Rodina ve Zlíně | POZVÁNKY, AKTUALITY - Zvoněním budíků odstartoval ve Zlíně jubilejní 10. ročník Festivalu muzejních nocí.\nZvoněním budíků odstartoval ve Zlíně jubilejní 10. ročník Festivalu muzejních nocí.\nSymbolickým zvoněním budíků odstartoval v pátek 16. května krátce před 17. hodinou jubilejní 10. ročník Festivalu muzejních nocí 2014. Stalo se tak v průběhu národního zahájení, které se uskutečnilo ve 14|15 BAŤOVĚ INSTITUTU ve Zlíně. Během tohoto slavnostního program byly představeni také držitelé ocenění Gloria musaealis 2013. Festival muzejních nocí 2014 potrvá na mnoha místech v České republice až do 14. června 2014.\nBěhem programu slavnostního zahájení byli postupně představeni ocenění v rámci národní soutěže Gloria musaealis 2013. Zástupci muzeí a galerií si tak převzali budík, který je hlavním symbolem a grafickým prvkem logotypu zlínské Galerijní a muzejní noci. Na konci představování se všichni sešli na pódiu a za zvuku zvonění všech budíků symbolicky odstartovali letošní ročník festivalu.\nMuzea a galerie nabídnou během Festivalu muzejních nocí návštěvníkům, kromě nočních prohlídek svých stálých expozic a výstav, také řadu doprovodných i kulturních programů a stanou se tak místy mimořádných a nečekaných zážitků a setkávání. V letošním jubilejním 10. ročníku zaznamenala Asociace muzeí a galerií ČR rekordně velký nárůst participujících organizací. Celkem se festivalu účastní 421 institucí ze 137 měst.\nVe Zlíně Galerijní a muzejní noc odstartuje v pátek 16. května v 19 hodin. V krajském městě se do akce zapojily více než dvě desítky kulturních organizací.\nDOPROVODNÝ PROGRAM 14|15 BAŤOVA INSTITUTU:\n19.15 Živá hudba - regionální kapela BLUE TONE BAND\n21.45 Živá hudba - regionální kapela BLUE TONE BAND\n23.25 Živá hudba - regionální kapela BLUE TONE BAND\n00.00 DJ rádia Kiss Publikum (kavárna v přízemí budovy 15)\nCelý obraz Galerijní a muzejní noci doplní bohatý doprovodný program pro děti i dospělé - půjčovna městských kol a koloběžek, tvořivé dílny - keramický workshop, výroba buttonů (placek), klavírní recitál se zpěvem, projekce fotek přes Instagram, stánky s občerstvením, prodej ručně vyráběné keramiky, mýdel a šperků.\nSOUTĚŽ PUTOVÁNÍ ZLÍNSKÝM ČASEM\nJste si jisti, že víte všechno o Zlíně? Soutěž po významných památkách v centru večerního Zlína pro mládež i dospělé. Originální úkoly i zapeklité hádanky. Soutěž o hodnotné ceny! Určeno pro 1 - 2 členné týmy. Soutěž je připravena ve spolupráci s Dobrovolnickým klubem 14|15 BAŤOVA INSTITUTU. Více informací ZDE.\nROZJEĎ TO VE ZLÍNĚ!\nVečerní půjčovna městských kol a koloběžek bude návštěvníkům k dispozici zdarma. Partnerem akce je společnost BiFu Luhačovice, DEMA Bycicles a KOSTKA - kolobka.\nINSTAGRAM PROJEKCE #nespimfotim\nVyfoť se během večera a sleduj projekci fotek u nás v reálném čase! Nejlepší fotky vyhrávají! Partnerem Instagram projekce je společnost Studio9, Digital agency.\n1. podlaží budovy 14, vstup volný\nStínohry! - světelná a dramatická dílna pro děti.\nKomentovaná prohlídka s kurátorem ve 21.00 a 23.00 hod.\nUmění - víc než jen hra! - soutěž z oblasti umění a vyhraj jednu z cen ve 20.00 - 22.00 hod. (soutěž bude trvat do rozebrání cen).\n2. podlaží budovy 14, vstup volný\nKomentované prohlídky s kurátory po celý večer.\nVýtvarná aktivita Město v zeleni - společně vytvoříme novou zlínskou čtvrt.\nStaň se architektem! - stavebnice modelu továrny pro nejmenší, díky níž se děti i rodiče stanou na chvíli architektem.\nVýtvarná dílna pro rodiny s dětmi.\nGalerijní výprodej starších katalogů za nízké ceny.\n1., 3. a 5. podlaží budovy 14 továrního areálu, vstup volný\nMáme povinnost dívat se dopředu\nOkouzlen brouky a jinou havětí\nExpozice Princip Baťa: Dnes fantazie, zítra skutečnost\nExpozice František Bartoš: Pedagog, jazykovědec a etnograf.\nHRAD MALENOVICE, vstup volný\nExpozice Zvířata na zemi a člověk\nVýstava Řemesla starých Malenovic\nKomentované prohlídky hradu vždy v celou hodinu\nExpozice Dřevo, proutí, sláma\nPoslední komentovaná prohlídka začne ve 23.00 hodin.\nKnihovna ožívá v noci\nKnihovna bude pro návštěvníky otevřena jen do 21.00 hod!\n3. a 4. podlaží budovy 15, v 19.00 - 21.00 hod.\nPostavy z knih vám pomohou vyluštit křížovku. Účinkují členové souboru ASPIK a přátelé.\n3. podlaží budovy 15, v 19.30 a 20.15 hod.\nHraje skupina MINIMAX ze ZUŠ Vsetín.\nKomentovaná prohlídka knihovny\n2. podlaží budovy 15, v 20.00 hod.\nOstatní zapojené subjekty\nŠACHMAT, Alternativa - kulturní institut, Městské divadlo Zlín, Hvězdárna Zlín, Galerie pod radnicí, Galerie Kabinet T., Art & Books Gallery, Galerie Václava Chada - Zlínský zámek, Art Galerie Zlín, Evangelický kostel, GALERIE GARÁŽ, galerie TOAST, Kafírna Zlaté zrnko, Art & Books Gallery, COFFEE & MUSIC BAR U PŠTROSA, Loft Lounge bar & gallery


Poznejte břidlicovou krásu i tajemné štoly opavského Slezska - iDNES.cz\nPoznejte břidlicovou krásu i tajemné štoly opavského Slezska\nV místě, kde spolu sousedí Budišovsko a Vítkovsko, se odpradávna nacházela významná naleziště břidlice. Kámen, který našel své využití jako ideální střešní krytina, zdobil v minulosti domy po celém Rakousku-Uhersku, včetně Národního divadla. Jeho stopy a bývalé štoly dnes mapuje naučná stezka.\nBudišov nad Budišovkou | foto: Moravskoslezský kraj\nV kraji lesů a údolí, kudy protéká říčka Budišovka, neměli kdysi lidé jednoduchý život. Když ale přišli na to, že široké okolí skrývá pozoruhodné přírodní bohatství, dokázali si díky němu zajistit obživu na dlouhá léta dopředu. Od 18. století, kdy z kopců Nízkého Jeseníku vyvezli první várku břidlice, se začala psát významná kapitola.\nZajímavé je, že díky nalezištím v pohraničí se dolováním kamene zabývali především německy mluvící lidé. Svědčí o tom hlavně řada německých názvů míst. Největší rozkvět zažily břidlicové doly za průmyslové revoluce, kdy byla česká břidlice žádaná ve všech koutech Rakousko-Uherska.\nPřilákat turisty na tuto zajímavou historii je jedním ze způsobů, jak zlepšit situaci zdejších malých podnikatelů, hlavně v oblasti služeb.\n„Rada Moravskoslezského kraje zvolila za jednu ze svých priorit rozvoj těch oblastí kraje, které byly nejvíce zasaženy strukturálními změnami v devadesátých letech, což s sebou jako nejbolestivější dopad přineslo zánik pracovních míst a vysokou nezaměstnanost. Vítkovsko je spolu s Bruntálskem a Osoblažskem jednou z těchto oblastí. Proto má každý krok k obnově kvality života a otevření možností rozvoje turismu i podnikání ve službách právě zde nesmírný význam“, řekl nám k tématu hejtman Moravskoslezského kraje pan Miroslav Novák.\nVýprava za kamenným pokladem z hlubin\nPorto dnes dávnou slávu zdejší mnohaleté těžby připomíná návštěvníkům naučná trasa s názvem Břidlicová stezka. Tvoří ji hlavně přírodní cesty a klikatí se v délce 33 kilometrů. Spojuje místa, kde lidskýma rukama vznikly haldy, štoly a další tajemné útvary.\nCyklisté i pěší turisté se mohou na stezku napojit u železniční zastávky v Budišově nad Budišovkou a pokračovat přes Svatoňovice a Čermnou ve Slezsku. Břidlice se tu krásně ukazuje ve formě nízkých zdí a kamenných zákoutí. Po cestě můžete objevovat rozmanité tůňky, břidlicové kopečky a další pozůstatky dolování. Možná se vám podaří najít také nějakou pěknou zkamenělinu, jsou totiž pro zdejší prostředí typické.\nHned na začátku stezky vás uvítá lokalita Woodboys. Název starého důlního ložiska však nevymysleli horníci, nýbrž trampové – stejně jako působivé jméno „Ďáblova tlama“, patřící nedalekému lomu. Lesní zátiší neboli Waldfrieden na protějším břehu řeky ukrývá důl Staré Oldřůvky, kde se těžilo až do roku 2003. Právě odsud pocházela břidlice pro střechu Národního divadla, což bylo pro místní uznáním nejvyšší kvality.\nOd Čermenského mlýna přes Rodriguesův hrob až po Žlutý květ\nVe Starých Oldřůvkách Na Skalce uvidíte zatopenou hlubinnou jámu a také haldu, ze které je překrásný výhled do okolí. Údolí potoka Oldřůvky zase nabízí k prozkoumání dvě štoly. Když budete pokračovat lesní divočinou a již zaniklou vesničkou Nové Oldřůvky, dostanete se k rozcestí s Čermenským mlýnem. Stavení sloužilo jako budova správy důlní společnosti a oplývá trochu záhadnou atmosférou. Právě v těchto místech se nacházelo srdce břidlicové těžby. Neméně záhadný je také název povrchové šachty Rodriguesův hrob. Nejde ale o nadsázku, údajně tu v průběhu let nějaký lidský život skutečně skončil.\nV lokalitě Žlutý květ, kam vás stezka zavede dále, si můžete prohlédnout další zbytky štol a hornické stavby. Závěr turistického putování tvoří chráněná přírodní památka Černý důl, jehož vstup dokonale zakrývá závoj zeleného kapradí. V prostorných chodbách a komorách zimuje velké množství netopýrů, kteří tu našli skvělé útočiště.\nLidé, kteří spojili svůj život s kamenem\nPokud vás zajímá, jaké příběhy se k těžbě břidlice vztahují, určitě si nenechte ujít Muzeum břidlice v Budišově nad Budišovkou, které leží na trase stezky. Dozvíte se tu spoustu zajímavostí o přírodě, geologii, zdejších vesničkách a samozřejmě způsobu dolování břidlice. Aby se s kamenem dobře pokrývalo, musel se rozdělit na plátky a broušením přizpůsobit požadovanému tvaru.\nTohle následné opracování bylo doménou štípačů, řezačů a brusičů. Ještě dnes můžete na Vítkovsku a Budišovsku zahlédnout vzácné zbytky břidlicové architektury, které odkazují k velké zručnosti a estetickému nadání tehdejších mistrů. Z hornické minulosti se vyvinula také zcela unikátní kultura reprezentovaná místními tradicemi, svátky i písněmi.\nBřidlicová stezka zavádí návštěvníky do míst, která jsou už dlouho tichá, přesto však poutavě vyprávějí o objevu toho, co bylo našim očím skryté. A také o tradičním řemesle a lidské píli, která se postarala, aby měly domácnosti pevnou střechu nad hlavou.\nIva Kulihová a Petr Žižka


Chci pokračovat, Lítačka a Škodův palác jsou úspěchy. Dolínek ale nepracuje, jak má, a podle toho doprava vypadá, říká primátorka Krnáčová | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nPrimátorka Prahy Adriana Krnáčová chce stát v čele hlavního města následující čtyři roky. autor: HN – Matej Slávik\n19. 3. 2018 00:00 / 8 minut čtení\nPraha Krnáčová Adriana Magistrát hlavního města Prahy rozhovor\nPrimátorka Adriana Krnáčová (ANO) by ráda zůstala v čele Prahy i v následujících čtyřech letech.\nZa svoje největší úspěchy považuje projekt Lítačka či úspory na nájemném v budově Škodova paláce, ve kterém sídlí magistrátní úředníci.\nPodle primátorky někteří pražští radní nepracují, jak by měli. Jmenovitě kritizuje náměstka pro dopravu Petra Dolínka (ČSSD).\nUsedáme na židle k malému stolku stranou debatujících byznysmenů. Jsme na veletrhu MIPIM zaměřeném na nemovitosti a investiční příležitosti, který se minulý týden konal ve francouzském Cannes. Pražská primátorka Adriana Krnáčová (ANO) před chvílí ve svém proslovu přesvědčovala zahraniční investory, kteří podnikají v realitách, že má smysl dělat byznys v hlavním městě. Dokázat se jim to snažila na úspěšné spolupráci s developery, jako je Sekyra Group, Crestyl či Penta. "V minulosti vztah mezi městem a developery nebyl optimální. V posledních třech letech se nám ale podařilo navázat pracovní a férový dialog," říká Krnáčová na úvod rozhovoru.\nHN: Věříte, že se vám s Pentou podaří navázat ještě užší spolupráci než s ostatními developery a firma s dopravním podnikem postaví povrchovou část metra nové linky D?\nV první řadě bych to celé ráda prodiskutovala na zastupitelstvu. Hodně se o tom mluví, ale málo ví. Já jsem pro to, aby se celá věc otevřela. Je třeba, aby se všichni mohli podívat na to, jak budou nastavené smlouvy, financování a celý ten koncept. Chci, aby všichni měli možnost se na to podívat a říct, zda je to pro město užitečné. Osobně si myslím, že ano. A nejde jen o metro D. Do budoucna může jít o další projekty. Ovšem pouze za předpokladu, že to bude výhodné nejen pro firmu, ale hlavně pro město.\nHN: Nemělo se toto stát už dříve? Řada opozičních zastupitelů si stěžuje, že o podrobnostech spolupráce DPP a Penty nic neví…\nNešlo o klasické výběrové řízení podle zákona o veřejných zakázkách. Dopravní podnik si vybíral potenciálního partnera na základě určitých parametrů, tvrdých parametrů. V rámci tohoto procesu nebylo ani možné podrobnosti zveřejnit dříve. To, že podnik nyní řekl, kdo je vítězem celého příběhu, ale ještě neznamená, že s Pentou smlouvu uzavřeme. Nyní jsou s projektem podrobně seznamováni členové opozičních klubů, abychom vše mohli prodiskutovat na zastupitelstvu. Jedná se o velký projekt, který neprochází jedním volebním obdobím.\n◼ Narodila se v Bratislavě, má tři děti. Vystudovala obor Věda o výtvarném umění a jazyky na Filozofické fakultě Univerzity Komenského v Bratislavě. Dále studovala University DePaul v Chicagu.\n◼ V první dekádě 21. století působila jako ředitelka české pobočky mezinárodní organizace Transparency International.\n◼ Mezi lety 2007 a 2009 pak zastávala funkci ředitelky komunikace a členky vedení zdravotnické firmy Johnson & Johnson.\n◼ Stála u zrodu několika neziskových organizací, jmenovitě Veřejnost proti korupci či Zdravé Česko.\n◼ Předtím, než se v roce 2014 stala primátorkou za hnutí ANO, zastávala funkci náměstkyně ministra vnitra pro veřejnou správu a legislativu.\nNa modré v Praze může zaparkovat každý. Zásady parkování v hlavním městě\nVideo\tModré zóny jsou od loňska rozmístěny na většině území hlavního města. Parkovat na nich může skoro každý, i když není rezident. Zadarmo mohou...\nV hlavní roli\tPrimátorka Adriana Krnáčová chce vést Prahu i v dalších čtyřech letech. Během svého vedení magistrátu však dosud nestihla podle opozice odvést...


