Jaromír Nohavica koncert Šumperk 17. dubna 2016\nSlezský bard Jaromír Nohavica přijede pozdravit Šumperáky\nDům kultury Šumperk připravuje unikátní koncert, který byste si rozhodně neměli nechat ujít.\nVystoupí v něm totiž nejznámější český folkový písničkář Jaromír Nohavica.\nKoncert se bude konat v neděli , začátek je naplánován od 19. hodiny. Vstupenky jdou do prodeje už v úterý 29. března.\n„Předprodej vstupenek na koncert Jaromíra Nohavici zahájíme od 14. hodiny v pokladně Domu kultury.\nCena bude od 400 do 500 korun,“ sdělil Vladimír Rybička s tím, že vstupenky na vystoupení Jaromíra Nohavici nelze telefonicky ani on-line zarezervovat a počet bude omezen na šest kusů pro jednu osobu. Pořad není vhodný pro děti do 12 let.\nJaromír Nohavica, foto: Vladimir Jurkovič\nJarek Nohavica již beze sporu patří mezi legendy našeho folku a je pravým bardem svého kraje. Mnohé jeho písničky Kometa, Jdou po mně, jdou, Dokud se zpívá nebo Ostravo již takřka zlidověly. Tématický záběr písní je nebývale široký. Na jedné straně často nastavuje zrcadlo současnému stavu společnosti, vyjadřuje nekompromisní občanské a politické postoje, na straně druhé pracuje s historickou tématikou. Dokáže být i poetou všedního dne, téma lásky zpracovává v nejrůznějších podobách.\nJeho velkou předností je bohatý slovník, cit pro zpěvnost češtiny a pro osobitost jejích jazykových vrstev. Užívá jemný humor, jazykové hříčky, ovládá milostnou lyriku, epické vyprávění, satiru, parodii v různých textových a hudebních útvarech.\nJako první z českých písničkářů se stal nositelem ceny Premio Tenco, která je každoročně již několik desítek let udělována v rámci Festivalu autorských písní v italském San Remu. Zařadil se tak mezi interprety zvučných jmen, k nimž patří například Jacques Brel, Donovan, Nick Cave, Bulat Okudžava nebo Leonard Cohen, kteří toto významné ocenění získali v minulosti.\n„Pro fanoušky Jarka Nohavici bývají koncerty jedinečným zážitkem plným samých překvapení, rozhodně se tedy mají na co těšit,“ uvádí produkční domu kultury Michaela Horáková.


nike air max thea prodej - Фитнес Форум\nЧетверг 11.04.2019 8:21\npánské boty nike air max 1 Mnoho lidí bude v této tenisce běžet, ale pokud je to nejlepší, je to help opravdu osobní preference. Vyniká proto, že je velmi pohodlná some sort of to je velmi důležité pro běžce. Hodí se také dobře a new lehce. To jsou všechny důležité faktory, které běžci potřebují some sort of některé boty chybí. Takže je in order to nejlepší běžecká bota k dispozici? Můžeme říci, že that will je určitě v top TWELVE. Pokud hledáte na získání skvělé nabídky the nízké ceny pro Nike Tailwind, navštivte naše webové stránky. Zde získáte přístup k botám, které jsou hluboce zlevněny, stejně jako doprava zdarma. Pokud chcete začít šetřit, podívejte se na nás.\nnike air max thea levně Uvnitř této tenké tenisky je měkká textilní podšívka, která jí dodává pěkný skákací pocit, když je pevně na nohou. Vzhledem k tomu, že má takový sportovní pattern o tom, mnoho lidí uvedlo, že můžete nosit tyto basketbalové boty kdekoli the budou se cítit skvěle. Výkonné moudré Nike Weather Max Turnaround dělá dobře, jako jediný krok na tvrdé dřevo a vaše nohy cítí připraven e rychlému agresivnímu působení. Můžete přecházet dobře, když ze pohybujete od chůze k běhu nebo skákání, protože vaše nohy ze cítí volně a přirozeně ve srovnání s více objemných basketbalových bot. I když jsou tyto zapalovače lehčí než objemnější protějšky, stále mají na základně nějakou ochranu kotníku. Tato ochrana je nezbytná v každém tenisku, protože zranění jsou hav běžná.\nnike air max thea dámské Anticipation neustále roste professional Nike Air Max LeBron David 8, což je osmá bota NBA movie star James. Ačkoli příjem na všech předchozích vydáních John bot od jeho sbírky sbírky byl horký, zájem na Jamesi 7 byl obzvláště divoký, protože jeho kontroverzního rozhodnutí se pohybovat od Cleveland Cavaliers nited kingdom Miami teplu, dělat Air Max James 8 the \_ t první bota Jamesa vydaná pod novým týmem. Le Bron také buduje požadavky na boty tím, že je fotografoval na kopcích během The Bron James Skills Academy your King's Academy.\nnike air max thea pánské Existuje mnoho ležérní tenisky e dispozici, ale Nike Air Utmost Skyline je považován mnoho být v prime 10. To je opravdu pohodlné boty a new je navržen speciálně pro každodenní běžné nošení. Je that will skvělá teniska a dostanete botu, která má jednotku Weather Max uvnitř paty boty. Tato jednotka bude schopna poskytnout vám odpružení, které je nutné dát, aby vaše nohy v pohodě při chůzi.


Ivča a Jirka - Fotoalbum - 2014 Hodonínsko - NPP Váté písky – Moravská Sahara 2\nÚvod » Fotoalbum » 2014 Hodonínsko » NPP Váté písky – Moravská Sahara 2\nNPP Váté písky – Moravská Sahara 2\nNárodní přírodní památku Váté písky, tzv. Moravskou Saharu, jsme naposledy navštívili v polovině dubna 2010 a na tehdejší fotogalerii se můžete podívat zde. Vrátili jsme se sem po 4 letech, a to na počátku května. Protože jsme o této lokalitě už psali (viz odkaz výše), doplníme jen pár zajímavostí:\n- NPP Váté písky o rozloze cca 60ha se nachází mezi železničními stanicemi Bzenec-přívoz a Rohatec, a to přímo u železniční tratě. Jedná se o pás o délce 5,5km a šířce cca 60m. Tento pás nebyl v 19. stol. osázen stromy z důvodu zachování protipožárního pásu podél železnice vedoucí z Vídně do Krakova. Od odletujících jisker tehdejších parních lokomotiv prý občas okolní vegetace vzplála a plocha podél železnice tak nikdy nezarostla stromy (pár výjimek zde ale je).\n- Podle provedených průzkumů se prý naváté písky velmi podobají pískům nejsušší pouště světa Gobi.\n- Fauna a flóra to zde nemá jednoduché z několika důvodů:\no Půda je zde velmi chudá na živiny a humus.\no Panují zde velké teplotní rozdíly mezi sluncem rozpáleným pískovým povrchem a chladnou vrstvou pod ním.\no Vody je zde nedostatek, neboť se rychle z rozehřátého povrchu vypaří, nebo se ztratí průsakem do nižších písečných vrstev.\n- S ohledem na popsané důvody zde přežije jen ten, kdo si dokáže s chudou půdou, nedostatkem vody a teplotními výkyvy poradit. Nachází se zde tak jedna z mála lokalit výskytu kavylu písečného u nás. Tato tráva má mohutný kořenový systém a její semena se dobře zavrtávají do písku a šíří větrem. Jiné zdejší rostliny zase soustřeďují vodu do přízemní růžice (např. divizna brunátná) nebo úzké a chlupaté listy omezují odpařování vody (např. smil písečný). Daří se zde i lišejníkům, které nemají kořeny a vodu pohlcují celým svým povrchem. A pokud přijde sucho, lišejníky nepřijímají živiny, nerostou, ani se nerozmnožují.\n- Až letos jsme si uvědomili, kolik je zde v písku drobných jamek, které vytvořily dravé larvy mravkolva. Do jamek (pastí) si chytá potravu v podobě drobného hmyzu. Nemůžeme si pomoci, ale jak uvidíme tyto jamky, vždy se nám vybaví knížka Ondřeje Sekory Ferda Mravenec v cizích službách, kde byl jednou z postav mravkolev Neviňátko, který měl syna Ťutínka, o něhož se Ferda musel chvíli starat. Ťutínek chtěl Ferdu nejdříve sežrat, ale nakonec pochopí, že mu Ferda obstará jídlo... :-) Ferdu jsme neviděli, ale nějakého Ťutínka ano... ;-)\n- Váté písky ohrožuje velký přísun živin z dešťových srážek obsahujících dusík, ze spadaného listí a zbytků rostlin, z trusu živočichů apod. A když písky obsahují více živin, osídlují je nežádoucí rostliny. Proto zde ochránci i svrchní vrstvy písku občas odstraňují a vetřeleckou vegetaci i nekompromisně likvidují.\nA závěrem jen dodáme, že my sem opět někdy vyrazíme. Příště to ale budeme chtít načasovat o něco později, kdy už pokvete smil písečný.\n(Jirka V., 17. 7. 2014 14:04)\nVáté písky jsou skvělé místo, jedno z mála, kde se dají najít u nás extrémně vzácní psamofilní živočichové a rostliny.\nMáte tady moc pěkné portréty ještěrek, pěkní jsou i ohniváčci a osenice, ale pro mě nejzajímavější je určitě fotka svižníka. Tento druh jsem osobně ještě nikdy nepotkal.\nJá jsem o víkendu zveřejňoval také pár nových obrázků, hlavně z květnové exkurze v CHKO Žďárské vrchy.\nTo je asi zatím vše. Mějte se pěkně. :-)\nRe: Váté písky\n(Ivča + Jirka, 17. 7. 2014 17:15)\nnaprosto souhlasíme, skvělé místo. Máme radost, že nějaké snímky zaujaly. ;-) Pokud jde o svižníka, tak jsme tento druh během cesty potkali asi 3x, ale nedařilo se nám ho zvěčnit. Byl extrémně hbitý. Až poslední pokus vyšel alespoň takto. A ještěrkami se to jenom hemžilo. Stačilo postát u nějaké meze a po chvíli jsi slyšel šustění, pak trošku trpělivosti a následovalo i vidění... ;-)\nKoukali jsme k tobě na úlovky z CHKO ŽV i z místa bydliště. Zaujala rodinka prstnatců, letos je to na orchideje lepší, kovařík mlhový... a překvapila mateřídouška úzkolistá na sídlišti.\nMěj se hezky letně a přejeme pěkné fotoúlovky.


Hvězdářský dalekohled Levenhuk LabZZ TK60 4 890 Kč\nHvězdářské dalekohledy > Hvězdářské dalekohledy Levenhuk > Hvězdářský dalekohled Levenhuk LabZZ TK60\nHvězdářský dalekohled Levenhuk LabZZ TK60\nHvězdářský dalekohled Levenhuk LabZZ TK60 je perfektním dárkem pro školáky a školačky, kteří se zajímají o astronomii. Je perfektní volbou pro studium Měsíce a pozemských objektů. Veškeré potřebné příslušenství je součástí dodávky. Pro manipulaci s teleskopem nepotřebujete žádné speciální schopnosti. Pouzdro je součástí dodávky. Lze do něho uložit kompletní teleskop i s příslušenstvím a umožňuje tak pohodlný přenos i skladování.\nVlastnosti Levenhuk LabZZ TK60:\nSada obsahuje Levenhuk LabZZ TK60:\nTechnické parametry Levenhuk LabZZ TK60:\nMaximální zvětšení, x 120\nPráh rozlišení, úhlových vteřin 11,6\nLimitní hvězdná velikost 10,99\nOkuláry 4 mm (175x), 12,5 mm (56x), 20 mm (35x), 1,5x stavěcí okulár\nVnitřní průměr okulárů 0,965\nVýška stativu (nastavitelná), mm 600–1000\nMontážní typ optického tubusu šrouby\nTyp uživatele děti\nMontáž a nastavení extrémně jednoduché


