu už to nepůjde, ale příští rok to určitě hořkou bylinou polepší. Že ví, kde roste. Na jižní straně Ovčího vrchu, na kamenných polích. Ať kníže pán určitě příští rok touhle dobou přijede a opravený likér bude připravený. Kníže spokojeně souhlasil a ženě do ruky vtiskl několik drobných mincí. Příjemně zahřátý požádal stařenu, aby mu ukázala cestu z lesa ven. Když vyšli ze dveří, uslyšel kníže pán zvuk lesního rohu. Oddechl si, protože věděl, že se objeví jeho lovčí a bezpečně jej vyvede z hlubokého lesa. Tak se za malou chvíli i stalo. Z lesa vyjela celá lovecká družina a po spatření knížete pána, bouřlivě ho zdravila. Kníže pokynul staré ženě a už z koně zavolal, tak nezapomeň, příští rok. Žena se uklonila a něco také volala. To již ale kníže pán neslyšel. Dal pokyn a celá lovecká družina pod vedením lovčího rychle vyrazila k domovu.\nRok uplynul jako voda v Hadovce a už tady byl zase podzimní čas lovů. Kníže Konstantin nezapomněl. Dobře si pamatoval, co si v lese za Kohoutovem s kořenářkou ujednal. Pozval tak jako loni okolní pány na lov. Ale ještě předtím, společně s lovčím, vyjeli tajně za Hadovku na palouk, za kořenářkou. Když přijeli, stařena je přívětivě přivítala a hned jim oběma nalila pohárky ze známé hliněné nádoby. Kníže pán pokynul lovčímu, aby také ochutnal a sám se otočil na druhou stranu, to aby mu nikdo v ochutnávce nepřekážel. Už ta známá vůně mu lahodila. Pak usrkl, jen malinko a nechal působit v ústech. Dobré je to, pomyslel si. Dopil pohárek, otočil se a požádal ženu o další. Pohlédl na lovčího a z výrazu jeho tváře poznal, že je také spokojený. Žena mezitím naplnila pohárky znovu a podala je pánům. Oba se zcela soustředili na vychutnávání likéru. Ne dobré, ale výtečné to je, pomyslil si Konstantin. Ta přidaná bylina chuti opravdu prospěla. A také to pln radosti kořenářce pověděl. I lovčí se ke chvále přidal. Společně kořenářku chválili, až se celá dojala. Po nějaké chvíli radosti se kníže pán zeptal, kolik lahví likéru jim může hned teď sebou dát. Odpověděla, že jich dopředu připravila několik. Kníže byl rád, že nepojedou s málem. Opatrně naplnili sedlové brašny vzácným nápojem a kníže se kořenářce bohatě odměnil. Rozloučili se a vyjeli k domovu.\nCesta lesem rychle ubíhala a kníže Konstantin se usmíval. Byl spokojen, že dobře pochodil a že si veze domů dobré pití, se kterým, jak se těšil, překvapí a pohostí své přátele. Měl rád svoji loveckou družinu, všechny ty pány ze sousedství, se kterými už řádku let společně loví a společně oslavují a zapíjejí lovecké úspěchy. Když vyjeli z lesa na otevřenou pláň, kníže trochu přitáhl koni uzdu, aby ho lovčí dojel a mohl se zařadit vedle svého pána. Když se tak stalo, oba muži na sebe pohlédli a souhlasně pokývali hlavami. Za ta léta už si rozuměli beze slov. Pobídli koně do cvalu a těšili se domů.\nNa dvoře kníže poručil lokajovi opatrně naskládat lahve do koše, odnést do předsíně jídelny a tam počkat na zavolání. Sám pak se šel po cestě upravit a lovčímu doporučil totéž. Zároveň jej pozval do jídelny. Za malou chvíli se oba muži setkali v předsíni a společně vešli do osvětleného sálu. Zde již nějakou dobu, pozvaná lovecká družina, ale bez hostitele, hodovala. Když kníže vstoupil, hlas bavících se mužů téměř okamžitě utichl. Překvapení pánové se hned hrnuli ke knížeti a jeden přes druhého se dotazovali, kde byl a proč je nechal samotné a tak dále. Kníže Konstantin rázným pohybem ruky umlčel všechny hlučící muže a především je na svém panství srdečně přivítal. Muži se uklidnili a kníže pokračoval. V krátkosti jim vypověděl, kde s lovčím byli a že jako odškodnění jim nabídne něco nového, něco dobrého. Pokynul a do jídelny vešli lokajové s nalitými pohárky, kterými podělili všechny pány. Kníže pak vyzval přítomné k přípitku. Když všichni dopili, ozvaly se pochvalné výkřiky. Pán pak poručil ještě jednou všem nalít. Druhům svým pak doporučil nespěchat a pití vychutnat. Všichni tak učinili a nadšeně knížete pána obklopili a dotazovali se, co to je, taková dobrota. Kníže si opět zjednal ticho a všem vysvětlil, že je to bylinný likér, který pochází z tohoto kraje a obsahuje léčivé byliny z našich luk a hájů. Muži volali bravo, bravo a hrnuli se nechat si ještě nalít. V nastalém hluku pojednou někdo vykřikl otázku. A jak se vlastně jmenuje, ten likér? Všichni se hned otočili na pána a čekali odpověď. Kníže však odpověděl, že ještě nemá jméno. A pak někdo ze skupiny pánů zvolal, když ještě jméno nemá, ať tedy má jméno po svém objeviteli a našem hostiteli, knížeti Konstantinovi. A opět všichni volali bravo, a no, ať je to tak. Kníže pán stál, obklopen svými druhy, souhlasně pokyvoval hlavou a usmíval se. Byl šťasten.\nPověst stahuj do svého počítače ZDE!


