Nový den nás znovu zastihl mimo město – a bylo nepravděpodobné, že bychom se do rána vrátili do hostince.\nPodvodní labyrint ve východních horách čtvrtého podlaží byl mnohem větší, než jsem předpokládal.\n„Útok klepetem zprava, Asuno!“\nMoje parťačka na přídi se hbitě sklonila. Obří krabí klepeto jen škrtlo o vlasy, které proletěly vzduchem.\nJejich majitelka se útoku skvěle vyhnula, ale loď tak hbitá nebyla, a tak klepeto narazilo do pravé strany člunu. Gačnk! Dřevem projel náraz a lodí zatřásl.\nZaťal jsem zuby, ztrátu odolnosti lodě jsem vnímal jako ztrátu vlastního zdraví. Hned jsem si chtěl s Asunou vyměnit místo a vrazit svou Žíhanou čepel +8 do měkké štěrbiny v krabově obřím krunýři, ale nemohl jsem pustit veslo, které Tilnel ovládalo.\nAsuna musela mou paniku vycítit, protože se ke mně na chviličku otočila.\n„Neboj, další útok odrazím a budeme mít prostor! Jen vydrž!“\nJejí chrabrý hlas, který odolával únavě po mnoha bojích, mě znovu probral. Vložil jsem do ní svou důvěru a čekal jsem na správnou chvíli.\nŘíční krab, který patřil mezi nejsilnější monstra v tomhle vodním labyrintu, byl se svými klepety skoro dobré čtyři metry široký. Naklonil své obří tělo dozadu a dokořán otevřel čelisti, plné nechutných malých výběžků, které se neustále pohybovaly. To znamená, že použije bublinkový dech. Jestli nás zasáhne, neuvidíme, co je před námi. Efekt nezmizí, dokud neskočíme do vody, abychom bublinky smyli.\nNež mohl krab vystřelit drobné bublinky, vyskočila Asuna ze skrčení zrovna ve chvíli, kdy se loď zhoupla, a započala příčný útok, Pruh.\nByl to základní útok rapíru, stejně jako vodorovná Přímka a nízký bodný skill Křivka. Ale díky síle vylepšeného Rytířského rapíru byl i tento základní útok smrtící. Jelikož se rapír trefil přímo do tlamy Říčního kraba, jeho slabého místa, ztratilo monstrum najednou přes 40 procent HP.\n„Teď, Kirito!“ vykřikla Asuna ze svého ztuhlého poútokového postoje.\nJá už ale vší silou tlačil veslo kupředu. Tilnel vyrazila dopředu a její Roh ohnivého medvěda, připojený k lodi pod hladinou vody, narazil do masitého břicha kraba. Materiál z rohu Magnatheria vydal hrozné teplo, když roh zaútočil, takže z vody začala stoupat pára a nepříjemně tmavozelený krunýř kraba rychle rudnul.\nZároveň se jeho HP, které už tak bylo v polovině, snížilo na nulu. Červený krunýř vybouchl v modré mnohoúhelníky a Asuna se konečně mohla narovnat. Znovu mi prsty ukázala V ve znamení vítězství.\nZ Říčního kraba spadl materiál zvaný Krunýř velkého kraba, několik drahokamů – čert ví proč – a dvě ingredience na vaření – Maso z nohy velkého kraba a Maso z klepete velkého kraba.\nAsuna se posadila na kraj lodě, aby si odpočinula, a se zřejmou nespokojeností se podívala na seznam padlých předmětů.\n„…Prosím tě, řekni mi, že v tom zapečeném krabovi, co jsme ho měli v té restauraci, nebylo tohle krabí maso…“\n„Malý Jarda“ ve mně chtěl říct, že bylo, ale rozhodl jsem se být milý a obavy své parťačky rozptýlit.\n„Restaurace NPC nepotřebují získávat ingredience, a tak dost pochybuju, že by si šéfkuchař zašel pro maso Říčního kraba. Ale pokud někdy uvidíš v obchodě hráče třeba dušené krabí maso, buď opatrná.“\n„Rozhodně si to nekoupím. A taky tohle krabí maso neprodám žádným obchodníkům-hráčům.“\n„T-to hodně štěstí. Ale je to ingredience třídy D, takže je nejspíš dost dobrá… a ten zapečený krab byl taky hrozně dobrý, ne?“ poznamenal jsem. Odvrátila tvář. Nejspíš se pořád cítila divně kvůli tomu, jak jsme se podělili o jídlo.\nPřed asi deseti hodinami jsme si v té malé restauraci v Rovii objednali zapečeného kraba a dušené škeble. Když jsme dojedli každý asi do půlky, jídlo jsme si vyměnili. Jakmile nadšená Asuna dojedla přesně polovinu zapečeného kraba a posunula talíř ke mně, zřejmě si uvědomila, jak se chová.\nCelá zrudla a těsně po tom, co jsem si do pusy nacpal plnou lžíci kraba, mi řekla, ať počkám. To jídlo bylo celkem dobré a já si změny v Asunině chování všiml, až když zbývala asi jen čtvrtina kraba – a to už bylo moc pozdě.\nKdyby si v jídelně ve škole rozdělili jídlo chlapec a dívka, kteří spolu neměli romantický vztah, hned by ve třídě započalo peklo plné pokřiků a škádlení.\nAle moment. Tohle je virtuální svět, a ten barbarský, dětinský, hulvátský a neúčinný systém hodnot tu je zbytečný. Obsluha by nám nejspíš nepřinesla jídlo na dvou talířích, i kdybychom je požádali. Museli jsme se takhle rozdělit, řekl jsem si.\n„Ehm, hele… jak jsem už říkal v restauraci, Aincrad je virtuální svět. Asi je zbytečné tu řešit věci jako napůl snědené jídlo nebo znovupoužití nádobí. Může ti i spadnout houska na zem, a když ji do tří vteřin zvedneš, neklesnou jí body odolnosti, ani na ní nebude efekt špíny…“\n„Tohle mě nepřekvapilo,“ řekla potichu. Zamrkal jsem.\n„Hm? A co tedy?“\n„To, že jsem si myslela to, cos říkal. Že to není problém, protože je tohle virtuální svět. Ale čím víc o tom přemýšlím, právě to je ten problém…“\n„Ehm, a to proč? Vždyť tohle virtuální svět je.“\n„Říkám, že nechci napodobovat tu tvoji netaktní stránku!“\n„Ne… netaktní? To je… nějaký bonusový efekt nebo co?“\n„Mlč! Ne-takt-ní!! Až dokončíš hru, najdi si to ve slovníku!“\nA s hlasitým odfrknutím se otočila na druhou stranu. Znal jsem ji už natolik dobře, abych věděl, že se situace během třiceti minut sama nenapraví, a tak jsem zavrtěl hlavou a znovu zvedl veslo.\n„Ta-takže… nechme zapečeného kraba stranou. Budeme pokračovat?“\nPočkal jsem, až si šermířka sedne na své přední sedadlo, teprve pak jsem se s Tilnel rozjel. Široký kanál byl potemnělý a cesta kupředu byla skrytá v temnotě, takže jsme neměli jak poznat, kolik labyrintu nám ještě zbývá.\nJakmile jsme včera odpoledne dojedli a doplnili si zásoby, poslal jsem Argo několik instantních zpráv s informacemi. Mezitím jsme proplouvali tržní čtvrtí Rovie. Kolem půl páté jsme konečně uviděli loď, která odpovídala popisu našeho loďaře.\nByla alespoň dvakrát tak dlouhá jako Tilnel – celkem měla dobrých patnáct metrů. Byla ještě větší než vyhlídkové gondoly pro deset lidí, ale na palubě byla jen čtyři NPC. Na přídi stáli dva velcí muži s širokými dýkami a na každém boku vesloval svalnatý veslař. Uprostřed byla halda asi deseti velkých dřevěných krabic přikrytých nějakou látkou.\nModročerná loď byla na svou velikost rychlá, proháněla se úzkými kanály tak, že bylo docela náročné ji sledovat z dálky. Měl jsem pocit, že během té honičky narostl můj skill řízení o alespoň sto bodů.\nVelká loď vyklouzla z tržní čtvrti, aniž by zajela na hlavní kanál, a odjela z města jižní bránou. Splynula s temnotou. Museli jsme ji následovat, ale kvůli tomu jsme nemohli oslavit první výlet Tilnel mimo město. Pluli jsme klikatými přírodními kanály, a nakonec jsme projeli velkým vodopádem až sem, do podvodního labyrintu.\nPosádka velké gondoly musela mezi Rovií a tímhle labyrintem cestovat pravidelně, protože v temnotě pluli bez obtíží. My se při vstupu do labyrintu připravili na možné potíže a snažili jsme se sledovat loď před námi, ale brzy jsme zažili první setkání s Říčním krabem. První boj v lodi jsme vyhráli, i když jsme netušili, co dělat – ale v době, kdy boj skončil, byla větší loď už dávno pryč.\nDostali jsme se sem kolem šesté hodiny večer, takže se tu potulujeme už více jak šest hodin. Dali jsme si několik přestávek, ale přesto jsme se dostávali do bodu, kdy naše soustředění vážně polevovalo.\nRychlost jsem nechal co nejnižší, abych se mohl v okně podívat na mapu a zjistit, kde jsme. Ještě stále jsme neprozkoumali celý labyrint, ale přišlo mi, že jsme už téměř na konci.\n„Hele, napravo jsou dveře,“ promluvila Asuna. Vzhlédl jsem a asi tři metry před námi jsem uviděl malé odpočívadlo. Nad ním byly do zdi vsazené kovové dveře.\n„Beztak to bude další slepá ulička,“ dodala frustrovaně. Cestou jsme našli hromadu úplně stejných dveří a vždy se před vstupem připravili na možný boj s bossem, ale našli jsme jen matoucí cesty, které s naším úkolem neměly nic společného.\n„N-no, ve většině jsme ale našli truhlu s pokladem,“ poznamenal jsem. Byl jsem ten typ hráče, který prostě musel prozkoumat každou cestičku v labyrintu, aby mapu zcela zaplnil. Asunu ta poznámka nepotěšila.\n„Nejspíš jen další zrezivělé meče a zbroje…“\n„Nikdy zrezivělé vybavení nepodceňuj. Jednou za čas ho vezmi na opravu ke kováři, třeba to bude legendární meč! Stane se to tak jednou za pár stovek případů…“\n„Jasně, chápu… ne, počkej, stůj!“\nNaléhavě natáhla levou ruku a já hned narovnal veslo. Gondola se zastavila.\n„C-co se děje?!“ zamumlal jsem. Asuna se naklonila přes příď lodě a pak se ke mně otočila se smrtelně vážným výrazem ve tváři.\n„Myslím, že před námi je velký prostor. A… slyším odtamtud spoustu hlasů.“\n„Ehm… hlasy lidí nebo krabů?“ zeptal jsem se. Chvíli vypadala, že mě chce zabít pohledem, a tak jsem rychle zavrtěl hlavou. „Lidí, jasně. Jak jinak. Tak se tedy budeme přibližovat pomalu.“\nBeze slova přikývla a jakmile se na přídi znovu přikrčila, opatrně jsem zatlačil veslem dopředu.\nPropluli jsme kolem dveří a pokračovali jsme tmavým kanálem. Modlili jsme se, aby nás nevyrušil útok nějakého monstra. Před námi opravdu byl velký otevřený prostor. Vypadal spíš jako hala, ve které se stýká několik cest.\nZastavil jsem Tilnel v kanálu těsně před tím, než bychom vyjeli do otevřeného prostoru, a tichounce jsem přešel loď, abych se mohl podívat přes Asunino rameno.\nProstor byl ještě větší, než jsem předpokládal. Hala ve tvaru půlkruhu musela mít na šířku aspoň sto metrů. Do zakřivené zdi na této straně ústilo alespoň pět nebo šest tunelů, včetně toho, ve kterém jsme se skrývali. Zeď na druhé straně byla rovná, ale uprostřed stoupalo široké schodiště. Pod ním bylo molo s…\nAsuna pode mnou se hlasitě nadechla.\nU mola byla zakotvena tatáž gondola, kterou jsme sledovali z Rovie, k pacholeti byla přivázána silnými lany. Zrovna vykládali ty dřevěné krabice.\nVykládali je ti čtyři námořníci. Bedny od nich brali impozantní válečníci s úzkými šavlemi u pasů, vynášeli náklad po schodech nahoru. Byli hubení, ale vysocí, oblečení v tmavě šedé kožené zbroji. Na tvářích měli zvláštní masky, které jim zakrývaly obličeje.\nMěl jsem pocit, že jsem je už někdy viděl… a když jsem si všiml těch dlouhých uší, byl jsem si tím jistý.\nZadržel jsem dech. Sklonil jsem hlavu k Asuninu uchu a co nejtišeji jsem zašeptal: „To jsou padlí elfové.“\nPřikývla, ve tváři měla napětí.\nPadlí elfové – rasa, která byla na konci kampaňového úkolu „elfí války“ na třetím podlaží zobrazena jako nepřátelé. Já, Asuna a rytířka Kizmel jsem proti těmto elfím stvořením několikrát bojovali.\nPodle velitele temných elfů byli padlí potomky elfů, kteří chtěli za pomoci magie Svatého stromu získat nesmrtelnost proti čepelím, ještě dlouho před Velkým rozdělením. Po neúspěšném pokusu byli vyhnáni. Byli to experti na různé podvody a nečestný boj – jed, pasti, oslepení. Porazit velitele padlých elfů bylo těžké, i když jsme měli pomoc silnou Kizmel.\nV kampaňovém úkolu šli po Nefritovém klíči. Proč tu tedy mají tajný úkryt a proč jim muži z Rovie převážejí zásoby? Asuna zřejmě přemýšlela nad tím samým jako já.\n„Co se tu stalo v betě?“ zašeptala. Tu otázku jsem očekával.\n„Nepamatuju si, že bych tu kdy na padlé narazil. Tenhle labyrint tu v betě vlastně vůbec nebyl.“\n„Takže… tohle je část samostatného úkolu? Nebo to patří ke kampani?“\n„…Nevím. Ale v betě jsem proti padlým bojoval několikrát, nikdy jsem je však neviděl takhle spolupracovat s lidskými NPC.“\n„Nelíbí se mi to… jestli jsou ti námořníci z cechu vodních přepravců v Rovii… tak je s padlými možná spolčený celý cech,“ poukázala Asuna.\nPřimhouřil jsem oči a zamračil se. Vzhledem k dlouhé kariéře beatera jsem měl dost zaprášenou představivost, ale povedlo se mi ji zase rozjet.\nZ Romolových prohlášení jsme mohli vyvodit, že řemeslníci jako on si v Rovii mohli dřív stavět lodě, jak se jim jen zachtělo. V jedno chvíli si ale cech tohle odvětví monopolizoval a Romolo musel se stavbou lodí skončit. A ve stejnou dobu bylo zakázáno gondolám s civilisty odjet z města.\nCech vodních přepravců mezitím posílal tuhle tažnou gondolu, plnou záhadných krabic, z města do úkrytu padlých elfů.\nZřejmě tuhle politiku přijali, aby skryli, že mimo město provozují špinavé obchody. Ale nic dalšího jsme nemohli usoudit, protože…\n„…Musíme zjistit, co je v těch krabicích,“ dokončil jsem nahlas. Asuna souhlasila.\nZatímco jsme seděli a pozorovali námořníky, vyložili z lodě poslední bednu. Jeden z padlých válečníků ji zvedl. Abychom zjistili, co je uvnitř krabice, museli jsme dorazit na scénu s Tilnel a porazit všechny přítomné protivníky, ale to bylo příliš bláhové a extrémní.\nPadlí elfové totiž měli červené kurzory nepřátel, ale námořníci měli žluté kurzory označující NPC. Pokud nás uvidí, možná zčervenají, ale nebyl jsem si jistý, jestli chci vést nevyprovokovaný útok.\nPřemýšlel jsem, co dělat. Padlý elf s krabicí došel k vrcholku schodiště a zmizel za velkými dveřmi. Obzvlášť velký a impozantní padlý elf s maskou, který byl zřejmě velitel jednotky, předal jednomu z námořníků váček. Muž se podíval dovnitř a spokojeně kývl. Gestem ostatním lidem ukázal, že budou odjíždět.\n„Vím, co v tom váčku je,“ zašeptala Asuna.\n„Prachy, hotovost,“ souhlasil jsem. „Jestli jsou to všechno zlaté tisícicorové mince… tak tam může být celkem tak 200 tisíc…“\nHned mě zarazila. „Ani nemysli na to, že na ně cestou zpět zaútočíme a obereme je.“\n„A-ani náhodou! Stejně vypadají dost drsně.“\nČtveřice námořníků mezitím odvázala lano a nalodila se. Dva veslaři se odrazili a velká loď se začala pohybovat.\nRychle jsem skočil na záď, doufal jsem, že se nebudou vracet tudy. V ruce jsem měl veslo a byl jsem připravený nahodit zpátečku, kdyby na to přišlo.\n„Přijíždí sem!“ zasyčela Asuna, v hlase měla paniku.\nSakra! Musel jsem přemýšlet. Mohli jsme na velkou loď počkat a připravit se na boj, kdyby bylo třeba… ale to nebylo možné. Viděli jsme, jak námořníci přijali váček s penězi, což jistě znamenalo, že kdybychom s nimi bojovali, úkol by skončil neúspěchem.\nTakže jsme mohli jedině ustoupit, ale kanál, ve kterém jsme, je široký jen pět metrů – příliš úzký na to, aby se v něm Tilnel otočila. Používání zpátečky je příliš pomalé, velká gondola by nás dohnala, než bychom ustoupili do prvního vedlejšího tunelu.\nZbývala tedy jen jedna možnost.\nS co možná nejtišším zavrčením jsem veslo naklonil dozadu. Loď se plnou parou rozjela dozadu. Jakmile jsme byli u dveří, které Asuna nazvala jen další slepou uličkou, vyskočil jsem na úzký dok a natáhl ruku k překvapené šermířce.\nHned, jak se vzpamatovala, byla oslnivě rychlá. Zvedla lano stočené na přídi a hodila mi ho. Já hodil smyčku kolem pacholete, zkontroloval jsem, že mi přišla zpráva o zamknutí lokace lodi, a otočil se. Rozrazil jsem dveře a skočil dovnitř.\nProzatím vedly všechny dveře do různých uliček, ale tyhle vedly do velkého skladiště. U zdí bylo všemožné zboží, ale neviděl jsem žádné truhly. Moment, o ty tu přeci nejde.\n„Záleží vůbec na tom, jestli se tu schováme? Copak neuvidí Tilnel venku?“ šeptala Asuna, zatímco se snažila nehlučně zavřít dveře.\nPřikývl jsem: „To máš sice pravdu, ale jinou možnost úniku nemáme. Jestli proplují kolem a nevšimnou si jí, super, ale i když si jí všimnou, nemůžou ji zničit, dokud na ní nejsme my a dokud je přivázaná.“\n„Ale co když přijdou sem?!“\n„Tak se budeme muset schovat…“\nRozhlédl jsem se po místnosti a zvedl jsem ze země kousek od nás složenou látku. Po jejím rozložení jsem zjistil, že je překvapivě tenoučká a lehká – a taky dost veliká na to, aby skryla nás oba.\n„Vlez si sem,“ nabídl jsem, ale Asuna mě chytila za zápěstí.\n„Počkej! Není to jen tak nějaká látka.“\nŠtíhlými prsty poklepala na povrch stříbrošedého materiálu, takže se nám ukázalo okno s vlastnostmi. Hned mi došlo, že je popis příliš dlouhý na to, než aby byla látka jen nějaké haraburdí.\nArgyrové plátno: Látka z hedvábí ze vzácného vodního pavouka. Látka skryje vše, co překryje, ale pouze na místě obklopeném vodou.\nJakmile jsem si popisek přečetl, přeběhl jsem ke dveřím do skladu a otevřel je na škvírku, abych viděl na konec chodby. Silueta velké lodi byla o dost blíže, ale do tunelu ještě nevpluli.\nNeměl jsem čas váhat. Pohledem jsem Asuně přikázal, ať tu zůstane, a pak jsem vyklouzl ze dveří a v předklonu doběhl k lodi. Během několika vteřin jsem stříbrnou látku přehodil přes Tilnel.\nJakmile vzdušný materiál zakryl loď od přídě k zádi, vzal na sebe úplně stejnou barvu jako hladina vody. Loď jsem neviděl, ať už jsem se snažil sebevíc. Námořníci si jí teď nevšimnou – pokud do ní tedy nenarazí.\nTo už je ale v rukách Štěstěny. Přeběhl jsem zpátky do skladiště a zavřel dveře. S Asunou jsme ve stejnou chvíli nacpali hlavu ke klíčové dírce, abychom viděli ven. Ani na tak krátkou vzdálenost jsme Tilnel, kotvící jen několik desítek centimetrů daleko, neviděli.\n„Kdybychom to tady napřed prohledali, nemuseli bychom tak panikařit,“ zamumlala lítostivě Asuna.\nNavzdory naší situaci jsem se zakřenil. „Vidíš? Prozkoumat každý roh se vyplatí. V dalším labyrintu bychom měli zkusit dokončit mapu na sto procent.“\n„Pššt! Už jedou!“\nStrčila do mě loktem, abych zmlkl. O několik vteřin později se napravo objevila příď velké lodě, následoval trup a záď. Námořníci si neviditelné Tilnel nevšimli a ani do ní nenarazili. Projeli kolem ní, bez nákladu teď pluli o dost rychleji.\nJakmile se loď dostala dost daleko, vydechli jsme.\n„Ach… nemám ráda tyhle… jak se jim říká, špionážní úkoly?“¨\nS tím jsem nemohl nesouhlasit. „V VRMMO je to mnohem napínavější… kdyby sis nevšimla zvláštní schopnosti té látky, našli by nás.“\nJen jsem vyslovil své postřehy, ale šermířka několikrát překvapeně zamrkala, vypadala zmateně.\n„Ko-koho to zajímá? Co máme v plánu teď? Zase poplujeme za tou lodí?“\n„Ne… myslím, že pojede zpátky do Rovie,“ poznamenal jsem a přivolal si okno, kde jsem se podíval na postup úkolem. Poslední komentář byl stále mlhavý: Zjisti tajemství přepravní lodě. „Asi musíme zjistit, co je v těch bednách.“\n„…Asi. Takže se musíme proplížit nahoru přes ty schody plné padlých elfů.“\n„Špionážní mise pokračuje. Jestli jsi unavená, tak se asi můžeme vrátit do města a pokračovat zítra. Co myslíš?“ zeptal jsem se pro jistotu, ale Asuna to hned odmítla.\n„Díky, ale není třeba. A raději bych se všemi těmi kraby, želvami a škeblemi už znovu nebojovala.“\n„To je fakt… tak tedy pokračujeme.“\nKdyž jsem se vrátil k doku, musel jsem pohmatu najít Argyrové plátno, abych ho z lodi mohl sundat. Ačkoli dokáže dokonale skrývat věci pod ním jen u vody, přišlo mi, že je až příliš velká náhoda, že by byl podobný předmět na takovém začátku hry. Když jsem se znovu podíval do vlastností, zjistil jsem, že plátno po pěti minutách používání ztratilo už skoro deset procent odolnosti.\n„To mi mělo hned dojít… pokud si nebudeš dávat pozor, hned se zničí.“\nPlátno se samo svinulo, takže jsem ho dal do prostoru na zavazadla na zádi lodě. Asuna sundala lano z pacholete. Vypadala sklesle.\n„A co tedy udělají ti, kdo budou dělat úkol po nás? V tom skladišti už žádná taková další plátna nejsou, že ne?“\n„Bylo na zemi, ne ve speciální truhle… takže se nejspíš generuje pokaždé, když kolem propluje parta, co ten úkol zrovna dělá. Pokud ano, tak větší gildy s mnoha hráči toho budou nejspíš moct využít a nasbírají hodně pláten, ale my si budeme muset vystačit jen s tímhle.“\n„Nejspíš ho budeme muset použít, až tu loď zakotvíme před schody. Měli bychom se zkusit vrátit co nejrychleji.“\nNaklonil jsem veslem kupředu. Pomalu jsme pluli zase až ke konci tunelu. Sto metrů široká a deset metrů vysoká hala byla prázdná, v dohledu nebyla vodní monstra a ani padlí elfové.\nAsuna na mě kývla. Kývnutí jsem oplatil a nechal jsem loď plout vpřed. Světlo přicházelo jen od deseti pochodní ve zdi. Dál jsem opatrně plul po vodě, tak rychle, jak to jen bylo rozumné.\nKdyž jsme se dostali k úpatí schodiště, znovu jsem skryl Tilnel pod Argyrovým plátnem. Pokud pět minut spotřebuje deset procent odolnosti, máme pětačtyřicet minut, než zmizí docela.\n„Honem,“ zašeptal jsem.\nAsuna přikývla a něco zmáčkla na postavičce s vybavením v menu. Během chvilky její obvyklý červený plášť s kapucí zmizel a nahradil ho draze vypadající fialový plášť s složitými vyšívanými vzory.\n„Hm… nojo, tohle byla odměna ze třetího podlaží, že? Proč jsi ho dosud nepoužívala?“ zeptal jsem se, zatímco jsme šli nahoru po schodech.\nPokrčila rameny, až se hedvábný materiál, který se trochu leskl, zavlnil. „No, má velmi nízkou maximální odolnost a můj skill Šití ještě nestačí na opravu. Takže jsem si ho nechávala na chvíli, kdy ho budu potřebovat.“\n„Nemůžeš to spravit u NPC švadleny?“\n„V poslední vesnici na třetím podlaží jsem to zkoušela, ale řekla: ‚Promiň, na tohle asi moje síly nestačí.‘“\n„Hmm… je možné, že NPC tady by to zvládlo, ale hodí se, když si oblečení můžeš spravit sama. V betě bylo dost hráčů, kteří bojovali, ale stejně si vzali i řemeslnické skilly…“\nDošli jsme k bytelným kovovým dveřím na vrcholku schodiště. Při průzkumu labyrintu jsme nenašli ani jediný klíč, takže pokud jsou zamčené, můžeme se zase hezky otočit a jít domů. Chytil jsem zrezivělou červenou kliku a opatrně jsem zatáhl.\nNaštěstí to nebyly systémem zamčené dveře, ty se při pokusu o otevření ani nepohnuly, jako by byly zalepené. Ale jakmile se dveře otevřely asi na jeden nebo dva centimetry, ucítil jsem odpor – nejspíš to byla nějaká past, třebaže pokud budu moc tahat, hlasitě zaskřípají a upozorní naše protivníky uvnitř. Kéž bych měl nějaký olej, kterým bych mohl postříkat panty… ale takový předmět tu neexistoval. Musel jsem prostě táhnout velmi pomalu.\nKdyž byly dveře otevřeny na deset centimetrů, mohl jsem nahlédnout.\nPřed námi se táhla potemnělá a pochmurná chodba. Za asi dvacet metrů se dělila doleva a doprava. Uprostřed chodby procházela hubená silueta, zády k nám. Ani jsem nepotřeboval vidět šavli u boku, abych poznal, že je to strážný padlých elfů. A nad bledě červeným kurzorem vskutku stálo Strážný padlých elfů.\nNaše expedice do úkrytu padlých elfů na třetím podlaží byla také špionážní, ale to s námi šla Kilmel, a tak jsem se moc nebál, že by si nás někdo všiml. Elitní rytířka nám teď ale nepomáhala. S Asunou máme dost veliký náskok v úrovni a podle barvy kurzoru to nebude moc silný protivník, ale i tak jsem se chtěl vyhnout boji, pokud to bylo možné.\nNeotáčej se, neotáčej se, modlil jsem se a sledoval ho. Naštěstí to vyšlo, strážný zahnul na konci chodby doprava a zmizel z dohledu.\nAle pokud prochází trasu, vrátí se. Nemáme čas tu jen tak čekat. Otevřel jsem dveře ještě o něco víc, abychom mohli proklouznout dovnitř. Jakmile se za námi zavřely, vyběhli jsme co nejtišeji k rozcestí.\nPodíval jsem se doprava a uviděl jsem záda strážného, který procházel chodbou, jeho boty cvakaly o podlahu. Vypadalo to, že má před sebou slepý konec, takže se určitě brzy vrátí.\nChodba nalevo po chvilce zahýbala doprava. Nešlo poznat, co je za rohem, ale jinam jsme nemohli. Asuně jsem gestem naznačil, že běžíme doleva.\nZahnuli jsme za ten slepý roh. Zrovna tehdy ustal zvuk kroků strážného. Během několika vteřin se kroky ozvaly znovu, tentokrát se přibližovaly, ale stále stejným tempem. První stanoviště jsme zvládli.\nV této chodbě žádní strážní nebyli, alespoň prozatím. Na konec jsme ani nedohlédli. Po celé délce jsme nalevo i napravo viděli hromadu dřevěných dveří. Budeme muset vyzkoušet všechny, protože nemáme jak zjistit, ve kterých jsou ty dřevěné bedny.\n„Tohle bude na dlouho, ale musíme to vzít pomalu a opatrně,“ zašeptal jsem.\nMoje parťačka přikývla.\nNakonec jsme neuspěli.\nNašli jsme několik truhel a hezky jsme si odpočinuli v jedné komůrce, ale stejně jsem byl hrozně unavený. Když došlo na mapování, rád jsem dosáhl sta procent, ale ani já nevydržel vše.\nKdyž jsme dokončili prohledávání stometrové chodby, byly už dvě ráno. Takhle se do města dostaneme nejdřív za úsvitu, stejně jako včera ráno.\n„Hmm… myslím, že nám toho ještě dost zbývá,“ zamumlal jsem s pohledem upřeným na schody, které jsme našli na konci chodby. Asuna si mě prohlédla.\n„N-ne… jsem v pohodě… Co ty?“\n„Jsem v naprostém pořádku. Včera jsem se vyspala lépe než obvykle.“\nTo mě zaujalo. V Romolově houpacím křesle spala asi dvě nebo tři hodinky, ale takové chvilky na potlačení únavy nestačily. Jestli tohle bylo lepší než obvykle, jak spala obvykle?\nZřejmě vycítila, nad čím přemýšlím. „Obvykle stejně moc nespím.“\nNetušil jsem, jestli mluví o spaní ve skutečném světě nebo jestli špatně spí od doby, co jsme chycení v téhle hře smrti. Ale už to dál nerozvedla.\n„Tak pojďme. Instinkty mi říkají, že ty dřevěné bedny jsou tam dole,“ poklepala mi na rameno. Rozeběhl jsem se za ní.\nNa úpatí dlouhého schodiště bylo rozložité skladiště, dost odlišné od úzkých chodeb nahoře. Na zadní stěně jsem viděl velké dvoukřídlé dveře, na každé straně byl těžkooděný (dle jejich standardů) strážný padlých elfů. U zdí nalevo a napravo stály dřevěné krabice.\n„Ach, tak tady jsou,“ zašeptal jsem, stál jsem přilepený ke zdi schodiště. Asuna chvíli vypadala samolibě, ale pak úšklebek zmizel.\n„Pokud tam jen tak vejdeme, nejspíš přilákáme pozornost těch strážných… Kéž bychom se nějak mohli proplížit za krabice nalevo nebo napravo.“\n„Myslím, že bychom je hravě porazili, ale obávám se toho, co je za těmi obřími dveřmi… přijde mi, jako bych zpoza nich slyšel něco divného.“\nOba jsme se chvíli soustředili. Občas se tiše, ale jasně ozvalo bouchání a škrábání.\n„Přemýšlím, jestli nějak nemůžeme rozptýlit strážné.“\n„…Můžeme to zkusit,“ zamumlal jsem a zvedl jsem ze země kámen. Kdybych měl u Vrhacích nožů mod Rozptýlení, měl bych vyšší šanci, ale je zbytečné stěžovat si na něco, co nemám. Zamířil jsem na jednu dřevěnou bednu napravo a hodil kamenem.\nJen těsně škrtl o roh krabice, ale na přilákání pozornosti impozantních masek strážných to stačilo. Přesně v tu chvíli jsem strčil Asunu do skladiště a vyběhl jsem za ní. Skrčili jsme se a stíny jsme běželi za bedny nalevo co možná nejrychleji.\nNaštěstí jsme oba byli v lehké kůži a látkové zbroji, takže náš trik vyšel. Když jsem se zády opřel o jednu z beden, vydechl jsem úlevou.\n„Uff… tak už jen zjistit, co v tom je,“ zamumlal jsem a otočil se, abych to zjistil. Žádná z krabic zřejmě nebyla přibitá hřebíky. Našel jsem jednu, na které nic nebylo, a velmi, velmi patrně jsem zvedl těžké víko, tak, aby neudělalo hluk.\nJakmile jsme uviděli, co je uvnitř, podívali jsme se jeden na druhého a pak zase dovnitř. Pak znovu jeden na druhého.\n„…Co to má znamenat?“\nJinak jsme ani reagovat nemohli. Dřevěná bedna byla zcela prázdná.\n„Možná už ji vyložili,“ navrhl jsem a začal otevírat krabici vedle. Ale dopadlo to stejně. A i další dvě byly prázdné.\n„Proč…? Nesli je tak opatrně…“\n„A zaplatili za to tolik peněz…“\nJakmile jsme vyslovili své pochybnosti a zklamání, uslyšeli jsme, jak se obří dveře za horou krabic otevírají.\nNadšení z toho, že zjistím, co ve vedlejší místnosti je, brzy zmizelo a mně přejel mráz po zádech. Ve skladišti se ozval zvuk kroků sedmi nebo osmi těžkých párů bot.\nNa půl vteřiny jsem zvažoval, že se prostě budeme skrývat ve stínech, ale ta možnost nebyla možná. Smysly na herní eventy mi napovídaly, že tahle scéna vyžaduje akci. Naštěstí nám hlasité pochodování a mluvení dávalo trochu zvukového krytí.\nNemohli jsme váhat. Jednou rukou jsem otevřel víko nejbližší krabice a druhou jsem popostrčil Asunu.\n„Dovnitř,“ zaskřehotal jsem. Můj tón ji přesvědčil. Jakmile přelezla stěnu krabice, skočil jsem za ní.\nNa boku postavy jsem cítil něco měkkého. Vnitřek bedny byl menší, než jsem předpokládal, ale teď už jsem nemohl přelézat do jiné. Nacpal jsem se do prázdného prostoru a posunul víko na své místo tak, aby zůstala jen malinká škvíra na vzduch.\nNež jsem ale stihl vydechnout úlevou, uslyšel jsem těsně u ucha velmi zmatené a rozrušené zašeptání: „Proč je tu… tak málo místa…?“\n„Do-dobrá otázka. Zvenku vypadá o dost větší… možná jsou stěny krabice vážně silné…“\n„Jestli dělají tak bytelné krabice a do nich nic nedávají, tak jsou možná právě ty krabice…“\n„Pššt!“ přerušil jsem ji. Skrze pootevřené víko jsem nalevo uviděl několik postav.\nVepředu byl velký muž, na padlého elfa dost svalnatý – kdybych měl hádat, řekl bych, že je to spíš řemeslník než voják. Obyčejná maska zakrývala jen spodní polovinu jeho tváře a silné paže měl v dlouhých kovových rukavicích. Držel velmi velké kladivo.\nNapřed jsem nepoznal, jestli to je zbraň nebo nástroj. Jméno nad barevným kurzorem stálo Eddhu: Předák padlých elfů. Netušil jsem ale, co slovo předák znamená.\nMuž se jménem Eddhu se zastavil jen pět metrů od naší krabice, pak se otočil ke zbytku asi desetičlenné skupiny.\n„Díky dnešní dodávce máme vše, co potřebujeme.“\nCo vše? Však jsou ty krabice prázdné! Chtěl jsem křičet. Ale Asuna, která se na mě v nepohodlné pozici mačkala, jen zavrtěla hlavou, jako by chtěla říct, ať si to nechám pro sebe.\nPřikývl jsem a dál jsem poslouchal.\n„Skvěle. Dobrá práce,“ ozval se hlas krásný a chladný jako led. Patřil vysokému a hubenému muži, který zcela splňoval všechny představy o elfech. Zbroj měl z kůže a kovu, což bylo pro padlé neobvyklé, a z ramen se mu linul karmínový plášť. Na tváři měl černou masku, jíž z čela vyrůstaly dva rohy. Oči pod maskou jako by zářily červeným světlem.\n„Ale výroba trvá déle, než jsem očekával,“ pokračoval muž v plášti.\nEddhu se uklonil. „Hluboce se omlouvám, Vaše Excelence. Zdržení doženeme během tří dnů.“\n„Dobrá. Mohu tedy předpokládat, že zcela hotoví budeme během pěti dnů, přesně podle plánu?“\nA nemůžete říct, co že to bude hotové?! Zakřičel jsem znovu ve své hlavě. Zadíval jsem se na muže v plášti, aby se mi ukázal jeho kurzor. Když se tak stalo, otřásl jsem se, čímž se otřásla i Asuna.\nTa barva byla tak tmavá, že byla v podstatě černá. Barva kurzoru monster označuje rozdíl v úrovni, takže pokud vidím monstrum se světlou barvou, je oproti mně slaboučké. Tak tmavý kurzor, jaký měla „Jeho Excelence“, jsem ještě neviděl. Velitel padlých elfů ze třetího podlaží se mu nemohl rovnat.\nJá mám teď úroveň 16, a ta daleko přesahuje očekávanou obtížnost čtvrtého podlaží. O kolik vyšší je úroveň elfa v plášti, když má tak černý kurzor?\nPodíval jsem se na jméno pod kurzorem. Skoro jsem ani nevnímal, že mi Asuna svírá pravé rameno.\nN’ltzahh: Generál padlých elfů.\nMoment, jak se to jméno sakra vyslovuje?!\nEddhu tu druhou část myšlenek, které byly směsicí strachu a zmatení, naštěstí vyřešil.\n„Ručím za to svým životem, Generále N’ltzahhu.“\n„Dobrá tedy. Pusťte se do práce, Eddhu.“\nGenerál, jehož jméno vyslovil předák jako „Noltza“, poplácal Eddhua po jedné ze svalnatých paží a rozešel se, plášť za ním vlál. A rozešel se přímo ke krabici, ve které jsme se skrývali.\nPo zádech mi přejel mráz a já malinko poposunul víko, aby se řádně zavřelo. Sám N’ltzahh by byl v boji téměř neporazitelný, a k němu tu bylo dalších osm válečníků a nepochybně silný Eddhu – šance na výhru v podstatě neexistovala. Pokud nás v krabici najdou, máme šanci na přežití, jen pokud z krabice vyskočíme a vyběhneme ke schodům napravo a dál ven z úkrytu.\nPomalé, až škádlivé tempo jeho kroků se zastavilo asi tři metry od nás. Chladný hlas N’ltzahha projel přímo silným dřevěným víkem bedny.\n„…Vážně je to komedie, že? Už jsou to věky, co jsme byli odříznuti od požehnání Svatého stromu, ale stále nás svazují tabu elfí rasy,“ promluvil. Neodpověděl mu Eddhův chraplavý hlas, ale ženská směsice líbeznosti a pronikavosti.\n„Ano… kdyby nebylo toho nesmyslného tabu, nemuseli bychom se dohodnout s těmi odpornými lidmi, abychom ty materiály získali.“\n„Nemá cenu si na to stěžovat, Kysalo. Zaplaťte jim tolik zlata, o kolik si řeknou. Jakmile získáme všechny klíče a otevřeme dveře Svatyně, tak i největší magie, jež lidem zbývá, zmizí beze stopy…“\n„Jistě, Vaše Excelence. Chvíle našeho triumfu se blíží.“\n„Zajisté. Ale naší první misí je získat první klíč, který si velitel zvláštních jednotek nechal proklouznout mezi prsty. Plán započne za pět dní, jakmile budou všechny přípravy hotové. Od vás všech očekávám plné nasazení.“\n„Ano, pane!“ vykřikli vojáci svorně, až to zarachotilo víkem krabice.\nAni po tom, co všechny ty kroky zmizely v dálce a obří kovové dveře se zavřely, jsem se nedokázal pohnout.\nSnažil jsem se zapamatovat co nejvíce podrobností z jejich rozhovoru – hned, jak odsud unikneme, si to musíme sepsat. Tolik zásadních informací padlí elfové zrovna poskytli. Tajné klíče a Svatyně – to obojí byla klíčová slova ke kampaňovému úkolu v betě, ale teď poprvé jsem slyšel tolik konkrétních informací.\nA tehdy jsem se ani nesetkal s oním Generálem N’ltzahhem. Kdo to jen je…?\n„Je to skutečný vůdce padlých…?“\nStrčila mi do ramene a vytrhla mě z myšlenek.\n„Co? C-co je?“\n„Jak jako co je? Jak dlouho tohle ještě budeš dělat?“\n„Ach, ježiš, pro-promiň,“ začal jsem a pak jsem se podíval doprava. Opožděně jsem si uvědomil, jak je na tom moje paže.\nChtěl jsem se omluvit, ale hned jsem pusu zase zavřel. Pravou paži jsem měl zaseknutou přímo mezi Asuniným zbrusu novým náprsním plátem a její tunikou. Pokusil jsem se rukou zatřást, abych ji z prekérní situace dostal, ale neměl jsem za sebou místo, kam by se paže vešla. Místo toho jsem na paži dál cítil měkký tlak.\n„A-ale já se snažím… tohle je divný.“\n„…Ach! Hele, jestli to děláš schválně, odkopnu tě do té vedlejší místnosti.“\n„Nedělám, Vaše Excelence!“ chtěl jsem vyhrknout. Místo toho jsem akrobaticky ohnul paži a povedlo se mi ji vytáhnout z boční strany zbroje. To samozřejmě nebyl konec rizika – zvedl jsem víko krabice, abych unikl mimo jiné i náporu laserového pohledu upřeného na mou tvář.\nPadlé elfy jsem neviděl. Ale ti dva strážní jsou určitě ještě pořád po stranách obřích dveří, na druhé straně krabic. Postavil jsem se, v ruce jsem stále svíral víko, a pomohl jsem Asuně ven z bedny. Jakmile jsem ustoupil do strany a zcela unikl dřevěnému vězení, opatrně jsem položil víko zpět na místo.\nNež jsem si ale mohl vychutnat krátkou chvíli poklidu, Asuna se postavila přímo přede mě. Očekával jsem, že mi za ten přestupek dá co proto, ale její šepot byl o vážných záležitostech.\n„Musíme zjistit, co jsou ty materiály, o kterých mluvili, než odsud odejdeme. V jedné z krabic, do které jsme ještě nekoukali, musí být nějaké vodítko.“\n„Jo, souhlasím… ale… je možné, že…,“ mumlal jsem, přitom jsem si přehrával věty, které jsme slyšeli.\nVše, co potřebujeme. Dokončeno podle plánu. Tabu elfů. Obchody s lidmi. Klíče. Získat. Plán začíná za pět dní…\nMysl jsem měl na místě, kde je múza tak blízko na dosah, ale přesto uniká. Zeptal jsem se na to, co mě už chvíli trápilo.\n„Hele, Asuno. Ten Eddhu byl podle jména ‚předák‘. Nevíš, co to je?“\nHned přikývla – nejspíš se s tím slovem už někdy setkala.\n„Ano. Je to vůdce pracovní jednotky, třeba v továrně. Nebo hlavní řemeslník.“\nTo by znamenalo, že to jeho kladivo bylo nástroj, ne zbraň. Ať už pracuje na čemkoli, musí to být veliké…\nNáhle všechny kousky zapadly na místo, v hlavě jsem uslyšel ka-čink!\nMálem jsem překvapením vykřikl, ale zadržel jsem to a podíval jsem se na hromadu krabic.\nNo ano – chtěl jsem to Asuně říct, když jsme schovávali uvnitř. Ty bytelné krabice nemají nic převážet. Jsou něco jiného, co jen jako krabice vypadá, aby se tak skryly tajné obchody padlých elfů.\nVše, co tu vidíme, jsou materiály na stavbu lodí.\nNa druhé straně dveří musí být obří dílna. Tam krabice rozmontují, čímž získají dřevo. To dokazují ty tlumené zvuky.\nAle proč museli s cechem vodních přepravců obchodovat, aby mohli postavit loď? Nejspíš to má něco společného s tím elfím tabu, které zmínil Generál N’ltzahh. Elfové v tomto světě nemohli kácet živé stromy. Mohli brát jen dřevo stromů, které spadly přirozeně. Takže obchodovali s lidmi, aby získali materiál navíc a celý proces urychlili.\n„…Přišel jsi na něco?“ zeptala se Asuna a šťouchla mi do paže. Moje mysl se zastavila.\n„Ach, j-jo. Ale vysvětlení je dlouhé, takže bychom odsud napřed měli odejít. Kdo ví, kdy se můžou vrátit.“\n„Jestli se vrátí, schováme se do větší krabice,“ prohlásila. Musel jsem souhlasit.\nZnovu jsem hodil kamínkem, abych rozptýlil strážné a my mohli vyběhnout schody nahoru. Z čiré nepozornosti či mentální únavy jsme se ale nechali spatřit strážným u vchodu do úkrytu. Zvládli jsme ho porazit, než zavolal ostatní elfy. Úspěšně jsme se vrátili k doku ve vodním labyrintu.\nInfiltrace trvala mnohem déle, než jsme očekávali, takže když jsem Argyrové plátno sundal, mělo už jen deset procent odolnosti. Opatrně jsem ho složil, jako poděkování za jeho nedocenitelnou pomoc, a položil ho do úložního prostoru lodě. Pak jsme vypluli.\nPo cestě zpátky jsme narazili na několik krabů, želv a tak dále, ale Hořící náraz Tilnel – tak jsem tomu útoku říkal já – nám boj dost ulehčil. Nakonec se nám podařilo dostat se z labyrintu.\nVe chvíli, kdy jsme vyjeli z jeskyně na řeku, která byla teď v noci téměř černá, ozval se zvoneček. Úkol se aktualizoval.\nVeslo jsem držel jednou rukou, druhou jsem přivolal okno. Nové instrukce říkaly, abychom právě nabyté informace předali příslušné osobě.\nAsuna seděla na přídi a dívala se před gondolu, ale instrukce si přečetla taky. Otočila se a zeptala: „Ta příslušná osoba má být pan Romolo?“\n„Možná, ale předtím byl vždy označován jako loďař, takže možná ne…“\n„Tak někdo důležitý v cechu vodních přepravců?“\n„Hmm. Mám dojem, že by na nás nereagovali moc přátelsky…“\n„Zkusíme to vymyslet, až se vrátíme do města,“ navrhl jsem.\nAsuna to přijala, byť zdráhavě. Začala se otáčet dopředu, ale pak ještě dodala: „Nojo. Nechceš do nějakého jiného hostince? To místo na náměstí není špatné, ale ráda bych se vyhnula dalšímu pozdvižení u doku.“\n„Ach, to je dobrý nápad. Můžeme se podívat po něčem zapadlejším. A brzo bychom měli modrému a zelenému týmu říct o tom úkolu,“ zamumlal jsem, ale pak jsem se zarazil.\nPokud Lind a Kibaó postaví lodě a dokončí úkol, super. Ale co když pak budou pokračovat jako teď my? Co když si vyslechnou Romolův příběh, najdou záhadnou loď, budou ji sledovat do podvodního labyrintu a proplíží se do úkrytu padlých elfů… a omylem se dostanou do boje s Generálem N’ltzahhem a jeho muži? Věřil jsem, že Lind a Kibaó jsou silní, ale skutečně by zvládli porazit generála, který je možná stejně silný jako boss podlaží, aniž by při tom utrpěli ztráty na životech?\nVybavil jsem si černočerný kurzor N’ltzahha a otřásl jsem se. Ne, pokud by se s ním pustili do boje, určitě by byli poraženi. Možná má ten úkol nějakou pojistku proti prohře, stejně jako Nefritový klíč na začátku třetího podlaží, ale pokud ne, mohla by zemřít celá parta o šesti lidech.\n„Možná bychom se měli s Argo domluvit, kolik informací zveřejníme,“ zamumlal jsem a pomalu jsem vesloval. Před námi se v dálce objevila jižní brána Rovie.\nJako novou základnu jsme si nakonec vybrali maličký hostinec v jihozápadní čtvrti – hlavně kvůli malé loděnici, ve které jsme si mohli nechat gondolu. Vešli jsme do jednoho ze dvou pokojů, které jsme si pronajali. Já se zhroutil do houpacího křesla a Asuna na postel.\nOba jsme si dlouze a spokojeně vydechli. Líně jsem zvedl prst, abych vrátil zbraň a zbroj do inventáře. Bylo půl čtvrté ráno. Vrátili jsme se dříve než včera, ale po těch deseti hodinách dobrodruhování hrozilo, že se mi mozek vypne únavou.\nTeď jsem ale nemohl spát. Museli jsme dát informace dohromady, dokud byly stále čerstvé. A tohle byl navíc Asunin pokoj, ne můj.\n„Tak napřed ty dřevěné krabice,“ začal jsem a potlačil jsem zívnutí. Asuna neodpověděla. Narovnal jsem se a podíval se na postel. Ležela tváří dolů, obličej měla v polštáři, ležela zcela bez hnutí. Okno menu měla stále otevřené, bylo přímo nad polštářem.\nNa někoho, kdo tvrdí, že dobře nespí, si vedeš celkem dobře, pomyslel jsem si. Zvedl jsem se z křesla a postavil se vedle postele.\n„Nechala sis otevřené okno, Asuno,“ promluvil jsem a lehce jí zatřásl ramenem. Nevzbudila se. Okno měla nastavené na soukromé zobrazení, takže jsem viděl jen prázdnou plochu, ale stejně mi to přišlo trochu lehkovážné.\n„Vzbuďte sééé, slečno Asunóóó.“\nŽádná reakce. Pokud jí budu třást dál, dostane další upozornění na obtěžování. Což mi připomíná, že bych měl zjistit, proč bylo to pořadí varování jiné. Teď je ale důležitější jí to menu zavřít.\nChvíli jsem to rozmýšlel, ale pak jsem jí z postele zvedl pravou ruku. Hlavní menu se dá zavřít dlouhým tažením prstu z vrcholku dolů. Dal jsem jí tedy prst na správné místo a jel dolů. Napotřetí se dílo povedlo a okno zmizelo. Ruku jsem jí hned vrátil na místo, byl jsem rád, že už je to za mnou.\n„Promluvíme si později. Dobrou noc,“ zamumlal jsem a z místnosti jsem odešel co možná nejtišeji.\nVan Ness 9. září 2018 16:25\nDíky za překlad. Jde se na to! +-+\nCindý 10. září 2018 15:46\nPavel 9. září 2018 19:53\nÓ, bezva. Díky.\nNalezena chybička "Asuna to přijela" -> "přijala"\nCindý 10. září 2018 15:47\nDíky, napravím! Kdyby sis (nebo někdo další) ještě něčeho všiml, budu ráda, když mi to sem napíšete :)\nPavel 10. září 2018 22:02\nJasná věc, podělím se, když zas narazím na dílo tiskařského, internetového, či jiného šotka :)\nTomáš Olša 9. září 2018 22:15\nAnonymní 10. září 2018 7:46\nHonza 11. září 2018 14:55