Archiv pro štítek: black friday | #média #vzdělávání #poradenství\nDatacentra a agentury vytvářející e-shopy mají pohotovost. Návštěvnost zákazníků, která aktuálně trhá rekordy, však není to jediné, co je potřeba funkčně zajistit. Kromě zvýšeného náporu na servery je cítit i tlak na logistiku, marketing a další formy součinnosti. Informace poskytuje hostingová společnost vshosting~, která v současné době zajišťuje provoz více než 50 % elektronických obchodů na českém a slovenském trhu, a společnosti Shopsys, jež se soustředí na technologický vývoj a kontinuální rozvoj velkých e-shopů a B2B portálů na míru.\nRead More »E-shopy a Vánoce: Nákupní horečka jako zkouška ohněm\nRead More »Nespalte se při on-line nákupech. Poradíme, jak nakoupit dárky bezpečně\n28. 11. 2019 29. 11. 2019\nDo Česka dorazil svátek všech slev, oblíbená akce Black Friday. Oficiálním startovním dnem je letos 29. listopad. I když je tento den oficiálním začátkem nejznámější celosvětové slevové akce, některé firmy, a zejména e-shopy, začaly se slevami již o několik dní či dokonce týdnů dříve.\nRead More »České e-shopy mohou očekávat v průměru 5–7násobek běžné návštěvnosti\nZatímco běžné páteční útraty Čechů v internetových obchodech se pohybují okolo 320 milionů korun, poslední listopadový pátek se tato částka podle analytiků vyšplhá až ke 800 milionům korun. Jedná se tak o 250% navýšení oproti dlouhodobému průměru. Oproti loňskému Black Friday se očekává nárůst o 25 %. Mezi hlavní důvody růstu patří celkový růst e-commerce trhu, vyšší kupní síla obyvatel a také vyšší povědomí o Black Friday. Podle analýzy společnosti Shoptet, která spravuje téměř polovinu všech českých e-shopů, se do pátečních nákupů zapojí přibližně 450.000 Čechů, kteří utratí nejčastěji okolo 900 korun.\nRead More »O letošním Black Friday utratí Češi na e-shopech až 800 milionů korun


Soukromá loď Cygnus odstartovala k vesmírné stanici. Kromě zásob veze i materiál pro experimenty - Aktuálně.cz\n18. 4. 2017 20:26\nV úterý z mysu Canaveral na Floridě odstartovala k Mezinárodní vesmírné stanici soukromá vesmírná loď Cygnus. Na oběžnou dráhu veze kromě zásob také materiál pro vědecké experimenty, které budou zaměřeny mimo jiného na vývoje nových léků proti rakovině. Ke stanici by měla loď pojmenovaná po nedávno zesnulém astronautu Johnu Glennovi dorazit v sobotu.\nMys Canaveral (USA) - Soukromá vesmírná loď Cygnus pojmenovaná po nedávno zesnulém astronautu Johnu Glennovi odstartovala v úterý z mysu Canaveral na Floridě k Mezinárodní vesmírné stanici (ISS). Na oběžnou dráhu veze vedle zásob rovněž materiál pro vědecké experimenty. Národní úřad pro letectví a vesmír (NASA) nabídl divákům přímý přenos startu zachycený panoramatickou kamerou zabírající úhel 360 stupňů.\nLoď patřící soukromé společnosti Orbital ATK vystartovala s téměř 3500 kilogramy potravin, technického vybavení a materiálu určeného k pokusům. Ty budou mimo jiné zaměřeny na možnosti vývoje nových léků proti rakovině. K ISS by měl náklad dorazit v sobotu, dva dny poté, co současnou tříčlennou posádku stanice ve čtvrtek doplní dvojice nových astronautů.\nFirma se rozhodla současný vylepšený model bezpilotní lodi pojmenovat po jednom z průkopníků vesmírných letů, který se v roce 1962 jako první Američan dostal na oběžnou dráhu. Glenn, jenž se v roce 1998 stal v 77 letech na palubě raketoplánu Discovery nejstarším účastníkem vesmírného letu, zemřel loni v prosinci. Jeho vdova Annie dala společnosti souhlas s užitím manželova jména.\n"Tím, že můžeme jeho jméno znovu vyvézt na oběžnou dráhu, skládáme Johnovi velkou poctu," řekl podle agentury AP bývalý astronaut a jeden z hlavních manažerů Orbital ATK Frank Culbertson.\nzahraničí Aktuálně.cz Mezinárodní vesmírná stanice NASA vesmír


HAT-P-7: Planetární kulečník nebývalých rozměrů? - Exoplanety.cz\nÚvod Exoplanety HAT-P-7: Planetární kulečník nebývalých rozměrů?\nHAT-P-7: Planetární kulečník nebývalých rozměrů?\nSystém HAT-P-7 v představách malíře. Credit: NAOJ\nZa retrográdní oběžnou dráhu planety může další planeta a hvězdný průvodce.\nNa internetu se objevila tisková zpráva k objevu průvodce hvězdy HAT-P-7. Červený trpaslík a zřejmá planeta „c“ jsou patrně odpovědní za retrográdní oběžnou dráhu tranzitující planety „b“, která je horkým Jupiterem objeveným v roce 2008.\nHAT-P-7 b obíhá kolem své mateřské hvězdy pod velmi výrazným sklonem. Slušná planeta by měla obíhat kolem své hvězdy ve stejném směru, v jakém se hvězda otáčí. Rovina oběžné dráhy by navíc měla přibližně kopírovat rovinu rovníku hvězdy. Souvisí to se vznikem systému z disku prachu a plynu.\nJenomže řada planet, stejně jako HAT-P-7 b, obíhá kolem své hvězdy pod velkým sklonem, mnohdy i více než 90°. Takovou dráhu pak nazýváme retrográdní. Pod jakým úhlem obíhá HAT-P-7 b není zcela zřejmé, tři studie přinesly v uplynulých letech hodnoty 182,5°, -132,6° a 155° .\nO objevu, který je nyní prezentován tiskovou zprávou, jsme psali už vloni na podzim v článku Kozaiova migrace exoplanet.\nHvězda HAT-P-7 A a její průvodce HAT-P-7 B na snímku z dalekohledu Subaru. Credit: NAOJ


Prodej pozemku pro bydlení, Rychvald | Realitypro.eu\nPozemky pro bydlení Rychvald\nProdej pozemku pro bydlení, Rychvald\nProdej pozemku pro bydlení, Rychvald, Petřvaldská, 768 m2\nCena: 2 227 200 Kč za nemovitost\nTato nemovitost již od 7 371 Kč měsíčně Získat výhodnou hypotéku!\nNaše společnost Vám exkluzivně nabízí k prodeji pozemek o výměře 768m2. Chcete si vybudovat moderní bydlení a místo, kde budete trávit se svými nejbližšími příjemné chvíle? Přemýšlíte nad vhodným umístěním vysněného domku nebo uvítáte pozemek v klidném prostředí s kompletně navrhnutou vizualizací a realizací výstavby? A již platným stavebním povolením. Nabízíme vám exkluzivně pozemky připravené pro okamžitou výstavbu rodinných domů s výměrou 150m2. Pozemky mají kompletně zabezpečené inženýrské sítě elektřiny, vodovodní přípojky, kanalizaci i plyn. Stačí tedy přijít s vaším vysněným návrhem a můžete okamžitě začít stavět. Pro náročnější klienty máme připravenou kompletní 3D vizualizaci rodinných domů s kompletní projektovou dokumentací a půdorysy. Podle zadání klienta jsme schopni zapracovat úpravy a následně vám kompletní výstavbu domku zrealizovat. Při koupi samotného pozemku, i v případě kompletního bydlení na klíč vám rádi pomůžeme zabezpečit nejvýhodnější financování spolu s našimi partnery v oblasti bankovnictví. Město Rychvald je protkáno několika potoky, rybníky, obklopené zelení a jeho dominantou je renesanční zámeček ze 16. století, který městu dodává historickou atmosféru. Ve městě se nachází kompletní občanská vybavenost, ale pokud by někdo zatoužil po ruchu velkoměsta, do centra Ostravy se dostane za pouhých 15 minut jízdy autem. V oblasti osobní dopravy mají obyvatelé k dispozici autobusová spojení do Ostravy, Orlové, Karviné, Havířova a Bohumína. V Rychvaldě funguje aktivně ochotnický soubor, pravidelně jsou pořádány adventní koncerty v husitském sboru a koncerty v rámci Svatováclavského hudebního festivalu, dále také tradiční plesy, Rybí slavnosti, Vánoční trhy, Živý Betlém apod. Více informací o lokalitě, pozemcích a projektech vám rádi představíme osobně na prohlídce nebo případně telefonicky.\nNezapomeňte prosím prodejci uvést, že nabídka je z realitního portálu Realitypro.eu pod evidenčním kódem RP-1898\n2 282 300 Kč\n2 610 400 Kč\nProdej - pozemky pro bydlení Rychvald


Hledáme spolucestující na Kubu\nHledáme spolucestující na Kubu v termínu od 5.12.2013 do 23.12.2013, jsme tři holky (kolem 30), cestovat budeme na vlastní pěst, půjčeným autem, poslední tři dny v Havaně. V případě zájmu mail romana.sedlakova@seznam.cz\n22.10.2013 14:28:17 91.217.53.***\nHledám spolucestující na výlety po Evropě\nAhojky, miluji cestování, ale nemá s kým jezdit. Ráda bych se podívala do Skandinávie, Anglie..atd. a časem do USA. Takže pokud tu někdo je, tak se ozvěte budu ráda. Myslím, že ve dvou si to člověk více užije.\nHLEDÁM SPOLUCESTUJÍCÍ NA BALI\nAhoj, hledám šikovnou pohodovou holčinu, jazykově vybavenou, která ráda cestuje, je sama a chtěla se podívat na Bali.\nPředpokládáný odjezd cca únor-březen. Díky Blanka\n11.10.2013 20:10:32 85.71.126.***\nScháním spolucestující na Kubu,Srí lanku,cca 12 dní,začátek listopadu.29 let,nekuřačka.\n28.08.2013 19:09:23 37.188.228.***\njestli nevadí že jsem starší (ne v důchodu , odletět můžu nejdříve 31.8., návrat do 8.9. včetně. Taky hledám spolucestující do podobných destinací, pohodovou, se smyslem pro humor, alkoholu a diskotékám též neholduji, nesportuji.\n03.08.2013 21:32:18 77.236.219.***\nHledám seniorku,nekuřačku z Pardubic nebo okolí k jedenáctidennímu lastmi-nutovému pobytovému zájezdu k moři koncem srpna v ceně do 15000kč. telefon 736665150\nSan Benedetto 30.8.2013\nAhoj, hledáme někoho, kdo cestuje ve stejném termínu do Itálie a hledá spolucestující či odvoz. Můžeme našim nebo vašim autem. Jsme dvě. Domluva jistá. Ostravsko\n26.06.2013 18:26:51 46.13.201.***\nTaké bychom se rádi podělili o apartmán, měli bychom zájem o termín 9.8. na týden, autobusem, Itálie - Martinsicuro. Manželé 47 let, ale duševně mladí. Byli jsme vloni na tomto místě a nadšeni. Jitka\n26.06.2013 18:23:22 46.13.201.***\nRe: hledame spolucestujici\n24.06.2013 22:45:30 37.188.231.***\nAhoj ja a pritel se chystame v cervenci do italie autobuse neni tu nekdo kdo by se chtel podelit o apartman??Pro 2je to drahe Bud Caorle bibione nebo i jine hlavne pryč Je nám 28 a 33let


STARWHEELS SE OPĚT PŘEDSTAVÍ PŘI ZÁVODU ECCE HOMO - AMK Ecce Homo Šternberk\nKlasické předváděcí vozy, stejně jako každý rok, čekejte v okolí kostela, Městského úřadu a na příjezdové cestě z depa na start. Prezentovat se opět budou vozy značky Škoda, Kia, Hyundai, ale i Jaguár a další. Ovšem ty luxusně upravené vozy různých značek najdete opět na Radniční ulici, poblíž Hlavního náměstí. Po loňském velmi úspěšném debutu je akce rozšířena, vozy budou mít svůj prostor po celé Radniční ulici, uvidíte různé značky a různé úpravy vozů. Připomínáme, že se jedná o VIP sraz pouze na pozvání, kde je pečlivě vybíráno, kdo se akce zúčastní.\nVidět můžete například zářivě červenou Škodu 1000MB. Tento vůz se v letošním roce zúčastnil Mezinárodní výstavy Tuning World Bodensee 2016 v Německu. Jedná se opravdu o unikátní provedení úpravy tohoto krásného, dnes už historického vozu.\nK vidění bude také krásná bílá „třicítka“ se zahlazenou rozšířenou karoserií, zahlazeným body kitem M-technik II, vzduchovým podvozkem, profi hifi zástavbou s těmi nejzářivějšími koly BBS RS. Přislíbena je účast velkého comebacku, černá legenda, absolutní vítěz Tuning Cupu 2008, anebo El Dixento. Zasvěceným netřeba představovat tohoto krasavce. Řeč je o majiteli i jeho top voze VW Scirocco s červeným interiérem  Jeden z největších klenotů setkání bude krásný modromodrý VW Brouk, který je vítězem nespočtu soutěží a Vy si tohle nesmíte nechat ujít!\nZveme Vás tedy v sobotu 4. června od 11 hod. na Radniční ulici ve Šternberku (u Hlavního náměstí). Čeká Vás zhruba třicet vozů, které můžete sami ohodnotit v divácké anketě a určit tak vítěze. Nejen auta, ale i doprovodný program k akci Starwheels je připraven, celý den bude probíhat prezentace špičkové anglické autokosmetiky Auto Finesse, o kterou se postará společnost Car Media. Celou sobotu Vám budou zpříjemňovat krásné hostesky. Vstup je zdarma!\nTěší se na Vás pořadatelský tým.\nNovinky a aktuality můžete sledovat na fb události: https://www.facebook.com/events/984078385016023/