Don Carlo - odpadne dřív divák, nebo hrdina? | OperaPlus\nOpera plus » Hlavní » Opera » Don Carlo – odpadne dřív divák, nebo hrdina?\nSvatava Barančicová, 12.12.2010 11:45\nVerdiho drama Don Carlo v přímém přenosu z Met naplnilo 11.prosince beze zbytku sál kina Světozor (a jistě nejen ten). Když vezmeme v úvahu, že byla “stříbrná sobota”, počasí a pražské chodníky nic moc, a že multiplexy s holywoodskou produkcí za poloviční vstupné zejí prázdnotou, je to sám o sobě zázrak.\nNa Dona Carlose zavítali jistě fanoušci Roberta Alagny, který zpíval titulní roli.,ale i na další role nasadila Metropolitní opera velké hlasy: Ferrucia Furlanetta (Král Filip II), Marinu Poplavskuju (Alžběta z Valois), Annu Smirnovu (Eboli)… Bylo to třeba, protože drama o pěti jednáních neuzpívá jen tak někdo. Navíc jsme na tomto představení mohli vidět i běžně vypouštěný obraz z prvního jednání, kdy se ústřední dvojice Carlose s Alžbětou potká a zamiluje do sebe. Byla to scéna v lesíku u Fontainebleau, kde se Alžběta na procházce ztratí a zamilovaný Carlos, který ji sleduje, se nabídne, že ji jako kavalír doprovodí zpět do zámku. Zde padne ta přísaha lásky, kterou pak oba po celý další děj opery tak mučivě řeší. Z tohoto pohledu se obvyklý škrt této scény zdá absurdní.\nDěj se točí kolem, toho, že Alžběta si má vzít Carlose, ale ze státnických důvodů se musí provdat za jeho otce Filipa. Carlos se postupně stává Filipovým politickým nepřítelem, staví se na obranu podrobených Flander, dostává se pod tlak španělské inkvizice a nakonec umírá on i věrný přítel Rodrigo rukou žoldnéřů. Mezitím Alžběta čelí pomluvám žárlivé Eboli, tajně zamilované do Carlose, a manželově podezření z nevěry, ale nikdy se svému údělu královny – mučednice nezpronevěří a sama Carlose posílá na hrdinskou smrt.\nRoberto Alagna byl bezesporu tahounem představení. I když se na jevišti pohybuje trochu neohrabaně, i když je víc zrazeným a frustrovaným milencem, než hrdinou a v kamerových detailech to také není princ “k zulíbání”, cítíte, že vás i po těch hodinách hudby stále ještě zajímá, přitahuje. Dával toho večera ze sebe to nejlepší, jeho hlas plný alikvótů zněl s odvahou a naplno ve všech polohách, až úplně v závěru, v posledním duetu s Alžbětou, kdy raněn umírá, přece jen byla znát trochu únava. Zajímavé byly jeho společné scény se Simonem Keenlysidem (Rodrigo, markýz Posa), věrným a nenápadným přítelem. Ten do děje vždy vnesl jiskru a depresivnímu Carlosovi jakoby nalil energie do žil, skoro by se jim dalo věřit i to politické nadšení pro svobodné Flandry. Keenlyside sice nemá vizáž bojovníka, jakého by zde měl reprezentovat, ale dostatečně to nahradil svým spolehlivým a výkonným barytonem a inspirovaným hereckým přístupem.\nTaké Marina Poplavskaja byla charismatickou Alžbětou, její lahodný soprán se dokázal rozeznít do plnosti, ale i do jímavých pianissim, v nichž měla velmi hezkou barvu hlasu. Režie jí ale nedovolila ani na okamžik ustoupit z polohy důstojné královny – neposkvrněné světice, což časem, bez vývoje postavy, omrzí. Anna Smirnova jako urputná a žárlivá Princezna Eboli válcovala svým výkonným mezzosopránem celou scénu i orchestr, bohužel jsme kvůli technickým poruchám přenosu neslyšeli celou píseň Nel giardin del velo, kde koketuje s pážetem a může předvést i odlehčenější techniku. Výborně dopadl Král Filip II díky Ferruciovi Furlanettovi, ten se mi líbil opravdu hodně, jeho bezchybný pěvecký výkon, ale hlavně psychologická propracovanost jeho postavy, jak dokázal i v detailu tváře přesvědčivě zahrát krutovládce, který se v nitru duše svých rozhodnutí děsí a jehož vládnutí nesmírně tíží. Skvělý typ, skvěle zahraný. A ještě jedna silná postava se na scéně objeví – Velký inkvizitor Erica Halfvarsona, za toho patří režii i jemu samému zvláštní poděkování, protože tak odporná kreatura v krvavém kněžském hávu se v opeře jen tak nevidí, to už bylo na Oscara.\nScéna i kostýmy se držely klasického stylu, scéna dopadla ovšem o něco hůř. Ocenit se dá to, že aspoň proměny probíhaly hladce, v pozadí za zataženou bariérou, zatímco na proscéniu dál zpívali protagonisté a děj nerušeně pokračoval. Ale jinak – hodně kulis, malá fantazie a občas doslova bizarní nápady. Co mělo symbolizovat ve scéně autodafé to obří plátno s tváří otylého mučedníka? Krista s nadváhou? Hořící postavy odsouzených na kůlech taky vypadaly dost rozpačitě. Jestli tohle mělo být hrůzostrašné a dramatické místo opery, tak se to moc nepovedlo. Výkon orchestru pod taktovkou u nás zatím nepříliš známého Yannicka Nézet-Séguina, novopečeného šéfa The Philadelphia Orchestra, nemohu příliš hodnotit, přenosy na to nemají dostatečnou zvukovou kvalitu, a tak o tom, co slyšíme víc či míň rozhoduje spíše technika než dirigent. Mohli jsme zaznamenat několik vynikajících sólových výkonů v orchestru (například cello v árii Filipa).\nS prodlužujícím se představením opadávalo napětí dramatu a poslední páté jednání už bylo k nepřežití. (Také někteří využili druhé přestávky k úniku.) Těch velkých hlasů, sborů, decibelů a morbidních výstupů u hrobky bylo tak nějak moc. Absurdní závěr příběhu, kdy se všichni chtějí obětovat a zemřít jeden pro druhého, ale hlavně za osvobození Flander, působí nevěrohodně a po 4,5 hodinách už jim v tom divák i dost fandí. Jak to u Verdiho bývá, nejlépe mu vyznívají lidská, osobní dramata, ale na ně naroubovaný vlastenecký a historizující patos je pro dnešního diváka už poněkud nestravitelný.\nScéna: Bob Crowley\nPremiéra 22.listopadu 2010 The Metropolitan Opera New York\n(koprodukce Met – Royal Opera House Covent Garden – Norwegian National Opera and Ballet)\nMet in HD live 11.12.2010\nReakcí (61) “Don Carlo – odpadne dřív divák, nebo hrdina?”\nTaké mně to přišlo ukrutně dlouhé, škrtat by určitě bylo ku prospěchu věci. Roberto Alagna má svá nejlepší léta asi už za sebou, stejně jako pražské Aero. Špína a bordel jako vždy. Vzhledem k tomu bych cenu vstupného označil za nehoráznost. Karel\nAno, představení bylo dlouhé, ale z mého pohledu nikoli k nepřežití. Don Carlos je nejvelkolepější Verdiho opera. Částečně srovnatelné jsou Sicilské nešpory, ale Carlos je hudebně i dramaticky propracovanější. Na závěru příběhu bych neviděl nic absurdního, pokud neoznačíme za absurdní celou operu, mající s historickou realitou (jako tomu bývá většinou) pramálo společného. Tak tomu ovšem je i Schillerova dramatu, kterým se Verdi inspiroval. Don Carlos ve skutečnosti nebyl romantickou figurou, ale psychicky labilní osoba, zemřel v izolaci ve věku 23 let. Karel V., jeho děd, v opeře vystupující coby "tajemný mnich", zemřel 10 let před Carlosem. A tak dále.\nVčerejší představení pro mne bylo zatím nejsilnějším zážitkem letošních přenosů. Jestliže jsem se místy nudil u Borise Godunova, zde ani na okamžik. Titulek recenze naznačuje, že Alagna v titulní roli toho "měl dost". Příliš jsem od něho nečekal, takže jsem odcházel spokojený. Myslím, že se ukázaly jeho současné maximální možnosti, zpíval téměř na hraně, už to nikdy nebude Romeo z Covent Garden z roku 1993, ale roli zvládl. Herecký výkon se může leckomu zdát mdlý, ale jaká je vlastně role Carlose? Řada tenorů se shoduje, že je to slaboch, není divu, že potom působí na scéně poněkud mdle. Velice se mi líbil Keenlyside, po herecké i pěvecké stránce, Furlanetto prokázal opět své kvality a dokonale propracovanou studii Filipa (ostatně ho zpívá dobrých 25 let). Halfvarson byl možná až příliš démonický, jeho postava je přitom strašlivá dostatečně, stačí pozorně sledovat, co zpívá. Poplavskou i Smirnovu jsem slyšel poprvé. Více se mi zamlouvala Poplavskaja, která ukázala více hlasových nuancí, Smirnova byla na můj vkus až příliš silová (asi bych dal přednost Grace Bumbry ze staré inscenace MET – Domingo, Freni, Ghiaurov). Orchestr vynikající jako vždy.\nRoberto Alagna byl bezpochyby v lepší formě i při přenosu Gounodova Romea z MET.\nTaky bych se přimlouvala za škrty, Dona Carlose mám ráda, ale tohle bylo moc. Nejlepší byl určitě Furlanetto, souhlas. Petra\nJen poznámka k možným škrtům: inscenace v MET, která vyšla na DVD s Domingem a Freni (představení myslím z roku 1980), byla ještě o něco delší, a sice v prvním aktu ve Fontainebleau. Verze o pěti aktech se začala více uvádět v posledních dvaceti, třiceti letech, předtím byla standardem čtyřaktová verze. U ní ale vidím zásadní problém v nejasnosti zápletky.\nNa druhou stranu Don Carlos je hodně těžké zpívání. Třeba Villazón by dnes byl nepochybně horší. DŠ\nÚroveň kina Aero je skutečně tristní. Ty co píší recenze bych povinně nahnala tam. Drápelové by ale museli za ty její pochvalné tři věty v novinách zaplatit ještě víc :-) Objevila jsem bohužel pozdě, že v Praze jdou přenosy i u Anděla. Určitě to tam bude lepší. Janka\nJá bych tedy nekrátil, je to nádherná muzika. Dodnes vzpomínám na kontroverzní už staženou francouzskou verzi ve Vídni, ta byla super. Jistěže Alagna býval lepší, než dnes, mně ale nejvíc překvapila Poplavskaja, zatím to až tak moc slyšet není, ale to není zdravý hlas. R.\nDon Carlos je nádherná opera a jsem rád, že se hrála pětiaktová verze, která exponuje vztah Carlose s Alžbětou, což ve čtyřaktové verzi musíme "lovit" z programu. A komu je ta opera dlouhá, ať chodí na V studni (kdyby se někde hrála).\nV představení bohužel nebyly takové osobnosti, jako kdysi třeba Carreras, Freni nebo Baltsa, ale takový je současný stav opery. Myslím, že představení mělo celkově standardní úroveň, byť záznam z Covent Garden s Pappanem (téže inscenace) působí dramatičtěji.\nTrefně nadepsáno :-) Alagna měl namále, ale vydržel a nerupnul. Jinak myslím, že do kin nevhodné. Běžně se hraje i kratší verze, která se navíc ještě proškrtává. To je pro diváka, který není zvyklý na statického Verdiho přijatelnější\nCelé velmi trefně napsáno. V tomhle mě paní Barančicová opravdu dostala. Tak výborně a s nadsázkou a přitom s noblesou popsat inscenaci, která opravdu nebyla z nejlepších a k vydržení a vystihnout i to, že nejenom dost výrazné technické výpadky, ale zejména modulace zvuku (u přenosů z Metropolitní bohužel běžná), z toho udělala spektákl zcela jistě jiný, než byl zamýšlen pro divadlo nikdo jiný, z těch kteří tady hodnotili přenosy z Met, nedokázal:-) Strašně mě dostal tenhle styl, kdy si opravdu nehrajete na znalce a falešně nepochlebujete velkému dílu velkého skladatele. Prostě nepříliš povedená inscenace, které přenos ještě uškodil. Zlatý a inscenačně i režijně skvělý Don Carlos ve Vídni s velkolepou scénou Autodafé v hledišti a v foyeru, s Eboliným snem tak nápaditě udělaným, že bylo publiku líto, když skončil! DH\nTak jsem trochu posmutněl. Měl jsem pocit, že jsem viděl a slyšel skvělé představení Dona Carlose, a teď teprve vidím, jaký jsem byl bloud. Kde kdo viděl lepší. Jen mne překvapuje, že mnozí to museli vědět předem a stejně sebemrskačsky vyhodili 5 stovek a 5 hodin trčeli v ohavných prostorách. Chtěli si být jisti tím, že Alagnovi už to nezpívá tak, jako za mlada, že Poplavskaja má nemocný hlas, Keenlyside je sice frajer, ale na roli se nehodí, a Smirnova má moc silný hlas? A Verdi, no ten prošel s odřenými zády. Těch zbytečných not, co napsal, mohli jsme být dávno v posteli.\nProtože tohle všechno jsem nevěděl předem, a v průběhu představení nepochopil, byl jsem nadšen. mb\nAle teď mne napadá, že je to možná proto, že na operu chodím kvůli nádherné muzice a lidským vášním, čímž je právě Don Carlos přímo nabit. A trvat na pravděpodobnosti děje? To by musela být celá operní literatura svěřena do péče komise ve složení dědeček + Saturnin. Začít by mohli třeba u Belliniho Puritanů. mb\nNo to jo, protože tahle inscenace je koprodukční, takže já jsem zůstal v klidu při svařáku doma. Viděl jsem ji už CG. Verdiho Don Carlos se jen těžko inscenuje a recenze v USA na Alagnu byly stejně dobré, jako zde popisuje recenzentka, ale Poplavskuju narozdíl od téhle recenzentky v USA strhali. Keenlyside byl fajn, to v recenzi napsané je a stejné recenze měl i V USA. Určitě to není titul, který by byl vhodný na projekci a fanynky Alagni si na své taky nepřišly – nesvlíknul se :-). Luboš\nJá chodím také kvůli hudbě. Takže ten mladý dirigent mě nadchnul. Hrál uvolněně, trochu jinak, než se obvykle Verdui hrává. Už kvůli tomu hudebnímu nastudování to stálo za probdělou noc (i s cestou domů vlakem) :-) E.\nVíte jaak je Carlos těžká role. Bravo Alagna!!!\nPoznámka k přenosu do Cinestar Anděl: Nemají ani zdaleka vyprodáno, lístky jsme dostali ještě včera odpoledne. Je to pohodlné sezení, takže hudební zážitek není rušen vrtěním se na nepohodlné židli ani stáním dlouhé fronty na WC. Na druhé straně mají zvuk poněkud přeřvaný, nechápu proč, což dojem naopak ruší. Nejlépe z rodiny si to užila moje nedoslýchavá stará maminka :-)\nJinak děkuji autorovi první recenze ze 24.11., která mě na představení nalákala a přivedla mě k rozhodnutí, že to s Alagnou ještě jednou zkusím, i když jsem se po Vlaštovce, Romeovi a hlavně Carmen vyhýbala představením, ve kterých zpíval. Bylo to tentokrát pěkné a Alagna vydržel.\nAd mb v 15:59, 16:18: Během dne se objevily další názory, takže jen pár slov k doplnění. Včerejší inscenaci pokládám za velmi povedenou (rozpačitě na mne působilo ztvárnění Autodafé – scéna s "kacíři"). Celkově se v mých očích vyrovná staré inscenaci v MET a rozhodně je koukatelnější než třeba Karajanova verze ze Salcburku z 80. let s Carrerasem. A to byla verze čtyřaktová.\nVýše byla zmíněna skvělá inscenace Dona Carlose z Vídně. Pokud vím, italská verze se tam pořád hraje, a režijně příliš nápaditá není – na rozdíl od verze francouzské, která je k mání i na DVD (Ramon Vargas).\nOpravdu škoda dvou technických výpadků během přenosu\nAno, Carlos je hodně těžká role. Ale poslechněte si Alagnu třeba na záznamu z Paříže (s K.Mattilou) cca před 15 lety. Byl tam o hodně lepší než teď v NY.\nk fandorin (poslední): Ano italská verze se tam hraje (moc povedená není). Francouzská už se nehraje, ta byla velmi inscenačně netradiční, ale podle mne byla zajímavá. Šla i na 3SAt. J.\nAlagna má velmi výrazné výkyvy. Někldy je to výborné zpívání, jindy nedotahuje výšky nebo mu jak se říká rupou. Záleží na tom, v jakém se nachází rozpoložení. Myslím, že se příliš nešetří a hlas si ničí.\nPřijde mi legrační, že na Opera PLUS je článek označující dirigenta Séguina za hvězdu nejen ve své generaci a v této recenzi je označen jako nepříliš známý??? Je to zavádějící, snad se toho moudří v Opeře PLUS vyvarují…Díky Štefan\nNebyla to bůhvíjaká inscenace, délce moc nepomohla, taky si myslím, že se mělo notně škrtat. Roberto Alagna má nejlepší léta už za sebou, nejlepší výkon večera byl určitě Furlanetto. Orchestr se v kině skutečně nedá objektivně posoudit, ale Nezet-Seguin je určitě nepřehlédnutelná osobnost. Jen nechápu předchozího šťouru – co je na tom divného, v zahraničí hvězda, u nás prakticky neznámý? Nejde zdaleka o jediný takový případ. Vlaďka\nViděla jsem tři verze téhle inscenace. První live na Upper dress circle v Covent Garden, poté záznam téhle inscenace ve televizi a v sobotu v kině přenos z Metropolitní. Musím řící, že nejlépe vypadala samozřejmě v divadle. I když jsem seděla daleko od jeviště, tak celek působil kompaktně, dostatečně výrazně a esteticky dobře. Záznam v televizi (také z Covent Garden) už byl samozřejmě horší – zčásti proto, že uhlopříčka televizoru je malá. Nejhůře však dopadl přenos na velká plátna, kdy detaily samozřejmě odváděly pozornost od celku a scéna nepůsobila zajímavě, protože celek byl snímán málokdy. Je to otázka, zda přenos na širokoúhlá plátna nebo převod na záznam DVD je pro čistě divadelní inscenace pomoc nebo ne. Jistě, dostane se k více lidem, ale to co vypadá dobře na jevišti, není dělané pro film. Pro film je třeba používat jiné prostředky, materiály, barvy a velikost. I tak ale potvrzuji, že v divadle je tohle povedený Don Carlo.\nŠtefan: U nás bohužel k naší škodě neznámý. Jinak už jde o dirigenta světové extratřídy. Vzhledem k jeho věku – docela strmý kariérní růst. Všichni, kteří někde popisovali svoje zážitky ze společného hraní s ním uvádějí, že je neuvěřitelně empatický a je zajímavé s ním pracovat. I v sobotu to bylo na orchestru znát. Takovou kládu, jakou Don Carlo je, hráli s velkou lehkostí. Ed\nNe maestro Levine to nebyl. Mladý uličník. Takové máme i u nás. Myslí si, že změní partituru. Volil mnohde rychlejší tempa, než je předepsáno. Autodafé bylo hodně forte. Chyběla v tom smyslnost maestra Levina.\nBylo to mé první setkání s tímto monumentálním dílem. Tvrdí se, že to je Verdiho nejlepší dílo. Líbilo se mi, je to veliké drama. Tentokrát byly ale výpadky v provozu větší než obvykle :-(\nTaky mně výpadky hodně vadily. Nedá se s tím něco dělat?\nJako milovník a znalec opery si rád přečtu vše, co se o operních dílech, interpretech či představeních kde napíše. Mám ale jednu zásadu – a ta se netýká pouze čtení o opeře, platí u četby čehokoli. Nejprve si ten text pouze prohlédnu, jestli má cenu jej číst. A když uvidím, jako v případě tohoto článku, že je hrubá pravopisná chyba již v nadpisu, většinou nepokračuji. Upozorňuji důrazně autorku článku, že před "nebo" patří čárka, protože je ve vylučovacím, nikoli slučovacím poměru. Buď odpadne dříve divák, nebo hrdina. Buď jeden, nebo druhý.Kdyby tam nebyla čárka, byl by to poměr slučovací, kdy "nebo" má význam "a". Nejsem češtinář ani hnidopich, v tomto případě jde ale podle mě o záležitost vyloženě elementární. Proto mě šokuje, že z téměř třiceti přispěvatelů nikdo na tuto (a další) chybu neupozornil.\nCo se týče Dona Carlose – je to jedno z Verdiho nejlepších děl, není v něm ani nota navíc – komu přijde dlouhý, neúčastní se hudby, ale je v tom kině jako na společenské události. Dočetl jsem ten článek i proto, že mě zajímalo hodnocení Alagny v hl. roli, protože jsem přesvědčen o tom, že se d této role absolutně nehodí – např. v "Io vengo a domandar…" se celou dobu pohyboval na hranici svých možností. Proč to sám neví, že na to nemá? A Siegfrieda by zpívat nechtěl?\nPro komentujícího, podepsaného jako Láďa: Autorce v tomto případě křivdíte, čárka v nadpisu byla nedopatřením vypuštěna při jeho přepisu. Již jsme opravili, omlouváme se. Přejeme Vám méně podobných "šoků".\nČárka sem nebo tam :-) Já jsem dyslektik a čárky jsou pro mne španělská vesnice. Co se týče Alagni s tím s vámi Láďo souhlasím. I když na druhou stranu. Alagna je už za vrcholem své kariéry, takže teď bude brát prakticky všechno, co se mu nabídne. Má velké výkyvy v kvalitě jednotlivých svých vystoupení, takže někdy to je velmi přijatelné, někdy trhá uši. Rozhodně ale by ho neměli angažovat v Metropolitní jen z úcty k jeho osobě.\nNudná, rozvleklá inscenace. V divadle to nemohlo být o mnoho lepší.\nLáďovi a dalším: Mně se Alagna rozhodně líbil, myslím, že Carlos je jedna z jeho nejlepších rolí. Sigfrieda? To myslíte ironicky? Janka\nPS: Vyloženě mě Láďo šokovalo, že ve svém komentáři máte chyby! Vypadlo vám "o" v předložce "do" :-)))\nJe to Don Carlos. Kdo věděl na co jde, věděl také, že se domů před půlnocí nevrátí. Ti co mysleli, že jdou na Traviatu nebo Trubadůra, ty to asi nemohli vydržet. Jde o mistrovské Verdiho dílo. Krásné ansámbly, vynikající sóla. Pro většinové letmé diváky oper v kině asi ale nepříliš vhodné. Je těžké sledovat a vychutnávat si mistrovství Verdiho, když o díle nic nevím.\nTy výpadky mě taky štvou – zrovna chybějící kus scény Eboli jsem oplakala, hodně jsem se na ni těšila. Neměl by riziko výpadků nést někdo jiný než divák? Když se zboží poškodí při převozu do obchodu, taky to je druhá jakost. Co slevy na vstupném? Jarka\nVstupné je dražší, než kino a přitom jde o kino. Většinou argemuntejí tím, že je to problém na trase. Když jim tam postavili lešení a nešlo to vůbec, taky byl problém, aby se k tomu nějak rozumně postavili.\nDon Carlos je velká opera se vším všudy. Divák nebo posluchač na toto operní dílo musí být dokonale připraven. Sobotní nastudování bylo hudebně zajímavé. Mladý u nás méně známý dirigent volil netypická tempa. Hlavní role vyžadují kvalitní a usazené hlasy. Všichni představitelé je měli. O herectví nebo přesvědčivost v této historické fresce nejde, takže výhrady ke Keenlysidovu nebo Alagnovu herectví neobstojí.\nFurlanetto byl skvělý, Smirnova dostála požadavkům téhle težké role. Na scéně se neodehrávalo něco jiného, než je v libretu a hudbě. Prostě solidní inscenace hodná Metropolitní a Covent Garden. Jediné, co bych vytkla, byly častější a rušivé výpadky přenosu.\nBylo dobré vidět a slyšet operu v kvalitním obsazení. Předtím jsem ji znal z inscenace ve Státní opeře Praha. Takhle jsem měl možnost porovnat o co krásnější může být hudební nastudování, pokud je kvalitní. O pěvcích ani nemluvě. Obstáli všichni, včetně kritizovaného Alagni. Nebyl na pokraji sil, jak píšete, prostě tuto roli tak pojal.\nAlagna je skvělým představitelem Dona Carlose. Je stále v dobré kondici a sobota to ukázala. Ti, co ho chtějí vidět zkrachovalého se ještě dlouho nedočkají. SŠ\nAlagnu jsem slyšela živě v Paříži a tam neodvedl zdaleka tak kvalitní výkon jako v Met. Myslím si, že na tuto roli se hodí. Líbíl se mi v ní.\nMůj první Don Carlos byla inscenace přivezená zájezdovým spolkem Nového Německého divadla do pohraničí. Orchestr byl polobsazený, zpíval ten, kdo měl volno, některé role chyběly jiné byly obsazeny stejnými pěvci ve více postavách. Autodafé a příchod velkého inkvizitora tehdy ve mne jako v malém chlapci zanechaly velké emoce.\nTo si tu říkejte co chcete, Alagna se prostě na tu roli nehodí. Je to typ hlasu, který jen težko zvládá nejvyšší tóny s dostatečnou dramatičností. R\nMně překvapilo hlavně svěží hudební nastudování. Nebylo těžkopádné, bylo jiskřivé a zajímavé. I Autodafé byla zajímavě hudebně pojatá bez zatěžkaných a pomalých temp. Prostě to mělo švih. Je dobré pouštět mládí i k dirigování opery :-)\nPředevším: Alagna je za zenitem své kariéry. Slyšel jsem ho 2x ve Faustovi v Londýně a v Paříži a nedotáhl ani jednu výšku!!! Takže skončí stejně jako kolega Villazon. Nedovedu si představit, že zpíval Dona Carla.\nTak pro tentokrát jsem MET píchnul a koukám, že jsem zase tak o moc nepřišel. Alagnu si sice občas poslechnu, ale obejdu se bez něj, a tahle tématika mě taky moc neufoukala.\nza kino AERO bych se ráda ohradila k výrokům, že v kině je "bordel". Není to pravda. Interiér baru a toalet je starý, ale udržovaný. V kině jsme v nájmu a není finančně v našich silách zaplatit rekonstrukci. Uklizené tyto prostory ale jsou a po každé přestávce uvaděčky uklidí, na operní publikum často až těžko uvěřitelný nepořádek. V tomto počasí a objemu provozu na toaletách během MET přenosů bohužel není možné udržet např. podlahu sterilně čistou a stačí, když se po světlé podlaze projde jeden člověk s mokrými boty a je opět našlapáno. Jak jsem už ale uvedla, uvaděčky po každé přestávce přesto připraví toalety a bar na další nápor jejich uživatelů. Po několikaletých snahách se nám nicméně podařilo získat peněžní prostředky na opravu interiéru, která proběhne v létě. Doufáme, že se vám proměna bude líbit a přenosy si užijete o to víc.\nTak to je dobrá zpráva, že se bude rekonstruovat, protože interiér je jak z pořadu Retro. zanedbaný vskutku je. Mnohdy se tam povalují kelímky ještě z minulého promítání nějaké alternativy. Ale k Žižkovskému kinu to asi patří :-) Nemá cenu si představovat, že půjdu na operu do klina na Žižkov jako do královské lóže v Covent Garden :-). Díky za dobrou zprávu o rekonstrukci.\nJojo dobrá zpráva, že Aero dají do pucu, přece jen je o trošku levnější než Světozor. Nemyslím ale že by předřečníci byli daleko od pravdy…\nHodně mě zklamal Alagna, ke konci to bylo o strach, že mu to rupne. Neslyšel jste v tom někdo Kaufmanna? Lucka\nTrochu mne zarážejí neustálé zdejší diskuse o kinu Aero (pod recenzemi představení). Snažím se být tolerantní, ale nezlobte se, vás by asi také nezajímalo jaké je to třeba v kině Panorama v Boskovicích.\nJaké to bylo v Boskovicích by mě určitě zajímalo, jenže tady se evidentně scházejí především lidé z Prahy a evidentně především návštěvníci kina Aero, jinak si to taky nedovedu vysvětlit. A ohledně té rekonstrukce se vsadím, že po ní budou stát vstupenky do Aera stejně jako do Světozoru nebo MATu, takže u mě poněkud smíšené pocity.\nMě by to tedy zajímalo určitě, zda jsou do projektu zapojená i "lepší" kina, než je Aero. V Praze se promítá ještě v centru, v klubovém kině Mat a v multiplexu na Smíchově. Kromě Aera. Ale tam všude jsou ceny vstupného vyšší. Jak je to v Brně, Ostravě a jiných větších městech?\nBrno se vymyka, tam se promita ve dvou divadelnich salech (Reduta je nove zrekonstruovane divadlo a Mahenovo divadlo je krasna budouva od Fellnera a Helmera), takze atmosfera, obleceni divaku, zazemi i obcerstveni je opravdu divadelni :)\nAčkoliv bydlíme v Brně, přestali jsme chodit na přenosy do Reduty a raději si zajedeme do Boskovic, kde je to mnohem komfortnější.\nV Redutě jsou především velmi nepohodlná sedadla, takže tři a půl hodiny s přestávkou se skoro nedá usedět, jsou tam časté technické problémy (synchronizace zvuku), nedostatečný bufet a navíc si tam osvojili příšerný zvyk dávat "návod na použití": ve školáckém stylu nesená poučení, co za dílo nás to vlastně čeká – notně to připomíná doby socialismu, kdy takové "návody" byly v televizi normou před každým filmem ze Západu.\nI ked divakov uz viac zaujimaju kinosaly, pohodlie v kreslach a zachody, predsa sa este vratim k prenosu z Met a zareagujem na par komentarov.\nTich,co by chceli z Dona Carlosa skrtat, sa chcem spytat, a co by ste skrtali? Bola to verzia, ktoru ako poslednu autorizoval Verdi. My, co sme predtym videli taliansku verziu bez obrazu vo Fontaneible, sme boli len radi za tu krasnu scenu, kde sa mlada Elizabetha a Carlos prvy krat stretli a zamilovali sa do seba (a naviac tu bola nacrtnuta politicka atmosfera doby). Kazdy skrt by operu len poskodil. My sme boli radi, ze sme to konecne videli cele!\nA pretoze sa tu opat objavila adoracia Konvitchneho inscenacie fran. verzie Dona Carlosa z Viedne (ta len bola dlha!) a zvlast nad napadito urobenym Ebolinym snom,(az tak,ze "publiku bylo lito, kdyz skoncil") dovolte aby som ho popisala. Nie kazdy tuto inscenaciu vo Viedni videl, ale i pri popise si mozeme urobit isty obraz, co a ake to bolo.\nEbolin sen bola vlastne taka herecka etuda miesto baletnej vlozky, ktoru Verdi skomponoval podla francuzskeho vkusu.\nPamatam si to takto: Tehotna Eboli v mestskom byte caka navstevu svokrovcov (tchana a tchyni) a pripravuje v kuchyni pohostenie. V trube pecie kura, ktore sa jej podari spalit. Vyhodi ho do popelnice a mobilom objedna pizzu.\nZa malu chvilu ju privezie na motorke Roderigo-Markyz Posa. Zanedlho prichadzaju kral Filip a Alzbeta (svokrovci).Na stene visi\nobraz panovnika (teda Filipa II.),Filip si toho vsimne a sam sa tomu neprimerane (nahluplo) smeje. Z prace sa vracia manzel, Don Carlos obleceny v balonaku a v ruke ma aktovku, takze je jasne, ze prichadza z uradu. Cestou kupil detsku postielku (cakaju dieta), ktora bola na kolieskach a hned ju aj vyskusaju spolu s kralom Filipom II., tym ze sa na nej infantilne vozia po obyvacke. Toto sa odohravalo za zvukov krasnej baletnej hudby.\nA propos autodafe: musim pripomenut, ze na chodbach boli velkoplosne obrazovky. Kamery snimali cez pauzu ludi vo foyeri, Mahlerovom sale a bufete. V priebehu pauzy sme i my tieto zabery sledovali a odrazu sme zbadali, ze na obrazovke sa zjavil kral Filip II. v smokingu a v ruke drzal pohar sampanskeho. Ludia si ani nevsimli, ze je po pauze a zacalo autodafe. Cely sprievod isiel stredom parteru a na javisko sa dostal mostom cez orchestriste.\nV hladisku bolo len par ludi, ktori cez pauzu zostali sediet na svojich miestach, takze autodafe sa konalo skoro pred prazdnym hladiskom.\nMiesto anjelskeho hlasu z neba prisla na javisko spevacka v kostyme a paruke a la Marylin Monroe (v onen pamatny den, ked J.F.Kennedymu zaspievala Happy Birthday Mr.President) rozlozila si pult, polozila si noty na pult a zaspievala svoj part. Po skonceni zbalila noty a pult a odisla.\nNa zaver autodafe na galeriu prisli kameloti a rozhadzovali dolu do publika letacky s napisom\n"Free Flanders". To uz divaci nevydrzali a mohutne vybucali tuto "skvelu a velkolepu" scenu.\nTak Jihlava má přenosy za 350,-Kč (300 při zakoupení předplatného myslím od 6ti představení), promítá se v CineStaru, takže krása – nové pohodlné kino. Lidí chodí málo, občas se svítí i po zahájení dějství nebo naopak sedíme na začátku přestávky ve tmě…No ale co to je proti věčnosti, že?\nLeonoro, viděl jsem tu vámi skvěle popisovanou inscenaci celkem třikrát. Ani při jednom z představení se mi nestalo, že by diváci bučeli.\nVy jste stejná, jako někteří jiní diskutující zde. Přece to, že se vám líbí "klasické" (i když co to je klasické?) režie a výpravy neznamená, že to je ta jediná správná cesta. Hodila byste se do nějakého propagandistického oddělení.\nNechte každému jeho názor a jeho dojem. Umění a jeho kvalita je neměřitelná. Mně se prostě líbil režijní přístup a měl rozhodně mnohem více co říci dnešnímu (a zejména mladšímu) divákovi, než to, jakým způsobem se prezentuje scénografie a režie v Met nebo v Covent Garden. Většinou jsou to takové jakési rádoby napůl moderní a koncepční režie ale ve skutečnosti tam záměr chybí. Vzpomeňte třeba na Náměsíčnou ve WSO, jak tam byla výborně promyšlená, a v Met (jenom přenesená do zkušebny, a žádný velký nápad).\nAle respektuji, že se vám staromilsky a v rámci reálií pojatá scéna líbí, jen zmírněte svou urputnost v jejím prosazování, protože jiným se může zase líbit něco jiného. A navíc tím nic nezměníte, ledaže byste se dala na režisérskou nebo výtvarnickou dráhu a všem těm modernistům to natřela!\nTo vám v Jihlavě závidím. Pohodlné a kulturní prostředí. Slyšela jsem, že plno je jenom v Praze, v regionech se stává, že sedá v kině jen pár lidí. Kdyvy se hrálo někde blíž Praze (třeba Poděbrady), raději bych zajela tam.\nDane, povodne som chcela napisat iste porovnanie "klasickych" inscenacii Dona Carlosa, ktore som v minulosti videla s modernou verziou fr. Dona Carlosa z Viedne, ale neurobila som to. Manzel ma varoval, ze ma niekto obvini z ovplyvnovania a presvedcovania, co sa nakoniec aj tak stalo.\nAno, pacia sa mi klasicke rezie a vyprava (za take povazujem napriek vsetkej technike i posledne Zlato Ryna v prenose HDLive z Met a nedavnu Barenboimovu inscenaciu, ktoru som videla v Berline) , ale nikde nehovorim, ze je to jedina spravna cesta. Videla som i dobre a posobive moderne inscenacie. Pokial za taku obaja povazujeme Namesacnu z WSO, tak v tom s vami vrele suhlasim. I mne sa pacila ovela viac, ako v Met, i ked hlavni akteri boli stejni (DJ Florez a N.Dessay). Mate pravdu, bola vyborne premyslena, a umiestnit dej do alpskeho sanatoria mi vobec nevadilo (asi by sa to dramaticky zmenilo, ked to by bolo zasadene do nejakeho blazinca, ci nevestinca ako sa to stalo v pripade poslednej Hollenderovej premiere Tannhausera v WSO).\nAle spat ku Carlosovi. Pokial ste citali moj popis dvoch scen z fr. verzie Dona Carlosa, predsa vidite, ze som nehodnotila (ospravedlnujem sa za dlzku popisu, ale nevedela som to popisat kratsie a detaily v tomto pripade sa mi zdali dolezite). Len som sa snazila po rokoch spomenut, ako to tam vlastne bolo a som rada, ze ste ma v popise nijak neopravili ( a vy ste to videli na rozdiel od nas 3krat).\nKed mam byt uprimna, aj ja by som uz radsej videla v novom sate desiatky rokov stare inscenacie vo Viedni (Tosca, Barbier,Maskarny ples) a castokrat mi pripadaju zatuchle. Ale nie za cenu toho, ze nove inscenacie urobia tak, ze sa na to divaci mozu podivat len jeden krat a viackrat si uz na to listok nekupia.\nNikomu nevnucujem svoj nazor, ale mozete mi povedat, preco sa vo Viedni fr. verzia Dona Carlosa nehra? Inscenacia nie je tak stara, vo Viedne ponukaju abonentny cyklus "Verdiho opery", (kde by sa to naramne hodilo). Verdiho inscenacie sa vyborne predavaju, pokial su dobre urobene a obsadene. Od isteho solistu z WSO som sa po vybucanom Macbethovi dozvedela, ze sa hovori i o novom nastudovani fr.verzie Carlosa(ziadne zaruky neposkytujem). Preco sa nehra novy Macbeth (nie je v celej tejto sezone)? Je to inscenacia, ktora je nekompatibilna, kto by tak mohol v tejto inscenacii spievat okrem tych, co to nastudovali (a popravde si myslim, ze S.Keenliside sa do toho asi sotva vrati) a to stejne je i so zmienovanym Donom Carlosom.\nNa zaver: myslim si, ze slova Verdiho, ktore niekedy povedal mlademu zacinajucemu skladatelovi, ked mu radil : "Sleduj predaj listkov" stale platia.\nAd anonymní 15. prosince v 8:29. Ve Zlíně bylo na opeře Don Carlo plné kino, tedy 700-800 lidí. To, o čem píšete, určitě není problém všech regionů. Prostě některé regiony jsou kulturní více a některé méně.