Plzeň - Budějovice 3:2, lídr si zavařil, v závěru ho spasil bek Řezník - iDNES.cz\nPořádné drama si udělali fotbalisté Plzně ze zápasu s Českými Budějovicemi. Lídr ligy vedl po prvním poločase nad posledním týmem tabulky 2:0, jenže outsider zvládl po přestávce rychle vyrovnat. Cenný výsledek držel do 85. minuty, než Plzni vrátil vedení obránce Řezník.\nViktoria mu tak vděčí za to, že i po 26. kole bude mít minimálně dvoubodový náskok na druhou Spartu. Teď před ní vede o pět bodů, ale sparťané mají k dobru nedělní utkání na hřišti úřadujícího mistra Liberce.\nKdo by po 23 minutách duelu Plzně s Budějovicemi řekl, že jejich souboj může být ještě tak napínavý. Právě během této doby se dvakrát prosadil záložník Vladimír Darida. Plzeňští fanoušci už se těšili na rozdrcení slabého soupeře.\nAle ten byl po pauze jako vyměnený a díky gólům útočníků Linharta z 51. a Táborského z 60. minuty byl zpátky ve hře o body. Plzeň se pak marně dobývala před budějovickou bránu, až jí spasil centr Ďuriše a Řezníkova střela zblízka.\n"První poločas jsme zahráli velmi dobře. Měli jsme i několik dalších šancí. Bohužel nám ale nevyšel vstup do druhé půle. Nevím, co bylo příčinou," dumal plzeňský trenér Pavel Vrba. "Je to tím, že místo toho, aby se někteří hráči vraceli sprintem do obrany, tak vyklusávají a koukají se, jak to dopadne. Takhle se možná brzo budou koukat z míst, kde jim to nebude příjemné."\nPrvní poločas skutečně potvrzoval, že se potkaly týmy z opačných pólů tabulky. Plzeň soupeře jasně přehrávala a vytvářela si hodně šancí.\nNejprve Bakoš trefil tyč, v 10. minutě už domácí vedli. Kovařík stačil přihrát, než se srazil s brankářem Křížkem, a zatímco zraněný gólman zůstal ležet na zemi, Bakoš přihrál Daridovi a ten propálil chumel obránců před sebou.\nKřížek si ze srážky odnesl zřejmě zlomeninu čelisti a musel střídat. Do hry přišel bývalý plzeňský gólman Daněk a hned měl plno práce. Lapil dvě šance Koláře i střelu Limberského a sebral jistý gól z hlavy Bakoše.\nOslavnou atmosféru na stadionu pak narušoval jen pokřik jedinců mezi fanoušky, kteří hanlivě uráželi pražskou Slavii. Následně se v ochozech strhla mela a zbytek stadionu pískáním dával najevo, že přišel fandit Plzni a ne urážet jiné kluby. Svou nelibost prezentoval i kapitán Horváth, který po provokujících fanoušcích hodil míčem. To pomohlo k uklidnění situace.\n"Sahali jsme po pro nás velice cenném bodu, bohužel jsme prohráli po brance v závěru. Ale myslím si, že se nemusíme stydět. Byli jsme rovnocenným protivníkem, ve druhé půli jsme možná byli i lepší," řekl po utkání budějovický kouč Pavol Švantner.\nUtkání Plzeň versus Česjé Budějovice ve videoreportáži\nPlzeň 3:2 (2:0) Č. Budějovice\n10. V. Darida , 23. V. Darida , 85. R. Řezník\n51. Z. Linhart , 60. I. Táborský\nM. Kozáčik - R. Řezník , M. Čišovský , V. Procházka , D. Limberský - F. Rajtoral (58. M. Ďuriš ), V. Darida , D. Kolář (88. L. Hejda ), P. Horváth , J. Kovařík (72. S. Tecl ) - M. Bakoš\nZ. Křížek (13. M. Daněk ) - M. Klesa , R. Lengyel , J. Machovec , A. Hanzlík - R. Wermke (74. P. Javorek ), F. Rýdel , P. Benát , J. Sandro - Z. Linhart (85. J. Řezníček ), I. Táborský\nR. Pavlík , M. Zeman , M. Fillo , D. Štípek\nP. Novák , J. Halama , V. Ježdík\n90. A. Hanzlík\nRozhodčí: K. Hrubeš - I. Nádvorník , P. Vysloužil\nTémata: Jihočeský kraj, Liberec, Plzeňský kraj, Daniel Kolář, Dynamo České Budějovice, Pavel Vrba, Pavol Švantner, Plzeň, Slavia, Slovan Liberec, Václav Procházka, Viktoria Plzeň, Vladimír Darida, Výsledky Fotbal