Když padá sníh... - Leni\nPřed 10 lety – zatím poprvé a naposledy na lyžích 🎿😄\nUž zase ty Vánoce!\nLidé se před Vánoci dělí na tři druhy – nadšence, odpůrce a ty, kterým jsou celé vánoční svátky ukradené. Já se řadím do první skupiny a veškeré radosti okolo vítám s nadšením. Samozřejmě už si pouštím vánoční písničky a čekám na začátek adventu, kdy si do pokoje nasadím vánoční výzdobu. Jediné, co mi k Vánocům poslední roky chybí, je ten pořádný sníh. Když jsem byla malá, tak jsme 23. prosince chodívali sáňkovat na dvůr, zatímco teď se můžeme brodit akorát blátem. A obávám se, že letos to nebude jiné.\nBřezen 2016 – to by se na Vánoce hodilo ❄😄\nDneska už sice nechodím sáňkovat, ale myslím si, že ve mně kus té dětské duše zůstal. Zasněžená krajina mi připadá krásná a k Vánocům jednoduše patří. A taky koulovačky! Kéž by se někdy ty bílé Vánoce znovu poštěstily. ☃ Předvánoční a adventní období mi připomíná, že nejsem zas takový pesimista, jak si myslím. Na sněhu nevnímám ty ucpané a klouzavé silnice, i když je to nepříjemné. Vánoční období mi nepřipadá stresující, protože dárky objednávám dopředu a neberu Vánoce jako komerční svátek, kdy musíte utratit spousty peněz za každou cenu. Myslím si, že vánoční svátky jsou takové, jaké si je uděláme. A jinak jsem přesně ten typ člověka, který naprosto neoriginálně sdílí první sníh, světýlka, cukroví a další blbosti. Ale já to prostě miluju. ❤\nAdvent ve vzduchu\nPrvní sněžení před Vánoci mi udělalo velkou radost. To si hned vzpomenete na blížící se adventní trhy a aspoň na chvíli vám školní seminárky nepřipadají tak hrozné. Tu nejdelší už mám ale hotovou a tak se pomalu chystám na sérii vánočních článků. Už se nemůžu dočkat, až s vámi budu sdílet dojmy z trhů, vánoční výzdobu a další věci. Teď zatím sdílím jen obyčejnou radost ze sněhu, která mě tak trochu vrací do dětství. Možná díky tomu vrátí na chvíli i vás. 🖤\nCo vy a sníh? Chybí vám bílé Vánoce?\nHlavně se Vánoci nestresujte, protože je to zbytečné. 😊\n26. 11. 2018 - 16:56 Odpovědět\nJá si zimu bez lyží nedovedu představit! Jednou jsem, kvůli pobytu v zahraničí, musela lyžování oželet, a další rok už jsem měla regulérní absťák. Ale je pravda, že v dnešní době už začíná být lyžování luxusní záležitostí. České areály už jsou skoro stejně drahé jako ty v Alpách, k tomu když se přičte ubytování a doprava… Na dětství mám hezké zimní vzpomínky, třeba, když jsme na Vánoce s taťkem chodili jezdit na saních až z vrcholku zalesněného kopce, co byl za barákem. Doteď nevím, zda jsem si to více užívala, nebo se bála. 🙂 Sníh mě i dneska těší, ale chápu, že skrze komplikovanější dopravu z něj lidé takovou radost nemají.\n27. 11. 2018 - 12:01 Odpovědět\nBoudicca: Já jsem vždycky chtěla umět lyžovat, ale na horách jsem byla jen jednou v životě a lyžovat tedy vůbec neumím. Ráda bych si to zase někdy zkusila. 🙂 Ucpané silnice nesnáším, ale radost ze sněhu mi to nezkazí. ❄\n27. 11. 2018 - 9:44 Odpovědět\nJá měla z toho prvního sněhu takovou radost!! 🙂 Hned jsem měla lepší den. Adventu už se také nemůžu dočkat, hlavně v sobotu budeme tvořit adventní věnce 🙂\n27. 11. 2018 - 14:04 Odpovědět\nAnička: Já budu o víkendu nasazovat vánoční výzdobu, takže se taky nemůžu dočkat. 🙂 U nás sníh teď bohužel žádný. ❄🙁\n27. 11. 2018 - 10:42 Odpovědět\nTento článok ma perfektne nabudil na Vianoce a celkovo aj zimu! Krásne fotky 🙂\n27. 11. 2018 - 14:05 Odpovědět\nNaďa: Moc děkuju. ❤\n27. 11. 2018 - 13:39 Odpovědět\nJá viděla nejvíce sněhu, když jsme byli s přítelem ve Špindlerově boudě a říkala jsem si, že tam musíme někdy po kolem Vánoc, protože to bylo naprosto kouzelné. Já se Vánoci nějak nestresuji, protože se každého zeptám, co chce a tomu koupím :D. A zimu celkově moc nemusím, ale říkám si, že když už je zima, tak ať je i sníh :D.\n27. 11. 2018 - 14:07 Odpovědět\nLenka: Právě, hlavně po Vánocích je pak zima bez sněhu taková smutná. Moc bych si přála zasněžené Vánoce, ale naděje asi moc velké nebudou. 😄\n20. 12. 2018 - 10:46 Odpovědět\nJá si zimu taky moc ráda užívám! Teď jsem nemocná a koukám z postele jak sněží, a popravdě žádná i sebelepší vánoční výzdoba mě tolik nenaladí do svátečna jako čerstvě napadaný sníh… 🙂\nL: Souhlasím. 🙂 Škoda jen, že sníh nevydrží do Štědrého dne a oteplí se. 🙁\n10. 1. 2019 - 14:08 Odpovědět\nMě bílé Vánoce chybějí moc. Ani si nepamatuji, kdy jsem je zažila naposledy. Obávám se, že to bylo v dětství. Minulý týden jsme ale byli v Německu, a tam jsme si užili sněhu dost. A když se mi po něm hodně stýská, hory to jistí! :))\n10. 1. 2019 - 20:07 Odpovědět\nMarkéta: Také si pamatuju bílé Vánoce naposledy někdy z dětství. 🙂 Ale teď nám tu sníh napadal celkem hezky. Jen se bojím, že dlouho nevydrží. ❄


Z úřadu v Novém Sedle zmizelo 80 hlasovacích lístků - Sokolovský deník\nZ úřadu v Novém Sedle zmizelo 80 hlasovacích lístků\nNové Sedlo - V předvečer zjištění úřad navštívil jeden z pracovníků. Nemám s tím nic společného, tvrdí\nPouhých několik dní před komunálními volbami otřásá Novým Sedlem nepříjemná záležitost. Přes noc tu z kanceláře na městském úřadě zmizelo na 80 hlasovacích lístků. Lidé se obávají kupčení s volebními hlasy. Podle dosluhujícího starosty města Martina Loukoty by kauza potenciálně mohla mít do budoucna důsledky i pro rozvoj města.\nChybějící lístky zaznamenaly pracovnice úřadu minulý týden v souvislosti s nezvykle pozdní návštěvou pracoviště jedním z úředníků. „Svou kancelář jsem opravdu navštívil v předvečer tohoto zjištění, třicátého září. Na úřadě pracuji jako technik a k poslednímu dni v měsíci musím vždy dělat uzávěrku pohonných hmot. Většinou to udělám už odpoledne, tentokrát jsem si na to ale vzpomněl až na poslední chvíli. Už jsem v sobě měl dvojku vína, tak mě na místo dovezla moje manželka. Měl jsem v kanceláři navíc nějaké věci z víkendové akce, které jsem chtěl odnést domů, tak jsem ženu požádal, aby mi pomohla," vysvětluje Milan Bauman svou večerní návštěvu kanceláře i proč s ním v budově úřadu byla i jeho žena, novosedelská extajemnice Věra Baumanová. Ta je zároveň jedničkou na kandidátce hnutí Nový kurz. „Manželka na úřadě dlouhé roky pracovala, moc dobře oba víme, že je budova pod kamerami a z přístupového systému lze dopodrobna vyčíst veškeré údaje o tom, kdo a jak dlouho na úřadě byl. Navíc jsme oba bývalí policisté, nepřichází v úvahu, abychom se pokoušeli cokoliv odcizit, navíc takhle hloupým způsobem," podotkl Bauman. Podle něj se jedná o nešťastnou shodu náhod. Do kanceláře s hlasovacími lístky měly podle něj během celého týdne přístup desítky lidí. „Kdyby byla kancelář s lístky zamčená, k celé této nepříjemné kauze nemuselo vůbec dojít. Nerad bych ale někoho vinil z pochybení," upozornil technik s tím, že veškeré informace předal u výslechu policii.\nVýslech absolvoval také starosta Nového Sedla Martin Loukota. „O tom, že se v budově úřadu někdo pohybuje v dost neobvyklou dobu, mě informovali místní občané. Podle údajů z přístupové systému jsme snadno zjistili, že se jednalo o pana Baumana s manželkou. Když pak úřednice ráno ohlásily, že v kanceláři chybí 80 hlasovacích lístků ke komunálním volbám, po konzultaci s panem Mikačem z krajského úřadu jsem celou záležitost předal policii," řekl k případu Loukota. Starosta navíc na včerejší odpoledne svolal schůzku zástupců všech stran a hnutí kandidujících ve volbách, kde je o případu informoval. „Nechci v žádném případě nikoho z ničeho obviňovat. Musím ale varovat, že kdokoliv by měl tendence se dopouštět kupčení s hlasovacími lístky, tedy za úplatu nabízet nebo přijmout jejich úpravu, dopouští se poměrně závažného trestného činu," uvedl. Kdyby kterákoliv ze stran zpochybnila výsledek voleb a podala žalobu, mohlo by to mít pro budoucnost města závažné důsledky. „Nestihl by se například schválit rozpočet, což by ovlivnilo čerpání státních dotací," uzavřel.


Vypravování: Bláznivá láska | Slohové práce | Český-jazyk.cz aneb studentský underground\nLáska...to slovo je mi cizí\nBlázen...to určitě jsem\nZklamání...to je správné slovo\nLežím na slunci a vystavuji své tělo slunečním paprskům. Místo aby se mé myšlenky točily kolem bazénu, přátel a lahodných zmrzlin, myslím jen na tebe.\nNa tvůj příchod, sladký úsměv. Beru si sukni přes plavky a žluté tílko, které mi teď připadá snad ještě veselejší při pouhé myšlence na tebe. Už zbývají jen baleríny a taška, mizím od bazénu plného lidí někam, kde budu mít soukromí. Po deseti minutách se ocitám na paloučku, jenž je obsypán překrásnými květy, které ukazují celému světu svoji barevnou chloubu. Uprostřed té nádhery stojí jako v nějakém snu strom. Sednu si pod něj a zavřu oči. Vidím tam tebe. První chvíle mi s tebou bylo dobře, bavil si nejen mě, ale i přátele. Byl jsi vtipný, neobyčejný. Po pár měsících, kdy jsi jezdil na chatu, jsem však začala cítit něco víc.\nProbudím se uprostřed tmy, jako se mi to stává poslední měsíc čím dál častěji. Mám otevřené oči, jež mi právě tvarují tebe. Najednou mi něco zastudí na mé dlani. Podívám se a vidím, jak se na mé dlani třpytí malá slza. Ale vím, že po dlouhé době nebrečím kvůli tobě, nýbrž kvůli sobě. Pláči za ty dny, které jsem obětovala za čekání na tebe, za ty dny, jež jsem si mohla místo toho naplno užívat. Pláči za mé tělo, na němž si chovám vytetovaného draka, který se ti tak líbil. Pamatuji si, jak jsem stála ustrašená před tetovacím salonem a bála se překročit ten práh. Ale sebrala jsem všechnu odvahu a šla tam, jen kvůli tobě, abys byl na mě pyšný. Přes pyžamo si oblékám triko a kalhoty, beru klíčky a odcházím co nejtišeji, abych nevzbudila rodiče. Opatrně otevírám dveře od bytu a vycházím na chodbu. Strhnu si schody, které neopatrně vyčnívají ze stropu a vylézám po nich. Vytáhnu si klíčky z kalhot, jenže ony tam nejsou. Já hloupá, zapomněla jsem, že ty kalhoty mají díru. Sedím na schodech a z očí mi vyhrknou slzy jako vodopád. Ty díry jsem si sama udělala, protože jsi mi říkal, že nejsou dost IN. Tajně jsem sebrala nůžky a do mých oblíbených kalhot jsem stříhala ty zatracené díry. A teď jsem ztratila klíčky...\nCo mám ale dělat? Ruce si neotesaně zastrčím do vlasů a najednou nahmatám malou sponku. No doufám, že to zvládnu. Modrou sponku si rozložím na dva díly a jeden z nich zastrčím do klíčové dírky, jako to dělávají v akčních filmech. Jazyk mám vystrčený ven, jak jsem nedočkavá, zda se mi to povede. "Cvak," uslyším a otevírám poklop na střechu.\nKonečně sedím, ovšem myšlenky pořád létají. Lehnu si a vzhlédnu směrem k nebi. Hvězdy se na obloze třpytí jak kamínky plné pokladnice. Jejich lesk a zář mi znemožní zrak, a tak zavírám oči. Cítím, jak se celé moje tělo ocitá v říši snů. Přemýšlím, jak může jedno slovo, jako je láska, tak strašně bolet. Jak po tom slově toužím, a když ho nemám, je mi smutno. Jak může toto slovo způsobit tolik bolesti, radosti a pocitu štěstí? Pamatuji si, jak jsme se procházeli po městě a ty jsi mě držel za ruku. Všichni nás viděli, věděli, že patříme k sobě. Byla jsem tehdy ten nejštastnější člověk na celém světě. Koupil jsi mi zmrzlinu a řekl mi: "Strašně moc tě miluji, sluníčko!" Tehdy jsem věděla, že nejsi obyčejný kluk, že k sobě patříme. Kolem prošla mladá černovlasá dívka, tak v mém věku, a vtom jsi mi řekl, že by mi to také slušelo. A tak tu sedím s hlavou načerno. Moje překrásné blond vlasy jsem shodila a vyměnila je za černé, nevýrazné. Moje bláznivá trička s potisky zvířat, růžová a barevná jsou pryč. Kde jim je vlastně konec!? Kvůli tobě jsem začala nosit černá a hnědá, které ke mně ale vůbec nejdou a které se mi dokonce ani nelíbí. Brečím za ty otravné masky, jež jsem musela nosit, abych se líbila tvým kamarádům. Za tu přetvářku.\nBeru moji rozbitou sponku znova do ruky a zasouvám ji do dalšího zámečku na střeše. Poklop se otevře a já z něho vytáhnu pytlík s posledním párem prášků. Oba prášky beru do ruky a upnu na ně svůj zrak. Jako bych čekala, že z nich vyroste kouzelná fazole, jako byla v pohádce. Ale myslím na to, proč jsem s drogami vůbec začala. Už si vzpomínám...\nZrovna jsme seděli u dalšího tvého blbého kamaráda, když jsi mi nabídl pilulku, která mě prý trochu odváže. "Proboha, dej si. Nebuď takový suchar, pořád na mě jenom civíš a mlčíš!" řval jsi na mě. Nevím proč jsem tě v tu chvíli neposlala do háje. Možná, že jsem tě měla ráda, milovala tě. Pilulku jsem si vzala a strčila do pusy, zapila vodou a čekala, co se stane. Ale nic se nedělo. "Ty jsi vážně blbá! Za chvilku to přijde, ne hned, chápeš!?" 'Nechápu,' myslela jsem si v duchu, ale raději jsem ti přikývla. Za pár minut to opravdu přišlo. Náhlá změna klimatu, bylo mi strašné vedro a pak zase zima. "Co se to se mnou děje!?" křičela jsem na všechny strany, ale nikdo mi neodpovídal, svět se začal točit a já jsem byla jenom šmouha v něm. Od té doby jsem začala být na prášcích závislá.\nPodívám se na nebe a znova na prášky. Sedím tu teď úplně sama, opuštěná, obarvená a trapná. Chybí mi ta něha, jíž tolik potřebuji. Brečím, neboť jsem se kvůli tobě celá změnila. Brečím ne kvůli tobě. Ani proto, jak jsi mi řekl, že se mnou už nebudeš, že jsem jen trapná puberťačka. Nebrečím kvůli tomu, že jsi mi oznámil, že chodíš s Andulou. S tou namyšlenou blbkou, která neustále někoho ponižuje. Brečím kvůli sobě. Kvůli tomu, že tu teď sedím sama s prášky v ruce, na kterých jsem závislá, s černými vlasy, s drakem na zádech a s bolestí u srdce. Ale tomu všemu je konec! Hned zítra začnu s odvykáním, vlasy si obarvím zase na blond a koupím si opět ta moje oblíbená, střelená trička.\nČlověk se nemá měnit. Je jedno, jestli kouká na černobílé filmy nebo na Jamese Bonda, jestli nosí růžová nebo černá trika. Člověk má zůstat takový, jaký je. Dělat to, co má rád a za žádnou cenu se neměnit podle jiné osoby. Život je jen jeden a já si ho od tebe kazit nenechám.\nDruhý den ráno mi hned zkazí náladu otravný budík, který ne a ne přestat drnčet. Slunce na nebi už pomalinku vystrkuje zlaté paprsky, ale teplo stále není. Já však začínám nový den. Nový život s úsměvem na tváři. A vím stoprocentně jistě, že za to děkuji jen sama sobě.\nZdroj: Sabča, 01.04.2009\nSlohová práce Bláznivá láska ve slovenštině?\nPočítadlo: 559 348 965