Městem „létaly“ koloběžky... - Prostějovský Večerník\nMěstem „létaly“ koloběžky...\nMinulý čtvrtek 24. září si všechny generace mohly na náměstí T.G. Masaryka „zablbnout“ na koloběžkách na již tradiční Koloběžkiádě, jejímž pořadatelem v Prostějově je Sportcentrum DDM v čele s Jirkou Novákem.\nZávody se konaly na vytýčeném okruhu a na čas. Jezdci s nejlepšími časy postoupili do jízd semifinálových, následně pak až do finále. Hlavní cenou byla překvapivě koloběžka, ale i další medailisté nezůstali bez hodnotných cen. Nakonec lze konstatovat, že není důležité, kdo byl oceněným vítězem, ale za vítěze lze považovat každého, kdo se byl ochoten hýbat a je třeba přiznat, že někteří jezdci po trati opravdu doslova létali.\nNa akci dále participovali příslušníci Městské Policie, kteří hlídali celou trať, žákyně Střední zdravotnické školy, které byly připravené ošetřit případná zranění, Policie ČR s preventivním programem a zástupci jedné z velkých pojišťoven. Počasí přálo a tak tedy za rok zas.


Pronájem i prodej bytu snadno a rychle | StavoBlog.cz\nDělá vám starosti prodej nynějšího bytu a bojíte se, že nenajdete vhodný pronájem bytu v Brně, případně že v moravské metropoli neseženete pěkné bydlení ke koupi? S portálem eurobydlení.cz nebude tato fáze stěhování žádný problém. Díky stránkám www.eurobydleni.cz/byty/praha/prodej/ prodáte váš stávající byt pohodlně, a hlavně rychle. A ani s případným pronájmem bytu Brno si díky tomuto portálu nemusíte dělat těžkou hlavu.\nNa přehledných stránkách společnosti Eurobydlení.cz totiž můžete nalézt mnoho bytů nejen v brněnské lokalitě, ale také v celé České republice. Na základě zvolených parametrů, jako jsou již výše zmíněná lokalita, typ bytu, cena za prodej či pronájem, užitná plocha, konstrukce, vybavení objektu a mimo ostatní také celková charakteristika objektu (do té se řadí informace o tom, jedná-li se spíše o studentské bydlení, nebo je-li to bydlení určené pro rodiny s dětmi, je-li bydlení bezbariérové či nízkoenergetické atd.).\nPronájem, koupě či prodej bytu Brno bude díky tomu, že portál Eurobydlení.cz spolupracuje také s mnohými realitními kancelářemi, opravdu rychlý a jednoduchý. Nejen díky tomu, že jsou veškeré informace o všech nemovitostech dennodenně aktualizovány, ale také proto, že jsou odborníci přes prodej a pronájem nemovitostí v každém okamžiku k dispozici, aby vám poradili s výběrem vhodného bydlení a také se všemi formálními náležitostmi, kupními a pronájemními smlouvami počínaje a platbou za všechny služby konče.\nNebojte se prodeje a nákupu nemovitostí, s portálem Eurobydlení.cz jde všechno snáz.\n← Srovnání termostatů AEG FTD 720 a ABB 3292E-A10301 01\tPrvní setkání našeho trávníku s vertikutátorem →


Otevřený rozsah kombinací s Ryanem D’Angelem, část 1 | PokerNews\n2010 Duben 23 Kristy Arnett\nRyan D’Angelo se letos slušně předvedl v živých turnajích, poté co předtím dva roky drtil online hry. Tento čtyřiadvacetiletý hráč se dostal k finálovému stolu PokerStars.net Caribbean Adventure a je také držitelem dvou titulů z World Championship of Online Poker, což jeho výhry dostalo na sumu téměř $1.5 milionu.\nV poslední době se D’Angleo dostal daleko na North American Poker Tour Mohegan Sun Main Event a při vzpomínce na Den 2 vybral D’Angelo dvě klíčová rozdání, která dobře ilustrují myšlenku tohoto týdne: držet v turnajích otevřený rozsah rozehrávaných kombinací.\nSoupeř: Jamie „pokerjames“ Armstrong – 110,000 chipů\nBlindy: 1,000-2,000 s ante 200\nPřišel jsem ke stolu pár hodin předtím a za chvíli jsem vyhrál velký pot, když jsem na pozdní pozici s esem a desítkou v barvě dorovnal příhoz od hráče na UTG. Big blind dorovnal a na flopu přišel jack, sedmička a trojka, z toho jedny piky. Na pokračovací sázku UTG jsem jen dorovnal a na turn přišlo eso, na které udělal check-call. Po slepé river jsem ukázal eso s desítkou a vyhtál. V tuhle chvíli mám asi 200,000 chipů. Myslím, že pár lidí vědělo kdo jsem a tak nějak jsem ten stůl ovládnul. Byl tam ale i Jamie Armstrong, kterému jsem o pauze předtím říkal, že nad ním nikdy nemůžu vyhrát pot, protože mě drtí v online hře.