Mám velké deprese a chci zemřít | Ábíčko.cz\nAhoj Pavlo, moc děkuji za tvůj neuvěřitelně odvážný a upřímný dopis. Deprese je nemoc jako jakákoli jiná a pomoc s ní ti mohou opravdu jen lékaři. Vždyť zlomenou nohu nebo hnisavou anginu by sis taky nevyřešila tím, že si řekneš, že budeš silná a že to zvládneš. Píšeš správně, že léky – antidepresiva zabírají až po nějaké době (uvádí se dokonce cca 6 týdnů). Nechci tě strašit, ale typ, který bereš, nemusí zabrat vůbec, a lékař bude muset vybrat jiné. Někdy trvá trochu déle, než se vyberou ta správná - ale neboj, existují. Do té doby ti mohou lékaři pomoc jinými podpůrnými prostředky. Ale má to jednu podmínku – musíš s lékařem (psychologem a psychiatrem) mluvit upřímně a o všech pocitech jim povědět. Jen tak poznají, jak je situace vážná. Za svoji nemoc nemůžeš a věř, že jen co se najdou správné léky (které nemusíš brát celý život, neboj), zjistíš, kolik krásy, radosti a lásky je na světě. Teď jsi v situaci, kdy nic z toho nevidíš a necítíš – je to normální, věř mi. Způsobuje to ta nemoc. A nejde se k ničemu nutit. Člověka se zlomenou nohou také nenutí k běžeckému závodu. Pokud ti nebude vyhovovat lékař, ke kterému chodíš, neboj se klidně požádat maminku, abyste našli jiného. Důvěra mezi pacientem a lékařem je tady nesmírně důležitá. Držím ti palce a kdykoli mi napiš. Mourrison


