dne: 26.6. 12:18:03\nAhoj,nejdrive musim vyjadrit sve nadseni nad temito strankami, jsou uplne super a moc z nich cerpam:)) Nekdy se ale neubranim pocitu, i kdyz vim, ze srovnavat se nema, ze moje ditko nektere veci proste vubec "nechyta":)). Tak treba uklizeni hracek. Nasi Adi je 15 mesicu, zhruba od roku ji vzdy , kdyz si dohraje s nejakou hrackou, ukazu, kam ji zase uklidit. Prijde mi, ze na tuto cast uz je ale alergicka:) a vubec ji nevenuje pozornost. Vzdycky se tak na me jako ledabyle podiva, obrati se a odchazi:)) Nechci aplikovat uplne ciste Monte s kobereckem a jen jednou hrackou, libi se mi, jak mala krasne kombinuje, pujcuje si z ruznych hracek dily a dava je na jine hracky. Ale chtela bych, aby se naucila alespon castecne, si je po sobe uklizet. Muzete prosim nasdilet sve zkusenosti, jak na to jdete vy?:)) diky\ndne: 26.6. 12:39:14\nAhoj, kobereček jsem také zvažovala, zda vůbec zavedu. Ale jelikož jsem doufala, že Ella půjde do Monte školky, zařadila jsem ho také. Dnes jsem za to ráda, hlavně, když si roztahá domečky v obýváku - má ohraničený prostor a nestoupám na kostky lega atd. V herně je třeba používá minimálně, je to její prostor, a ten tak necháváme. Začala jsem také kolem roku, než ho Ella vzala za svůj, a tak ze 70% ho začala aplikovat, trvalo to tak cca. do roku a půl. Takže relativně opravdu "dost" dlouho. Snažila jsem se jí to vysvětlovat i logicky ( jak vtipné rok a půl starému dítěti ) že prostě prostor potřebujeme, chceme mít přehled. Kombinování dle mého naprosto nevadí - i Montessori kombinuje. To, že některé jsou oddělené má jiný důvod a kombinují se, pokud umí s oběma pracovat. Ale doma je to samozřejmě na fantazii dětí, byla by škoda, pokud potřebují něco jiného jim to neumožnit. Dlouho jsem je vracela i já sama, s tím, že u toho prostě počkala. Ona tedy moc nekombinovala, takže to bylo jednodušší pro mne. Chce to asi prostě jen vydržet, nasměrovala jsem ji zpět - klidně jí pomohla s tím, že toto uklidíme a pak může jít zase za svou další činností.\ndne: 27.6. 21:22:54\nUklízení hraček mě taky zajímá. Jáchymovi je teď 10 měsíců, takže se zatím do toho nezapojuje vůbec a já to extra výrazně neřeším, ale pomalu přemýšlím jak na to. Velkou překážkou je moje nepořádnost a lenost uklízet milionkrát za den to samé, co za chvilku zas bude venku...Zatím si Jáchym hraje tak, že leze od věci k věci, u většiny vydrží chviličku a zas leze za další a pak zas za tou první a tak pořád dokola...docela se mi ten úklid daří u věcí jako je dóza plná brček, které Jáchym vytahuje a noří se do nich (to je fakt sranda:) )apod. To má vždycky chvilku venku a pak to uklidím, ale jinak se tu různě povalují hračky a uklízím je většinou až večer (a někdy až ráno:) )\ndne: 28.6. 9:42:10\nCitováno z Klarchen dne 27.6. 21:22:54\nJde o to - nemyslím to nijak zle - zda chcete dosáhnout toho, aby si hračky opravdu uklízel, protože ta největší část, než to zvládnou - je opravdu a jen na nás a důslednosti. Jelikož než to vezmou za své tak to trvá. A ve výchově jako se vším, pokud to uděláme tři dny a pak dva dny to necháme na večer, pak zase - tak to bohužel fungovat nebude. Zrovna toto je záležitost, která víceméně fakt trvá, než si na ní takto malé dítě zvykne. Ale zvykne, ve školce to také zvládnou, ale tam se na tom trvá také vždy. Takže je to spíše o nás, zda to dotáhneme a je to nadlouho. Myslím, že u dětí které lezou je to složitější - ale zkusila bych třeba hračky dle určitého tématu dát do jednoho košíčku, nebo na tácek a nechat ho někde podél stěny. Dokáže k němu dolézt, věci z něco vyndat - a pak je zase rychle "naházet" zpět. COž budete ze začátku dělat vy, hlavně proto, že se mění hodně cíl jejich zájmu. Ale už to má určitou strukturu, kterou pak nahradí třeba police. Výhoda školky je, že jsou tam děti, které si pravidla často už hlídají sami, vše je tam jen pro děti a učitelé jsou tam jen pro děti. Což doma je právě složitější - jelikož děláme i jiné věci, a je to jen na nás.