Přehozy a plédy | NOVAline\nPusťte k sobě slunce blíž. Když se sluneční paprsky stávají stále hřejivějšími, je zajisté škoda nenechat se jimi laskat a hladit. Naopak nechme je, ať za námi přijdou a užijme si jich co možná nejvíce.\nKdyž jsou paprsky nesmělé a jejich síla ještě není ta pravá, snadno si k pohodě můžeme pomoci nejrůznějšími přehozy a plédy. Ty nás ochrání před chladem a větrem a my se nemusíme bát trávitsvůj volný čas venku na zdravém vzduchu.\nA jestliže už sluneční paprsky nabývají na síle, potom přehozy jednoduše odhodíme. Ne daleko, mohou se hodit, když přijde mrak nebo nečekaný poryv větru. A také krásně poslouží jako podložka na zahradní nábytek. Nebo jimi vezmeme zavděk navečer, až se slunce odebere na jinou polokouli.\nMůžeme si též pořídit nejrůznější povlaky, které dotvoří atmosféru našeho venkovního posezení. Určitě by měly ladit s prostředím, pro které jsou určeny.\nA také se nám musí líbit, to je jasná věc. V neposlední řadě pak mysleme i na praktičnost výrobku, a proto si vybírejme materiály, které lze snadno prát a udržovat.