Bidli - Pronájem kanceláře 16 m2, Strašnice.\nPronájem kanceláře 16 m2, Strašnice.\n10000 Praha 10, Strašnice\nod 0 Kč / měs.\nBidli Vám představuje možnost dlouhodobého pronájmu kancelářskýh prostorů o výměřách 15,5 až 26 m2, v městské části Praha 10 - Strašnice, ul Korytná.\nKanceláře se nachází v 1. patře administrativní budovy.\nVýhodou je recepce od 7:30 do 17:00. Možnost pronájmout parkovací stání. Přistup do kancelářských prostoru 24/7. Výborná dopravní dostupnost, zastávka tramvají a autobusů v pěší dostupností.\nMožnost pronájmout k kanceláří sklad cca 15m2.\nMěsíční náklady: nájem 165.-Kč/m2 bez DPH + zúčtovatelné zálohy na služby a energie 90,- Kč/m2 bez DPH. Neplatíte odměnu realitního zprostředkovatele. Kanceláře jsou volné ihned.\nMým hlavním cílem je ušetřit Váš čas a najít nejvýhodnější řešení vašeho bydlení. Preferuji férové jednání a osobní přístup. Komunikace v ruském a anglickém jazyce pro mě není problém.\nNašli jsme pro vás 13 nemovitostí\nOrdinace k pronájmu 19000 Praha 9, Vysočany 350 Kč Pronájem kanceláře 165,5 m2, Strašnice. 10000 Praha 10, Strašnice 27 307 Kč Pronájem kanceláře 20 m2, Strašnice. 10000 Praha 10, Strašnice 165 Kč Pronájem kadeřnického křesla v zavedeném beauty salonu 14700 Praha 4, Podolí 10 000 Kč Pronájem místnosti v zavedeném beauty salonu 14700 Praha 4, Podolí 14 000 Kč Pronájem kanceláře 110.4 m2, Vinohrady. 13000 Praha 3, Vinohrady 290 Kč\nSpolupráce s panem Ivanem Iakimovem byla výborná. Pan Iakimov nám pomohl najít nájemníka do našeho bytu v Košířích. Oceňovali jsme nejen jeho profesionalitu, ale také příjemné vystupování, spolehlivost a dochvilnost. Příště se na pana Iakimova opět rádi obrátíme.


Kostel sv. Víta je jednolodní, obdélníková stavba s trojboce uzavřeným presbytářem a při severní straně s obdélníkovou sakristií. V západním průčelí stojí hranolovitá věž s cibulovou bání. Vstup do kostela je z jižní strany čtvercovou předsíní křížově zaklenutou s lunetami. Kostelní loď je obdélníkového půdorysu, zaklenuta valeně s lunetami. Klenební pasy svedeny do pilastrů s hlavicemi a patou. Na západní straně lodi kruchta. Prostor pod kruchtou zaklenut křížovou klenbou. Pod kruchtou zazděny kamenné erby z konce 16. století. Presbytář trojboce zakončen, zaklenut valeně s výsečemi s rovným profilovaným nadpražím. Triumfální oblouk zaklenut valeně se štukovou výzdobou. Jižním směrem z presbytáře valeně zaklenutý oblouk do kaple Panny Marie. Kaple je kryta pultovou šindelovou střechou. Fasáda kaple členěna pouze římsou a půlkulatým okénkem. Po celé klenbě freska. Na osu presbytáře navazuje obdélníková kaple sv. Michala. Východní strana kaple sv. Michala členěna pilastry a uprostřed se slepým půlkulatým vysokým oknem s klenákem. Kaple zaklenuta valeně s lunetami. V podlaze kostelní lodě mramorová náhrobní deska s erbem s nečitelným nápisem. Kostelní věž je šestipatrová, do ní do prvního patra vyzděné schodiště, do ostatních pater vede dřevěné schodiště. Hranolová věž na nárožích rustikovaná. Na třech stranách kulatý ciferník hodin. Nad ciferníky probíhá po celém obvodu profilovaná římsa. Nad římsou cibulovitá báň, zakončená jehlancem s křížkem. Na severní straně je kostel obehnán kamennou neomítnutou zdí. Na západní straně kamenný sokl s laťkovým plotem, zbytek tvoří obytný dům. Jižní strana vyzděna z kamene s tvarovaným plotem z tvarované kulatiny. Před kostelem umístěna socha sv. Jana Nepomuckého. Celková výška čtyři metry. Materiál pískovec. Kostel sv. Víta je památkově chráněn od roku 1963.\nObec Dolní Krupá leží 6 km severně od Havlíčkova Brodu a 8 km jihozápadně od Chotěboře. Obcí prochází silnice II/344 spojující Havlíčkův Brod s Chotěboří a také silnice III. třídy. Východně od obce vede železniční trať č. 238 Havlíčkův Brod – Pardubice. Nejbliž…\nPrvní zmínka o obci Dolní Krupá pochází z roku 1283. Již v roce 1307 zde byl postaven první dřevěný kostelík, později přestavěn renesančně. Barokní kostel byl postaven mezi lety 1682-1684 za Jana Jeronýma z Löwenfelsu. Z předchozí renesanční přestavby ze začátku 17. stolet…


Korzetove saty | Sleviste.cz\nRozměry: SM L Poprsí 80 - 90 85 - 95 88 - 98 Pas 72 - 80 75 - 84 78 - 86 Boky jakýkoli jakýkoli jakýkoli Délka od podpaží 66 68 70 Fialovo-modré šaty bez ramínekLimitovaná ediceČerné korzetové šaty Materiál: 95% polyester + 5% elastan\nDlouhé lakové korzetové šaty s barevným lemováním. Vrchní část tvoří korzet s bočním šněrováním a zipem vzadu. Sukně se skládá ze tří samostatných dlouhých závojů, které splývají od korzetu dolů. Jinými slovy je to sukně se třemi extra vysokými rozparky. Materiál: LAK (57 % polyuretan, 43 % polyamid) Rukavice nejsou součástí, objednávejte je prosím zvlášť.\nSexy krátké plesové šaty korzetového střihu. Vrchní část je zdobená lesklými flitry. Šaty se zapínají na zip. Barva černá Materiál: 95% polyester, 5% elastan Rozměry: vel. 36(S) - hrudník 64-86 cm, boky 76-92 cm, délka přední části 62 cm, délka zadní části 138 cm vel. 38(M) - hrudník 66-88 cm, boky 80-96 cm, délka přední části 64 cm, délka zadní části 140 cm Sexy krátké plesové šaty korzetového střihu. Vrchní část je zdobená lesklými flitry. Šaty se zapínají na zip. Barva černá Materiál: 95% ...\nSpolečenské korzetové šaty 82-1\nDámské společenské korzetové šaty v modré barvě se širokou sukní se sklady. Dámské společenské korzetové šaty. Sukně se sklady, na zádech skryté zipové zapínání. Šaty jsou vyrobeny z pevnějšího pěnového materiálu, který drží tvar. Barva: modrá Materiál: 95% polyester, 5% elastan Rozměry: vel. 36 - hrudník 80-90 cm, pas 72-80 cm, boky cca 94 cm, délka 66 cm vel. 38 - hrudník 85-95 cm, pas 75-84 cm, boky cca 98 cm, délka 68 cm vel. 40 - hrudník 88-98 cm, pas 78-86 cm, boky cca 102 cm, délka 70 cm...\nKorzetové šaty - S/M\nSexy krátké plesové šaty korzetového střihu. Vrchní část je zdobená lesklými flitry. Šaty se zapínají na zip. Barva tmavě modrá Materiál: 95% polyester, 5% elastan Rozměry: vel. 36(S) - hrudník 64-86 cm, boky 76-92 cm, délka přední části 62 cm, délka zadní části 138 cm vel. 38(M) - hrudník 66-88 cm, boky 80-96 cm, délka přední části 64 cm, délka zadní části 140 cm Sexy krátké plesové šaty korzetového střihu. Vrchní část je zdobená lesklými flitry. Šaty se zapínají na zip. Barva tmavě modrá Mate...\nDámské společenské korzetové šaty. Sukně se sklady, na zádech skryté zipové zapínání. Šaty jsou vyrobeny z pevnějšího pěnového materiálu, který drží tvar. Barva: černá Materiál: 95% polyester, 5% elastan Rozměry: vel. 36 - hrudník 80-90 cm, pas 72-80 cm, boky cca 94 cm, délka 66 cm vel. 38 - hrudník 85-95 cm, pas 75-84 cm, boky cca 98 cm, délka 68 cm vel. 40 - hrudník 88-98 cm, pas 78-86 cm, boky cca 102 cm, délka 70 cm Dámské společenské korzetové šaty. Sukně se sklady, na zádech skryté zipo...\nDámské společenské korzetové šaty. Sukně se sklady, na zádech skryté zipové zapínání. Šaty jsou vyrobeny z pevnějšího pěnového materiálu, který drží tvar. Barva: modrá Materiál: 95% polyester, 5% elastan Rozměry: vel. 36 - hrudník 80-90 cm, pas 72-80 cm, boky cca 94 cm, délka 66 cm vel. 38 - hrudník 85-95 cm, pas 75-84 cm, boky cca 98 cm, délka 68 cm vel. 40 - hrudník 88-98 cm, pas 78-86 cm, boky cca 102 cm, délka 70 cm Dámské společenské korzetové šaty. Sukně se sklady, na zádech skryté zipo...\nFialovo-modré korzetové šaty bez ramínek\nRozměry: SM L Poprsí 80 - 90 85 - 95 88 - 98 Pas 72 - 80 75 - 84 78 - 86 Boky jakýkoli jakýkoli jakýkoli Délka od podpaží 66 68 70 Fialovo-modré šaty bez ramínekLimitovaná ediceFialovo-modré korzetové šaty Materiál: 95% polyester + 5% elastan\nŠedé korzetové šaty z pěnového materiálu\nRozměry: SM L Poprsí 80 - 90 85 - 95 88 - 98 Pas 72 - 80 75 - 84 78 - 86 Boky jakýkoli jakýkoli jakýkoli Délka od podpaží 66 68 70 Fialovo-modré šaty bez ramínekLimitovaná ediceŠedé korzetové šaty z pěnového materiálu Materiál: 95% polyester + 5% elastan\nČerné korzetové šaty s nabíranou sukní\nRozměry: SM L XL Poprsí 84 - 88 88 - 92 92 - 96 96 - 105 Pas 66 - 70 68 - 72 68 - 72 72 - 76 Boky jakýkoli jakýkoli jakýkoli jakýkoli Délka od podpaží 73 73 73 73 Černé koženkové šaty s korzetem. Materiál eko kůže, vyrobeno v EU. Numoco.Limitovaná ediceČerné korzetové kožené šaty Materiál: 95% polyester + 5% elastan\n*XXL-XXXL BACULKY NOVÉ KORZETOVÉ ŠATY*\nKorzetové šaty s otevřeným dekoltem 56 Cottelli Collection Party\nLuxusní společenské korzetové dámské šaty 36\nLuxusní společenské korzetové dámské šaty, 40\nDámské luxusní společenské a plesové korzetové šaty z eko-kůže TITAN 832 se skládanou sukní krátké černé - M\nDámské luxusní společenské a plesové korzetové šaty z eko-kůže TITAN 832 se skládanou sukní krátké černé luxusní dámské spole...\nDámské luxusní společenské a plesové korzetové šaty z eko-kůže TITAN 832 se skládanou sukní krátké černé - L\nNUMOCO Korzetové modré šaty - 82-1 velikost: L, odstíny barev: modrá\nMateriál: 95% polyester, 5% elastan ROZMĚRY V CM: S M L Prsa 80-90 85-95\nNUMOCO Korzetové černé šaty - 82-2 velikost: L, odstíny barev: černá\nNUMOCO Korzetové šedé šaty - 82-3 velikost: L, odstíny barev: šedá\nNUMOCO Korzetové černé šaty - 82-2/1701218-D15 velikost: M, odstíny barev: černá\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní šedé - M\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní šedé Rozměry těchto šatů naleznete níže. Prosíme porovnejte je s Vašimi mírami. ...\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní šedé - L\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní šedé - XL\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní bordó - L\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní bordó Rozměry těchto šatů naleznete níže. Prosíme porovnejte je s Vašimi mírami.\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní tm. modré - L\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní tm. modré Rozměry těchto šatů naleznete níže. Prosíme porovnejte je s Vašimi mírami.\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní tm. modré - XL\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní černé - L\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní černé Rozměry těchto šatů naleznete níže. Prosíme porovnejte je s Vašimi mírami.\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní fialové - L\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní fialové Rozměry těchto šatů naleznete níže. Prosíme porovnejte je s Vašimi mírami.\nDámské společenské a plesové šaty korzetové flitrové značkové MAYAADI 297 s asymetrickou sukní fialové - XL\nDámské společenské neopren šaty korzetové GORZET 823 se sklady na sukni krátké šedé - M\nDámské společenské neopren šaty korzetové GORZET 823 se sklady na sukni krátké šedé společenské a plesové dámské šaty\nDámské společenské neopren šaty korzetové GORZET 823 se sklady na sukni krátké šedé - L\nSpolečenské a plesové šaty korzetové značkové MAYAADI Deluxe 345 BL s mašlí a zdobenou sukní modré - M\nSpolečenské a plesové šaty korzetové značkové MAYAADI Deluxe 345 BL s mašlí a zdobenou sukní modré - L\nSpolečenské a plesové šaty korzetové značkové MAYAADI Deluxe 345 BL s mašlí a zdobenou sukní modré - XL\nDámské společenské značkové šaty MAYAADI korzetové lososové Dámské společenské šaty korzetové. Střih těchto šatů...\nkorzetove saty  •  saty korzetove  •  sexy korzetove saty  •  cerne korzetove saty  •  korzetove saty bez raminek  •  korzetove saty  •  vojtech steklac  •  hq w7 60261n podlahove 35mm  •  shimano z navijak shimano nasci 3000 hgfb  •  protiprud aqua jet 35  •  korzetove podprsenka 6004 leilieve  •  korzetove podprsenka 62e luna bila 75e  •  korzetove podprsenka 962 luna  •  korzetove podprsenka wonderbra bila  •  korzetove podprsenky  •  korzetove saty bez chrbatom  •  korzetove saty bez raminek  •  korzetove top s podvazky  •  korzetove zapinani sire 12 mm delka 25 cm  •  korzetove zapinani sire 12 mm delka 30 cm  •\nlakove saty korzetove le1731  •  damske korzetove saty cerne  •  numoco damske korzetove saty 82 2  •  koucla korzetove saty damske  •  korzetove saty bez chrbatom  •