\nHm, zajímavé. V turnajích?\nJo, já nevím. Někteří lidé vás prostě v turnajích vždycky dostanou. Pro mě to jsou „SCtrojans“, on a „puffinmypurp“. Takže už jsme se znali z předchozích online utkání. Asi mě vidí jako trochu šílence schopného bluffovat, nicméně chytrého.\nHra: Armstrong zvyšuje ze střední pozice na 4,800 a D’Angelo dorovnává z cutoff s . Big blind také dorovnává. Na flopu přichází . Big blind checkuje. Armstrong sází 9,000. D’Angelo dorovnává a big blind pokládá.\nNa co jsi myslel, když jsi na flopu prostě dorovnal?\nJde tady o to, udržovat široký rozsah kombinací se kterými hrajete, abyste zakryli co máte v ruce doopravdy. To je velmi důležité, když hrajete proti dobrým hráčům. Když ho prostě dorovnám z pozice, můžu mít spoustu různých kombinací a zvlášť na takovém flopu si nikdy nemůže být jistý, co vlastně mám. Mohl jsem mít dvoje káry a nebo dvojky s kárami, jacka a desítku v barvě a nebo něco jako jsem měl ve skutečnosti, tedy .\nKdyž dorovnáváš před flopem a chceš si udržet otevřený rozsah, jak si udržíš také rozsah pro 3-bety? A také, jak poznáš, že hodnota kterou dostaneš z prostého dorovnání s esem a desítkou je lepší než hodnota, kterou můžeš získat 3-betem proti hráči který často zvyšuje.\nKdyž v téhle situaci opětuju sázku, rád to dělám s vyhraněnými kartami. Třeba s něčím jako je jack a pětky v barvě, což se po flopu skoro nedá hrát, a nebo naopak s něčím jako je eso-král nebo dvakrát jack.\nTohle platí proti soupeřům, kteří mají tendence k častým 4-betům?\nSprávně, a když udělám 3-bet s kartami jako je eso a desítka, a někdo mě dorovná, bude to pro mě po flopu těžké, pokud mi přijde pár. Většinou totiž budu muset pokračovat a obvykle přitom nebudu mít ty nejlepší karty. Pokud na můj 3-bet s trojkou a čtyřkou v barvě dorovná, můžu jen udělat pokračovací sázku a většinou vzdám, což mi velmi usnadňuje rozhodování. Kromě toho, když jsem na dobré pozici, je mnohem pravděpodobnější, že s velkou částí mého rozsahu prostě dorovnám – i se silnými kartami. Znesnadňuje to soupeřům odhad, s čím vším ještě hraju a umožňuje mi to reagovat, pokud se někdo na blindech rozhodne sázet a podobně.\nMyslím si ale, že 3-bety jsou v turnajích velmi důležité, zvlášť když už jsou stacky menší než 50 big blindů. Nemyslím, že můžete turnaje často vyhrávat, pokud pravidelně nehrajete 3-bety na pozici. Musíte si jen dát pozor a vybírat dobré příležitosti. „Pokerjamers“ většinou není dobrý kandidát na 3-bet, protože má skvělý odhad na to, co doopravdy děláte a vrhne se na vás, pokud ucítí vaši slabost. Je to lepší zkoušet na hráče, ze kterých cítíte že se vás trochu „bojí“ a nebo mají respekt k vaší hře a nechtějí se do váš pouštět.\nHra: Na turnu se objevuje . Board je teď . Armstrong checkuje a D’Angelo ho následuje.\nProč ses tu rozhodl checkovat?\nTahle karta je pro mě rozhodující. Co mám v ruce je ale pořád dobře skryté a pokud má protivník něco jako dva páry, už mi neuteče. Uvažoval jsem o tom tak, že s velkou pravděpodobností zkusí na river bluffovat, ať už přijde cokoliv. A je jasné, že není moc karet, které by mě mohly trápit, takže se nemusím starat o ochranu toho co mám v ruce. Říkal jsem si, že když vsadím na turnu, on složí se spoustou karet, ze kterých bych mohl ještě něco dostat, jako je eso-královna, král-desítka a podobně. A pokud river nevyjde a on bude mít něco jako dva páry nebo lepší, stejně jeho stack nejspíš dostanu.\nHra: River je . Na boardu je teď . Armstrong začíná sázkou zhruba 23,000. D’Angelo zvyšuje dost na to, aby přinutil Armstronga poslat do hry zbytek jeho stacku. Armstrong okamžitě dorovnává. D’Angelo ukazuje eso a desítku, což znamená postupku s esem. Armstrong pokládá.\nCo si myslíš, že měl?\nPředpokládám, že to byly dva páry nebo trojici. I když mohl mít i A K nebo něco podobného.\nVe druhém díle s námi D’Angelo probere druhou hru, která také ukazuje, jak udržet svůj herní rozsah otevřený. Sledujte nás mezitím na Facebooku a Twitteru, kde najdete nejčerstvější zprávy.