Země zdivočelých krav: Posvátný dobytek ruinuje indické hospodářství | 100+1 zahraniční zajímavost\n07.05.2019 - Vrishti Beniwalová a Pratik Parija\nTen problém Indii sužuje již roky: Krávy jsou posvátné a nedotknutelné. Porážka starších kusů, ze kterých už není užitek, tedy nepřichází v úvahu. Farmáři však přestárlá zvířata nechtějí živit a vypouštějí je do přírody, kde pak přežvýkavci působí rozsáhlé škody. A náprava vyprazdňuje státní pokladnu\nStrážník Javed Khan se pokouší nakrmit krávu, která se zabydlela na zadním dvorku policejní stanice. Jeho muži zvíře odchytili nedaleko silnice poté, co vláda indického státu Uttarpradéš požádala policii, aby šla obyvatelům příkladem a začala se starat o zaběhlý dobytek. Jedná se o další krok při řešení mnohaletých potíží s krávami, které nikdo nechce.\nProblém ještě vyhrotila nová nařízení o zákazu prodeje dobytka, což má zajistit, že se přestárlé kusy nedostanou na porážku. Krávy, které již nedávají mléko, a farmářům jsou tudíž k ničemu, tak končí „zaběhnuté“ v přírodě, kde se o ně nemá kdo postarat. „Předtím zvířata toulající se venku nikoho nezajímala,“ tvrdí Khan. „Teď nám lidé volají a upozorňují na ně.“\nPorážka krav představuje v Indii velmi výbušné téma – ačkoliv je v některých státech legální, ve většině země platí její zákaz, a krávy se tedy často porážejí načerno. Situace vyvolává velké vášně a žene vodu na mlýn politiků. Současné zpřísnění pravidel vzešlo z iniciativy premiéra Naréndry Módího, kterého podporují hinduističtí nacionalisté. V zemi, jež se nyní ponořila do předvolebního boje, to způsobilo velký mediální poprask.\nProblém s dobytkem rozdělil Indii na dva tábory: Bezmála 80 % populace, čítající 1,3 miliardy obyvatel, tvoří hinduisté uctívající krávy; zbytek se převážně hlásí k islámu, který hovězím nepohrdá. Názorové rozdíly na to, zda se krávy jíst mohou, či nikoliv, už podle lidskoprávní organizace Human Rights Watch stály život 44 lidí, zlynčovaných fanatickými uctívači sudokopytníků.\nV Uttarpradéši sice platí zákaz zabíjení krav, vláda však na jeho dodržování donedávna příliš nedohlížela. Nová nařízení ovšem podmínky chovu dobytka zpřísnila a mimo jiné připravila farmáře o možnost prodat krávy poté, co přestanou dávat mléko. Než by se o neproduktivní zvířata starali, hospodáři je raději vyženou. Nyní tak trpí nejen kožedělný průmysl, ale stěžují si rovněž zemědělci, kterým opuštěný dobytek devastuje pole. Paradoxně právě oni tvoří drtivou většinu Módího voličů a mezi 11. dubnem a 19. květnem přijdou k hlasovacím urnám.\nKrávy táhnou Indií\nOsud zaběhlých krav rozebírají zprávy v novinách, sociálních médiích i v televizi: „Jistého muslima zabil dav kvůli podezření, že má v ledničce kus hovězího“, „Nový indický rychlovlak Vande Bharat se srazil s krávou“, „Po kolizi s krávou zahynul cyklista…“ Dokonce i bollywoodské filmové hvězdy zvažují, že se stanou tváří organizace na ochranu těchto zvířat. Mnohé z uvedených titulků se objevily v novinách nejlidnatějšího indického státu Uttarpradéš, kde je u moci Módího strana BJP (Bharatiya Janata Party) a kde čtyřicet milionů muslimů představuje asi pětinu populace. Tamní policie musela řešit i případ, kdy skupina 24 lidí obsadila základní školu, žáky i učitele vyhnala na ulici a „ubytovala“ v budově krávy.\nTzv. gau rakshaks neboli „ochránci krav“ zesměšňují na internetu obchodníky s hovězím a snaží se apelovat na občany, aby se o zaběhlý dobytek starali. „Už teď kvůli krávám panuje v zemi napětí,“ tvrdí Himanshu, učitel ekonomie na univerzitě v Novém Dillí, který striktně vystupuje pouze pod jedním jménem. Podle jeho názoru je potřeba najít způsob, jak se stárnoucích turů zbavit. Odchyt a přemísťování do útulků přitom prý nepřipadají v úvahu. A dlouhodobé řešení podle něj vláda nemá.\nUttarpradéš je pro Módího předvolební kampaň klíčový, a navíc rozhoduje o největším počtu zákonodárců do parlamentu. Zároveň tam došlo k nejhorším náboženským potyčkám v historii země: Například v roce 1992 zničil dav hinduistů mešitu z 16. století a rozpoutal tím tvrdé střety, při nichž zemřely minimálně dva tisíce lidí, většinou muslimů.\nMódí tak musí najít způsob, jak se zavděčit tvrdému jádru hinduistů, ale zároveň také 260 milionům farmářů, které sužuje nápor krav i ochabující ekonomika. Během kampaně proto slíbil, že každý zemědělec s méně než dvěma hektary půdy dostane každoročně kompenzaci v přepočtené výši zhruba dvou tisíc korun. Indii tak „upsal“ k výdaji, jenž prohloubí státní dluh o 242 miliard korun. „Problém s krávami současné vládě zlomí vaz,“ myslí si zemědělec Jagvir Singh. „Zaběhlá zvířata jsou úplně všude a dělají nám ze života peklo.“\nOplotit a hlídat\nNa území Indie žije zhruba každá pátá kráva planety. Zároveň asijská země představuje druhého největšího vývozce hovězího masa na světě. Loni však v důsledku vládních nařízení klesl export o 20 %, na 1,67 milionu tun masa. Zásahům se nevyhnul ani kožedělný průmysl, který zpracovává 13 % globální produkce kůže, z níž většina slouží k výrobě oděvů a obuvi.\nDojnice žijí zhruba 12–15 let, mléko však obvykle dávají pouhých sedm. Každý rok tak v zemi přestávají být užitečné miliony krav a mnoho z nich, včetně nechtěných mladých býků, je ponecháno napospas osudu. Během posledního sčítání v roce 2012 pobíhalo po Indii zhruba 5,3 milionu kusů bezprizorního dobytka. Někteří farmáři své pozemky oplotili nebo najali hlídače, aby přežvýkavcům zabránili v přístupu na pole. Ne všichni si však mohou dovolit zaplatit v přepočtu přes 35 tisíc korun za zabezpečený hektar nebo 165 korun denně, jež si účtují strážci.\nVe vesnici asi sto kilometrů od Khanovy policejní stanice zkouší padesátiletý Ashok Kumar odehnat zdivočelé krávy od svého bramborového pole máváním klacku. Zvířata nakonec přejdou silnici a ocitnou se na pozemku Sunahariho Lala, ještě staršího farmáře, který už s nimi nic nezmůže – takže přijde o část úrody. „Trpíme kvůli vládě,“ tvrdí Kumar. „Pokud bychom krávy zaháněli nějak hruběji, můžeme skončit na měsíce ve vězení. Přitom za mřížemi by měli sedět ti, kdo dobytek vypouštějí do přírody.“\nProblém spočívá ve výsostném postavení sudokopytníků v hinduismu (viz Matka všech krav). Pár návrhů na zmírnění situace se nicméně objevilo: Vláda státu Madhjapradéš například oznámila, že koupila 24,2 km² pozemků, kde vybuduje útulek pro nechtěná zvířata. S kalamitou v zemi však dané opatření příliš nepohne, neboť dá domov „pouhým“ sto tisícům krav. Opuštěný dobytek se také začne značit čárovými kódy a vznikne jeho databáze. Jistá snaha se odehrává rovněž na poli umělého oplodňování: Vědci se pokoušejí zajistit, aby se rodily hlavně krávy, a nikoliv býci.\nDvacet korun denně\n„V zemi chybějí útulky pro krávy a v současnosti se budují jen na papíře,“ tvrdí farmář Ramvir Singh. Podle něj tkví problém v tom, že se lidé neproduktivních turů tajně zbavují v noci. Země pak spoléhá na dobrovolníky, jako je Akhil Manglik, kteří provozují menší útulky – ten Akhilův pojme 350 zvířat. „Tohle místo je jako nemocnice pro krávy,“ tvrdí. „Jakmile se jednou zraněné zvíře ocitne v mé péči, do přírody už se nevrací.“\nEkonomové spočítali, že chov jedné krávy vyjde v Indii v přepočtu na dvacet korun denně. Pochytat všechna opuštěná zvířata a dát jim nový domov by tudíž vyžadovalo minimálně 38,7 miliardy korun ročně. Uvedená částka přitom nezahrnuje prostředky na odkup půdy nezbytné pro jejich umístění.\nMatka všech krav\nO posvátný status turů v Indii se zasloužila bohyně Kamadhenu, přezdívaná „matka všech krav“. Podle legendy vystoupila z oceánu poté, co skončila bitva mezi božstvy a démony, a nasytila přeživší mlékem. I mimo melodramatické příběhy si však krávy napříč historií Indie vysloužily úctu, protože lidem pomáhaly přežít těžké časy: Mléko zajišťovalo potravu, z výkalů se vyrábělo hnojivo nebo se sušily na palivo. Zvířata bylo také možné zapřáhnout k obdělávání polí, a není tedy divu, že okolo nich Indové nakonec vytvořili celé náboženství.\nPodle oficiálních statistik existuje v Indii asi 3 600 jatek s vládní licencí a odhaduje se, že dalších třicet tisíc funguje ilegálně. Každoročně se v zemi porazí na dva a půl milionu krav a drtivá většina masa jde na export, což dělá z asijského státu druhého největšího vývozce hovězího na světě po Brazílii.\nNews India Times, The Washington Post