Nová mapa, nový směr, nový itinerář – Josef Holoubek\nwww.josefholoubek.cz - Nezávislý mladý dobrodruh s touhou po cestování a chutí na překonání výzev\nNení natolik vzdáleného cíle, aby jeho dosažení nestálo alespoň za pokus...\nNová mapa, nový směr, nový itinerář\n1. DEN (3 km)\nPraha -> letiště Antalya\nDo Antalya letadlo dosedlo v pozdních večerních hodinách a nic kromě vhodného místa na spaní nebylo ten zbytek dne v plánu.\nObjevil jsem klidné místo za stánky půjčoven aut s výhledem na ulici. Než byste řekli 186x ,,švec“, na zemi ležela nafukovačka, na ní spacák a v něm já.\nSměrem do Antalya\n2. DEN (50,8 km)\nLetiště Antalya -> Středozemní moře -> vnitrozemí\nPo celých pět hodin mého střídavého spánku mě udržovalo v bdělosti pravidelné hlášení letištního rozhlasu o blížících se odletech, příletech a kdo ví čemu ještě.\nKolem čtvrté ranní zvítězilo vzrušení před cestou nad pohodlností spánku a během další půl hodiny už štráduji ven z letiště a chytám stop na periferii Antalye.\nPo symbolickém omytí rukou ve Středozemním moři a vyrážím směr 800 km vzdálený Kefken na břehu Černého moře, abych tam udělal to samé.\nUkazuji podle čeho jdu na sever\nVečerní pozvání na čaj…\n… hlídačem VELKÉHO hřibitova\n3. DEN (42,1 km)\nPlácek někde ve vnitrozemí -> hospoda co není na mapě\nO ranní zpestření se nepostarali potulní psi jako předešlý večer, ale prasklá tyč u stanu. Z ničeho nic rupla a stan se na mě bez varování sesul. Odpadlo mi posunování budíku a připadla nová výzva s opravou stanu během následujících 14 hodin.\nHustý déšť narušovaly občasné přeháňky. Většinou všude tam, kde nebyl žádný přístřešek. Zjistil jsem dvě věci: nepromok bunda a pláštěnka na batoh neplní v silném dešti svou funkci. Vůbec.\nCesta mě provázela alejemi plnými pomerančů, limetek, jablek a jiného ovoce. Ze spořivosti jsem pomohl se sklizní a ještě pár dalších dní mě několik pomerančů vyplňovalo volná místa v batohu a v žaludku.\nK večeru mě houští, kde jsem se předtím zkracoval cestu, vyvedlo na dvorek domku ve vesnici, která nebyla na mapě. Lidé mě zase navedli do místní hospody.\nS dalšími deseti Turky jsem rozebral všechno od mojí cesty, jejich práce až po opravu prasklé týče. Nejdříve teoreticky, pak i prakticky. Ovšem teorie není praxe a izolepa zlomený kov nespraví. Nabídli mi tedy spaní v hospodě pod střechou. Díky google překladači jsem s radostí přijal a v turečtině poděkoval.\nSklízení pomerančů přímo ze stromů\nSchovávačka před deštěm\nVečerní azyl v hospodě…\n…s možností ubytování\n4. DEN (45,2 km)\nHospoda co není na mapě -> přechod hor\nRáno mě vzbudil chlad a kokrhající kohout dost blízko, aby mě štval, ale šikovně schovaný, abych mu ukázal, kdo je tady pánem.\nPřecházel jsem pohoří a menší vesničky nebo kolem samostatných domků roztroušených různě v horách a podél silnice.\nPo 45 km mě uvítalo městečko Sutculer. Místní pidi market poskytl obživu a hospoda naproti teplý čaj a kulturní zážitek. Po dvou hodinách a 5 čajích jsem byli s hostinským téměř pokrevními bratry. Stačilo rozbít skleničku a zpečetit to krví. Padala na mě únava a plácek před hospodou se jevil jako ideální místo k dnešnímu noclehu. Zeptal jsem se svého „bratra“ zda mu mohu před podnikem kempovat.Neměl s tím žádný problém za předpokladu, že stan postavím přes silnici na parkovišti 80 metrů od hospody.\nKrása, krása, krása\nVýhledy do dálek\nMísto k modlitbě i doplnění vody\nNemíjel jsem pouze auta\nVečerní studování mapy\n5. DEN (47,7 km)\n3. listopadu 2019\nSutculer -> Egirdir\nO dnešní „WOW“ efekt se postarali dva pánové, kteří mě přizvali na čaj a ovoce, během jejich pauzy, když jsem šel kolem a zvolnil svůj krok. Dále mě cesta vedla kolem menšího jezera, vesničkami, osadami nebo benzinové pumpy. Lidé mě často zastavovali a chtěli svézt nebo alespoň vědět kam jdu. KEFKEN mnoho z nich slyšelo úplně poprvé.\nVečer mi zásuvku a plácek na spaní poskytla milá obsluha benzinové pumpy na periferii města Egirdir.\nProcházení zemědělskou oblastí\nPozvání na čaj a ovoce\nJezero Kavada Golu\nPokec s pánem při čaji\nNocování na benzince\n6. DEN (58,2 km)\n4. listopadu 2019\nEgirdir -> benzinová pumpa\nV centru Egirdir jsem posnídal výbornou polévku, zapil ji několika čaji, nakoupil si zásoby pečiva na dalších několik dní a vyrazil přes 50 km dlouhou trasu podél dlouhatánského jezera Egirdir Golu.\nPo cestě nechybělo focení s místními turisty, které zaujalo moje potulování Tureckem. Večer mi cestu znepříjemňovali agresivní psy a pozdě v noci mě na benzince poslali spát do mešity. Že je to prý OK.\nSnídaně v centru Egirdir\nRanní čaj u jezera Egirdir Golu\nJezero Egirdir Golu\nPrý mě nepustí, dokud nás jejich paní nevyfotí\nBylo jasné, kam jdu\nPozvání na oběd od místních\nPřespání v mešitě\n7. DEN (45,9 km)\nPředsálí mešity -> venkovní zahrádka vesnické hospůdky\nZ náboženských i hygienických důvodů jsem raději před pátou vyklidil pozice a z mešity odešel… Toaleta benzinové pumpy mě zastihla ve chvíli, kdy na mě po třech dnech přicházela potřeba nejvyšší. Bohužel zjišťuji, že toaleta nemá splachovadlo, které asi nikdy nebylo nainstalováno. Požádal jsem pumpaře o kýbl a vodu. Prý to udělá sám. Tedy „good luck“ a rychle jsem mazal pryč… Z toho plyne jednoduché poučení, než se do něčeho pustíte, zjistěte si všechna fakta.\nCesta vedla přes menší kopečky a scházela do vesnice k pravidelné interakci s místními u několika čajů. Dále jsem šel táhlým údolím s nádhernými výhledy do okolí. Den jsem ukončil ve vesnici Anayurt. Tři hodiny jsme s chlapama probírali přes google překladač všechno možné, až mě z toho nechali spát na zahrádce před hospodou.\nRanní rychlý odchod z mešity\nZastávka na čaj\nVečerní zakončení dne u čaje\nSpaní před hostincem\n8. DEN (45,6 km)\nVenkovní zahrádka vesnické hospůdky -> konečně sprcha (couchsurfing)\nRanní přesun do města Suhut, kde jsem si dopřál kávu v anglicko-francouzsko-americké stylové kavárně. Alespoň tak vypadala výzdoba.\nDneska se o „WOW“ efekt se postarali nejdříve stavbaři na dálnici, kteří reagovali na mé odmítnutí svezení tím, že mě pozvali na čaj přímo na stavbě asi o dva kilometry dále.\nDalší skvělý zážitek zařídil majitel jedné fabriky. Ptal jsem se ho na kavárnu a on mě vzal do kantýny, naservíroval čaj a jídlo.\nOba za to chtěli znát pouze můj příběh…\nVečer jsem měl domluvené první spaní přes couchsurfing ve městě Erenler. Sprcha po osmi dnech. Huráááá.\nRanní káva ve stylové kavárně\nOdpolední pozvání na čaj\nPozvání na čaj a pozdní oběd\nPo 8 dnech vypráno\nMoje hostitelka přes couchsurfing\n9. DEN (43,5 km)\nErenler -> autobusová zastávka ve vesnici Gokcebahce\nMá hostitelka musela ráno do práce a od toho se i odvíjel ranní program. Vstávačka o hodinu a půl později, než když spím ve stanu a od šesti posouvám budík. Následovala několika-chodová snídaně a odchod před devátou ranní z domu.\nPozději dal můj mlsný jazýček pobídku nohám a ty mě zanesly do pekárny na předměstí, kde sice neměli čaj, ale zato spoustu dobrého pečiva a zákusků.\nBěhem každodenní interakce s místními bych rád vyzdvihl to, kdy mě pumpař pozval na čaj a krátký chat, jiná\nrodinku na odpolední piknik nebo zvídavého postaršího pána, který chtěl vědět, proč stavím stan v zastávce autobusu.\nDalších tzv. „small talks“ bylo nepočítaně.\nPozvání na čaj od příjemného pumpaře\nOdpolední čaj a v pozadí místní Kobra 11\nPozvání na piknik\nMešíta uprostřed ničeho\nSpaní pod dvojitou střechou\n10. DEN (44,1 km)\nAutobusová zastávka ve vesnici Gokcebahce -> Seytgazi\nRáno mi opět praskla další tyč u stanu a už se to muselo začít nějak řešit. Opětovné přehlížení by večer stan postavit nepomohlo. Během zastávky na oběd jsem požádal majitele taverny, jestli by nevěděl o nějaké pilce na železo. Během dvou telefonátů a jednoho čaje nakráčel do restaurace mladý muž s pilkou. Mohl jsem si tedy přiříznout tyčky. A pilku si prý nechat. To jsem s díky odmítl, ať si ji tu nechají pro další potulkáře se stejným problémem.\nBěhem zbytku dne mě trasa vedla převážně po silnici, zato s krásnými výhledy. V pozdním odpoledni jsem se zastavil na čaj v menší restauraci uprostřed ničeho. Zato hostina byla nakonec znamenitá.\nSpaní jsem si vyhlédl na benzinové pumpě za městem Seytgazi. Když pumpař viděl, jak stavím stan, řekl mi, že mají volný kutloch… Se sprchou, kterou jsem nevyužil. Se zásuvkou, kterou jsem využil. Tepleji než venku.\nJsem vždy nadšený, když lidi pomohou i přesto, že jim do toho vlastně nic není. Tohle je jeden příklad z mnoha, kdy se mi něco takového stalo.\nRanní sušení stanu\nOběd a zákusek\nPřiříznutí prasklých tyček u stanu\nJezero Gotoren Baraj Golu\nZastávka na čaj se zvrhla v hostinu\nMajitel při loučení\nBenzinová pumpa v Seytgazi\nJe radost, když nemusím stavět stan\n11. DEN (52 km)\nSeytgazi -> Asagisogutonu\nJeště za tmy jsem usrkával ranní čaj a loučil se s pumpařem. Čekalo mě kolem 50 km do města Eskisehir, kde mi google mapy ukázaly potencionálně vhodnou benzinku na přespání. Realita byla ovšem jiná.\nDen byl plný zážitků např. ze setkání s cyklistou, kterému jsem poradil cestu do města, kde jsem byl před několika dny. Dále z obrovské hostiny, ve kterou se proměnilo obyčejné požádání o polévku a kousek chleba. Následoval průchod velkým městem Eskisehi, povídání s místními po cestě a večerní buzení správce mešity ve městě Asagisogutonu. Bohužel spaní za benzinovou pumpou mi zakázali, proto jsem hledal vhodnější místo, které se našlo přímo před mešitou.\nRozloučení a hurá dále\nTakové „small talks“ mám rád\nDopolední hostina (před)\nDopolední hostina (po)\nDopolední hostina (loučení s kuchařem)\nSpaní před mešitou\n12. DEN (48,5 km)\nAsagisogutonu -> benzinka za městem Sogut\nS první ranní výzvou k modlitbě jsem vyzval i sám sebe vstát, zabalit věci a vyrazit na cestu… Avšak to zůstalo pouze u plánu a pokračoval jsem ve spánku.\nPo každoranních peripetiích s balením mi náladu zvedla otevřená vývařovna už v 6 ráno. Posnídal jsem polévku, dobil trošku baterky, sepsal poznámky a vyrazil objevovat další krásy Turecka.\nZáměrně jsem odbočil z cesty do vesničky Uludere a strávil příjemné tři čaje s místním osazenstvem. Na kraji vesnice jsem se dal do řeči s pánem a jeho maminkou, řekl kam jdu, udělal foto a šel dál. Asi po 10 min mě dohnal s traktorem, dovezl nějaké ovoce a jel zpět. Úplně mi vytryskly slzy do očí.\nV další vesnici Yesilyurt jsem se zase pozval do hospody, odkud mě po pár minutách vyhodili, že je prý zavřená. Určité signály tam byly – nebyl tam žádný host ani hostinský.\nVečer již tradičně končil v kavárně, tentokrát ve městě Sogut, kde mi společnost hned po příchodu dělalo několik lidí. Spaní jsem našel asi 3 km od města na benzinové stanici.