Jeonseolui gohyang (2006) - film online zdarma\nJeonseolui gohyang - zde online ke zhlédnutí\nNudíte se? Pusťte si Jeonseolui gohyang online a zadarmo. Film režíruje Ji-hwan Kim a snaží se předvést to nejlepší. Zodpovědnost přebere a hlavní role se ujme Jin-u Yang Rychlý internet dnes umožňuje snadné streamování filmů online. Pokud se rozhodnete film raději zhlédnout později z pevného disku, využijte tlačítko a stáhněte si ho z hellspy. Skvělým zdrojem infromací o filmech je i csfd.cz, kam Vás přesune tlačítko níže, přímo na kartu filmu Jeonseolui gohyang. Jeonseolui gohyang ke stažení. Tento film si jednoduše zhlédnete online kliknutím na obrázek níže. Pro zhlédnutí online filmů jsme zvolili službu streamuj.tv, je bez virů a reklam a za pár korun. Zdarma si film přehrajete přes Netu.tv, na Streamuj.tv je nutné zaplatit symbolický poplatek za lepší kvalitu bez reklam. Možností je také film nahrát do svého počítače například z úložiště Hellspy.\nRežie: Ji-hwan Kim\nHrají: Jin-u Yang, Yeo-un Han, Shin-hye Park, Hee Jae, Mi-na Ahn, Jin-woo Yang


Ruské hokejistky přehrály Švédky a čeká je Švýcarsko — ZOH 2014 — ČT sport — Česká televize\nRuské hokejistky přehrály Švédky a čeká je Švýcarsko\n13. 2. 2014 20:41, autor: ČT sport\nSoči - Hokejistky domácího Ruska porazily na olympijském turnaji v Soči Švédsko 3:1 a po vítězství v základní skupině B je čeká v sobotním čtvrtfinále Švýcarsko. Poražené Švédky budou hrát o semifinále v severském derby s Finskem.\nRusko dostala do vedení v deváté minutě Šukinová a v polovině utkání zvýšila Chomičová. Švédky v závěru druhé části snížily díky Winbergové, ale 113 sekund před koncem pojistila výhru Smolencevová.\nRusky budou v sobotu od 13:30 se Švýcarskem, které skončilo čtvrté ve výkonnostně lepší skupině A, hrát o pondělní semifinále s Kanadou. Švédky se střetnou v sobotu od 9:00 s Finkami, které skončily v "áčku" třetí, a postupující tým se utká se Spojenými státy americkými.\nJaponsko - Německo 0:4 (0:1, 0:1, 0:2) Branky: 21. a 60. Buschová, 14. Anwanderová, 59. Spielbergerová.\nRusko - Švédsko 3:1 (1:0, 1:1, 1:0) Branky: 9. Šukinová, 30. Chomičová, 59. Smolencevová - 39. Winbergová. Konečná tabulka:\nV předzvěsti hokejového finále žen udolaly Kanaďanky USA, 12. 2. 2014


V zahajovacím utkání fotbalového turnaje v rámci LODM 2017 zvítězil výběr Královéhradeckého KFS U14 nad výběrem Středočeského KFS na pokutové kopy 2:0, když v normální hrací době skončilo utkání nerozhodně 1:1. Branku našeho výběru vstřelil Denis Hrubý.\nKrálovéhradecký KFS - Středočeský KFS 1:1(1:1) na p.k. 2:0\nBranka: 17. Hrubý; penalty proměnili Bednář, Samek\nRubeš - Zengler, Samek, Slivka, Semerák - Ludvík, Schmoranz, Hampl, Gunar - Hrubý, Bednář\nstřídali: Dostál, Čechovič, Kruml\nV dalším utkání s výběrem KFS Vysočina jsme byli od začátku lepším a aktivnějším mužstvem. Po deseti minutách bylo o výsledku rozhodnuto. Tímto vítězstvím jsme si zajistili přímý postup do zítřejšího čtvrtfinále. Soupeřem nám v něm bude v 11.15h výběr Libereckého KFS.\nKrálovéhradecký KFS - KFS Vysočina 4:0 (3:0)\nBranky: 4. a 5. Hrubý, 10. Schmoranz, 43. Zengler\nStrnad - Zengler, Slivka, Samek, Semerák - Bednář, Sapár, Schmoranz, Gunar - Hrubý, Čechovič\nstřídali: Havrda, Šalda, Hampl, Dostál, Ludvík, Kruml\nČtvrtfinále přineslo tuhý boj o každý metr hřiště. Hra nebyla úplně plynulá a pěkných akcí jsme mnoho neviděli. Naštěstí jsme soupeře do šancí nepustili, a tak o výsledku rozhodla pěkná individuální akce Kryštofa Hampla. Semifinálové utkání s výběrem Moravskoslezského KFS se hraje ještě dnes od 16.30h.\nKrálovéhradecký KFS - Liberecký KFS 1:0 (1:0)\nBranka: 17. Hampl\nStrnad - Zengler, Slivka, Samek, Semerák - Bednář, Sapár, Hampl, Gunar - Čechovič, Ludvík\nstřídali: Schmoranz, Dostál\nDo utkání jsme vstoupili špatně a od 2. minuty prohrávali. Kluci ovšem zareagovali výborně a po pár minutách vyrovnali hru i skóre, když Schmoranz využil špatné rozehrávky a přesným centrem vybídl ke skórování Gunara. Hrál se výborný fotbal s obrovským nasazením na obou stranách. O druhém finalistovi nakonec musely rozhodnout penalty a v těch čaroval Rubeš, když zneškodnil všechny pokusy soupeře. Můžeme se tak těšit na zítřejší finále, ve kterém potkáme výběr Olomouckého KFS.