Barbecue udírny Weber Smokey Mountain\nDomů / Grily Weber / Grily Weber na dřevěné uhlí / Weber Smokey Mountain Cooker\n11990 Kč14509 Kč\nWeber Smokey Mountain – jednoduchá obsluha, skvělý výsledek\nBarbecue udírny Weber Smokey Mountain v sobě spojují všechny výhody grilů a udíren. Jsou vybavené dvěma úrovněmi pro uzení i grilování, a stávají se tak všestranným pomocníkem.\nNechybí dostatečně velký otvor pro přikládání paliva, kterým jsou v tomto případě grilovací brikety nebo udící lupínky. Aby nedošlo k vysušení masa, je barbecue udírna Smokey vybavená smaltovanou miskou na vodu. Velkou výhodou je i dobrá regulace proudění vzduchu, díky které můžete ovládat teplotu a nabídnout každému pokrmu přesně takové podmínky, jaké při grilování nebo uzení potřebuje.\nPřipravit si grilované pochoutky je jedna věc, ale skutečné barbecue vyžaduje trochu jiné zacházení. Pomalé pečení při nižší teplotě, voňavý kouř a maso, které se doslova rozpadá. K tomuto skvělému zážitku potřebujete spolehlivého pomocníka – Weber Smokey Mountain.\nProč je Weber Smokey Mountain tak výjimečný?\nWeber Smokey Mountain (WSM) patří do široké rodiny zahradních grilů Weber. Americké grily Weber jsou dlouhá léta první volbou mnoha spokojených zákazníků. Weber Smokey Mountain řadíme mezi udírny, které vám pomohou s dokonalým barbecue, ale zároveň umožňuje i klasické grilování na dřevěném uhlí a grilovacích briketách. Co přesně od tohoto modelu můžete očekávat?\nMnohostranné využití díky 2 úrovním pro uzení a grilování,\nvelký otvor pro přikládání dřeva,\n3 odděleně nastavitelné průduchy na přívod vzduchu pro optimální regulaci teploty,\npoklop s integrovaným teploměrem umožní kontrolovat teplotu během grilování,\nmasivní palivový rošt, takže přiváděný vzduch cirkuluje rovnoměrně kolem briket,\n2 trojmo niklované grilovací rošty s madly,\nporcelánem smaltovaná miska na vodu zabrání vysušení masa,\nzásobník na dřevěné uhlí udržuje palivo pohromadě tak, aby se spalovalo efektivně,\nkovové nohy odolné proti korozi,\nzáruka až 10 let na kovové části.\nWeber Mountain Smoker používá jako palivo grilovací brikety, případně klasické dřevěné uhlí. Ideální volbou jsou přímo brikety Weber, které patří k nejlepším na trhu. Jsou 100% přírodní, bez přidaných chemikálií, navíc se snadno zapalují, mají vysokou výhřevnost a vydrží až 3 hodiny.\nAbyste dosáhli skvělých výsledků, mohou se vám hodit i další pomůcky pro dokonalé vyuzení masa. Pro dodání zajímavých vůní a chutí se nebojte sáhnout po dřevěných lupíncích k zauzování třeba z jabloně nebo mandlovníku. Značka Weber také nabízí velké množství grilovacího náčiní, jako jsou nejrůznější obracečky, teploměry nebo rukavice pro snadnější manipulaci.\nUžijte si barbecue\nMnoho lidí volně zaměňuje pojmy grilování a barbecue, ale jedná se o dvě rozdílné úpravy masa. Barbecue ve své pravé podobě je pomalá a dlouhá úprava masa při nízké teplotě za přítomnosti kouře. Teplota se při barbecue nejčastěji pohybuje kolem 110 °C a větší kusy masa můžeme připravovat klidně 10 hodin. Tento původně americký fenomén se rozšířil po celém světě a dokonce se v něm pořádají soutěže. A v nich skvělých výsledků dosahují grilmasteři mj. právě díky Weber Smokey Mountain.\nTip: Pokud jste právě zjistili, že mnohem raději máte klasické grilování na roštu při vysokých teplotách, můžete sáhnout po klasickém grilu Weber Original Kettle nebo Weber Master-Touch, který představuje funkční a kompaktní řešení. Pro větší grilování se hodí také série pojízdných grilů Weber Performer.\nGrily na dřevěné uhlí se stále těší velké oblibě, i když dnes už máme při grilování více možností, jako jsou plynové nebo elektrické grily, které umožňují snadnější přípravu před grilování a také méně úklidu. Nicméně pro pomalé barbecue jsou zahradní grily na dřevěné uhlí stále nejlepší volbou. Weber Smokey Mountain navíc představuje skvělý kompromis pro milovníky rychlého grilování i pomalého barbecue a dokáže nasytit až 8 strávníků najednou.