\nVýhledy do okolí\nHospoda ve vesnici Uludere\nPři východu z Uludere\n2 km za vesnicí mě pán dohnal a dovezl ovoce\nByl jsem jediný vykázaný host v zavřené hospodě\nVečerní posezení ve městě Sogut\nSpaní na benzinové pumpě\n13. DEN (55,3 km)\nBenzinka za městem Sogut -> vesnice Balcikhisar\nČekal mě dlouhý den a proto bylo nutné vstát kolem čtvrté ráno. Dopadlo to jako s novoročním předsevzetím a já vyrazil kolem sedmé.\nOpět jsem uhnul mimo trasu a zašel do vesnice Yenikoy. Potkal jsem tam místní chlapy v hospodě a zůstal na pár čajů. Stihli jsme dokonce video hovor se synem jednoho z nich, který je na Erasmu v České republice (svět je malý).\nNa oběd mě pozvali na začátku města Bilecik a ať šířím, že jsou Turci hodní a pohostiní. To dělám i bez toho.\nDva další „WOW“ efekty představovaly moje dvě večerní zastávky ve dvou různých hospodách. Jedna ve vesnici Beyce a druhá o kousek dál ve vesnici Cumali. Okamžitě mě pozvalo několik stolů k sobě a začala družná konverzace (za pomoci google překladače, rukou, nohou a citoslovců). Bylo by tohle možné v taky v Čechách?\nStan jsem postavil uprostřed vesnice Balcikhisar.\nReakce na to, že jsem prý sportovec a nekouřím\nPozvání na oběd v Bilecik\n14. DEN (59,1 km)\nVesnice Balcikhisar -> vesnice Cilekli\nTento den se stal zázrak mého potulkaření. Vstal jsem v 5:30 a v 6:10 už odcházel za asistence volně pobíhajícího, agresivního psa. Za 12 km mě přivítalo městečko Osmaneli a v první otevřené vývařovně jsem si dopřál tradičně polévku a několik čajů.\nMezi mnou a další polévkou ve městě Mekece leželo dalších 20 km. Poté jsem opět sešel z hlavní cesty a vydal se prozkoumat čtyři vesničky. První Ahiler jen procházím. Ovšem v těch dalších to začalo být zajímavější. Po příchodu do místní hospody mě okamžitě pozvali ke stolu, zvolili si vždy někoho, kdo ovládal angličtinu nebo překladač v telefonu a začala konverzace. Ve vesnici Kemaliye se kolem mě sesedlo asi 8 mladých kluků a z povzdálí poslouchali i starší pánové. Ve dvou z nich mi řekli, že tu mají turistu poprvé.\nDokonalý den vygradovalo ještě osazenstvo hospody ve vesnici Cilekli. Už zavírali, když jsem došel a prosil o vodu a jestli mohu spát na zápraží. Vzali mě dovnitř, uvařili čaj, zatopili v kamnech a po hodině a půl konverzace nechali spát vevnitř v hospodě.\nPohoštění v městečku Mekece\nLoučení v Kemaliye\nCilekli a večerní pokec před spaním\nCilekli: před spaním mi zatopili\nLežení v hospodě v Cilekli\n15. DEN (56,5 km)\nVesnice Cilekli -> Izmit (druhý couchsurfing)\nKluci měli pravdu a ráno mě kolem páté vzbudil správce mešity a také asi hospody. Zabaleno jsem měl během chvilky, správce bohužel neměl brýle, tak jsme světové problémy probrali pouze pomocí rukou a nohou. Je pravda že v této řeči mám trošku nedostatky. Nicméně, že je záchod za rohem, už rozumím perfektně.\nProcházel jsem malými vesničkami směrem na Izmit, kde mě čekal v pořadí druhý domluvený couchsurfing, pokec v angličtině, sprcha a vyprané prádlo.\nCestu mi zpestřil třeba prodejce ryb na periferii Izmitu. Pozval mě na čaj tím, že houknul na servírku naproti v kavárně, dvěma zvednutými prsty si poručil tři čaje, posadil mě na stoličku a nechal mě vyprávět.\nKolem osmé jsem už psal dvěma studentům místní univerzity, že stojím před domem. Vedle výborného pohoštění jsem se také dozvěděl, jak vyrábět domácí pivo na bytě nebo udržovat TV v chodu pomocí vidličky. Kecali jsme téměř do půlnoci, kdy jsem se s omluvou odebral ke spánku. Bydlel jsem sám v jednolůžkovém pokoji a hodně mi to připomínalo moje bydlení na share housu v Londýně.\nTenhle mi dělal společnost 8 km\nPozvání na čaj v rybárně\nCouchsurfing v Izmitu\nJednolůžkový pokoj s odhlučněním\n16. DEN (52,1 km)\nIzmit -> benzinová pumpa\nNež jít po hlavní silnici, raději volím menší vesničky kolem ní. Někde jsem si dal čaj, někde jen chvilku pokecal s lidmi, ale stále postupoval. Černé moře je už blízko.\nVtipná situace se stala asi kolem 7 večer, kdy jsem přišel na jednu verandu a zeptal se, zda si mohu dát čaj. To, že to není hospoda mi ošlo při dopíjení druhého čaje. Pánové byli po prvním překvapení velice vstřícní, podělili se se mnou o buráky a nakonec jsme společně vypili ještě jeden čaj. Snad ani nemusím dodávat, že za to nic nechtěli.\nKolem desáté jsem dost vysílený dorazil na benzinovou stanici asi 5 km před městem Kandira. Toužil jsem po čaji a chtěl dále pokračovat. Byla to rodinná benzinka, kde byl jeden syn v armádě (toho času na dovolené) a druhý měl noční na benzince. Dále mě seznámili s rodiči, kamarády a dalšími přítomnými zaměstnanci. Nakonec jsem tu strávil noc v altánu vedle benzinky. Konverzovali jsme přes google překladač asi do jedné ráno. Tento večer byl nejakčnější ze všech dní v Turecku.\nSamovolné pozvání na čaj\nVečerní obsluha benzinky\nRychle jsme se spřátelili\nMoje dnešní spaní\nMoje ložnice v detailu\n17. DEN (52,9 km)\nBenzinka -> Kefken\nKefken je už kousíček a z něj chci dojít až do Istanbulu. Celkově bych rád zdolal 1 000 km za 20 dní. Dnešek bude tedy trošku oklikou přes několik menších vesnic a jedno město. Musím nabírat kilometry.\nRáno mě ještě provedli po benzince, nechali chvilku obsluhovat a natankovat jejich kamarádovi nádrž (dělal jsem to asi po třetí v životě). Těsně před odchodem jsem asistoval se vztyčováním vlajky.\nCesta vedla nádhernou krajinou, na silnici jsem vyhecoval mladého bejčka ke společnému běhu, s několika lidmi probral ožehavá témata u čaje a večer dorazil do města KEFKEN.\nAno, po 800 km a 16 dnech chůze jsem tu. Natočil jsem krátké video o mých pocitech a rychle spěchal na v pořadí třetí domluvený couchsurfing.\nUbytovaný jsem byl u dvou kamarádů z nichž jeden pracoval u pobřežní stráže v Istanbulu (tam jezdili z Kefkenu na lodi). V době mého příchodu měl naštěstí volno (je jediný, kdo zde nabízel ubytování). Během i po výborné večeři jsme si povídali dalších několik hodin, než mě přemohla únava z dnešních 53 km.\nRanní vztyčování vlajky\nVýpomoc na benzince\nPrvní značka ,,Kefken“\nSpolu jsme běhali\nCouchsurfing v Kefkenu\nA opět vypráno\n18. DEN (59,7 km)\nKefken -> Suayipli\nRáno mě hostitel vzal na 10 km dlouhou procházku po okolí a k útesům. Ideální místo pro fotky na břehu Černého moře. Po návratu následovalo balení, rozlučka a pokračování zase o kousek dále. Původně jsem chtěl jít podél moře, ale cesta se různě klikatila lesem (s minimálními výhledy).\nDneska převažovaly samé „small talks“ a zakončil jsem ho v hospodě ve vesnici Suayipli. Spaní mi poskytl altánek naproti přes silnici.\nLoučení s mými hostiteli\nVůbec nezastavila na STOPce\nDen plný „small talks“\n19. DEN (63,7 km)\nRáno mě čekalo pouze pár kilometrů do další vesnice Karaca. Překvapivě tu byla otevřená hospoda a já nepohrdl pozváním na čaj. Následně jsem prošel několik vesnic a ve městě Sile jsem chtě nechtě musel jít po dálnici (alespoň na mapě tak vypadala, v reálu měla na každé straně dva pruhy a rozděloval ji plůtek. Cestou jsem postupně míjel cyklistu, traktory, jedno koňské spřežení a samozřejmě auta. Tím pádem snad ani nevadilo, že tam jdu pěšky.\nDnešek byl jednoznačně nejnáročnější ze všech dní. Po téměř 64 km jsem přišel vyšťavený do vesnice Kilicli a postavil stan na zápraží zavřené hospody. Při stavění se tam zastavil pán a jen mi rukama naznačil, abych na záchod chodil do mešity naproti přes silnici. Únavou jsem padl do stanu, vlezl do spacáku a usnul během chvilky.\nVesnice Bozkoca – ranní čaj\nJeden z mnoha krásných výhledů\nNa návštěvě 3, doma jednu, ale normálně mám rad 2 kostky…\nSetkání na dálnici (potulkář a cyklista)\nSetkání na silnici\nKonečně spát (Kilicli)\n20. DEN (41,8 km)\nKilicli -> ISTANBUL\nSpaní ve stanu pro mě skončilo jeho dnešním zabalením. Dnešní noc bude přes couchsurfing a zítra už na letišti. Cesta do Istanbulu mě provázela dalšími vesničkami nebo malými městečky. Nechyběly zastávky s lidmi na čaj, zkoušel jsem stopnout auto, které šoféroval pes a nasedl na špatný trajekt… Asi hodinu jsem jezdil po Bosporské úžině, aby mě vysadili o několik kilometrů níže, ovšem na stejné straně, kde jsem nastoupil.\nPozdě odpoledne, po 20 dnech strávených V Asii, jsem nohama opět vkročil na evropskou část. Během několika hodin jsem dorazil k Ceren, mé dnešní hostitelce přes couchsurfing. Studentka místní univerzity, bydlela se svou maminkou a kočkou. Po nezbytné sprše a výborné večeři, jsme pokračovali v konverzaci téměř do půlnoci.\nMě zbývalo do rovné tisícovky ještě 36 kilometrů. Dohoda zněla, že ráno půjdu chodit po centru a sejdeme se kolem 14. hodiny a ještě mě provede po městě. Na 36 společných km se jí se mnou vyrazit nechtělo. To znělo jako plán.\nPozvání na čaj do autodílny\nŽádost o stop\nU Bosporského průlivu\nČekání na loď\nPřesun na evropskou část\nMost přes Bosporský průliv\nMotivace pro delší čištění\nMotivace pro delší čůrání\n21. DEN (35,9 km)\nISTANBUL -> istanbulské letiště\nRáno jsem se začal pomalu přesouvat do centra Istanbulu. Cestu mi přerušila zastávka na několik čajů a nákup typického čajového setu (celou dobu z toho piju čaj, tak jsem to chtěl mít i doma).\nTuristicky frekventovaná místa mě moc nelákala, proto jsem zašel do částí, kde byli pouze místní. V lokální taverně jsem si dal i výborný oběd.\nCeren se ke mě přidala odpoledne, ukázala mi nějaké památky, zašli jsme na kávu a dezert a k večeru mě vyprovodila k trajektu přes Bosporský průliv. Přeplul jsem do Kadikoy a ještě potřeboval do tisícovky asi 6 km nachodit… Místní uličky byly ideálním místem – spousta krámků, restaurací, večerního ruchu.\nNa letiště mě dovezlo místní MHD asi za 20 Kč oproti soukromníkovi, který jezdil stejnou cestu o 20 min pomaleji, ovšem o 130 Kč dráž. Poslední noc v Turecku jsem strávil v rohu letiště s tzv. „runway view“ a „people view„.\nRanní zastávka na čaj\nVelký bazar v Istanbulu\nZastávka na oběd s místními\nVýborné, ale nevím co…\nS Ceren na odpolední kávě\nPoslední noc v Turecku\n22. DEN (35,9 km)\nNejvětšího „skéra“ jsem měl během průchodu gatem do letadla… Moje přiruční zavazadlo mělo znatelnou nadváhu a vypadalo jako vánoční stromeček… Po odstrojení sice ztratilo na objemu, ale zato jsem měl TŘI oproti povoleným dvěma. Čajový set a kilový pytlík čaje hold něco zabere. Do letadla jsem šel na poslední chvíli, úplně jako poslední. Vše ok. Děkuji, Turecko, od začátku až do konce bylo všechno na jedničku s hvězdičkou.\nTím skončila i moje turecká potulka…\nJako vánoční stromeček\nOdlet z Turecka\nPublikováno: 21.11.2019 13:08\nMoje činnost v EASYtoUK.com\nZužitkoval jsem více jak 12 let zkušeností z cestování a práce v Evropě a Asii do čtivé formy plné tipů, nápadů a rad, jak a kde se může většina lidí sama odpíchnout a udělat krok za svým snem. Veškeré informace pro pobyt a práci v UK právě zde.\n© Josef Holoubek 2021 | Nezávislý mladý dobrodruh s touhou po cestování a chutí na překonání výzev | Tvorba webu od Zajimava.cz