Patří Babiš a Faltýnek do rukou policie? Zpráva OLAF je venku - Seznam Zprávy\nDuel: Patří Babiš a Faltýnek do rukou policie? Zpráva OLAF je venku\nDuel Seznamu: Doporučí mandátový a imunitní výbor poslancům vydat Babiše a Faltýnka policii? (Video: Martina Spěváčková)\nDen před středečním hlasováním o důvěře vládě se sejde imunitní a mandátový výbor. Poslanci mají rozhodnout, zda doporučí Sněmovně vydat Andreje Babiše a Jaroslava Faltýnka k trestnímu stíhání. Oba čelní představitelé hnutí ANO se z jednání výboru omluvili.\nOba hlavní aktéři, premiér Babiš i poslanec Faltýnek, se chtějí nejdříve seznámit s obsahem závěrečné zprávy OLAF ke kauze Čapí hnízdo.\nZpráva OLAF je ale už venku. Konstatuje, že při žádosti o dotaci pro farmu Čapí hnízdo byly podány nepravdivé a neúplné informace. Ze zprávy citují na svém webu Hospodářské noviny. Podle ní by postup farmy při žádosti o dotaci mohl být hodnocen jako podvod. Kvůli padesátimilionové evropské dotaci pro farmu už česká policie obvinila 11 lidí včetně premiéra Andreje Babiše.\nNahlédnout do zprávy můžou právě členové imunitního výboru. Vydají už v úterý jasné stanovisko, jestli zbavit Babiše a Faltýnka imunity? A jde ze strany hlavních aktérů jen o zdržovací taktiku, jak tvrdí opozice? Do studia jsme pozvali předsedu výboru Stanislava Grospiče z KSČM a Jakuba Michálka, který je ve výboru za Piráty.\nKdo zaplatí 50 milionů? Pokutu za Čapí hnízdo může zabrzdit policejní vyšetřování\nČlen vedení dotačního úřadu chtěl zprávu o Čapím hnízdě. Neuspěl - možná prý v půlce ledna\n5. 1. 2018 6:00\nBabiš i Faltýnek vinu odmítají\nBabiš je podezřelý z dotačního podvodu a poškození finančních zájmů EU. Faltýnka policie podezírá z dotačního podvodu. Oba podezřelí obvinění odmítají a hovoří o politické motivaci stíhání.\nSněmovna je v minulém funkčním období vydala ke stíhání, nyní o nové policejní žádosti rozhoduje znovu, protože Babiš a Faltýnek v říjnových volbách obhájili mandát a nabyli tím imunity v plném rozsahu.


Benzínová sekačka World W 50 P RS - Zahrada-Eshop.com\nBenzínová sekačka World W 50 P RS (MJGW50PRS)\nzáběr: 50 cm\nvýkon: 4,47 kW\nfunkce sekačky: 3in1\nmaximální výška sečení: 90 mm\nobjednací kód: ZA-9345\ncena s DPH: 11 590.00 Kč\nZA-22833 Houpací síť Dimenza, světle modrá 1 ks\nVelikost pozemku pozemky nad 1200 m2\nvětší pozemky cca 1200 m2\nPlocha členitá se stromy a keři\nPříkon/výkon 4 500 W\nMotor: Briggs & Stratton 675 Ready Start\nVýška sekání v mm: 30 - 90 mm\nVýkonná sekačka se spolehlivým motorem Briggs & Stratton vybaveným funkcí Ready Start® (pro jednoduché startování, maximálně na dvě zatažení šňůrou) o výkonu 6 HP je jednou z nejlepších voleb pro údržbu i větších zahrad (do 2000 m2). Nabízí 4 funkce v jednom – zadní výhoz do koše, mulčování (mulčovací záslepka je v základním balení), zadní i boční výhoz. Sekačka má vlastní pojezd o maximální rychlosti 3,6 km/h. Díky pohonu zadních kol a velkým zadním kolům je sekačka dobře ovladatelná a ideální pro sečení na nerovných a členitých plochách. Sekačka je vybavena ergonomicky tvarovanou rukojetí pro snadné ovládání a držákem na láhev. Madla sekačky mohou být díky rychloupínacím šroubům jednoduše složena pro snadné uskladnění. Jsou výškově stavitelná. Nastavení 6 poloh výšky sečení je zjednodušeno na pouhou jednu centrální páku. Tvarovaný ocelový nůž výborně sbírá posekané travní odřezky. Sekačka má velký koš o objemu 75 litrů s velmi snadným odnímáním, indikátorem plnosti koše, ocelový skelet, kola jsou osazená ložisky. Stroj má vynikající design a uspokojí i ty nejnáročnější uživatele.\nFUEL FIT® NOVINKA PRO OŠETŘENÍ PALIVA OD BRIGGS & STRATTON® Nová a vylepšená přísada do paliva Fuel Fit® od firmy Briggs & Stratton udržuje palivo čerstvé a chrání motory více než kdy předtím. Fuel Fit nejenže udržuje karburátor čistý pro snadné startování, ale nyní také chrání proti korozivním účinkům etanolu a udržuje stabilitu paliva po dobu až 3 let. 100 ml přísady Fuel Fit ošetří 10 ltr bezolovnatého paliva.\nBenzinová sekačka WORLD W 50 PRS s výkonem 4500 W, šířkou záběru 51 cm a pohonem.\nBenzínová sekačka VeGA 46 HWB 5in1 - 8 350 Kč\nBenzínová sekačka Hecht 5534 - INSTART - 14 790 Kč\nVysokotlaký čistič Karcher K 5 Premium Full Cont...\nSuši Překlady OdStolu OdDomu AutoDíly Elektro-Eshop Video-Eshop ChcesTo Benzínová sekačka World W 50 P RS Mikosoft