Štěkání psa na zahradě v rodiném domě | Poradte.cz\nŠtěkání psa na zahradě v rodiném domě\nOd: alym Datum: 01.08.12 11:35 odpovědí: 23 změna: 11.11.14 22:24\nChtěla bych se zeptat,bydlíme v řadovém rodiném domě a máme malého psa PK je to takový hlídač že když vedle sousedi třeba projdou nebo křičí tak zaštěká.Štěká opravdu jen když se něco děje je to třeba za celý den 10x a to že jen štěkne a přstane a nebo ji okřiknu,ale sousedi vedle nás to nesnášej a ještě provokujou že na ní dělak: kšš nebo haf haf když štěká.Myslíte si že kdyby si stěžovali př: polici na úřadě...že by s tím něco zmohli?Díky Alena\nDatum: 01.08.12 11:40\nPravděpodobně by "něco zmohli" - ale i kdyby ne - vás baví svým nevychovaným psem rozčilovat sousedy? A co až se oni rozhodnou, že toho otravování už mají plné zuby a začali vám oplácet podobnou mincí? - třeba nahlas puštěné rádio s vaší ´oblíbenou´ muzikou? (velmi vhodný je metal či dechovka)...\nJe zvláštní, že se ptáte na možnost postihu vašeho rušivého elementu a ne na možnost křiklouna vychovat...\nVelmi rozumný názor. Nachť se pani zamyslí jak by reagovala kdyby jí sousedi rušili třeba hudbou,hlavně v noci.\nDatum: 01.08.12 12:51\nPes štěká to je nrmální a vychovat ho nelze už to má v sobě a sousedi maj taky psa který štěká sice mín',ale štěká a nám to nevadí je to pes a psi štěkaj jak jsem psala neštěká pořád!.Máme psa který hlídá okolo co se děje a jsme na svém pozemku kde si můžem dělat "co chcem" do 10 večerní hodiny.A sousedi právě taky ruší po 10 hodině věčně řvou smějí se...a grilují nám do oken...!\nDatum: 01.08.12 14:12\nDatum: 01.08.12 14:28\ntak asi nejste normální a nemáte rád zvířata!\nDatum: 01.08.12 17:31\nJsem normální a dokonce vlastním psa. Sen tam štěkne přes den ale ,v noci je doma.Když třeba po noční se nebudu moci vyspat pro ustavičné štěkání nebo pes bude štěkat stále a pro každou blbost a s majitelem nebude řeč a bude mít takový názor jako Vy ,,Do deseti hodin můžu dělat co chci"Jak jste napsala neni jiného řešeni.\nDatum: 11.11.14 19:00\nA divíte se! Já ne. Ano, každý si může na svém pozemku dělat co chce, ale i toto má svá pravidla.\nNesmíte u toho neustále rušit sousedy.Stěkot psů otravuje nejen v noci, ale i ve dne.\nPes za to nemůže, ale jeho majitel ano.Když někdo projde kolem nebo psa něco vyruší, je od toho, aby\nštěkáním dal najevo, že se něco v blízkosti vašeho domova děje, zkrátka hlídá.Je to od něj přirozené.\nNení už ale normální,když pes štěká hodiny bez důvodu. V tom je chyba majitele.\nTakoví lidé by neměli psa vůbec vlastnit, je to jako se zbraní, když někdo vlastní střelnou zbraň, také se musí podle toho\numět chovat a ne střílet hlava nehlava, bez důvodně.\nTakoví majitelé rozmazlených pejsků by se měli nad sebou zamyslet a něco s tím udělat!\nKdyž budete psa dráždit, tak na vás bude štěkat i ten nejvychovanější pes. Může se vám povést i to, že si vás pes definitivně zařadí do kategorie "lotr - určeno k pronásledování" a pak si teprve užijete. Trouba, co na cizího psa schválně dělá kšš a haf haf má slušně našlápnuto k pokousání, kdyby se psovi někdy naskytla příležitost. A pak bude dotyčný trouba pochopitelně hlasitě vykřikovat, že on nic nedělal a pes ho naprosto bezdůvodně napadl.\nA pro karla21:\nJste si zajisté vědom, že doporučujete spáchání trestného činu.\nDatum: 01.08.12 13:01\nJá bych projevil dobrou vůli a když by pes na sousedy štěkal, tak bych ho okřikl. Dál bych se s tím nezabýval.\nDatum: 01.08.12 13:53\nSouhlasím psa okřiknu samozdřejmě když štěká a tím taky končím.Sousedi taky nebrali ohledy když jsme měli malého syna v kočárku a jejich děti řvali v bazéně když malej spal...Tím neřikám že psa nechám štěkat,ale je to s nima složité sami nic neřeknou že jim to vadí a ještě naváděj svoje návštěvy a když náš pes zaštěká tak schválně dělaj bud' sticha...kdyby jí to vadilo má nám to říct.\nDatum: 01.08.12 13:05\nMyslím, že je to jen o sousedských vztazích a toleranci. Pes prostě štěká, málokdy se dá štěkání odnaučit. Na druhé straně chápu, že to sousedům může vadit. Promluvte si s nimi, řekněte jim, že o problému víte a že se snažíte psa usměrňovat. Současně je upozorněte, aby ho nedráždili tím "kšš" . Pes si takové projevy pamatuje a může pak na ně štěkat o to víc.\nDůležité je, aby neštěkal v noci. Je dobré pro takové účely mít třeba kotec. Pes nepobíhá kolem plotu, neštěká nebo alespoň štěká méně.\nNo ze sousedama je to těžký hlavně se sousedkou,sama nic neřekne že ji něco vadí ale když pes vyběhne z bytu na zahradu a zaštěká tak právě řiká bud' sticha...Pražský krysaříci jsou uštěkaný a jsou takový hlídači když se něco děje tak prostě zaštěká a hned přestane.Jinak venku není celý den je tam jen někdy nebo je v bytě a nebo jsme pryč.A v noci vůbec neštěká.A kotec na tak malého psa který je na nás fixovaný a je to takový postelový pes je myslím zbytečné.Podle mě má sousedka nějaký komplex.Sama když odjede tak jim pes(jezevčík) štěká,ale to ona neví...Já jsem jen chtěla vědět jak to funguje podle zákona ty sousedské vztahy když třeba ten pes štěká...jestli se na to dá vůbec stěžovat když je pes na našem pozemku,platíme si za něj...a jak říkám štěká jen někdy,ale některým lidem vadí i to.\nDatum: 01.08.12 16:05\nMy máte BK a taky štěká, to je prostě blbost odnaučovat psa štěkat ve dne... je to u nich přirozené, to je jak kdyby jste chtěla odnaučit člověka aby mluvil...\nStížnost podat můžou po 10 hodině večer, ale když říkáte že Vás pes štěkne a je pak ticho tak to neřešte... to ani policie nebude řešit takovou banalitu, horší to mají ti, když všichni spí a nějakej pes furt štěká, třeba několik hodin, těm pak akorát policie dá pokutu za rušení nočního klidu a tím to hasne...\nHodně štěstí se čtyřnohým miláčkem\nKonečně jedna kloudná odpověd' děkuji a souhlasím s vámi,je to pro psi přirozené a opravdu náš pes štěká jen někdy a hlavně jen na něco.A v noci,večer je s námi doma a vůbec neštěká.Dneska třeba zaštěkala venku když jsme byli na zahradě v bazénu asi 5x a to je vše a za celý den nic...a stejně si sousedi rejpnou...prostě tohle nechápu jak jim to může vadit.Neřikam kdyby štěkala celý den v kuse a ještě večer...ale takhle? je to malý bytový postelový pes a na zahradě není ani pořád je tam třeba 4x za týden...Díky za odpověd'\nDatum: 01.08.12 16:15\nPokutu by jste dostali jen v případě, že by se prokázalo že pes štěká nepřiměřeně moc, ale ani tak to není moc pravděpodobné.\nDatum: 02.08.12 09:49\nNo já nevím, ale psi, co žijí okolo nás, tak taky štěkají, a že by mi to vadilo... Na to ten pes v domku je, aby štěkal a hlídal, ne? Je to proti přirozenosti psa, aby neštěkal. Pokud si budou sousedi stěžovat, braňte se tím, že sousedi vašeho psa schválně provokují... Až váš hafan zase zaštěká a sousedi budou venku, řekněte "Ticho, Azore". Tím dáte najevo, že jste psa okřikli a umravnili.\nDatum: 02.08.12 09:52\nDatum: 28.08.12 00:07\nno já nevim, mám našeho psa rád, ale jako to štěkání mě fakt sere. jenže on za to nemůže, je tady prostě plno psů, kteří si hlídají teritorium a jemu to prostě nedá. nejvíc by pomohlo, kdyby majitelé zakázali pejskům značkovat, oni to nemusi dělat\nDatum: 02.08.12 11:53\nMám doma podobný případ se svým psem který si občas zaštěká i trochu více. Když se můj pes rozštěká tak to sousedovi dost hodně vadí. Mne ještě nikdy nic ohledně toho neřekl, ale někdy slyším jak na něho kříčí nebo i sprostě nadává. Když toho štěkání je trochu více tak psa okřiknu, ale ne vždy to pomáhá. Když je rozštěkaný tak štěká klidně dál třeba i hodinu v kuse a někdy i z mého pohledu bezdůvodně. Tak už to ale u psů bývá a těžko se s tím dá něco dělat. Já se snažím na ty sousedovy výkřiky a nadávky vůči mému psovi nereagovat i když je mi to často dost nepříjemne poslouchat. Nechci se kvůli tomu se sousedem hádat, protože mám s ním docela dobré vztahy a nerad bych si je pokazil. Sousedovi vadí štěkání mého psa, ale občas mu přinese i nějaké kosti. Je to trochu divný člověk vůči zvířatům. Někdy sprostě nadává i vlastním slepicím když mu začnou trochu hrabat v trávě nebo se nechovají tak jak by chtěl.\nToho stěžování bych se příliš neobával. Nevím jaké zákony by se na to mohly použít, ale myslím si, že policie nebo na úřadech by se tím asi příliš nezabývali a skončilo by to asi pouze nějakým napomenutím.\nDatum: 28.08.12 00:04\nna to existuje takový náhubek, se kterým nemůže otevřít pusu, jen dýchat nosem a pít, zaručeně neštěkne hlavně žádná operace nebo tak\nDatum: 11.11.14 19:57\nSoused je možná na nervy, můj příbuzný má vedle domku továrnu 10 metrů od obýváku 3 metry od zahrady a ta rachotí 24 hodin denně, 40-60-dB, navyšováno provozem motorových vozidel, kamionů, příchodem a odchodem 150 zaměstnanců a nesvedl vůbec nic, šlechta u korýtek rozhodla, - nelze bránit v podnikání a nelze upřednostnit soukromé bydlení. Občas se zastaví a sousedův ovčák 1-2 minuty řádí, a příbuzný praví to je pohoda proti nepředstavitelnému a nepřetržitému rachotu při budování kapitalismu raději bych ovčáka poslouchal každých 10 minut, poněvadž si v pauze tělo oddychne než nepřetržitý rachot.\nDatum: 11.11.14 22:24\nDobrý večer. Pes štěká, lidi mají mluvit.\nNěkomu nemusí být milé, aby sousedův pes bonzoval.\nTřeba při návratu z večírku, s příležitostnou známostí, a dalším, co by bylo dobré utajit.\nTo mě prásknul i vlastní pes. Z radosti.\ndoplněno 12.11.14 09:29:\nZa sebe radím urychleně postavit, nebo vysadit, další neprůhledný plot. Pokud živý, tak to musí být plný i v zimě.


Suverénní Žižkov ještě nedostal ani gól, Bohemians konečně vyhráli — Nižší soutěže — ČT sport — Česká televize\nSuverénní Žižkov ještě nedostal ani gól, Bohemians konečně vyhráli\n19. 8. 2012 20:46, autor: ČT sport\nPraha - Fotbalisté Viktorie Žižkov vyhráli v nové sezoně druhé ligy i třetí zápas. Účastník minulého ročníku nejvyšší soutěže zdolal doma Čáslav 1:0 a jako jediný tým s plným bodovým ziskem vede tabulku. O výhře Žižkova rozhodl už ve 3. minutě útočník Martin Surynek, který skóroval ve všech dosavadních utkáních. Bohemians 1905 konečně zvládli vyhrát, když v Ďolíčku přehráli Sokolov 3:0. Obhájce titulu z Ústí však podlehl i potřetí, tentokrát Táborsku 1:3.\nZnojmu zajistil výhru 3:2 nad nováčkem z Pardubic hattrick Václava Vašíčka. Vítězný celek je v tabulce druhý o dva body za Žižkovem. Třetí místo patří Varnsdorfu, který v severočeském derby nastřílel Mostu čtyři góly.\nBohemians 1905 se dočkali premiérového vítězství, doma deklasovali Sokolov 3:0. O góly se už v první půli postarali Moravec, Bartek a Vyhnal, po změně stran si ostře hraný duel vyžádal vyloučení na každé straně.\nČáslav porazila Vlašim, Žižkov dal Opavě "bůra", 12. 8. 2012\n1. HFK Olomouc deklasoval Zlín a je v čele, 11. 8. 2012\nPo dvou porážkách bez vstřeleného gólu zabrala také Vlašim, v přestřelce s HFK Olomouc zvítězila 5:3 a opustila poslední místo. Naopak Ústí nad Labem prohrálo i potřetí. Vítěz minulého ročníku druhé ligy v pátek podlehl po vyhraném poločase Táborsku na jeho hřišti 1:3. Severočeský tým naposledy vedl trenér Svatopluk Habanec, který v pondělí převezme prvoligové Slovácko.\nKarviná poprvé prohrála, doma podlehla Zlínu 0:1. Jediný gól vstřelil už v sedmé minutě po rohovém kopu neobsazený obránce Kroča. Bohemians Praha opět remizovali, hráli 1:1 v Opavě, která také ještě v sezoně nezvítězila a je se dvěma body předposlední.