Nejprodávanější e-knihy - červen 2021 - historické romány | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nNejprodávanější e-knihy - červen 2021 - historické romány\nJedna cesta jim navždy změnila život Palubní lístek na Titanic se pro nemajetné irské sestry stane životní šancí. Nora bude vychovatelkou v zámožné rodině a Delia přijme místo posluhovačky. Po osudném lodním neštěstí se však Delia ocitne osamocená v New Yorku a souhrou nedorozumění se stane tím, kým měla být její sestra – guvernantkou.\nMladá Indiánka Hoshi’tiwa z Lidu Slunce myslí jen na to, jak ji její ženich Ahoté po svatbě sevře v náručí. Podle rozhodnutí vládce Jakála však byla vyvolena k jinému osudu: má to být ona, kdo na zem konečně přivolá déšť. Ten však stále nepřichází.


Netradiční rok - Mozaika Pionýra\nNeohlédnout se za rokem 2020 snad asi není možné, protože tak zvláštní rok v naší historii nebyl. A nad tím, co nás čeká, jistě hloubal každý z nás…\nMěli jsme na rok 2020 (hezké číslo, ne?) určité plány… ostatně rok, v němž jsme si chtěli důstojně připomenout „třicetiny“ samostatného bytí Pionýra, k tomu přímo vyzýval. Start roku byl dobrý – tradiční akce (vpravdě masová Ledovka, úspěšný koncert „Děti dětem“), příjemně běžící Zlepšovadlo a množství aktivit o jarních prázdninách tomu odpovídaly. Ještě jsme stihli dvě krajská setkání před zamýšlenou Malou obsahovou konferencí… a báác.\nPřišlo něco, s čím nepočítal vůbec nikdo – pandemie a s ní bezprecedentní zastavení nejen naší činnosti, ale vlastně ochromení veškerého života u nás, v Evropě… Není třeba zde opakovat celou tu neveselou historii, která se navíc vrátila v plné „parádě“ znovu po letních prázdninách, kdy to chvíli vypadalo nadějně. Ale s podzimem tu byl znovu zákaz práce s dětmi, ostatně nejen ten.\nNesložili jsme ruce v klín\nNe, zejména na jaře mnozí nesložili ruce do klína a nepodlehli skepsi a trudomyslnosti. Naopak. Na jaře i na podzim se nejeden pionýr a nejedna pionýrka vzepřeli a vrhli se do aktivit, které byly potřebné – symbol roušky byl i naší ikonou, ale nešlo jen o roušky, snažili jsme se „Být ideální!“, současně mnohé pionýrky a pionýři pomohli na spoustě míst, kde to bylo třeba a kde to šlo!\nPřipravili jsme i letní tábory – jak se sluší a patří a vyrovnali se s mimořádnými nároky při jejich zajištění. S otevřeným hledím jsme přijali i ministerskou výzvu na zorganizování vzdělávacích dnů, kde jsme pomáhali dětem srovnat se s výpadky v učení…\nS podzimní vlnou covidu přišly i nové pionýrské výzvy – projekty „Babi, dědo“ a „Výzvy a E-odborky“ rozhodně nejsou jen náhražkou, ale plnohodnotnými aktivitami.\nNeopustili jsme děti ani hodnoty\nMůžeme se tak směle ohlédnout a říci si, že jsme se mimořádné nepřízni nepoddali. A to ani nepřátelství při nevkusných mediálních atacích – byť tak primitivně-vulgárním útokům (Kverulant), jsme již poněkud odvykli.\nZa to všem náleží velký dík!!\nNehodili jsme děti přes palubu, hledali cesty, jak se se vzniklou situací poprat – to svědčí, že Ideály Pionýra nejsou jen prázdnými slovy. A bylo to nepřehlédnutelné…\n„Opakovaně jsme hovořili o tom, jak některým politikům dát „lépe“ vědět o často nezištné a málo viditelné denní činnosti spolků v oblasti mládeže.\nPrávě v kritické době jste jasně ukázali, že jste podstatným a významným partnerem státu a „z výchovy dětí“ umíte rychle přepnout na „péči o seniory“, šijete roušky a pomáháte potřebným. Dobrovolně a nestěžujete si na nepřízeň a nemožnost konat obvyklé.\nHluboce smekám, vážím si přístupu a děkuji.“\nPhDr. Karel Kovář,\nVždycky všechno nevyjde\nNu, tak se opravdu 🙂 nepřehlédnutelně projevilo, že život vždycky neběží tak, jak si naplánujeme. Ale to neznamená, že bychom se odřekli vizí a plánů, jakkoli nás jistě čeká značná dávka nejistoty, ze života se nám vytratila ona běžná předvídatelnost. Nelze ani pomíjet, že současné dění nás vyvádí z míry osobně, neboť v ohrožení jsou i naši nejbližší, rodina, nezřídka i náš profesní život. Tahle rozporná situace s sebou nese komplikace i nepohodu a obavy. Ale jako s mnoha jinými věcmi a potížemi nám nezbývá, než se s tím – lidsky i pionýrsky – srovnat. Ostatně můžeme si ověřit, že mezilidské vazby v našich kolektivech (oddílech či na skupinách), pionýrská přátelství (znovu jsme u toho, že Ideály Pionýra nejsou jen slova) mohou patřit k těm dnes tak potřebným jistotám.\nPřejme si proto navzájem, abychom – byť jistě nezřídka klesneme na mysli – byli schopni překonat všechny potíže, které před námi vyvstanou, uměli se radovat i z malých úspěchů a u naší práce vydrželi. Těžkosti a trampoty nakonec vždycky odezní a jde o to, abychom se my, ale i děti, měli stále kam vracet – na naše tábořiště, krásná místa naší země, kam jezdíme na výpravy, do našich kluboven. Na nich přece bývá svět i náš pohled na něj vždy radostnější.\nLeden 2021 / Předsedův glosář\n« Palec nahoru: leden 2021


MIR 52 39 103 3342\nDívčí zimní čepice Ledové království s modrou bambulí\nDětská teplá čepice s bambulí Frozen - Ledové království. Tato čepice je vyrobená z hřejivého a pružného akrylového zdvojeného úpletu - z vnější strany s pruhy růžové, modré a šedé barvy, z vnitřní strany z jednobarevného šedého úpletu. Z přední strany čepici zdobí nášivka s princeznami Annou a Elsou a výšivky hvězdiček. Díky dvojí vrstvě úpletu bude Vaši holčičce v této čepici krásně teploučko.\nTIP • Pokud nemáme tuto čepici skladem ve Vámi vybrané velikosti, zvažte koupi stejné čepice s jiným pořadím stejných barev, kterou také najdete v naší nabídce.\nDívčí zimní čepice s bambulí Máša a medvěd - růžová\nDětská teplá čepice s bambulí s motivem z pohádky Máša a medvěd. Na přední straně čepice je obrázek děvčátka Máši se zajíčkem, zadní strana je potištěná zasněženou krajinou s růžovou oblohou, stejnou jako pozadí obrázku na přední straně. Svrchní část čepice je potištěna sublimační technologií a je vyrobena z odolného polyesteru, vnitřní část a lem čepice jsou vyrobené z hřejivého akrylového úpletu růžové barvy.\nTIP • Pokud nemáme tuto čepici skladem ve Vámi vybrané velikosti, zvažte koupi stejné čepice v tmavě tyrkysové barvě, kterou také najdete v naší nabídce.


Ota Pavel: Zlatí úhoři - Seminarky.cz\nSeminarky.cz > Čtenářský deník > Obsahy a rozbory děl > > Ota Pavel: Zlatí úhoři\nCharakteristika: Práce seznamuje s dílem Zlatí úhoři, jehož autorem je Ota Pavel.\nProzaik, publicista a sportovní redaktor Ota Pavel proslul především autobiograficky laděnými prózami, ve kterých podává osobní vzpomínky na dobu dětství, strávenou na prahu druhé světové války v překrásné krajině kolem řeky Berounky. Jde především o sbírky povídek Smrt krásných srnců (1971) a Jak jsem potkal ryby (1974). Kniha Zlatí úhoři obsahuje výbor z povídek uvedených převážně ve dvou výše jmenovaných knihách. Povídky jsou řazeny chronologicky do tří na sebe navazujících oddílů a můžeme z nich vysledovat dramatický příběh rodiny Oty Pavla. Nejvíce se ve svých vyprávěních autor soustřeďuje na postavu tatínka. Tento svérázný člověk, vlastním jménem Leo Popper, se vypracoval na „nejlepšího prodejce ledniček na světě“, zaměstnance firmy Electrolux. Jeho velkou vášní byla řeka a rybaření a plně odpovídal onomu označení rybářů „tichý blázen“. Za období nacismu však byl za svůj židovský původ stíhán a trestán, odešel do koncentračního tábora stejně jako Otovi starší bratři. Naštěstí se z něj vrátil. Něha a láska je patrná v autorově vztahu k mamince, ona je tou svatou bytostí, která drží rodinný krb pohromadě.\nPrvní část díla zachycuje dobu předválečnou. Ota ji vnímá svýma šestiletýma očima. Vybrané povídky:\nČerná štika – poetické vyprávění o tajemné obrovské štice, která údajně občas připlouvá do oblasti, kde rybaří Ota se sourozenci. Jednou ji skutečně spatřili. Chytit ji se jim však nepodařilo. A to ani Otovi, který, ač nejmladší a nejslabší, ji měl nadosah.\nKoncert – seznamujeme se s postavou Karla Proška, nejvyhlášenějšího rybáře v kraji. Právě on to byl, kdo zasvětil chlapce a vlastně i tatínka Lea, který se s ním velmi skamarádil, do tajemství rybolovu. Nejsvéráznější Proškova metoda bylo chytání „na práskandu“ – do vody máchal dlouhým prutem a bičoval tak vodu, aby ryby brzy připluly.\nMoje první ryba – v této povídce se z malého Oty stane skutečný rybář. S neobyčejnou láskou a něhou vzpomíná autor na chvíle objevování krásy z úlovku. U zrodu jeho vlastního rybářství stál opět Karel Prošek, který Otovi vyrobil první obyčejný prut a úlovek – okouna – proměnil v trofej, která byla přitlučena na dveře jejich chalupy.\nJak jsme s tatínkem servírovali úhořům – tatínek Leo se rozhodl s Otou vyrazit na úhoře. Jejich lov je však zřejmě ze všech ryb nejnáročnější. Na dlouhý provaz navázali rybí pochoutku – rousnice. Malý Ota se vydal do proudu řeky a s kamenem navázaným na provaz ji chtěl překonat. Proud byl však dravější, než tatínek předpokládal, a malého Otu, který neuměl plavat, tato výprava málem stála život.\nNejdražší ve střední Evropě - Leo pracoval ve firmě Electrolux. Měl vcelku dost peněz, a tak si koupil v Kročehlavech od doktora Václavíka rybník – prý se šestikilovými kapry. Jednoho v tom rybníce totiž skutečně viděl. Když však začal výlov, v rybníce se našel pouze jeden kapr – jen ten jeden jediný šestikilový. Proto se naštvaný Leo doktorovi pomstil: když si u něj Václavík objednal ledničku (za stejnou cenu, jakou dal Leo za rybník), poslal mu ledničku bez vnitřku. Tak si byli vyrovnaní – „ ten rybník taky neměl vnitřek a jinak vypadal moc hezky“\nBílé hřiby – mrazivá povídka, která se zakládá na lidovém rčení, podle kterého, když roste mnoho hub, přijde válka. Na jedné z výprav do lesa našli Popperovi stráň posetou bílými hřiby. Za rok už Němci zabrali Československo...\nČást druhá se zaměřuje na povídky z nelehké doby okupace.\nSmrt krásných srnců – název je odvozen od lovu na srnce, který provozoval pan Prošek. Věrným sluhou a v podstatě zbraní mu byl přítel nejmilejší – vlčák Holan. Právě on byl schopen srnci srazit vaz. Když byli Otovi bratři Hugo a Jirka povoláni do koncentračního tábora, rozhodl se tatínek zajistit jim v nelehké době ještě nějaké jídlo a vypůjčil si proto Holana, aby ulovil nějakého srnce. Podařilo se, ovšem zraněné zvíře se dostalo do rukou jiných rybářů. Leo s Proškem ho museli rafinovaně dostat zpět.\nKapři pro Wehrmacht – nacisté zabrali i rybník, který si kdysi koupil tatínek. I jemu už přišel rozkaz o povolání do transportu. Noc před výlovem tatínek sám všechny ryby tajně vychytal. Nacistům se tak jeho kapříci do rukou nedostali.\nČást třetí zpracovává osudy rodiny po válce.\nLov bolena dravého – rodina si pořídila chatu, aby byla zase v nejlepším kontaktu s vodou a rybařením. Oto však již dospívá, má i jiné zájmy a pravidelné výlety na chatu ho začínají nudit. Jednou se na přehradě objevili boleni. Ota si na ně políčil – za několik týdnů prázdnin jich chytil dvanáct ze třinácti. Toho posledního se mu nedařilo chytit, až jednou přišel slavný fotbalista Josef Bican a bolena chytil. Ota si ze zubů chycených dvanácti bolenů udělal řetěz – zuby si nechal u zlatníka spojit stříbrem a navlékl je na zlatý řetěz.\nZlatí úhoři – Ota nachytal tatínkovi k narozeninám jedenáct krásných úhořů. Leo se rozhodl Otovi splatit tento dluh, než zemře. Zlaté úhoře nikdy nechytl, ale nachytal jich 11 postupně. Byla to tvrdá „práce“. Vždy, když nějakého toho úhoře chytil, pozval si Otu a úhoře mu naservíroval na másle. Tak mu postupně splatil dluh 11 úhořů. Pak zemřel. Ota trochu jeho popela vhodil do Berounky – Leovy nejoblíbenější řeky."\nZabalený formát ZIP: x51cc737af3d4b.zip (11 kB)\nO_Pavel_Zlati_uhori.doc (38 kB)


Recenze: Daniela Krolupperová - Taje olivového háje - Knižní kavárna\n3. 8. 2018 Sabina Hurtakova\nMáte rádi pohádky, které se odehrávají částečně ve skutečném světě? Jsou vám sympatické malé vílí bytosti? Pak se vám určitě bude líbit nová knížka pro děti z nakladatelství Portál – Taje olivového háje. Autorkou je Daniela Krolupperová, která už na svém kontě několik dětských knížek má. Překrásné ilustrace ke knížce vytvořila Eva Chupíková. Díky nim je vílí svět ještě pohádkovější a krásnější.\nNázev: Taje olivového háje\nKnížku Taje olivového háje zakoupíte na stránkách nakladatelství Portál.


“Myslím si, že bylo dobré být ve dvou zápasech.” [qualifiers]„Mám dva zápasy, které mě podpoří a dodají mi jistotu hlavního tahu,“ řekla.\nV raném zápase na středovém kurtu porazila českou světovou dvojku Katerinu Sinyakovou, Lotyšku Jelenu Ostapenkovou 6-1, 6-3.\nV ostatních zápasech v Montrealu porazila 11. nasazená Maria Skari z Friese českou Marii Božkovou. Rumunka Sorana Kirstyová porazila Američanku Alison Riskeovou. Argentinská Nadia Podroska porazila polskou Magdu Linate. Španělská Paula Padusa porazila Švýcarku Victorii Golubicovou, zatímco Australanka Agla Tomljanovičová postoupila, když odešla do důchodu od své francouzské rivalky Fiony Ferro.\nNa turnaji mužů v Torontu vypálil Chorvat Marin Čilič 13 es při vítězství 6: 2, 4: 6, 6: 3 nad Španělskem Albertem Ramosem-Vinolasem, zatímco Francouz Ugo Humbert porazil Itala Lorenza Sonega 6: 3, 6: 4. .\nBryden Schnur měl hrát Pickering a Ont. Vasek Pospisil z Vancouveru později v pondělí.\nV soutěžích dvojic Felix Auger-Aliassime z Montrealu a Alexis Galarneau z Lavalu na Kuvajtu 6: 4, 7: 6 (6) podlehli Rusům Karen Khachanov a Andrey Rublev.\nJak poznám, že mám ADHD?