\ndne: 28.6. 22:25:10\nMy jsme na Monte narazily dost pozdě. Uklízení je naše moční můra. Musím souhlasit s Mili. Jednou jsem už myslela, že prasknu. Tak jsme vzali foťák, nafotily hračky, dali fotky do folie a přilepily na daný box, co kde patří. Uvědomila jsem si, že těžko budu stát nad dítěm mega kupou hraček s rukama v bok a říkat něco o uklízení, když při pohledu na tu hromadu ani já sama nevím, kde začít:-) To, že malá není zvyklá uklízet hračky je jen moje nedůslednost a hlavně laxnost mého muže v této věci. Je pravda, že jednu dobu jsme si toho naložili tolik, že jsme nezvládali najít čas ani na společný život natož vést v pořádku domácnost. Ty fotečky nám moc pomohly:-)\ndne: 28.6. 22:46:28\njo, to je přesně jak říkáš Terisibi, že můj manžel na to taky dlabe:(. Když jednou týdně pracuje z domova ( a já jsem v práci), tak když příjdu domů, je tu úplná pohroma-nechce to pochopit a asi ani nepochopí-možná to z mé strany chce u něj taky důslednost a trpělivost, třeba jednou.......:)). Ještě se chci zeptat, kdy se tak začíná/kdy jsou přibližně děti schopny orientovat se podle těch kartiček nebo vůbec na ně nějak reagovat, aniž by je strhávaly a podobně? Někdy bojuji s tím, že nevím, kdy s čím mám začít, kdy co je vhodné, kolikrát něco i vytvořím a malá si toho ani nevšimne nebo to hned rozbije/zničí. I když se snažím sledovat její vývojové potřeby, mám pocit, že je poslední cca 4 měsíce má stále stejné: schody, voda,oblečení, knížky+ občas nějaké obměny, ale tohle se furt střídá.\ndne: 29.6. 10:23:37\nCitováno z Rabrmont dne 28.6. 22:46:28\nDěti milují nějaký "stereotyp". Voda je prostě jedno z největších lákadel. Schody jsou logické - je to pohyb - Montessori má ve třídách pro nejmenší dokonce schody vyrobené menší jen na trénování. My třeba kartičky na hračky neužíváme, někomu hodně pomohou. Našla bych vždy jednu věc, kterou bych si promyslela a zkusila jí ukazovat. Hodně věcí je složitých - hlavně pro maminku, jelikož pak nedělá víceméně nic jiného. U nás jsem se zaměřila po roce na úklid - prostorovou orientaci. Pak jsem začala s kroky jako je samoobslužnost - protože už chtěla sama jíst a pod. Takže jsme krok za krokem ukázaly kde co je, předělala jsem aby na to dosáhla, připravila prostírání. Myslím, že to nezabralo ani tři dny, kdy byla schopná to dělat sama. Ale opravdu jsem tři dny chodila s ní stejnou trasu. Pak už to nechala na ní. Takže najít jednu věc a na tu se zaměřit - dle mého je to nejvýhodnější. I tak se najde každý den tolik věcí, které potřebují ukázat, vysvětlit, pomoci, zastavit.\ndne: 29.6. 13:52:21\nNení to sice ideální, ale myslím,že nám uklízení docela jde. Někdy se mu nechce, pravda, ale většinou si dá říct. Minule mě potěšil, že se snažil uklízet i mimo domov (to je docela problém, protože v cizím prostředí se tak neorientuje, tak se ani dřív nesnažil).\nKamarádka to řešila radikálně - když jí to malá sabotovala, tak vzala veliký pytel na odpadky, vše tam nacpala a dala za dveře, že to odvezou popeláři,když si to neumí uklízet - malá brečela, že už si to uklidí, tak jí je vysypala zpět a říkala, že to byl frkot a od té doby si hračky uklízí (malá měla něco před 2.rokem).\ndne: 29.6. 14:15:03\nSi, tohle si schovávám jako řešení na pubertu Myslím, že kdyby mne to chytlo, otevřu jen dveře na balkon a vše by případně letělo Problém je, že na Ellu podobné věci vůbec nezabírají. Ve stylu nesnědla jsi - nesmíš, by tak max. pokrčila rameny a šla po svých. A takto prostě funguje - buď to vezme za své, nebo s ní nehne nic. Už se dost děsím toho, jaké na ní jednou budu mít páky. Navíc si říkám, kdyby toto nezabralo tak už nemám moc jak dál - myslím, že málokdo by vydržel naprosto vyklidit pokoj a hračky nevrátit.\ndne: 29.6. 14:30:10\nByli to hračky, co měla na zemi, ale zabralo to.