Nejvyšší státní zástupce požaduje tvrdší tresty Kvapila\nBrno, 20. července 2011 (MEDIAFAX) - Nejvyšší státní zástupce podal dovolání v neprospěch odsouzených v korupční kauze bývalého starosty Brna-Žabovřesk Aleše Kvapila a bývalého tajemníka radnice Brno-střed Radovana Novotného. Agentuře Mediafax to ve středu řekla mluvčí NSZ Helena Markusová.\n"Nejvyšší státní zástupce Pavel Zeman podal prostřednictvím Krajského soudu v Brně ve věci úplatkářství dnes už bývalého starosty Brna-Žabovřesk Aleše Kvapila a bývalého tajemníka Brna-střed Radovana Novotného dovolání k Nejvyššímu soudu," řekla Markusová.\nOba bývalé politiky ODS odsoudil v dubnu olomoucký vrchní soud ke čtyřem letům vězení. Kvapilovi zároveň uložil peněžitý trest milion korun, Novotný pak musí zaplatit 500 tisíc korun.\nŠéfovi žalobců se však nelíbí, že Vrchní soud v Olomouci sice ve shodě s obžalobou uznal oba politiky vinnými trestným činem přijetí úplatku, ale nesouhlasil s tvrzením obžaloby, že Kvapil za účasti Novotného jednal při žádosti o úplatek jako úřední osoba. "V případě zjištění, že se nacházel v takovém postavení, dopustili by se oba obvinění téhož trestného činu, ale v přísnější formě, kdy by jim hrozil trest odnětí svobody na pět až dvanáct let," vysvětlila Markusová smysl dovolání žalobců.\nO dovolání nejvyššího státního zástupce bude nyní rozhodovat Nejvyšší soud v Brně.