HLÁSÍ SE VÁM MALÉ STUDIO\nObsah této stránky je plně přístupný jakýmkoli prohlížečem. Nejlépe však vypadá v prohlíšeči respektujícím platné standardy HTML a CSS. Váš prohlížeč tyto standardy nerespektuje a proto vám doporučujeme jeho upgrade.\nCo se nám povedlo, na co jsme pyšní\nJaké recepty na všechny roční období nám předala naše kamarádka Pavla Dostálová - 13let:\nJAK SE VÁLÍ JARO:\nTak milí čtenáři, jak se válí jaro? Vezmeme si 15dkg sluníčka a 5dkg deště / aby byla chuť vyvážená/. Přidáme celou sklenici pohody a půl sklenice barviček. Vše smícháme. Těsto, které nám vyjde, dobře zpracujeme a vykrájíme v různé tvary. Můžeme podávat na louce za májového počasí..\nJAK SE SMAŽÍ LÉTO:\nKuchaři, kuchařky a kuchťátka, toto je nejjednodušší recept.Jednoduše vezmeme, a nebudeme šetřit, sklenici slunce, barev a dobré nálady. Vše smícháme, dáme na pánev, usmažíme ve vlastním žáru slunce. A léto je na světě. Popřípadě můžeme osolit kapkami letního deště. Doporučujeme podávat na koupalištích a na zahradách restaurací.\nP.S. Prázdninové koření v tomto případě podmínkou!\nJAK SE UBREČÍ PODZIM:\nKuchaři a kuchařinka, to je také prostý recept. To si každý ubrečí sám. Doporučuji maminkám s měkkým srdíčkem. Zapláčete si a přidáte pár suchých listů / může být i bobkový/. Smícháte a podzim je na světě. Pro tatínky nebo maminky s tvrdým srdcem doporučujeme nakrájet pár cibulí a podzim je hotov. Můžeme podávat.\nJAK SE CHLADÍ ZIMA:\nTento recept je pro kuchaře, kteří už roční období vařili. Vezmete si sluníčko jen na okraj kávové lžičky a 3lžíce kroupů, ledu, práškového cukru a hlavně sklenici dobré sportovní nálady a koulovačky. Přidejte kapku sněhománie. Dejte chladit na dvě hodiny a můžete podávat na horách a stoprocentně na Vánoce.\n(vyšlo v Listech Malého studia Liberec - březen 2002)\nDokonce jsme se dostali, my Malí reportéři z Liberce i do časopisu pro děti Říše divů.\nTam se v červnu 1999 psalo o jednom z nás a tím pádem i o všech ostatních:\nMATĚJ ŠVARC je už druhým rokem rozhlasovým reportérem Malého studia v Liberci. Studio mělo i svůj vlastní pořad AKTA MIX na vlnách Českého rozhlasu. Jiný pořad Hlásky z Liberce" vysílal rádio Hlas Ameriky.\n"Do Malého studia mě přivedla moje sestra Johana a moc se mi tady líbí" říká dvanáctiletý Matěj. Loni za svoji práci získal ocenění ZLATÝ OŘÍŠEK.\n" Mám rád mašinky, vláčky a parní lokomotivy. Když mám příležitost, svezu se historickým vlakem a tak… Baví mě také práce se dřevem. Vyrobil jsem už kdeco: od luku až po dřevěnou mašinku. Až vyrostu, nechci být reportérem. Budu truhlářem," říká Matěj Švarc. Protože o něm všichni říkají, že je vytrvalý a houževnatý, jistě slovu dostojí.\nA dalším naším úspěchem bylo, že jsme nejméně jedenkrát do měsíce vysílali pořad Linka důvěry Rádia na polštář. S paní redaktorkou Mirkou Bendovou a s panem PhDr, Vladimírem Píšou psychologem jsme rozebírali nejrůznější témata, která se týkají našeho života. Kromě témat velmi diskutovaných ve společnosti, jako jsou drogy, alkohol, kouření, gemblerství, jsme si povídali i o kamarádství, trémě, lásce, o podrazech a lžích,o problémech ve škole i doma. Jak se zachovat, rozvádějí-li se nám rodiče a my se stáváme jejich prostředníky, jak být asertivní, jak se stát osobností, jak si vážit sám sebe, jak bojovat proti bezpráví, jak se bránit šikaně a jak být slušným člověkem atd. atd.\nDíky těmto pořadům jsme se i my sami do života vybavili.\nNaše rozhlasové pořady byly i několikrát oceněny v soutěžiDOMINIÁDA, kterou pořádá Dětská tisková agentura. Náš pořad o Beatles se tak líbil, že už se mnohokrát k výročí založení skupiny Beatles v rozhlase vysílal. Ale pořad o anglické hudební skupině Beatles nebyl jediným oceněným. O Dominiádě 2001 jsme psali i v našich novinách LISTY:\nPorota vedená MUDr. Janem Cimickým posuzovala pořady ze šesti různých redakcí. Vedle profesionálů z ČRo2-Praha (pořad Rádio na polštář), ČRo3-Vltava (pořad Sluchátko) a Rádia Proglas (pořad Barvínek) se do soutěže přihlásily i amatérské dětské redakce (Malé studio Liberec, Rádio Kulíšek z Lánova u Vrchlabí a dětské internetové Rádio Domino). "Rozhodování nebylo vůbec snadné" postěžoval si při vyhlašování výsledků předseda poroty Jan Cimický.\n"Proto jsme se rozhodli kromě hlavní ceny udělit ještě zvláštní cenu BohumilaKoláře- dnes už zesnulého zakladatele moderního rozhlasového vysílání pro děti " dodal Jan Cimický\nSoučasně s porotou složenou z odborníků (byli v ní zástupce MŠMT, katedry rozhlasové žurnalistiky FSV UK, UNICEF, Národního informačního centra mládeže a Českého rozhlasu) hodnotila přihlášené pořady i porota dětská. Ta první místo přiřkla Malému studiu Liberec. Děti zaujal pořad o podnikateli Tomáši Baťovi. Odborná porota za nejzdařilejší dětský rozhlasový pořad označila příspěvek z ČRo3-Vltava. Pořad Sluchátko zajímavou a neotřelou formou seznamuje posluchače s vážnou hudbou.\nZvláštní cenu - Cenu Bohumila Koláře - od poroty získalo dětské internetové Rádio Domino za pořad … aneb jinak?, který byl velice zdařilou mozaikou složenou z příspěvků z letního soustředění malých rozhlasáků.\nA pokud náhodou znáte ještě nějaké jiné rádio, které na svých vlnách hýčká i ty nejmenší posluchače, dejte vědět: info@malestudio.cz. Třeba se ten sen, který Bohumil Kolář měl, tedy že děti jednou budou mít svoje vlastní rádio, splní.\nDalší povedená reportáž od Šárky a Jitky Hromádkové s šimpanzí holčičkou Majoránkou v létě v ZOO v Liberci byla sepsána v našich novinách LISTY:\nJmenuju se Šárka Hromádková. Já a moje sestra Jitka jsme o prázdninách poznaly v Zoologické zahradě v Liberci skvělou kamarádku. Šimpanzí holku Majoránku. Nenechala nás na pochybách, že si dovede poradit, že s ní můžeme počítat. Je velice talentovaná a milá. Navíc ji mikrofony a kamery vůbec netrémují. Lidi kolem nich už má zažité. Hodně se naučila. Pochází z velké herecké rodiny, která v liberecké zahradě má kořeny a zázemí. Kdo by neznal šimpanzici Terezu z filmu Terezu bych kvůli žádné holce neopustil, šimpanze Kubu z pohádkového seriálu Arabela, Tedyho z Jakubiskova filmu Nejasná zpráva o konci světa a šimpanze Jimmiho z celovečerního filmu pro děti Hurá na medvěda. Lada Sedláčková, tisková mluvčí ZOO nás informovala i o tom, že v Liberci chovají nejpočetnější- třináctičlennou skupinu šimpanzů v ČR. Majoránka má před sebou hvězdnou kariéru. Jak si pěkně povídáme, už vyťukává na mobilu číslo do našeho studia. Prý by také chtěla být mladou reportérkou.\nPřed mnoha lety chodil do Malého studia i herecKarel Zima a stále na tuto dobu kdy býval mladičkým reportérem vzpomíná a rád: " Bylo mi deset roků a jako školák jsem měl možnost dostat se na různá místa. I tam, kam byl vstup přísně zakázán. Třeba do řídícího centra lanovky na Ještěd nebo do podzemí bazénu, na operační sál a do mnoha jiných prostředí. Dělal jsem rozhovory se zajímavými lidmi. Reportáže nebyly banální, vždycky jsme se na věci snažili dívat z jiného úhlu Lidé si už na nás zvykli, na naše dotíravé, někdy snad až nepříjemné otázky. Ankety se vysílaly pravidelně v rozhlase po drátě, který tenkrát poslouchal kde kdo. Přestože se nás na pořadech podílelo víc, v terénu i ve studiu, dnes můžu s určitostí konstatovat, že hlavní personou a stmelovačem mladých reportérů, hledačem talentů, prostě " ďáblem", který dokonale ovládal nás i všechny rozhlasové vlny v okruhu tisíce mil, byl Pepa Švarc. Nesl za nás odpovědnost. Nekompromisně leč s elegancí a vtipem do nás " vtloukal"zásady rozhlasové práce. Podle dostupných zpráv vím že se dodnes mladým reportérům a Malému studiu Liberec věnuje. Nevím, jak na ty časy vzpomíná on, já ale především i díky jemu, hrozně rád.\nPo ZŠ jsem studoval na pražské konzervatoři herectví a teď jsem tedy hercem. Po pětiletém angažmá v divadle "Drak" v Hradci Králové, žiju dva roky v Praze na volné noze. Ještě pár drobností se od té doby stalo. Osm let mám ženu Madlu, také herečku, tři roky mám psa Berta - neherce, dva roky máme psa Charlieho - také neherce a deset měsíců mám dceru Agátu. Náš život v Praze je pestrý a šťastný. Přál bych každému1/4 naší pohody. Když má herec na volné noze štěstí, tak má opravdu mnoho různé práce, která ho baví. Od záři účinkuji mimo jiné ve velkém muzikálovém představení " Evangelium podle Beatles", které se hraje na pražském výstavišti v divadle Spirála. Já hraju roli vtipálka Ringo Starra. No a právě tady si zahraju například s Karlem Zichem, Janem Hrušinským, Pavlem Křížem nebo Jiřím Langmajerem. Ovšem život na volné noze je vrtkavý a co bude za rok, za dva- nikdo neví…\nTím hlavním pro mě ale je moje rodina. A dcerka zvlášť - to je fakt velký zázrak - otcové vědí, o čem mluvím. A tak je mi docela jedno, jestli budu točit film a hrát divadlo nebo natírat zábradlí na Nuselském mostě. Docela mě to láká - ostatně kdo ví, možná to není placené špatně..\nA kde je psáno, že to nemůže zase skončit v rozhlase…?\nJistý příklad už by tu byl. " Co myslíš, Pepíku/pane Švarci/, uživil bych se?\nVšechny z MSL zdraví Karel Zima\n(Vyprávění bývalého malého reportéra z MSL jsme použili z našich novin Listy)\nNaší starší kolegyní je i reportérka Lucie Kovaříková, kterou vídáváme na televizních obrazovkách v krajových zpravodajstvích. I Lucie byla kdysi a není to tak dávno, malou reportérkou a chodívala do našeho libereckého studia v ulici 8.března. I ona si zvolila své budoucí povolání díky rozhlasové práci.\nA když se podíváme ke kamarádům z jiných, dnes již bývalých stanic malých reportérů, nemůžeme nevzpomenout jméno Miroslava Karase, zpravodaje ČT v Polsku a teď ho slýcháváme i z Ruska. Mirek Karas taky kdysi jako malý chodil a pracoval ve stanici malých reportérů a to v Karviné.\n© 2005 Malé Studio Liberec — stanice malých reportérů


Milan Nový | Foto: Aktuálně.cz\nPotkal legendu či nedávného zaměstnance\nZatímco na evropském šampionátů osmnáctek zářil (5 zápasů, 12 bodů), mezi dospělými se Jágr teprve rozkoukával. Po první základní části za Kladno měl na kontě 29 duelů se statistikou 3+3.\nZkušenosti vstřebával především od legendárního střelce Milana Nového (na snímku), který s dospělým hokejem začínal už v roce 1968, nedlouho po srpnové okupaci vojsky Varšavské smlouvy.\nV kabině potkal Jágr také beka Miloslava Hořavu, jehož v minulé sezoně zaměstnával jako hlavního trenéra kladenských Rytířů.\nNejvětší hvězdou soutěže byl při Jágrově nástupu centr Trenčína Vladimír Růžička, který v roce 1989 vyhrál tabulku střelců i produktivitu. Na mistrovství světa ve Švédsku pak skvělými výkony dovedl reprezentaci k bronzu.


Při školním pokusu se žák popálil hořícím lihem | Týden.cz\nPři školním pokusu se žák popálil hořícím lihem\n19.11.2012 15:38 Aktualizováno 19.11. 15:43\nNa základní škole v Kladně se popálil chlapec při pokusu, u kterého vzplál líh. "Utrpěl popáleniny na hrudníku, krku a obličeji," řekly mluvčí středočeských záchranářů Tereza Janečková a policie Jana Šteinerová. Záchranáři ho letecky přepravili do pražské nemocnice na Vinohradech. Policisté případ vyšetřují. Podle mluvčího nemocnice Lukáše Matýska je chlapec ve stabilizovaném stavu na jednotce intenzivní péče.\nŠkolák podle Janečkové utrpěl na horních částech těla popáleniny, které označila za středně těžké. Neměly by ohrozit jeho život. Bližší informace kvůli věku pacienta neuvedla, patrně mu však ještě nebylo 15 let.\nPodle Šteinerové se popálil při vyučování ve 14. základní škole ve čtvrti Kročehlavy. "Při vyučovací hodině utrpěl popáleniny v horní části těla, když při pokusu vzplál líh," uvedla Šteinerová.\n"Chlapec je ve stabilizovaném stavu na jednotce intenzivní medicíny kliniky popáleninové medicíny. Nemáme svolení od jeho zákonných zástupců poskytnout jakékoli další informace," řekl Matýsek.\nŘeditelka školy Blanka Chvojková potvrdila, že šlo o žáka deváté třídy, který sledoval pokus prováděný učitelkou. Údajně se při vzplanutí lihu naklonil nad experiment. "Byl to standardní pokus, nebylo to nic, co by nebylo v souladu s osnovami. Ale došlo k této nešťastné náhodě, takže z toho budeme vyvozovat další důsledky a šetřit, jak se to stalo," uvedla Chvojková.\nNeštěstí podle ní neohrozilo výuku, na poskytování první pomoci se prý podíleli i studenti. Případ se stal před 13.00, policisté museli pro přistání vrtulníku zajistit místo na parkovišti u obchodního centra Oaza.