Naturhouse chrastava | první konzultace zdarma\nnaturhouse chrastava - dieta od NATURHOUSE je úplně jiná dieta. Přijměte naše pozvání a využijte nabídky BEZPLATNÉ výživové konzultace. Při konzultaci Vám sestavíme vzorový jídelníček na míru přesně pro Váš metabolismus. Konzultaci povede profesionální nutriční terapeut vyškolený společností NATURHOUSE. Celá konzultace se nese v příjemném a přátelském duchu. Společnost NATURHOUSE je tu pro Vás.\nZajímá vás téma naturhouse chrastava a chcete konečně zhubnout? Dieta od NATURHOUSE je jiná. Dieta od NATURHOUSE staví především na vzájemné vůvěře mezi klientem a výživovým poradce. Doplňky doporučené od NATURHOUSE jsou také zcela odlišné - doplňky od NATURHOUSE prošly mnoha testy a jsou postaveny na složení, které je ověřeno tisíci klienty.\nSpolečnost NATURHOUSE je mezinárodní organizace s působištěm v zemích po celém světě. Na rozdíl od ostatních společností neslibujeme nesplnitelné, neslibuje to, čeho nelze dosáhnout. Nikdo nebude hubnout za Vás, hubnete sami, s vlastní vůlí a NATURHOUSE Vám pomáhá udržet si silnou vůli a nasměruje Vás na správnou cestu. NATURHOUSE Vás nenutí držet hladovku, ba naopak, s námi se rozhodně trápit hlady nebudete. naturhouse chrastava - dieta od NATURHOUSE je úplně jiná dieta. Ani nečekejte, že budete hubnout pomocí "zázračných" pilulek. My Vám pomůžeme změnit Vaše stravovací návyky – jednou pro vždy. Jen díky tomu naše metody skutečně fungují a jsou tak oblíbené po celém světě.