Nebankovní Půjčky Dnes Cvut - Rychlá půjčka ještě dnes - draplstav.cz\nPetr Šaštinský: Trh nebankovních půjček ovládne stovka firem\nNebankovní půjčky dnes cvut. Bankovní a nebankovní půjčky - online porovnání| draplstav.cz\nSjednejte si rychlé bankovní nebo nebankovní půjčky! Zajímá vás konsolidace půjček? Žádný problém, půjčky online si sjednáte u nás.\nNebankovní půjčky bez registru. Požádejte si ještě dnes o půjčku bez nahlížení do registru neplatičů.\nZískáte ji velice rychle a snadno. Tato půjčka je vhodná pro. březen Hotovostní půjčky až domů se řadí mezi nebankovní půjčky.\nMusíme například pět let archivovat obrovský objem dokladů, na základě kterých jsme klientům půjčili, příští rok to budeme digitalizovat, to jsou všechno peníze. Banky daleko víc otvírají klientům pomyslné dveře.\nŽe vám toto označení nic neříká? Jedná se o typ úvěru, jehož poskytovatelem není.\núnor S výrazem P2P půjčky se v dnešní době můžete setkat poměrně často. Foto: draplstav.cz Tento typ nebankovní půjčky sebou nese řadu příjemných vlastností, jež lze označit za klady.\nČVUT: Humanoidní robot Pepper bude předávat v Betlémské kapli diplomy · Turistický spolek. červenec Zákon o spotřebitelském úvěru zpřísnil podmínky pro poskytovatele nebankovních půjček. Stanovil stropy na smluvní pokuty, zpřísnil postih.\nMáme pro vás připraveny 5 nabídek nebankovních půjček, které můžete mít schváleny ještě dnes. A zítra (do 24 hodin) budou peníze u vás doma. Na všechny.\nSprávce poučuje subjekt údajů o tom, že má právo požadovat od správce přístup k osobním údajům týkajícím se subjektu údajů, jejich opravu nebo výmaz, popřípadě omezení zpracování, a vznést námitku proti zpracování, jakož i právo na přenositelnost údajů. Docílit tak můžete potřebné anonymity a zároveň vysoké bezpečnosti v obou případech, ať už jste investorem nebo osobou, která požaduje peníze.\nŘešením může být rychlá půjčka ještě dnes, která je poskytována výhradně nebankovními společnostmi. Úvěry byly v minulých dobách doménou pouze lichvářů.\nJak funguje byznys letos?\nčerven Na rozdíl od okolních zemí se totiž do byznysu s rizikovými půjčkami tlačí i banky přetékající volnými penězi. „Banky dnes konsolidují půjčky.\npůjčky na ruku olomouc nebankovní půjčka ihned - OnlinePůjčky Pujcka pres mobil bez prijmu Stáhnout - ČVUT v Praze, Fakulta architektury inzerce  hgUjMpLZCQrgGoKkXmG (guestbook) nebankovni pujcky cheb dnes Ročník 9. pujcky online ihned naúcet cvikov získat půjčku cajomir cz ČVUT - Fakulta elektrotechnická nebankovni půjčky na op kč mladá boleslav Dnes si můžete hotovostní online půjčky bez registru sjednat ihned (během několika minut.\nSpotřebitelé si více půjčují na delší dobu, na bydlení a na auta. Finanční domény. Zavřít nebo stiskněte ESC.\nOnline pujcka ihned roudnice nad labem idos\nNové malé pujčky před výplatouch\nOnline nové pujcky pred výplatou náchod kontakty\nPůjčka ihned na účet 70000\nPůjčky do 1500 czk ostrava\nOnline pujcka český krumlov online\nPůjčka před výplatou 12000 kč havířov\nPujcky online ihned na úcet Třebechovice pod Orebem - Ebank draplstav.cz\nOnline nebankovní rychlé pujcky ihned ostrava jízdní řády\nPujcky bez registru online úštěkání\nOnline pujcka ihned na úcet valašské meziříčí guláš\nNebankovní úvěry půjčky hypotéky srovnání\nNová půjčka 4000 czk teplice