Na kurzarbeitu se vláda nedohodla, pokračovat bude v pondělí - Seznam Zprávy\nZprávyDomácíPolitikaNa kurzarbeitu se vláda nedohodla, pokračovat bude v pondělí\nNa kurzarbeitu se vláda nedohodla, pokračovat bude v pondělí\n9. 9. 2020 22:57\nSpor ministři vedou o možnost vzdělávat se pro lidi, kteří budou mimo práci, a výši náhrady od státu.\nVláda se ani dnes večer nedohodla na pravidlech takzvaného kurzarbeitu, k jednání se vrátí v pondělí. Po videokonferenci kabinetu to ČTK řekla ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová (ČSSD). Spor podle ní ministři vedou o možnost vzdělávat se pro lidi, kteří budou mimo práci, a výši náhrady od státu. Kurzarbeit představuje zkrácení pracovní doby při nedostatku práce. Zaměstnavatel platí mzdu za odpracovanou dobu. Stát pak pracovníkům výdělek dorovnává za zbývající čas.\n„Chceme, aby se lidé mohli vzdělávat na návrh Úřadu práce a aby měli alespoň 70 procent (od státu),“ uvedla. Oponenti uvnitř vlády podle ní mluví o rozpětí mezi 60 až 75 procenty náhrady čistého výdělku.\n„Nedospěli jsme ke shodě, je třeba i vyjádření legislativců. Byl to klasický souboj mezi ministryní financí Alenou Schillerovou a práce a sociálních věcí Janou Maláčovou, kdy jedna hlídá kasu a druhá má nějaké návrhy,“ komentoval jednání premiér Andrej Babiš (ANO). Uvedl, že jde o velice technickou debatu, zda se výše náhrady bude vypočítávat z plné mzdy, nebo z podpory.\nStředula: Lidé na kurzarbeitu musí dostat tolik, aby nepřestali utrácet\n9. 9. 2020 16:58\nDiskuzi o podmínkách náhrady části mzdy za neodpracovaný čas ministři přerušili už po zhruba hodinové diskuzi dopoledne. Vrátili se k ní večer po návratu premiéra z cesty do Vídně. Takzvaný kurzarbeit se využívá při ekonomických potížích. Nové nastavení kurzarbeitu upravuje novela o zaměstnanosti, která by měla podle plánu platit od 1. listopadu. Opatření má navázat na program Antivirus s příspěvky na mzdy, který skončí na konci října. Návrh normy připravilo Ministerstvo práce. V podkladech pro vládu uvedlo, že předloha je výsledkem kompromisu jednání s odbory a zaměstnavateli. Odboráři i podnikatelé měli ale dál připomínky.\nPodle dosavadních informací by se kurzarbeit nedal zavést automaticky při vysoké nezaměstnanosti či jiných hospodářských potížích. Spustit by ho mohla jen vláda. Podle poslední zveřejněné verze novely by k tomu vláda mohla přikročit ve chvíli, když epidemie, přírodní pohroma, kyberútok či jiná událost vážně ohrozí ekonomiku. Druhým důvodem měl být růst nezaměstnanosti o 15 procent meziročně tři měsíce po sobě, kdyby lidí bez práce bylo aspoň 385 000. Ambicí podle Maláčové je, aby lidé měli vyšší kvalifikaci a tím pádem i vyšší mzdy.\nMaláčová: Kurzarbeit bude od listopadu. Mrtvá pracovní místa zachraňovat nechci\n1. 9. 2020 13:02\nStát by podle dosavadních návrhů pracovníkovi mohl doplácet až čtyři neodpracované dny týdně, a to maximálně devět měsíců. Poskytovat by mohl od 50 do 70 procent čistého výdělku, nejvýš ale do 1,5násobku průměrné mzdy ve státě. Podle návrhu by to nyní bylo 50 135 korun. Zaměstnanec by musel být v podniku ale nejméně tři měsíce. Firma by hradila sociální a zdravotní odvody z pracovníkovy celé průměrné mzdy.\nKolik by opatření stálo, není zatím jasné. Záležet bude na nastavení parametrů a na počtu lidí, kteří by zkrácenou práci měli. V původním návrhu Ministerstvo práce uvedlo, že by na podporu 15 000 pracovníků stát vydal měsíčně nejvýš 158 milionů korun. Pokud by lidí na kurzarbeitu bylo 150 000, rozpočet by to vyšlo maximálně na 1,58 miliardy měsíčně. Podle Ministerstva financí jsou odhady „spekulativní“ a byla by potřeba analýza dopadů. S tím souhlasilo i Ministerstvo průmyslu.\nKabinet o novele začal jednat v pondělí. Babiš pak oznámil, že se vláda mimořádně sejde ve středu a návrh zákona schválí.\nAby novela začala platit, musí ji přijmout Parlament a podepsat prezident. Zbývá na to podle plánu necelých osm týdnů.\nSenioři dostanou respirátor a pět roušek. Zásobu jen na několik dnů


Hanoj - nebe, peklo, ráj: Sapa\nSapa je francouzské koloniální horské letovisko na severozápadě Vietnamu, blízko hranic s Čínou. Dnes je Sapa pro turisty krom úchvatné krajiny přitažlivá zejména tím, že zde žije mnoho národnostních menšin. Tyto menšiny si zachovavaji vlastní jazyky a tradice a jejich příslušníci, resp. příslušnice, jsou na první pohled rozpoznatelné díky svým tradičním krojům. Se zhruba takovou představou jsme ve čtvrtek večer nasedaly (jen holky, Stano zase onemocněl) do nočního vlaku z Hanoje do Lào Cai - města, z něhož je to na Sapu nejblíž. Cesta vlakem trvala myslím 8 hodin. Jely jsme druhou třídou, tzn. v lehátkovém kupé, takže jsme se cestou dokonce trochu vyspaly, ačkoliv pohodlné to zrovna nebylo. Původně jsme přemýšlely o tom, že bychom na Sapu jely přes den, abychom viděly krajinu, ale když jsme zjistily, jak špinavá mají ve vlaku okna, seznaly jsme, že bychom stejně nic neviděly. Do Lào Cai jsme tedy dorazily v pátek velmi brzy ráno. U vlaku nás hned odchytli nahaněči nabízející dopravu na Sapu a po lehkém smlouvání a hodince pomalé jízdy vzhůru po serpentýnách jsme se poprvé po dvou týdnech ocitly na místě, kde bylo pouhých 25 stupňů a krásný čistý vzduch. Ubytovaly jsme se v hotelu s výhledem na hory, který nám doporučil jeden kamarád, a vyrazily se podívat po městečku. Jakmile jsme vylezly z hotelu, chytla se nás skupina hmongských žen, dívek a stařen (Hmongové jsou jednou z etnických menšin obývajících Vietnam), které se nám snažily prodat své rukodělné výrobky. Pronásledovaly nás celé dopoledne, před obchody vždy čekaly, až vyjdeme ven, a prostě vůbec nešly odbýt. Nebylo to úplně příjemné, ale na druhou stranu s nimi šlo krásně smlouvat (ano, přiznávám, pár drobností jsem od nich koupila). Na odpoledne jsme si v hotelu domluvily prohlídku jedné domorodé vesnice. Vesnice etnických menšin jsou zde totiž v jakési rezervaci a přístup do nich je možný jen s průvodcem a po zaplacení poplatku/vstupného.\nPrvní vesnice, do které jsme přijely byla vesnice menšiny Dào. Řidič nás dovezl na náves a nechal na pospas tlupě křičících daoských žen. Ty si nás hned rozebraly, bavily se s náma a vlekly nás do výše položené osady. Myslely jsme, že nám třeba předvedou nějaké tradiční tance, ukáží nástroje nebo řeknou něco o své kultuře... místo toho nás zavedly do jednoho z domů (chatrné prkenné budovy) a vybalily své zboží, které se nám snažily za každou cenu prodat. Málokdo z nás psychicky vydržel a nic si nekoupil při pohledu na chudobu, ve které Dàové žijí. Ženy, od kterých jsme si nic nekoupily s námi šly až k autu a zoufale se do poslední chvíle snažily nás přesvědčit, ať si něco koupíme. Byly jsme z toho dost mimo, protože něco takového jsme skutečně nečekaly. Náladu nám trochu zlepšil krátký výlet po nejvýše položené silnici ve Vietnamu k malebnému vodopádu a večer hodinová masáž před spaním, která byla skutečně fantastická (a levná).\nV sobotu jsme původně měly v plánu velký výlet po asi 6 domorodých vesnicích, ale po pátečním traumatickém zážitku jsme změnily plán a zvolily kratší variantu, která navíc byla pěšky a ne džipem. Tentokrát jsme měly skutečnou průvodkyni. Dvacetiletou hmongskou slečnu Mai. Mai mluvila perfektně anglicky a ochotně odpovídala na veškeré naše dotazy. Posléze jsme se dozvěděly, že už je vdaná, má tříletýho syna a že je negramotná. Výlet s ní se skutečně podařil. Bylo skvělý počasí, hezky jsme se prošly a nikdo nás neotravoval. Snad proto, že v sobotu se na Sapě koná velký trh, na který téměř všechny místní ženy odešly. Vesnice, kterými jsme procházely byly v údolí a byly bohatší než ta z předchozího dne, ale i tak je tam život jistě pěkně tvrdej. Lidi tu musej téměř všechny zemědělský práce dělat ručně. Od sázení rýže, přes sklízení až po její mlácení. Odpoledne jsme se ještě stačily trochu projít po městě a večer nás auto odvezlo zpět do Lào Cai na noční vlak, který nás v půl páté ráno přivezl do Hanoje. V tu dobu tu už svítá a parky a ulice jsou plné lidí všeho věku, kteří cvičí, případně hrají badminton.\nNo, stále moc nevím, co si o našich zážitcích ze Sapy myslet. Přišlo mi to celý trochu jako safari. Čekala jsem, že půjde o víc, než jen o to vyfotit se s ženskou v kroji a nakoupit si od ní krásný vyšívaný drobnosti. Myslela jsem, že se něco dozvím o místní kultuře a tak. Popravdě jsem ani neměla moc chuť si ty lidi fotit, protože mi to přišlo voyeursky. Možná to z mého popisu vypadá, jako že menšiňáci na turistech děsně vydělávaj a celá jejich chudoba je jen Potěmkinova vesnice. To si nemyslím. Oni skutečně nemají jednoduchý život, protože vietnamská vláda, ačkoliv se holedbá různými programy na podporu národnostních menšin, včetně výuky jejich jazyků na základních školách, chce mít menšiny pevně pod kontrolou (a třeba výuka těch jazyků v praxi podle toho, co nám říkala Mai, neprobíhá). Pochybuji, že se menšiňáků někdo ptal, chtějí-li na tomhle "byznysu" participovat...


NOC LITERATURY 2012 / SMÍCHOVSKÝ INDUSTRIÁL - Česká centra\n16.5.2012 18:00 - 23:00\nNOC LITERATURY 2012 / SMÍCHOVSKÝ INDUSTRIÁL\n„Šestý ročník Noci literatury se letos 16. května odehraje na atraktivních či běžně nedostupných místech Prahy 5 –Smíchova. Mezi nejzajímavější místa patří například pivovar Staropramen, stylová budova hudebního klubu Jazz Dock, inspirativní prostředí pražského HUBu, se Smíchovem 130 let spojená Tiskárna Libertas, ale i architektonicky významný barokní letohrádek Portheimka či budova Městské knihovny (tržnice),“ říká ředitelka Českého centra Praha Jolana Součková. Všechny lokality jsou v pěším dosahu okolí stanice metra Anděl. Čtení budou opět probíhat v půlhodinových smyčkách mezi 18.00 a 23.00.\nSpojením přitažlivého textu, zajímavého místa a originální prezentace nabídne projekt jedinečnou atmosféru a neopakovatelný kulturní zážitek. V interpretaci populárních českých umělců, kterými jsou letos Vladimír Javorský, Matěj a Kryštof Hádkovi, Jiří Ornest, Jan Potměšil, Daniela Kolářová ad., si vyslechneme mimo jiné úryvky z románů dvou nositelů Nobelovy ceny: Josého Saramaga a Maria Vargase Llosy. Zatímco kniha Kain portugalského spisovatele Saramaga pojednává o tématech viny a trestu, spravedlnosti a odpovědnosti zobrazených v biblických příbězích podávaných s jistou dávkou humoru a napětí, španělsky píšící spisovatel Mario Vargas Llosa ve své knize Keltův sen vypráví o skutečné historické postavě Rogera Casementa, britského diplomata irského původu, který se na počátku století angažoval v boji za nezávislost Irska.\nZajímavého autora uvedou Norové – Roy Jacobsen, nositel mnoha literárních cen a autor známých románů Vítězové, Mráz či Dřevaři představí knihu Zázračné dítě, v níž popisuje vývoj evropské poválečné společnosti z přelomu 50. a 60. let dvacátého století, doby Berlínské zdi, prezidenta Kennedyho a Jurije Gagarina. Mezi příběhy, na které se mohou návštěvníci letos těšit, patří i hororový román „Jak zacházet s nemrtvými“ švédského spisovatele Johna Ajvidea Lindqvista. Dalšími autory, z jejichž děl bude při letošní literární noci čteno, jsou britský spisovatel David Nicholls, rakouský spisovatel Josef Haslinger, italský esejista a novinář Claudio Magris, z Německa Michael Kumpfmüller, Polsko zastoupí Janusz Rudnicki, Švýcarsko Melinda Nadj-Abonjiová, Francii alžírský Boualem Sansal, Maďarsko Krisztián Grecsó, Nizozemsko Anna Enquistová, valonskou Belgii Marianne Sluszny a vlámskou Belgii Peter Terrin.\nProjekt Noc literatury však rozhodně není jen ryze pražskou specialitou. Stejně jako vloni se i letos představí také v zahraničí, kde bude prezentovat nové překlady současných evropských autorů včetně českých spisovatelů, zejména těch, kteří získali prestižní literární cenu Magnesia Litera nebo na ni byli nominováni. Díky iniciativě Českých center ve spolupráci se sítí EUNIC proběhne Noc literatury letos poprvé také mimo Prahu, v Kutné Hoře, a samozřejmě opět v mnoha zajímavých podobách také v zahraničí - v Berlíně, Bratislavě, Budapešti, Dublinu, Düsseldorfu, Edinburgu, Haagu, Jerevanu, Kyjevě, Londýně, Miláně, Mnichově, Rize, Sofii, Stockholmu, Varšavě a ve Vídni.\nNoc literatury je součástí Evropských dnů.\n16.5.2012\t18:00\t- 23:00\nDatum: 2.5.2012 17:35:00