North Video – Souboj | DVDINFORM.cz\nNorth Video – Souboj\nSpolečnost North Video plánovala na pátek 27. července 2012 další premiéru, kterou měl být vietnamský akční film Souboj za 99,90 Kč. Pro záchranu své dcery musí projít peklem… Problémy technického rázu ale odsunuly vydání až na pátek 3. srpna 2012.\nTrinh je žoldačka. Nemilosrdná, chladnokrevná a podřízená jen tomu, kdo jí dobře zaplatí. Zdálo by se, že je zcela bez citu, ale přece jen tu je někdo, koho nade vše miluje. Její dceru odvlekli neznámí únosci a krásná Trinh teď musí podniknout doslova vražednou misi, má-li dívku zachránit. Pouští se do akce s partou dalších žoldáků, kteří jsou podobně jako ona ostřílení zabijáci naslouchající pouze řeči peněz. Je mezi nimi i záhadný muž jménem Quan…\nVietnamští akční hrdinové Thanh Van Ngo a Johnny Trí Nguyen, kteří svůj arzenál bojového umění společně předvedli již ve filmu Rebel, se tentokrát představí ve strhující podívané, jež je zajímavou variací na motivy snímku Mr. and Mrs. Smith – také v tomto případě se při společném kšeftu setkají dva nájemní zabijáci, každého z nich však vedou zcela jiné pohnutky.\nNa imdb.com nijak závratných 56 procent, na csfd.cz 59: Sice je tu všechno, co by člověk v tomhle žánru čekal, ale nějak to není ono, a ani ty souboje nejsou z nejlepších. Ale zábava to docela je.\nPůvodní název: Bẫy Rồng / Clash\nSvětová premiéra: 9. prosince 2009- Vietnam\nRežie: Lê Thanh Sơn\nScénář: Johnny Nguyễn\nProdukce: Jenni Trang Le, Thanh Truc ‚Tawny‘ Nguyen, Jimmy Pham\nHudba: Christopher Wong\nStřih: Ham Tran\nSpolečnost: Chánh Phuong Phim\nHrají: Johnny „Trí“ Nguyễn (Quân), Ngô Thanh Vân (Trinh), Hoàng Phúc Nguyen (Hắc Long), Lâm Minh Thắng (Cang), Hiếu Hiền (Phong), Truong The Vinh (Tuấn), a další\nZvuk: Dolby Digital 5.1, 2.0 anglicky, vietnamsky, česky\n← Magic Box – Lorax\nHollywood Classic Entertainment – Chalupáři (Kolekce 6 DVD) →


ZPRÁVA o záchraně a chovu huculského koně\n(TIS - HUCUL CLUB, Praha 18.4.1999)\nHuculský kůň (hucul) je nejpřímějším potomkem divokého koně evropského - tarpana (Equus ferus seu gmelini), který byl ještě v počátcích našeho letopočtu rozšířen i ve střední a v části západní Evropy. Postupnou změnou biotopu a trvalým pronásledováním zejména usedlými zemědělci se začal tarpan nejprve stahovat do východní a severní části kontinentu a později úplně vymizel. Poslední klisna tarpana byla ulovena na stepi jižní Ukrajiny v roce 1879. Po tarpanovi se zachovala jen jedna úplná kostra v Zoologickém muzeu Akademie věd v Petrohradě a jedna lebka v Institutu morfologie Akademie věd v Moskvě. Jediné, co přetrvává, je přímý genetický vklad v krvi polodivokých potomků tarpana, z nichž hucul je jedním z nejčistokrevnějších.\nHuculský kůň je sice nazýván podle karpatských pastevců rumunsko-rusínského původu tzv. Huculů (hucul je v rumunštině zbojník), avšak jeho původ je mnohem starší, neboť se vyskytoval prakticky v dnešní podobě už u horských kmenů starých Dáků (snad Karpů) před několika tisíci lety dávno před slovanským osídlením Evropy, a to v celém oblouku Karpat, tedy na západě až k Beskydám. Na antických plastikách, zachycujících boje římských císařů Domitiana a Traiana s karpatskými Dáky jsou okrajově zachyceni i menší koně typu hucula, používaní v horách k podpůrným bojovým činnostem Dáků. Ti ovšem nakonec v roce 105 našeho letopočtu ve válce s pravidelnou římskou armádou definitivně podlehli, avšak polodivoký chov pomenších koníků uchovali v nezměněné podobě i nadále.