#24 / VALENTÝNSKÉ RANDE – Styky s Emou\n#24 / VALENTÝNSKÉ RANDE\nPosted on 17.2.2017 22.2.2017 by Em\nPřišlo mi do schránky přání k Valentýnu. Musím uznat, že mě to fakt potěšilo, protože jsem od základní školy žádné podobné přání nedostala. Vlastně bych mohla říct, že jsem ho doopravdy nedostala nikdy, protože vím, že mi tehdy přáníčka pravidelně dávala do schránky moje starší sestra, protože chtěla abych měla pocit, že mě má někdo rád. (Už tehdy…) Mě samozřejmě po pár letech došlo, že podpis “tvůj tajný ctitel” byl až příliš podobný nápisu “všechno nejlepší sestřičko” na přání k narozeninám. Když jsem to odhalila, chtěla jsem ségře jednou taky udělat radost, a tak jsem jí koupila další rok Valentýnku. Jen jsem chtěla být při podpisu ultraspisovná, a tak jsem místo “ctitel” napsala “mstitel”. A svou sesterskou mstou jsem v naší rodině vyhubila valentýnská přání ve schránce nadobro. Až do tohoto týdne.\nTentokrát jsem si mohla být docela jistá, že mi přání neposílá moje sestra, protože takhle nečitelný rukopis by napodobit nezvládla. Měla jsem problém to vůbec přečíst, ale nakonec jsem to rozlouskla: “Milá Emo, strávíš se mnou Valentýna? Sejdeme se v tvé oblíbené kavárně pod Vyšehradem v 7. Budu na Tebe čekat. Tvůj Valentýn.”\nNa těhle anonymních Valentýnkách je blbý, že nevíte, kdo vám je píše. Takže to může být hrozně fajn, a nebo taky hrozně debilní, asi jako všechno. Navíc to nevychází z té pravé valentýnské tradice. Podle té by se mnou měl ten člověk někam inkognito utéct a tam se mnou potají vstoupit do svazku manželského, ale to bych takhle naslepo nedala asi ani já.\nA jasně, že jsem tam šla. To by mi zvědavost nedovolila. Z Valentýna se vyklubal jeden kluk, se kterým jsem byla ještě před “Štefanovým obdobím” párkrát na rande. Vídali jsme se asi měsíc a půl a on jednoho dne odešel s tím, že si musí něco vyřešit, a že se pak ozve. A už se nikdy neozval. Vlastně ozval. Teď. Upřímně už jsem ho mezitím docela škrtla, a tak mě dost překvapilo, že tu s ním sedím na Valentýna… Ale přinesl kytku, omluvil se, že se tak dlouho neozval, a pamatoval si, jaké piju ráda víno. To je dobrej začátek.\nZačal vtipem o tom, že podle správné tradice by se mnou měl někam inkognito utéct a potají si mě tam vzít, ale na to že neměl koule, a tak mě aspoň pozval na rande. Mám ráda svoje vtipy, ale ne tak moc, když je používá někdo jinej. Na druhou stranu nevím, jestli ho mám já od něj nebo on ode mě, a tak jsem tenhle nechala tak proplout.\nOmlouval se, že musel teď řešit nějaký rodinný starosti, pak se na chvíli odstěhoval z Prahy, pak se zase přistěhoval zpátky a teď je tady. Uměl to moc pěkně zabalit, takže to za chvíli vypadalo, jakože se snad vrátil jenom kvůli mně a beze mě jeho žití postrádá smysl. Minimálně pro tuto noc, to mi bylo jasný. Já jsem si naštěstí i po těch dvou letech pamatovala, jak krásně umí řečičkama vmanévrovat do postele, a tak jsem se bránila, jak se dalo. Vymýšlela jsem si, proč nejde tohle a proč se nemůžem vidět támhle, a když už jsem nevěděla, co vymyslet, tak jsem vymyslela, že už půjdu domů. Nejhorší bylo, že čím dýl jsem se vymlouvala, tím víc jsem vlastně stála na jeho straně, protože on byl dneska ten hodnej.\nPři odchodu tak Valentýnovi ani nedalo moc práce, ukecat mě ještě na krátkou procházku… Tak jo. Krátká procházka na Vyšehrad ještě nikoho nezabila. Kromě Šemíka teda, ale to asi nebude můj případ.\nVylezli jsme až nahoru na vyhlídku, přelezli jsme zídku a našli jsme super zastrčenou vyhlídku na Prahu, kam jsme si sedli. Valentýn pode mě hodil svoji bundu: “abych nenastydla” a vzal mě kolem ramen: “aby mi nebyla zima” a popravdě, mě bylo docela všechno, jen ne zima. A přibyly další okouzlující řečičky, a pak nějaká souhvězdí na obloze, měsíc couval jako o život a odrážel se v hladině řeky. Prostě normálka, že jo, ani to se mnou nehlo.\nZáhadně jsem začínala přehodnocovat svůj názor na Valentýna. Nejenom na ten svátek, ale taky na toho kluka… Možná bych ho neměla soudit podle toho, jak se choval před dvěma lety a dát mu ještě šanci. Ještě chvíli jsme tam seděli a dívali se na krásně osvětlený Hrad, a pak se ke mně Valentýn přitiskl blíž a dal mi parádní valentýnskou pusu. A tak jsem mu jednu vrátila. A pak jsme ještě chvíli hráli tuhle hru, až začalo odbíjet půl dvanácté. V tu chvíli mi došlo, že už jsem chtěla být dávno doma a vysvětlila jsem Valentýnovi, že musím domů jinak se proměním v dýni.\nTo nechtěl riskovat, a tak mě doprovodil na tramvaj a dali jsme si takovou tu nekonečnou filmovou pusu na rozloučenou. Úplně jsem měla chuť zvednout tu nohu nahoru, jak to tam ty holky dělaj v těch romantických filmech, i když nemám nejmenší tušení proč. Když jsem nad tím přemýšlela, napadla mě jenom varianta, že jak zakloní hlavu při tom líbání, tak se jim skřípne v páteři nějaký zakončení a ta noha jim prostě vystřelí na základě toho. Hodně romantická představa.\nOdjížděla jsem domů tramvají a Valentýn mi mával ze zastávky. Uf. Už v tramvaji jsem tušila, že to zase bude průser jak vrata, vzhledem k tomu, jak mi bilo srdce. Ale ne, třeba ne, třeba to tentokrát bude jiný, happyendový.\n2 Replies to “#24 / VALENTÝNSKÉ RANDE”\n20.2.2017 at 0:42\nTak jsem po dlouhé době otevřel tvůj blog a vzpomněl jsem si, že od Tebe mám slíbený rande, ale nějak jsi mi neodepsala na poslední email. Kašleš na mě, nebo nestíháš? 🙂 Filip\n20.2.2017 at 16:19\nFilipe, vím, mám toho teď nějak moc, tak bych to klidně zrušila, jestli máš jinej program 🙂