Pražské metro cestujícím poví, v kterém vagónu se nebudou mačkat - Světchytře.cz\nPražský dopravní podnik (DPP) se o možnosti využití chytrého značení v metru, které cestujícím pomocí světelných efektů ukáže naplněnost jednotlivých vagónů, začal zajímat loni. LED pásky, které by to umožnily, totiž už na některých stanicích metra jsou, ale kromě předání informace, že vlak přijíždí do zastávky, nic dalšího momentálně neumí. Nápad, ze kterého byl nadšený DPP i Operátor ICT provozující kartu Lítačka, proto staví na jednoduchém principu: ukažme cestujícím, jak je metro naplněné ještě předtím, než přijede do nástupiště. Když lidé budou vědět, v kterém vagónu se nemusí mačkat, zvýší se jejich komfort, ale zrychlí se i jejich nástup a výstup. A rychlejší zastávky znamenají finanční úspory. Další peníze se ušetří při rovnoměrnějším opotřebení vozů.\nNáklady vzrostly – je třeba někde ušetřit\nTakovou představu na Smart Mobility Hackathonu, mezi jehož partnery byla i společnost T-Mobile, prezentoval vítězný tým RedCute studentů ČVUT. Tým počítal jen s minimálními náklady, kdy nijak rozměrné zařízení ve vagónu informaci o jeho váze předá už do fungující informační infrastruktury metra. Řešení zjednodušuje i fakt, že jednotlivé vagóny metra se tak jako tak průběžně váží kvůli úpravě dynamických parametrů brzd a zrychlení. Navíc světelnými páskami jsou už některé nově vybudované stanice osázené. Informace by tak podle představ RedCute jen stačilo propojit a na páscích vizuálně zobrazit. Jenže přesně tady se plány zatím zastavily. Důvod? Chybějící infrastruktura pro přenos dat mezi vozem a stanicí. Ze zanedbatelných částek potřebných k vybudování systému se tak projekt posunul na statisícové až milionové hodnoty. A proto musí projekt začínat znovu – je zkrátka třeba ušetřit. „Návratnost bude delší, než jsme si mysleli,“ přiznává člen týmu RedCute Matyáš Lustig.\nKrása Praze nestačí. Je potřeba být také smart\nNečekaně vysoké náklady vyžaduje například dodržení bezpečnostních předpisů – v metru není jednoduché cokoliv měnit. „Má přísná omezení na jakékoliv technologie. Instalované věci nesmí šířit oheň, existuje spousta restrikcí na světlo, kdy strojvedoucí nesmí být oslněni a nic jim nesmí vytvářet stroboskopický efekt. Je tu řada věcí, o kterých jsme na začátku projektu vůbec neměli ponětí,“ říká Vít Obrusník, další z členů týmu RedCute. Z druhé strany ještě dopravní podnik přidává organizační náročnost. Vedle potřeby mnoha studií jak zavést chybějící infrastrukturu, je potřeba myslet například i na to, že instalace zařízení v tunelech může probíhat pouze během výluky.\nPilotní stanicí bude Střížkov\nKvůli financím i technologickým omezením má pilotní projekt s názvem Pralinka probíhat pouze v jedné stanici metra. Dopravní podnik s týmem RedCute zvolily stanici Střížkov, kde LED pásky v podlaze jsou. Střížkov má i další výhody, mezi které patří například otestování viditelnosti pásů díky tomu, že stanice metra není v podzemí, tudíž ji osvětluje denní světlo. K signalizaci fungující v jedné stanici je ovšem třeba vybudovat infrastrukturu ve dvou sousedních. A to znamená další nárůst nákladů. Pilotní provoz navíc bude pro cestující možná mírně matoucí. Chytrá souprava, která bude posílat informace o vlastní váze, totiž bude na lince jezdit jenom jedna. Další budou o počtu pasažérů ve svých útrobách mlčet.\n„I tak ale získáme minimálně validační data. Pokud by se časy průjezdu soupravy v průběhu dne měnily, mohla by je nasbírat na celé lince. Trvalo by to sice třeba rok, ale to nevadí. Potom už bychom se dostali k našemu původnímu nápadu – mohli bychom předpovídat zaplněnost souprav metra v jakoukoliv dobu. Získané informace pak můžeme navázat třeba na aplikaci, kde si kromě nalezeného spoje zjistíte i to, které vozy budou nejvíc plné,“ plánuje Vít Obrusník. Ke spuštění pilotního projektu by mohlo dojít do konce roku.\nO mladíky má zájem Japonsko\nSituaci, ve které zatím pražský podnik váhá, dokážou ocenit v zahraničí. Nedávno v Německu proběhl hackathon s podobným zaměřením, tedy chytrá doprava. Tam si mohl tým ČVUT vyzkoušet práci s už reálným datasetem. Po Tokiu totiž jezdí vlaky Východojaponské železniční společnosti (JR East), které sbírají přesně ta data, o nichž tým připravující projekt pro Prahu hovoří. A v Německu data byla k dispozici. „Kluci udělali jednoduchou neuronovou síť, která předvídá zaplněnost vagónů ve stanicích. A použili i řešení s páskem, kdy navíc přidali barevné efekty informující, kam cestující vlastně mají jít. To se druhé straně moc líbilo,“ přibližuje Obrusník. Projekt zaujal natolik, že JR East český tým pozvala do Tokia, kde si RedCute fungující infrastrukturu prohlédl. JR East se takto snaží vybudovat program spolupráce s vybranými evropskými startupy. „Komunikujeme s nimi. Nicméně to samozřejmě neznamená, že nás vyberou a navážou s námi spolupráci,“ doplňuje Obrusník.\nProjekt týmu RedCute zaujal i v Japonsku. Následovalo pozvání na prohlídku infrastruktury Východoasijské železniční společnosti. - redakce\nNemusíte znát důvod, prostě data shromažďujte\nZákladem chytrých řešení jsou data. A právě to se tým RedCute snaží DPP sdělit především. „Žijeme v době datové. Jakákoliv firma, která je za poslední léta sbírala, ač ze začátku nevěděla, k čemu vlastně budou, pro ně nyní chodí jako do zlatého dolu. To může být případ i dopravního podniku,“ přibližuje Obrusník. V Německu chtěli například ušetřit za skladování hromady dat ze satelitních snímků určených pro předpovědi počasí, které však zakrývaly mraky. Nakonec se rozhodli je zachovat a dobře udělali. Brzy totiž přišly velké investice do solárních panelů a data, kde se mraky pohybují, měla najednou velkou cenu. „Co se týká provozovaných technologií a souprav, máme možnost sledovat veškerá data dostupná z vozových počítačů a řídicích jednotek. Platí to například pro váhu vozu, spotřebu energie, rekuperaci nebo motohodiny,“ popisuje Aneta Řehková, mluvčí DPP, podle níž se sledují i data o pohybu cestujících a vytíženost jednotlivých stanic.\nVirtuální 3D plán Prahy ukáže budoucnost metropole\nPodvečer 8. května byl krásný a slunečný. Ve velké části Prahy se ale z tlampačů městského rozhlasu a policie ozývaly výzvy k uzavření oken a omezení pobytu mimo budovy. Stál za tím velký požár haly s matracemi a oblečením v Hostivaři, při kterém se do vzduchu dostala řada škodlivých látek. Když podobná situace teoreticky nastane za rok, krizovému štábu už pomůže virtuální 3D model Prahy. Bude totiž mnohem jasnější, kde bude hrozit reálné nebezpečí a ve kterých částech města mohou lidé zůstat v klidu.\nData ve velkém se v pražském dopravním podniku zatím aktivně nesbírají, ale při přípravě výstavby dalších stanic nebo nové trasy se na chytré technologie myslí. „Připravujeme zadání studie, která by se měla datovou komunikaci mezi stanicemi a soupravami zabývat. Výsledky této studie by mohly být použity i pro plánovanou trasu D,“ říká Řehková. Dlouhodobé plány metra jdou ale ještě dál. V hledáčku je především bezobslužný provoz metra.


Boletus arcanus - Miloš Urban: recenze, názory, obsah, koupit knihu | Baila.net\nDalší autoři: Pavel Růt (ilustrátor), Pavel Růt\nRomán úspěšného českého spisovatele Miloše Urbana si pohrává s klasickou českou vášní – houbařením. Vypráví příběh mladého nakladatelského redaktora Gregora Martyho, který bojoval s podivuhodnou…\nV českých lesích se náhle začne vyskytovat vzácný hřib "Boletus arcanus", který nemohou nalézt obyčejní houbaři, ale pouze lidé k tomuto účelu vyvolení jakousi neznámou vyšší mocí. Mezi ně patří i nakladatelský redaktor Gregor Marty, zároveň i…\nV českých lesích se náhle začne vyskytovat vzácný hřib "Boletus arcanus", který nemohou nalézt obyčejní houbaři, ale pouze lidé k tomuto účelu vyvolení jakousi neznámou vyšší mocí. Mezi ně patří i nakladatelský redaktor Gregor Marty, zároveň i vypravěč příběhu, který v okamžiku nalezení prvního hřibu poznává i svou osudovou ženu Emilii. Gregor po první konzumaci poznává tajemné účinky dosud neznámé a neprozkoumané houby, která se vyznačuje zvláštní schopností omlazovat lidský organismus. I proto o tento produkt začnou mít zájem osoby z nejvyšších společenských kruhů. Právě Emilie se pokouší už řadu let poptávku uspokojit, nepatří však mezi vyvolené hledače stejně tak jako její obchodní partner s tajemným jménem McRoupolos, který chce houbový extrakt využít v kosmetickém průmyslu. Román, který lze považovat za variaci na Čapkovu Věc Makropulos, se dotýká i dění na české politické scéně, drogové závislosti i závažných událostí z nedaleké minulosti (Boletus se u nás začíná objevovat až po výbuchu černobylské jaderné elektrárny).\nRomán současného českého autora je příběhem o podivuhodné hřibovité houbě, která vyniká pozoruhodnými účinky\nRecenze: Pozor na huby\nRecenzia románu Miloša Urbana Boletus arcanus (Argo, Praha 2011) z Romboidu 7/2011\nViktor Suchý, 21. září 2011, Inforum\nMůj názor na knihu Boletus arcanus:\n2011, Vyd. 1., česky, Argo,, Praha, 306 stran, ISBN: 9788025704189\nzvolte si jiné vydání (1) 2011, česky, Argo, 306 stran


Tajný deník Adriana Molea - Ostrava - Ostravské noviny - názory, ohlasy, kritika\nDivadlo loutek Ostrava uvádí kultovku všech současných, bývalých i budoucích teenagerů. Premiéra inscenace Tajný deník Adriana Molea proběhne tento pátek 2. listopadu v 17 hodin na hlavní scéně. Režie se ujal umělecký šéf divadla Václav Klemens. Předlohou k jevištnímu zpracování byl světový bestseller britské spisovatelky Sue Townsendové.\nOstravské Divadlo loutek otevírá jubilejní 65. sezónu podzimní novinkou s názvem Tajný deník Adriana Molea. Jeden z nejslavnějších puberťáků světové literatury v ní vypráví o těžkém životě dospívajícího kluka. Adrian to totiž vůbec nemá snadné - k problémům s pletí se přidává rozpadající se manželství rodičů a - navrch k tomu všemu – se zamiloval do Pandory. Deník, jemuž Adrian svěřuje všechny své starosti i radosti, je zábavnou, ale vůbec ne povrchní sondou do duše teenagera.\nInscenaci režíruje umělecký šéf Divadla loutek Václav Klemens, který vsadil především na činoherní zpracování příběhu. V hlavních rolích se představí dvě nové posily hereckého souboru divadla, Marian Mazur v roli Adriana a Karolína Hýsková v roli Pandory. V inscenaci účinkuje i Petr Sedláček – též nový člen souboru - a dále Richard Liberda, Lenka Pokorná Macharáčková, Vladimíra Philippová Krakovková, Karel Růžička, Lenka Pavlíčková, Petr Sedláček, Ondřej Beseda, Ivo Marták a Jana Zajacová.


Jak se numifikují těla a dělají obřady? Vyprávěli si v Kladrubech - FOTKY! - Kultura - QAP.cz - Vaše internetové noviny\n21. 4. 2019 9:29\nRegionální muzeum v Kladrubech si před velikonočními svátky připravilo nevšední přednášku pod názvem Smrt je jen začátek. Jak se mumifikují těla a dělají obřady třeba v Egyptě, vyprávěla Julie Tomsová.\nMgr. Julie Tomsová z Hrdličkova muzea člověka přijala na úterý 16.dubna pozvání od Regionálního muzea Kladrubska a přijela udělat přednášku o tajemstvích egyptské mumifikace.\nPosluchačům vysvětlila rozdíl mezi přirozenou mumifikací, kterou známe především z našich klášterů, ale také třeba z bažin v Dánsku a mumifikací umělou, která pochází právě z Egypta.\nEgypťané věří v posmrtný život a balzamováním tělo mrtvého na něj vlastně připravovali. Zmínila, že návod na balzamování jako takový vlastně nikdy nikde nebyl zveřejněn. Nicméně při odhalení jedné hrobky se z pozůstatků právě českým vědcům podařilo přesně určit fáze, kterými mrtvý během 70denní balzamovací kůry procházel. Zjednodušeně řečeno podstatou uchování těla je vyndání orgánů, které se v pozdějším období někdy po vysušení vracely zpět do těla. Srdce a ledviny se v těle nechávaly. Ve své době ledvinám nepřikládali staří Egypťané velkou důležitost a navíc jejich vyjmutí by bylo složIté a tělo by se příliš „poškodilo“. A ponechání srdce mělo svůj důvod. Byl jím obřad „vážení srdce“. Obřady bývají často vyobrazeny tak, že vlevo na váhách je srdce zemřelého a vpravo pírko bohyně Maat.\nNicméně toto je velmi zjednodušeně popsané. "Paní magistra povyprávěla posluchačům o celém procesu opravdu mnoho, vše doložila připravenými snímky a dovezla ukázat i několik knih o mumifikaci a starých Egypťanech. Protože k tomuto tématu lze prý říci ještě mnoho dalšího, je možné, že ještě do kladrubského muzea zavítá s pokračováním," myslí si návštěvnice akce Monika Šavlová.\nFoto : Monika Šavlová, archiv Hrdličkovo muzeum člověka\nSzidi Tobias ovládla nádvoří Měšťanské besedy svými šansony - FOTKYV Plzni se usídlí štáb České televize! Natáčet se bude znělka pro StarDanceKulturní tipy na týden od 19. do 25. srpna\n17. 8. 2019 7:02\nPamátky v průběhu letní sezony ožívají. Ne jinak tomu je i tento víkend na největší hradní zřícenině v Čechách. Na Rabí vystoupí Aneta Langerová, bude se konat divadlo. Na Radyni bude středověký den.\nNa Rabí vystoupí v sobotu 17. srpna zpěvačka Aneta Langerová, a to za doprovodu kapely a smyčcového tria. Koncert začíná ve 20 hodin. V neděli můžete vyrazit na oblíbené loutkové divadlo, konat se bude Rabský floutek a hrát se bude představení Malá mořská víla.\nRabský floutek - neděle 18. srpna\nLOKVAR / Malá mořská víla - představení se bude konat od 15 hodin v hradní konírně.\nV den svých patnáctých narozenin se malá mořská víla poprvé vynoří na hladinu a během obrovské bouře zachrání mladého prince, který se jí na první pohled zalíbil. Aby mohla být svému milému na blízku, vyhledá čarodějnici, která ji přičaruje lidské nohy. Cena za kouzlo je však nesmírně vysoká - víla jí musí dát svůj hlas. Povede se víle získat princovu lásku a tím nesmrtelnou duši? Přijďte a uvidíte.\nO tomto víkendu ožívají i další hrady a zámky v regionu. Například na hrad Švihov můžete vyrazit na oživené noční prohlídky. Ty se konají nejen o tomto víkendu do neděle 18. sprna, ale ještě i nadcházející víkend už od pátku (23. - 25. sprna).\nStředověký den na Radyni - neděle 18. srpna\nVelká akce se pak chystá na neděli 18. srpna na Radyni nedaleko Plzně. Středověký den na Radyni začíná ve 13 hodin. Na Radyni bude od 10 hodin do 19 hodin jezdit turistický vláček s návštěvníky. Kyvadlově: od autobusové zastávky u nádraží ve St. Plzenci až na Radyni.\nPřipraveny jsou středověké soutěže pro děti i dospělé, rytířská vystoupení, dobová hudba. Na akci se platí vstupné 80 Kč / 50 Kč snížené.\n15. 8. 2019 20:38\nCelý příští týden bude Plzeň ve znamení duhy, jelikož již v pondělí odstartuje festival Pilsen Pride. Festival je věnován na podporu lesbiček, gayů, bisexuálů a transgender osobám.\nJiž potřetí se v Plzni bude konat festival Pilsen Pride, který je věnován lesbičkám, gayům, bisexuálům i transgander osobám. Festival započne v pondělí 19. srpna a potrvá až do soboty 24. srpna, kdy vyvrcholí takzvaným Duhovým průvodem.\nV rámci festivalu proběhnou pro členy festivalu a podporovatele LGBT komunity nejrůznější přednášky, besedy, promítání i parties. Celý program můžete sledovat zde.\nV sobotu 24. srpna bude festivalový týden zakončen Duhovým průvodem, který odstartuje ve 14:30 v Mlýnské strouze. Pokud chcete vědět, jak probíhal loňský průvod klikněte zde, a pokud vás zajímá, jak byl předloni průvod následně zastaven protesty, čtěte zde.\nPrůvod si udělá procházku centrem Plzně, až dojde k prostorám kávárny Papírna Plzeň, kde se budou nacházet jednotlivé stánky různých organizací jako jsou například Alt-Pride, Amnesty International, Jsme fér, LOGOS, S barvou ven, Transparent CZ, Loono a Společnost pro queer paměť. U Papírny bude též k nalezení sanitka Česká společnost AIDS pomoc, která zájemcům zprostředkuje anonymní HIV testování.\nZájemci, které ani po samotném průvodu neopustí Pride duch, si budou moct užít zbytek dne v plzeňském Retru, kde to oživí Pilsen Pride Afterparty.