\nNejstarší literární údaje o výskytu huculského koně jsou přes 400 let staré. Hackl, čerpaje ze starší literatury, se o něm zmiňuje jako o horském tarpanovi (Bergtarpan). Díky tomu, že místa, kde se huculští koně vyskytovali, neležela na hlavních trasách asijských nájezdů do Evropy, zůstala i původní krev huculů (v podstatě tarpanů) geneticky téměř nedotčena křížením (na rozdíl od polského konika, který má s huculem společný původ). Hucul byl od nepaměti chován polodivoce a velice tvrdě hlavně na karpatských poloninách. Teprve v posledních sto letech začaly nepříliš šťastné pokusy o jeho “zušlechtění” přikřižováním jiných plemen koní. Naštěstí pevný genetický základ hucula tyto pokusy odsoudil hned od počátku k nezdaru, takže jedinou památkou na ně zůstala poměrně častá příměs hnědé barvy v srsti a vzácně se objevující bílé skvrny na končetinách .\nO hucula se výrazněji začala zajímat teprve rakouskouherská armáda v polovině 19. stol.. Když odborná komise ministerstva války poznala kvality tohoto koně, jeho otužilost, tvrdost a dlouhověkost, zřídila v r. 1856 první huculský hřebčín v Luczině (v dnešním Rumunsku) a osadila ho deseti typickými huculskými (tzv. bukovinskými) klisnami. Hřebčín sice dočasně zanikl, ale v r. 1876 byl obnoven a postupně rozšířen. Do chovu se dostali huculští hřebci několika (dnes už převážně vymřelých) kmenů, např. Stirbul, Myszka, Czeremosz či Taras. Později tyto kmeny nahradily kmeny mladší, dodnes existující (např. Pietrosul, Hroby, Ghoral, Gurgul a Oušor). Pozn.: Záchrance huculského koně z Hucul Clubu - Praha především zajímá kmen Gurgul, který pochází z východního Slovenska a je charakteristickým huculem naší země\nPo 1. světové válce bylo stádo chovných huculských koní z Lucziny rozděleno v rámci válečných reparací mezi nově vzniklé vítězné státy (Československo, Polsko a Rumunsko). Naše republika dostala v r. 1922 celkem 33 chovných huculů, pro které později zřídila huculský hřebčín v Turja Remetech na Podkarpatské Rusi. Ten zanikl až začátkem 2. světové války. S přibývajícím počtem huculů byly těmito zvířaty osazovány i další hřebčíny, především z důvodů vojenských, neboť v době, kdy mobilita armády závisela především na koňské síle, byl v těžších terénech huculský kůň nenahraditelný.\nV obou světových válkách utrpěli huculové střední a východní Evropy obrovské ztráty v bojích, které se po 2. světové válce už nepodařilo nahradit, zvláště když armáda (a po ní i lesní hospodářství) začala být motorizovaná, takže na chovu koní už nebyl tak velký zájem, a to nejen v Československu. Z území někdejšího Sovětského svazu zmizel huculský kůň úplně.\nV r. 1950 podniklo ředitelství Státních lesů v Košicích pokus obnovit chov huculských koní na Muráňské planině, ale během 20 let toto úsilí ztroskotalo. Proto se do věci vložil Tis - Svaz pro ochranu přírody a krajiny, který v r. 1972 založil tzv. Hucul Club, především aby zachránil zbytky huculského stáda z Muráně. Zprvu obstaral 4 starší huculské klisny a 1 hřebce kmene Gurgul a usídlil je ve vypůjčených prostorách v osadě Zmrzlík v Praze - Řeporyjích. Mladí členové Tisu (který je nejstarší ekologickou organizací v České republice) pojali nebezpečí vyhynutí huculského koně na celé naší planetě jako osobní výzvu - a dnes, po 27 letech nepředstavitelně obtížné práce lze říci, že se záměr podařil. Z někdejších 300 huculů, kteří před 30 lety na zeměkouli zůstali, se díky intenzivní odborné péči a celosvětovému mediální-mu působení Hucul Clubu Tisu zvýšil počet čistokrevných huculských koní na naší planetě asi o 1000 zvířat, takže ku konci 2. tisíciletí je huculů přibližně stejně jako koní Převalského (kertaka). Hucul Club sám odchoval přes 200 hříbat, z nichž několik prodal na Ukrajinu. K záchranné akci se postupně připojilo Polsko, Rumunsko, Ukrajina, Maďarsko, Rakousko a po rozdělení Československa také Slovensko. V r. 1994 byla v zámečku Balice u Krakova v Polsku založena Mezinárodní federace chovatelů huculského koně (HIF), které je Hucul Club zakládajícím členem. Působením Hucul Clubu byl huculský kůň prohlášen v r. 1979 chráněným genofondem FAO a od r. 1993 je také genovou rezervou České republiky.