Kateřina Chvastková 12/02/2010, 18:36 7.4k Zobrazení\nK Vánocům neodbytně patří samozřejmě také vánoční zvyky. Jedním z nich je právě tradiční lití olova. Tento zvyk pochází ze zemí s keltským osídlením, kde keltští druidové převzali tajemství věštby z litého olova od duchovních z bájné Atlantidy. Zvyk lití olova se tedy vztahuje ke keltské magii vody. Tento zvyk se dodržoval často i po mnohé generace v každé rodině, a to až do počátku 20. století, kdy během světových válek nedostatek materiálu odsoudil tento zvyk k zániku. Lidé se v té době pokoušeli olovo nahradit voskem či bílkem, ale ani jedna z těchto náhražek nevytvořila tak propracovaný odlitek jako olovo. Tento vánoční zvyk je rozšířený celosvětově, ale bohužel v této době se najdete opravdu jen málo lidí, kteří tuto tradici stále provádějí.\nOlovo dnes nejčastěji a také nejsnadněji pořídíte v prodejnách s rybářskými potřebami. Tam se totiž prodávají olůvka, která se používají jako zátěž na vlasec k lovení ryb, ale dají se použít také k uskutečnění tohoto vánočnímu zvyku.\nKdyž nastane Štědrý večer a celá Vaše rodina se sejde pohromadě, ohromte je tím, že i Vy všichni společně vyzkoušíte tento tradiční starobylý zvyk. Jak na to? Nad plamenem roztavíte v kovové nádobce kousek olova. Poté roztavený kov pomalu a opatrně nalijte do nádoby se studenou vodou a přitom vyslovte jasnou a srozumitelnou otázku na kterou chcete, aby Vám olova odpovědělo. Olovo pak ztuhne asi po 5 minutách, teprve potom ho opatrně vyjměte z vody. Pak už Vám stačí jen zkoumat, co Vám Vaše olovo ukázalo. Existují různé výklady čtení z olověných tvarů, ale nejlepšího výsledku docílíte tím, že zapojíte Vaší vlastní fantazii a budete se řídit tím, co v daném tvaru vidíte. To co Vám věštba ukáže, se Vám pak stane v následujícím roce.\nPředchozí článek Krájení jablka\nDalší článek Pouštění lodiček


Mini Paceman Cooper S 2013 - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Mini > Mini Paceman > Mini Paceman Cooper S 2013\nKomfort a jízdní vlastnosti na velkých kolech Hned na začátku bych rád vyjasnil jednu věc, jakýsi můj obecný pohled na Mini. Pokud automobilka posunuje značku Mini z někdejší definice jednoho malého modelu do pozice automobilové značky jako takové, nemám problém na tuto skutečnost přistoupit a akceptovat ji. Tím chci říct to, že nemám potíže dívat se na všechny Pacemany a Countrymany s objektivním nadhledem, a ne jako na automobily, které si zaslouží jen a pouze přímé srovnání s původním Mini. Koneckonců Porsche také není synonymem pro 911 a Cayman si nezaslouží nevšímavost. Určitě ale vidím nutnost postavit dané „nové velké“ Mini do stejného světla třeba s Golfem GTI, kterého vnímám jako velmi blízkého soupeře. Ale o tom až později. Nejprve pohled na auto, které máme v testu.\nFotogalerie Abt Audi TT Rpooadster\nPokusný titulek,ale tohleasi není to pravé ořechové\nJe to Mini Paceman Cooper S, tedy větší z nabídky Mini, ale ne největší co do počtu dveří. Paceman můžeme snadno považovat za elegantnější verzi pětidvéřového Countrymana. Spočítáme u něj tedy jeden pár dveří, čtyři sedačky, čtyři válce pod kapotou, kde pracuje přeplňovaný benzínový motor s objemem 1,6 litru. S výkonem 184 koní a točivý momentem 240 Nm, tedy 260 Nm při aktivní funkci overboost. Síla motoru jde ke kolům přes automatickou šestistupňovou převodovku. To by mohl být problém pro tradiční nadšence „malého“ Mini, ale my víme, že nás tohle netrápí. A já sám za sebe mohu říct, že se mi převodovka líbí. To, jak funguje, takový klasický „staromódní“ automat řekl bych, v dnešním světě hypertechnických mechanismů s osmi a více stupni.\nŘadí dobře, adekvátně rychle, předvídatelně. Mně k autu pasuje, víc než představa, že bych se musel potýkat s pákou manuálního řazení. U Mini JCW chci manuál, u Paceman nepotřebuji. Méně se mi líbilo ale řazení tlačítky na volantu, mám raději změny stupňů jedním pádlem nahoru a druhým dolu. Tady je pro BMW, tedy ehm, Mini, tradiční systém dvou kolébek, kdy dopředu se podřazuje a k sobě odřazuje, stejný smysl je jak pod pravou, tak pod levou rukou.\nAston Martin DB5 pokus o upravu\nA jakkoli kulisu „od sebe nižší kvalty – k sobě vyšší“ považuji u sportovních aut za tu správnou, na volantu mi tento styl nesedí. Volant ale šel příjemně do ruky, abych si užil jedno klasické novinářské klišé, řízení bylo tuhé, strmé, přesné. Méně nadšení bych připsal k sedačkám, které postrádají silnější boční vedení. Za chvíli budu mluvit o tom, jak moc rychle umí Paceman projíždět zatáčkami a teď s předstihem mohu říct, že bych u sedaček uvítal větší podporu zadku a beder. A pro jeho jízdní vlastnosti. Ty jsou velmi dobré. Mají ovšem ale také svá „ale.