Extrémně přesné senzory měření vzdálenosti - ElektroPrůmysl.cz\nExtrémně přesné senzory měření vzdálenosti\nPředchozí článek Snímač vhodný pro detekci etiket\nDalší článek Spolehlivé měření velkých vzdáleností\nTyto senzory pro měření vzdálenosti nabízí kromě extrémní přesnosti také spolehlivost, kterou od tohoto zařízení očekáváte. Níže najdete popis různých typů senzorů. Každý typ senzoru je vhodný pro jiný typ provozu.\nVýběr optimální signalizace pro Vaši aplikaci\nTam, kde by ostatní senzory selhaly\nPATLITE CLK – Pracovní osvětlení splňující náročné požadavky\nLankové senzory jsou nízkonákladové a kompaktní senzory pro měření pozice objektů. Hlavní komponenty lankového senzoru jsou měřící lanko a potenciometr, který převádí změnu pozice na elektrický signál. Lankový senzor je bezúdržbový a lze jej snadno a rychle složit a rozebrat. Díky přesnosti měření jsou tyto senzory hojně používané.\nDíky vysokému rozlišení snímačů jsou laserové senzory ideální pro nekontaktní měřené vzdálenosti a pozice. Skrze pokročilé metody analýzy dokáže laserový senzor vypočítat přesnou vzdálenost k objektu pomocí triangulace či fázovým posunem. Kompaktní a robustní design senzoru umožňuje měření i ve ztížených podmínkách.\nUltrazvukové senzory měří vzdálenost bez nutnosti kontaktu, nezávisle na barvě nebo materiálu objektu. Vysokofrekvenční ultrazvukové vlny jsou vysílány senzorem směrem k objektu a zpět se vrací odrazem. Na základě prodlevy mezi dobou vyslání signálu a jeho návratem, dokáže senzor velice přesně určit vzdálenost snímaného objektu.\nKapacitní měřící principy vznikli před více jak 40 lety a od té doby neustále dokazují svou efektivitu a spolehlivost v mnoha různých aplikacích. Kapacita senzoru je ovlivňována vzdáleností elektrod a proto je kapacitní senzor vynikajícím nástrojem pro určování vzdálenosti nekontaktním způsobem. Senzory mají extrémně vysoké rozlišení a dokáží velice přesně určit vzdálenost mezi objekty. Připojená elektronika zobrazuje výsledky v reálném čase. Veškerá elektronika má analogový výstupní signál, který může být použit pro další zpracování. Kapacitní sondy poskytují velice přesné výsledky a to i v extrémních podmínkách jako je například radiace blížící se k 0°K nebo ve vakuu.\nLineární potenciometry jsou cenově dostupnou a spolehlivou cestou k měření vzdáleností a pozic objektů. Tyto odolné senzory pracují jako rozdělovače napětí skrze hybridní vrstvu z plastu a jsou dostupné ve třídě IP68. Lineární potenciometry kombinují jednoduchý design s vysokou přesností. Velké množství typů provedení a možnosti různých typů instalací dává těmto senzorům obrovské množství způsobů využití.\nMagnetostrikční převodník vzdálenosti umožňuje bezkontaktní měření vzdálenosti. Součástí převodníku je měřící prvek WaveGuide, který v interakci s externím magnetem umožňuje převodníku velice přesné snímání vzdálenosti. Senzory této třídy jsou velice úspěšně využívány v automatizaci a hydraulických válcích s tlakem až do 350 barů.\nSnímače a rotační převodníky\nMetoda měření digitálního snímače je založena na periodickém zanechávání značek, které jsou k dispozici jako TTL, HTL nebo ve formě bus rozhraní (Profibus, SSI, CANopen, Profinet). Analogové úhlové senzory detekují změnu úhlu, která je následně převedena na signál pomocí potenciometru.\nPokud potřebujete zobrazit hodnotu naměřenou senzorem, pak se nabízí řešení využití displejového zobrazení, které podporuje kompatibilitu s většinou senzorů ze série PAX a WAY. Naše displeje mohou být snadno vybaveny různými výstupními kartami díky své modulární konstrukci. Také lze přístroj snadno připojit k PC pro zpracování všech údajů.\nHraniční 1301, areál Muna\n691 41 Břeclav-Poštorna\nTel./fax: +420 519 322 689


O kulinářské značce, která se nebojí změn: Lekué posouvá zajeté tradice v oblasti vaření a pečení. Tato mladičká značka z temperamentního Španělska se nebojí inovací. Právě proto hýří jejich produkty barvami, neobvyklými tvary a netradičními materiály. Důraz kladou designéři nejen na originální vzhled, ale především na kvalitu, bezpečnost a jednoduché používání. Výsledkem je neobyčejné nádobí a kuchyňské vychytávky, které boří stereotypy a plně se přizpůsobí i vaření v mikrovlnné troubě. Důkazem, že je Léuké opravdovým odborníkem potvrzují i řady ocenění Good Design Awars v roce 2007 a 2010. O odolném materiálu: Designéři značky si stojí za použitím odolného silikonu. I když je jedná o formu plastu, prochází materiály přísnými hygienickými a bezpečnostními kontrolami. Jsou tedy zdravotně nezávadné a zajišťují bezpečné vaření. Platinový silikon je lehký a odolný,\nBrusle splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: velikost: 47 špička: plastová Obsah balení: 1 x hokejové\nPánské hokejové brusle -vel.45 Splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: Vel.45, délka vnitřní boty -\nChlapecké hokejové brusle Brusle splňují základní požadavky na kvalitu Technické údaje: vel.32 délka vnitřní boty - stélka je 200 mm. Brusle jso určené pro rekreační bruslení. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je\nChlapecké hokejové brusle vel.30-- stélka je 190 mm Technické údaje: určené pro rekreační bruslení brusle splňují základní požadavky na kvalitu pevné boty s dobrým polstrováním uvnitř boty s plastovou špičkou proti úderům pukem nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení\nChlapecké hokejové brusle Stélka brusle 17,5 cm. Brusle splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: Vel.29\nChlepecké hokejové brusle Splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: Vel.38 Délka vnitřní boty - stélka je\nChlapecké hokejové brusle Splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: Vel.35 Délka vnitřní boty - stélka je\nChlapecké hokejové brusle Splňují základní požadavky na kvalitu. Bota je pevná s dobrým polstrováním uvnitř, boty mají plastovou špičku proti úderům pukem, nůž je tvrdý, ale umožňuje ostré broušení pro hraní hokeje. Technické údaje: Vel.34 Délka vnitřní boty - stélka je\nKategorie 2,5 (50%) 27 x hodnotené\nKategorie produktů kategorie obsahuje 27 záznamů.


Aplikaci Létejte zodpovědně ocení každý pilot dronu, i ten rekreační - DronimDronim\nAplikaci Létejte zodpovědně ocení každý pilot dronu, i ten rekreační\nDynamické změny, nepřehlednost a rizika. Tak se dá definovat stávající situace v oblasti dronů, kterou se rozhodlo řešit Řízení letového provozu České republiky prostřednictvím své edukační kampaně.\nŘLP ve spolupráci s Úřadem civilního letectví a Ministerstvem dopravy připravilo pro všechny majitele dronů nový web Létejtezodpovědně.cz, kde shrnuje všechny důležité informace. Nechybí samozřejmě ani aktuální legislativní pravidla, která vychází z platné legislativy České republiky – zákona o civilním letectví (č. 49/1997 Sb.) a z Doplňku X leteckého předpisu (psali jsme o tom tady). Je toho však ještě víc.\nWeb doplňuje stejnojmenná mobilní aplikace pro Android a iOS, dostupná ke stažení v Google Play, App Store.\nPraktická aplikace s užitečnými funkcionalitami\nMobilní aplikace Létejte zodpovědně představuje českou obdobu služby AirMap – platformu pro řízení bezpilotního provozu. Aplikace mj. zobrazuje aktuální situace v konkrétním vzdušném prostoru včetně možnosti požádat o povolení letu v dané oblasti. Jde o jedinou aplikaci, kde můžete jednoduše požádat například o let v blízkosti Letiště Václava Havla v Praze.\nAplikace intuitivně zobrazuje místa, kde lze bezpečně létat, ale i bezletové zóny. Je přitom založena na platných leteckých předpisech pro létání s bezpilotními letouny v ČR.\nZahrnuje užitečné funkcionality jako například vedení letového deníku nebo hlídání stavu baterií přístroje.\nJak vypadá vzdušný prostor ČR aktuálně?\nProvozovatelé a piloti dronů jistě ocení i Dronview – speciální modul webové aplikace AisView určený pro předletovou přípravu. Jeho základní funkcí je seznámit uživatele s uspořádáním vzdušného prostoru České republiky v nízkých výškách (do 300 metrů nad zemí), právě tyto výšky jsou totiž pro provoz dronů určeny.\nDronview, resp. AisView zachycuje aktuální situaci využití vzdušného prostoru, bez které se neobejde bezpečné plánování letů. Bezpečnost zaručují také meteorologická data, i ta jsou součástí aplikace. Ostatně létat pouze v příznivých meteorologických podmínkách je součástí desatera správného uživatele dronu…


To není hezký pohled: Takhle si Eliška Bučková na pódiu rozsekla nohu - Super.cz\nEliška si rozřízla prst. Michaela Feuereislová\n18. května 2012 16:08\nJako modelce se jí na mole nikdy nic nestalo, teď, když začíná jako zpěvačka, si to ale odnesla. Eliška Bučková (28) je zřejmě zvyklá se soustředit jen na jednu věc. Když ale k choreografii musí přidat i zpěv, někdy se to nepovede. Eliška odcházela z pódia s nohou celou od krve.\n"Když se to stalo, vůbec jsem to necítila. Krve jsem si všimla až v zákulisí. Musela jsem si o něco rozseknout prst u nohy. Krve bylo hodně, ale ukázalo se, že rána nebyla až tak hrozná," svěřila Super.cz Eliška. Jen si přilepila náplast a opět nastoupila na pódium.\nEliška nejprve vystupovala se svým partnerem Václavem Noidem Bártou, ten ale musel do divadla, protože hrál v muzikálu Carmen. Eliška tak měla sólo. "Jsem zase na chvilku single," smála se. Při otevření nového obchodu s módou a designem zpívala i Markéta Poulíčková, Olga Lounová (37) nebo Daniel Nekonečný. ■\nEliška vystupovala s prstem olepeným náplastí. ■\nEliška si rozřízla prst. ■\nKrev zůstala i na botě. ■\nEliška s Noidem při duetu vrkali jako hrdličky. ■\nOhnivou tečkou bylo vystoupení Daniela Nekončeného. ■\nZpěvákovi skoro nebyl vidět obličej. ■\nOlga Lounová už dlouho nikde nebyla. ■\nOlga Lounová zazpívala. ■\nZpívala i Markéta Poulíčková. ■\nKristýna Leichtová si místo nakupování radši dala cuba libre. ■


Delfíny v Praze nahradí lachtani, mroži a aligátoři | Týden.cz\nOrganizátoři delfíní show, která měla odstartovat ve čtvrtek v obřím stanu v pražské Libuši, změnili program i účinkující. Místo delfínů, na které nedostali pořadatelé dovozní povolení, budou vystupovat lachtani, aligátoři, mroži a tučňáci. Vstupenky zakoupené na představení Delfíni v Praze budou platit i na nový program s názvem Aqua Aqua. Pokud nezačne projekt delfinária do konce října, vrátí pořadatel lidem vstupné.\n"Kvůli aroganci úředníků a nesprávnému úřednímu postupu jsme nuceni přivézt jinou skupinu delfínů. Celý projekt s delfíny ale rozhodně nekončí," uvedl organizátor akce Artur Kaiser a dodal, že měl od začátku vytipováno více skupin mořských savců, které je možné do Česka přivézt.\n"Máme připravené delfíny druhé generace, na které se nevztahuje velká část povolení," řekl. Na konci května zamítlo ministerstvo životního prostředí dovoz tří delfínů skákavých z Ukrajiny. Jedním z důvodů zamítnutí bylo to, že delfíni měli být dovezeni za účelem komerčního využití, což je legislativou EU pro případ první generace odchované v zajetí zakázáno.\nOdkud dorazí noví delfíni, zatím nechtěl Kaiser prozradit.\nPůvodně se měla akce Delfíni v Praze konat v dubnu na Rohanském nábřeží. Kvůli komplikacím se zajištěním části pozemku ale museli organizátoři najít jiné místo, stan s vodní arénou postavili na soukromých parcelách v Libuši a posunuli termín. Lidé si museli zakoupené vstupenky přerezervovat.\n"Nový program dostanou lidé, co mají zakoupené vstupenky na Delfíny v Praze, jako bonus za to, že dokážou být trpěliví," uvedl Kaiser.'\nProgram Aqua Aqua by měl zábavně-vzdělávací formou představit ojedinělé tvory, například mrože, lachtany, aligátory, tučňáky, želvy, hady nebo papoušky Ara. Původně měl být na programu od října, po skončení show s delfíny. Podle informací z webu "rozhodně nepůjde o cirkusovou produkci, celý projekt je koncipován jinou zajímavou a interaktivní formou".\nOrganizátoři také upravili celý koncept představení v Libuši. "Rozdělíme počty představení a snížíme kapacitu. Aby nebyl nápor na městskou část větší, než kdyby tam přijel jakýkoliv jiný český cirkus," uvedl Kaiser. V minulosti městská část projekt kritizovala.