> Ostatní>SOFTWARE>Microsoft Office 2016 pro studenty a domácnosti CZ 79G-04723\nUdělejte si svůj život o krok jednoduší díky aplikaci Office 2016, která vám nabízí to nejlepší ve tvorbě a organizaci vašich dokumentů. Kancelářský balíček vás překvapí spoustou integrovaných nástrojů, se kterými se vám bude spolupracovat jedna báseň, i prvky, jež budou šetřit váš čas. Ať už budete používat Word, PowerPoint, Excel nebo OneNote, práce vám půjde od ruky. Používání vám navíc zpříjemní odlehčený moderní vzhled i praktické cloudové úložiště OneDrive, se kterým budete mít ke všem svým souborům přístup kdykoli a z jakéhokoli zařízení. Jedná se o trvalou licenci, která je určená pro jedno PC s operačním systémem Windows 7 a novějším.\nUsnadněte si tvorbu textových dokumentů a vložte svou důvěru do Wordu. S lehkostí budete vytvářet nejen textové soubory, ale přestanete mít respekt i z vkládání obrázků. S perfektními nástroji na úpravu, revizi i sdílení vám půjde veškerá práce od ruky. K ještě příjemnějšímu vytváření dokumentů vám poslouží chytrá karta Návrh, která nabízí bleskový přístup k potřebným funkcím.\nPrezentace, se kterými oslníte\nUkažte světu své nápady s ještě lepší aplikací PowerPoint. Nástroj nabízí spoustu možností, se kterými vytvoříte nepřehlédnutelné prezentace vypiplané do posledního detailu. Nově tu mimo jiné najdete ještě více přidaných přechodů snímků, které vám otevřou nové možnosti v tvorbě prezentací.\nTabulky, grafy i analýzy lehce a jednoduše\nNejste zrovna přátelé s datovými tabulkami a čísla ani grafy vám toho moc neříkají? S aplikací Excel se tohoto oboru obávat nemusíte. Přehledné a srozumitelné uživatelské rozhraní vás provede vším, co budete potřebovat. Oceníte funkce jako Analytické nástroje, Tvůrce vzorců a Průřezy, které vám budou pravidelně usnadňovat práci.\nMísto pro všechny vaše poznámky\nZapomeňte na šuplík plný papírků i složku s nespočtem rozepsaných dokumentů… S aplikací OneNote budete moci veškeré své nápady, poznámky i multimediální soubory, jako fotografie či videa, uchovávat hezky pohromadě. Poslouží vám jako digitální poznámkový blok, který budete mít kdykoli po ruce. Uložené soubory můžete sdílet i s ostatními, nebo si je nechat jen pro sebe.\nS neustálým kopírováním souborů na flash disk se můžete jednou pro vždy rozloučit. Office 2016 nabízí praktickou možnost uživatelského přihlášení, díky kterému se připojíte k úložišti OneDrive a veškeré své dokumenty otevřete úplně kdekoli a z jakéhokoli zařízení.


Ukázat na mapě 420 602 302 265 info@starehrady.cz | www.starehrady.cz\nPohádkové Staré Hrady nabízí návštěvníkům tři prohlídkové okruhy. V prvním z nich se dozvíte, jak se žilo za císaře pána Františka Josefa I., další dva okruhy s názvem Časem zpátky do pohádky nadchnou především děti. V tajemném zámeckém sklepení, kde se ukrývají skřítci, čertíci a strašidláci, uvidíte mimo jiné velkého ochočeného draka z lesního království, rodinku starohradského obra, palác plný skřítků a ledové království. Naopak v hradní pohádkové půdě bydlí kouzlobabky a čarodějnice různých kategorií. Budete mít možnost nahlédnout do jejich kuchyně i prádelny a zkusíte, jestli vás časostroj vrátí zpátky do pohádky. Oběma pohádkovými okruhy vás provedou pohádkové bytosti, které mají připravené zábavné soutěže, hádanky a další překvapení.\nSoučástí zámku je také Čarodějná Bestyjola, kde se starohradské čarodějnice a kouzlobabky starají o svá zvířátka a jiné potvůrky a kde vaří kouzelné lektvary. Pohádkové bytosti na Starých Hradech ožívají také během mnoha akcí, které se zde konají – ať už se jedná o letní Pohádkové rejdiště, podzimní Pohádkové posvícení nebo zimní a vánoční prohlídky.\nAdresa: Staré Hrady,\nGPS: 50.38637222, 15.21365556\nBáječný výlet. Byli jsme s dětmi (3 a 7) navštívily jsme obě pohádkové trasy a skvěle jsme si to užili. Určitě doporučuji vyzkoušet starohradskou medovinu :)


Ondřej Šebesta | Panta Rhei\nVětšina ostatních knížek židovských anekdot vychází ze sbírky Karla Poláčka, a je tudíž svázána především s jeho dobou. Jen zřídka se v těchto knížkách objevují anekdoty z doby poválečné - ať už z období reálného socialismu u nás anebo z bojišť Židovsko-arabských válek. Tato knížka má … Zobraziť viac info ►\nAutor: Marián Kubeš, Ľubica Šebestová, Ondřej Šebesta, Marián Kubeš\nKniha přináší manažerům, personalistům a konzultantům ucelený pohled na problematiku 360stupňové zpětné vazby jako efektivního nástroje rozvoje pracovníků ve všech typech firem a jiných organizací. V knize se dozvíte, co 360stupňová zpětná vazba je, jaké má místo mezi ostatními nástroji řízení lidských zdrojů, … Zobraziť viac info ►\nHledáme na internetu - VRČ \nK tomuto titulu existuje nové vydanie z roku 2007: Hledáme na internetu v rekordním časeVzhledem k velké dynamičnosti internetu kniha klade důraz na informace trvalejšího charakteru, tak aby uživatele nevyvedly z míry změny, se kterými se v prů běhu příštího vývoje této sítě sítí pravděpodobně setká. Poskytuje … Zobraziť viac info ►\nPoutě do Santiaga de Compostela jsou čím dál populárnější. Každý z nás zná někoho, kdo se tam chystá, ale před cestou je důležitější poznat někoho, kdo už tam byl. Po přečtení „Santiaga Portugalskou cestou“ Ondřeje Šebesty budete mít pocit, že jste tam byli s ním a jeho přáteli, ale to není to nejhorší. … Zobraziť viac info ►\nŘíká se, že opravdu dobré anekdoty jsou buď nemravné, na zavření a nebo jdou na tlouštku. Pokusíme se v třetím knížce anekdot tento mýtus vyvrátit. Nepoužijeme žádné opravdu sprosté slovo, nebudeme se posmívat politikům (byť by se nám hodně chtělo) a slibujeme váženým čtenářům, že pouhým čtením na váze … Zobraziť viac info ►\nMalé národy se brání těm velkým často vtipem, i utlačovaní někdy bojují proti utlačovatelům humorem a manželé či manželky pod pantoflem po hospodách baví své přátele historkami o svých ženách či mužích. Tak nějak vznikají manželské anekdoty, kterým rozumí a směje se nejen ten, kdo sám ochutnal radostí … Zobraziť viac info ►\nStrhující životní příběhy deseti statečných obhájců, kteří neváhali prosazovat lidská práva a bojovat za své klienty i v době totality, kdy za tuto zásadovost sami čelili nebezpečí trestu. V jednom případě dokonce trestu smrti! Poutavý text, založený na rozsáhlém archivním výzkumu a rozhovorech s mnoha … Zobraziť viac info ►\nO anekdotě praví moudrá encyklopedie, že se jedná o řecký výraz pro texty předávané ústně nebo z nějakých důvodů nezveřejněné. Je to zpravidla krátké humorné vyprávění, které zesměšňuje nějakého člověka, dobu či situaci. Nepochybujeme o tom, že v tomto ohledu byly tzv. totalitní anekdoty naprosto dokonalé. … Zobraziť viac info ►\nCoelhova knížka Poutník (1987) a americký film The Way (2010) s Martinem Sheenem v hlavní roli nesmírně zpopularizovaly pouť do Santiaga de Compostela. Ročně dorazí do cíle u katedrály sv. Jakuba kolem čtvrt milionu poutníků z celého světa. Tato kniha jednak zachycuje zážitky tří českých poutníků, ale její druhá … Zobraziť viac info ►


FlixBus obnoví spojení s Francií, vrací se linka mezi Moravou a Chorvatskem - Zdopravy.cz\nFlixBus obnoví spojení s Francií, vrací se linka mezi Moravou a Chorvatskem\n24 Čvn 2020 18:30\nAutobus FlixBus v Paříži. Foto: FlixBus\nSpolečnost FlixBus přidává do své sítě po zastavení provozu kvůli koronaviru další mezinárodní linky. Už zítra obnoví dvě mezinárodní linky do Francie a jednu do Polska.\nZ Prahy do Paříže bude jezdit zatím dvě linky. Denní spoj bude bude odjíždět v 8:30 z Prahy, do Paříže dorazí přes Norimberk, Heidelberg či Remeš ve 22:30. Autobusy pojedou od čtvrtka do neděle, zpět od pátku do pondělí. Z Paříže odjíždí v 9:45. Pětkrát týdně také vyjedou do Paříže noční spoje FlixBusu, od středy do neděle vyrazí z Prahy ve 20:10 s příjezdem v 9:05 do Paříže, cestou ještě zastaví v Norimberku a Mannheimu. Opačným směrem se pak vydají každý týden od čtvrtka do pondělí ve 21:05 s příjezdem do Prahy v 9:55.\nVe čtvrtek firma otevře i linku z Prahy do francouzských Mét. Spoje vyjedou z hlavního města každý týden od čtvrtka do neděle v 9:50 s příjezdem do cílové stanice ve 22:10. Cestou je naplánována zastávka v Bayreuthu, Würzburgu, Kornwestheimu, Karlsruhe, Baden-Badenu a francouzském Štrasburku. Opačným směrem pak autobusy vyjedou od pátku do pondělí v 10:30 s příjezdem ve 22:50 do Prahy.\nOd zítřka dopravce obnoví spojení Prahy s polským Krakovem. Od pátku do pondělí dopravce nabídne dva spoje z Prahy v 11:20 a ve 14:30 s příjezdem do Krakova v 19:40 a ve 23:30, ve čtvrtek pak vyjede spoj pouze v 11:20. Spoje v 11:20 z Prahy zastaví ještě v Brně, Olomouci a Ostravě, spoj ve 14:30 pak v Hradci Králové a Náchodě. Na cestu zpátky do Prahy autobusy vyjedou od pátku do neděle v 6:15 a 11:15 s příjezdem do Prahy v 15:15 a 19:25, v pondělí a úterý pak pouze v 11:15 a ve čtvrtek v 6:15 z Krakova.\nFlixBus od příštího týdne obnoví i spojení z Ostravy do Chorvatska. Autobusy zastaví ještě v Olomouci a Brně, pojedou přímo na chorvatské pobřeží. Odjezdy autobusů jsou naplánovány od středy do neděle z Ostravy v 19:35, z Olomouce ve 20:50 a z Brna ve 21:55 s příjezdem do Splitu ve 12:30. Cestou dopravce zastaví v Zadaru, Biogradu na Moru, Vodici, Šibeniku a Trogiru. Opačným směrem se pak autobusy vydají každý týden od čtvrtka do pondělí v 17:30 ze Splitu s příjezdem do Brna v 8:00, do Olomouce v 9:10 a do Ostravy v 10:25. Cena jízdenky je dynamická, roste spolu s obsazeností spoje, začíná na 749 Kč. Již od minulého týdne jezdí zelené autobusy dvakrát denně z Prahy do chorvatské Rijeky.\nNově dopravce také spojí Brno s maďarským Györem a Budapeští. Autobusy vyjedou každý den v 16:10 z Brna, příjezd do maďarského Györu je naplánován na 19:55 a do hlavního města Maďarska ve 21:25. Cestou autobusy ještě zastaví ve Vídni, ve Vídni na letišti a v Parndorfu. Směrem do České republiky pak autobusy vyjedou každý den v 8:10 s příjezdem ve 14:00 do Brna.\nFlixbus 1z nejhoršich firem vubec !! Zrušil bych tuhle divnou a podvodnou firmu!!Ten kdo snima jede se vystavuje riziku zpoždeni Ale i vlastniho života řidiči jezdi jako Prasata!! Z LINKOU Z PRAHY DO LONDINA NAS MALEM ŘIDIČ VŠECHNI ZABIL !!Neumi to Vubec jezdit 🕇☟💀💀💀takove bi mneli mit označeni Životu nebespečne!!!!!! NEJEZDETE SNIMA\nUrčitě každej pojede Flixbusem do Chorvatska, když už tam jezdí žlutej vlak za 600 jo ve Flixu pracují velcí umělci. Ale tak co z jejich peněz to neteče\nKonečný: Gumdrop (dopravce pro Flix) tam teď jezdí s cca 6! busy na jeden odjezd.\nNejde o klasickou linku pokud vím, ale rozdíl oproti cestování s Flixem bude minimální.\nI ty busy používají často stejný.\nS celkovýho počtu lidí, kteří pojedou letos do Chorvatska, bude u vlaku Regiojetu kolik procent, víc než 10% ??\nMilý Leoši, nejsem velkým zastáncem Flixbusu, ale žlutý má možná smysl pro oblast Istrie a Kvarneru, navíc za 600 Kč byly jízdenky 1) jen do Rijeky 2) v první dny prodeje (jedu s nimi do Rijeky a mám to za 590,- OW). Navazující autobusy do Dalmácie pak mají příjezdy na místo v odpoledních hodinách, např. do Zadru ve 13.15, to znamená po nějakých 18 hodinách z Brna (nejlevnějších několik jízdenek v každém spoji bylo na začátku nabízeno za zhruba 900,-). Většina lodí na okolní ostrovy vyplouvá mezi 10-12 hod. (na některé letos jen jednou denně). Flixem budu z Brna v… Číst vice »