“\nAutonovinky | vydáno 28. 7. 2006\nChci mluvit o kolech. O devatenáctipalcových discích obutých do pneumatik s rozměrem 225/40, což považuji za nešťastné řešení. Tvrdost už tak velmi pevného podvozku je umocněna velkými pneumatikami s nízkým profilem, což jsem cítil na nerovnostech a výmolech, a že jich u nás máme. Do kabiny pronikají velké, až nepříjemné rázy. A když jsem se do díry nebo zlomu strefil v zatáčce, zadní kola odskočila do boku. Pokud ale Paceman najde silnice s asfaltem, který byl čerstvě položen, odmění svého řidiče velmi příjemnou jízdou. Umí se přesně strefovat do zatáček a držet stopu, přilnavost je fantastická, ve spolupráci s převodovkou ve sportovním režimu umí být Paceman velmi rychlý.\nA tato rychlost je doprovázena líbivý zvukem motoru a prskáním do výfuku. Mluvil jsem na začátku o Golfu GTI a chci se k němu vrátit. Ponechám teď stranou motor, který je u GTIčka větší a tomu odpovídá i výkon, o ten tady nejde. Já i přes výkonovou odlišnost vnímám VW Golf GTI jako soupeře Pacemana. Který sice ztrácí co do vzhledu – Golf je Golf a rozhodně není hezký, zajímavý, elegantní, nebo kontroverzní, provokativní, jen těžko vyvolá nějaké emoce. Ale dominuje v jízdních vlastnostech a univerzálnosti použití. Je měkčí, uvolněnější, což mu v důsledku dovoluje méně podléhat nerovnostem na silnici a volit stopu ne podle kvality asfaltu, ale podle v závislosti na profilu silnice. A asi bych zmínil i Nissan Juke.\nFotogalerie Mini Clubman\nA znovu bez toho, abys řešil motor, cítím spojitost mezi Jukem a Pacemanem v tom, že jde o jakási mikro-SUV s akcentem na sportovní vlastnosti, jakási malá BMW X6, abych dal konkrétní příklad. Juke nedosahuje prémiovosti Mini, necítil jsem z něj takovou kvalitu, sofistikovanost, modernost. Ale díky jeho bezprostřednosti jsem si u Juka dovoloval při jízdě agresivnější zacházení, které mi přinášelo řidičské uspokojení. Dodnes si pamatuji, jak se Juke krásně točil kolem ruční brzdy. S malým naftovým motorem… Široké pneumatiky u Mini ale lepí jako pryskyřice, čímž nenabádají přímo k hrátkám ve stylu cílené ztráty adheze, ale naopak souvisí s výtečnou přilnavostí. Verdikt Mini Paceman má (stejně jako Countryman) nevděčný úkol, naučit veřejnost vnímat Mini ne jako značku jednoho modelu, ale jako plnohodnotnou automobilku s širokou modelovou řadou. Podle mého názoru se mu toto daří a všechny odlišnosti od tradičního Mini tak vnímám ne jako negativa, ale naopak jako schopnost odlišit se, být unikátní, jedinečný. Nicméně při hodnocení auta jako takového musím vyjádřit důraz na opatrnost, se kterou bych sám za sebe specifikoval dané auto, čím mířím ke konkrétnímu testovacímu vozu. Nevadí mi automatická převodovka, naopak, a pokud je možnost výběru mezi automatem a manuálem, je způsob řazení jen otázkou volby. Určitě bych provozoval Mini Paceman na menší kolech s obutím o vyšším profilu, raději bych za cenu menší elegance obouval osmnáctipalcové pneumatiky, a pak myslím, by jízdní vlastnosti, pro které bych (vedle stylu a image) Pacemana kupoval, byly mnohem lepší. Filip Rakovan\n19.8.2013 11:38| autor: Autoweb.cz\nVíce o tématu: Abtautomatická převodovkaautomobilautomobilové značkyBMWMiniMini CooperMini PacemanNissanpneumatikapneumatikyPorscheVolkswagenVolkswagen Golf GTI


Věda, technika, vesmír – Sekerka Tomáš\nŠtítek: Věda, technika, vesmír\nAž dosud se předpokládalo, že pomocí akustických tažných paprsků je možné udržet ve vzduchu pouze relativně malé objekty – takové, jejichž velikost je přibližně stejná jako vlnová délka zvuku. To už ale nyní neplatí. Odborníkům z University of Bristol se totiž za použití nejsilnějšího paprsku tohoto typu na světě podařilo přimět k levitaci i větší…\nZveřejněno v 28.1.2018 od Tomahawk\nTajný satelit Zuma, který v pondělí našeho času vynesla do vesmíru raketa firmy SpaceX, podle neověřených informací nefunguje, jak by měl. Anonymní zdroje tvrdí několika médiím, například Wall Street Journalči agentuře Reuters, že satelit se neoddělil od druhého stupně nosiče Falcon 9. Úřady ho údajně považují za ztracený. Není jasné, kde došlo k chybě, zda na nosiči, či…\nlaneta Země je plná tajemných přírodních útvarů. Právoplatné místo mezi nimi zaujímají i Namibijské vílí kruhy, které vědce matou od 70. let. Nyní se podařilo zjistit, kdo záhadné kruhy vytváří. A víly to opravdu nejsou. Jako Namibijské vílí kruhy jsou označovány 2–35 metrů široké kruhy holé půdy mezi travnatým porostem africké pouště. Jev se pravidelně…