Hotel Las Brisas, Španělsko - eTravel.cz\nV jižní části ostrova, v centru letoviska Playa del Inglés, 31 km od letiště. Svou polohou je velmi vhodný pro rodiny s dětmi.\nV jižní části ostrova, 31 km od letiště, v rušnější části letoviska Playa del Inglés.\nBungalovy jsou umístěné v samostatné zahradě, u vstupní haly je recepce s omezenou provozní dobou, která nabízí informační servis, parkoviště. Centrální bazén pro dospělé s oddělenou částí pro děti má terasu na slunění s lehátky, slunečníky a sprchami. Svou koncepcí je komplex vhodný pro rodiny s dětmi.\nVšechny bungalovy jsou patrové. V prvním patře jsou dvě samostatné dvoulůžkové ložnice (jedna orientována do zahrady, druhá do ulice), koupelna s WC a vysoušečem vlasů. V přízemí je obývací pokoj s integrovaným kuchyňským koutem (lednička, mikrovlnná trouba, kávovar), pohovka a televize se satelitními programy, trezor. Každý bungalov má svou malou předzahrádku s terasou a zahradním nábytkem. Maximální obsazenost – 5 osob.\nV případě zájmu je možné dokoupit polopenzi, která se podává formou švédských stolů v aparthotelu Playa del Inglés (naproti bungalovům).\nVstup na největší písečnou pláž ostrova Playa del Inglés, se světlým pískem, je vzdálen přibližně 300 m od komplexu.\nNa pláži je nabídka vodních sportů, 5 minut pěšky od komplexu minigolf. Obchody, restaurace a bary jsou v těsné blízkosti komplexu v nákupním centru Plaza de Maspalomas. Asi 200 m od komplexu je větší obchodní centrum Kasbach.\n10. květen 2011 / Milena Smolařová\nbylo to naše oblíbené místo, bohužel jsme ho po nynější zkušenosti navštívili naposledy - adios Las…\nNebojte se dovolené v prosinci\nNaprostá spokojenost, obchody, restaurace, zábava, kostel, taxi, bus, pláž, vše v dosahu. Mohu jen…


Konference k projektu Děti na startu – Jihlava | Český svaz aerobiku a fitness FISAF.cz, z.s.\nKonference k projektu Děti na startu – Jihlava\n2.11. 2015Denisa Sládková1919x0 Komentářů\n25. 11. 2015 Vás zveme na konferenci k představení projektu „Děti na startu„.\nProjekt bude prezentovat Jitka Literová – hlavní manažerka FISAF.cz, dále Jana Boučková – autorka projektu „Děti na startu„.\nKonference začíná již v 9:00 hodin na Krajském úřadě Kraje Vysočina.\nChcete-li se konference zúčastnit, prosíme o zaslání potvrzení účasti na email denisa.sladkova@fisaf.cz.


NUTSMAN Cornflakes tříbarevné - Nutsman s.r.o.\n› Zdravé potraviny › NUTSMAN Cornflakes tříbarevné\nNUTSMAN Cornflakes tříbarevné\nPro milovníky sladkých snídaní nyní i mix v čokoládové a jogurtové polevě!\nSložení: KUKUŘIČNÉ LUPÍNKY 42 % ˗ kukuřičná krupice 92 %, cukr, jedlá sůl s jódem (jedlá sůl, jodičnan draselný), ječný sladový výtažek, barvivo: uhličitan vápenatý,\nMLÉČNÁ ČOKOLÁDA 28 % ˗ cukr, kakaové máslo, sušené plnotučné mléko, kakaová hmota, rostlinné tuky (palmový olej, olej z máslovníku, Sal, olej z jader manga), sušená syrovátka, mléčný tuk, laktóza, emulgátory: slunečnicový lecitin a polyglycerylpolyricinoleát; přírodní vanilkové aroma,\nPOLEVA S JOGURTOVOU PŘÍCHUTÍ 28 % - cukr, částečně ztužený rostlinný tuk [palmový, sójový (plně rafinovaný), řepkový], sušená syrovátka, sušený jogurt 2 % (mléko, jogurtová kultura), sušené odstředěné mléko, regulátor kyselosti: kyselina citronová, emulgátory: slunečnicový lecitin a polyglycerylpolyricinoleát; přírodní vanilkové aroma,\nPŘÍDATNÉ LÁTKY: Barvivo - E 170 - uhličitan vápenatý Emulgátor - E 322 - slunečnicový lecitin Emulgátor - E 476 - polyglycerylpolyricinoleát Lešticí látka - E 904 - šelak Regulátor kyselosti a kyselina - E 330 - kyselina citronová Konzervant - E 200 - kyselina sorbová\nEnergie 2022 kJ/ 482 kcal\n- z toho cukry 33,0 g


Josh Sheehan dominoval při Red Bull X Fighters v Sydney | ExtremeMAG.cz\nDiváci, kteří se přišli podívat na finálový závod roku série Red Bull X Fighters rozhodně nemohli litovat. Dav, který čítal 11 000 fandů byl svědkem famózního vítězství, když triumfoval domácí Josh Sheehan…\nBitva o titul šampiona se bohužel neodehrála na trati, jelikož Nate Adams do hlavního závodu nanastoupil. Nata do závodu nepustilo zranění ramene, které si přivodil doma při tréninku a tak hlavní program sledoval jako divák. Tímto měl Dany Torres poměrně ulehčenou cestu za prvním titulem krále FMX.\nAdam Jones – Josh Sheehan\nAdam Jones jak je u něj tento rok zvykem postoupil z kvalifikace, ale během své jízdy si nejspíše moc nevěřil a jeho triky na Joshe nestačily. Josh jednoznačně vyhrál, když předvedl i třistašedesátku nebo miniflip.\nMaikel Melero – Levi Sherwood\nŠpaněl předvedl svůj standart a ukázal, že se s ním musí v budoucnu počítat. Levi Sherwood zajel po svém návratu živou a slušnou jízdu, která mu zajistila pohodový postup do semifinále.\nMike Mason – Rob Adelberg\nMike Mason zajel velmi solidní jízdu, ale diváci měli velké očekávání od domácího jezdce Roba Adelberga, který se kvalifikoval na velmi dobré druhé příčce. Rob měl zhruba v půlce své jízdy velmi velkou nehodu, ale když ho odnášeli na nosítkách, tak mával divákům. Tak doufejme, že to nebude nic vážného.\nTodd Potter – Dany Torres\nToto byla jízda ve která byla pro Danyho klíčová, jelikož postup do semifinále mu zaručoval korunu šampiona. Potter během své jízdy udělal několik chyb a postup dále mu nezajistil ani velký whip. Dany zajel to co potřeboval a mohl se ještě před kocem závodu radovat z titulu, ale ještě zajímavější momenty měly teprve přijít.\nMike Mason – Levi Sherwood\nMike znovu zajel dobře, ale Leviho jízda byla o něco lepší než minule a postoupil do finále. Levi během svých jízd předvedl třeba i tsunami backflip, ale nebylo to tak protažené jako když tento trik skákal dříve.\nJosh Sheehan – Dany Torres\nJosh vyrazil na trať jako první a v první polovině své jízdy udělal chybu během whipu, a moc nechybělo a mohl upadnout, ale Josh to zvládl a následující skok se stalo něco co nikdo nečekal. Josh otočil čistý double backflip a poté dal ještě pár skoků. To Dany na trať vyrazil s titulem v kapse a udělal i pár chyb a tak na něj zbylo třetí místo a Josh postoupil do finále.\nJosh Sheehan – Levi Sherwood\nJosh na trať vyjel jako první a asi nikdo na světě neočekával, že uvidíme jednu z nejlepších a spíše úplně nejlepší jízdu historie celého FMX. Josh skákal neskutečná flipová komba, otočil obrovskou třistašedesátku hell clicker. A znovu na jednom hrbolu dal Mini flip, poté se rozjel a poslal tam druhý double backflip během pár minut. I ve zbytku jízdy předvedl velmi povededené triky a po vypršení času bylo jasné, že Levi nemá šanci. Levi odjel slušnou jízdu, ale nijak to nehrotil.\nTémata: Adam Jones, Dany Torres, Josh Sheehan, Levi Sherwood, Maikel Melero, Mike Mason, Nate Adams, Red Bull X Fighters, Rob Adelberg, Todd Potter\nVIDEO: Unikátní BMX projížďka po dně řeky\nAdam Raga a Alfredo Gomez na projížďce po vrakovišti


Velikonoční klauniáda rozzářila oči pacientů na stanici Odborné ošetřovatelské péče - nemho.cz\nVelikonoční klauniáda rozzářila oči pacientů na stanici Odborné ošetřovatelské péče\n"ROZDÁVAT RADOST A SMÍCH TAM, KDE SE JICH NEDOSTÁVÁ" To je nádherné a hluboké motto celostátní dobročinné organizace s mezinárodní působností ZDRAVOTNÍ KLAUN, která od roku 2001 pomáhá dětským i geriatrickým pacientům procházet procesem léčby s úsměvem.\nI naši pacienti Nemocnice TGM Hodonín se se Zdravotními klauny pravidelně potkávají, a to nejen ti dětští. Ve středu 10. dubna se s nimi mohli po vánoční návštěvě setkat znovu i geriatričtí pacienti na stanici Odborné ošetřovatelské péče při Interním oddělení, kde "Vilma Krátká a Pan Ptáček" prošli s pletenou pomlázkou všechny pokoje a vrátili pacientům úsměv na tvář.\n"Pan Ptáček hrál na ukulele a zpíval - třeba písničku Červený šátečku kolem se toč - a také si s našimi pacienty povídal. Vilma tančila, zpívala a mrskala velikonoční pomlázkou, kterou půjčovali také pacientům. Poté každému popřáli hodně zdraví," popsala projektová pracovnice NTGM Bc. Markéta Kostelecká.\nPacienti byli nadšení ještě před příchodem klaunů, jejich návštěvu totiž vždy berou jako rozptýlení, takže na celém oddělení panovala díky nim dobrá nálada - a zapojovaly se i zdravotní sestřičky!\n"Jedna pacientka zavzpomínala, jak chodila do školy a kluci je s pomlázkou honili a křičeli na děvčata, že dostanou na holou, od další zase zaznělo, že je fajn, že klauni přišli. Všichni shodně pak zhodnotili, že se jim po návštěvě Zdravotních klaunů ulevilo," říká Markéta Kostelecká.\nSmích se ale ozýval také na Dětském oddělení a dětské JIP, kam zase malé pacienty NTGM přišli navštívit klauni Anastázie Neškodná a Dr. Hajný. Klauni sem chodí pravidelně 2x měsíčně a nevynechají jediného dětského pacienta včetně těch na Jednotce intenzivní péče.\n"Nejvíce bylo veselo na tzv. školkovém pokoji, kde děti vítaly klauny s výskotem, velkým nadšením a radostí. Klauni s nimi hned začali dělat srandu, mrskat se pomlázkou a hrát hry. Anastázie vytáhla bublifuk a dělala bubliny, které děti chytaly a přitom se velmi smály. Hned byla super nálada, zapojili do hry i paní učitelku z oddělení. Na jednom pokoji hráli tzv. situační klauniádu, kde Anastázie šla za dveře a dr. Hajný bavil uvnitř děti tím, že ona odezírala, co povídá. A také dětem půjčovali pomlázku, aby je vymrskaly. No, a klauni jim, samozřejmě, ukazovali, jak se to správně dělá," popisuje projektová manažerka nemocnice.\nPříležitost projít s klauny oddělení si nenechal ujít ani ředitel NTGM Ing. Antonín Tesařík a jeho náměstkyně Mgr. Naděžda Kwašniewská.\n"Zdravotní klauni u nás dnes opět rozdávali s blížícími se velikonočním svátky radost našim pacientům. Opravdu projekt, který si zaslouží podporu. Za nás všechny upřímné díky," poděkoval Tesařík. (HR)


Jiraskova jirina or otec - vše o tématu | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Wiki.Ahaonline.cz >j >(jiraskova jirina) or (jiraskova jirina otec) or (jiraskova otec) or (jirina otec)\nAktuální informace o tématu: jiraskova jirina or otec\nPřečtěte si o tématu "jiraskova jirina or otec". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "jiraskova jirina or otec", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "jiraskova jirina or otec".\nNejdřív hádka, potom krev, kriminálka a vrtulník. Tak popisují svědci úterní večer ve Svobodově ulici v Jiříkově na Děčínsku. Během karetní hry…