\nO činnosti Hucul Clubu bylo natočeno několik krátkých filmů (2 japonské, 1 polský) a televizních reportáží, mnoho desítek rozhlasových relací a tiskových zpráv a článků v mnoha světových novinách a časopisech. Předpoklady pro veškerý tento úspěch vytvořili jen ekologičtí odborníci bez jakéhokoliv pravidelného ekonomického zajištění organizace (na rozdíl od všech ostatních států, soustředěných v HIF), neboť Tis a potažmo ani Hucul Club se netěšil přízni komunistického režimu (Tis byl v r. 1979 dokonce násilně zlikvidován a Hucul Club se jen s nesmírnými obtížemi zachránil pod záminkou jezdecké turistiky v někdejším ĆSTV, konkrétně v TJ Aster). Protože však odborný svět o činnosti Hucul Clubu dobře věděl, podpořila záchranu huculského koně už v r. 1973 proslulá spisovatelka z Keni paní Joy Adamsonová, která darovala Hucul Clubu své československé honoráře za knihu “Příběh lvice Elsy” a později ještě část honorářů za film “Volání divočiny.” Profesor Jacques Yves Cousteau se při své návštěvě Prahy v r. 1992 projížděl městem v kočáru Hucul Clubu, taženém huculským hřebcem, a norská premiérka Gro Harlem Brundtlandová při světové ekologické konferenci v Praze si prohlédla ukázky hipoterapie na huculských koních v areálu Vysoké školy zemědělské v Praze-Suchdole. K problematice záchrany huculského koně svolal Hucul Club 2 celostátní konference (v r. 1975, 1982) a mezinárodní konferenci v r. 1997.\nHipoterapii zahájil Tis Hucul Club v r. 1976 pod odborným dohledem univ. prof. MUDr. K. Lewita , DrSc. jako první ve střední a východní Evropě a provádí (i vyučuje) ji dodnes. Stejně tak využívá Hucul Club huculské koně při jezdecké turistice, tábornictví a ekologické výchově. Tyto činnosti, pro něž se čistokrevný huculský kůň mimořádně hodí díky své pevné nervové soustavě, inteligenci, tělesné zdatnosti a důvěře k člověku, pomáhají chovné stádo Hucul Clubu nejen užitečně zaměstnat (neboť hucul se nehodí za pouhý exponát do zoologické zahrady), ale i přispívají k úhradě chovatelských nákladů, které bohužel jedině v České republice jsou ponechány na bedrech dobrovolníků.\nV r.1999 choval Hucul Club 85 čistokrevných koní ve dvou zařízeních, tj. na farmě Aster v osadě Zmrzlík v Praze 5 - Řeporyjích a v hřebčíně Ráj - Laka v Chráněné krajinné oblasti Kokořínsko. Roční náklady chovu jsou málo přes 3 miliony Kč. Koncepce dalšího záchranného chovu a využívání huculského koně je sice dána okolnostmi, ale vlivem nejednotných představ různých úředníků zejména z rezortu zemědělství začíná se rozmáhat spíše “pěstitelství” huculského koně než opravdové “chovatelství”. Spoléhání na jednotlivce, kteří mají jedno či dvě zvířata, často v nevhodných podmínkách a bez možnosti pastevního odchovu, není do budoucnosti řešením. Bylo by opravdu škoda, kdyby se záchranná akce, jaká se podaří sotva jednou za generaci, zhroutila na odborném nepochopení a hospodářském základě.\npředseda Hucul Clubu, Praha, 1999.


OPERA dream...: Óóóóóuvej, konec ráááádostííííí..., aneb Když se jde zachraňovat divadlo\nÓóóóóuvej, konec ráááádostííííí..., aneb Když se jde zachraňovat divadlo\nKdyž jsem se po včerejším protestním pochodu bavila s lidmi z divadla, nešetřili na slovech nadšení - takovou účast nikdo nečekal. Davy lidí byly k nespočítání, podpisové archy petice se rychle plnily a u každého se tvořila fronta. Někteří novináři mluvili o tisícovce lidí, jiní o několika tisících.\nDivadlo vstoupilo do ulic se "vší parádou" a lidé, kteří se k němu přidávali, dávali zřetelně najevo, jak si ho váží. Během chůze neustále zněl pochod z Prodané nevěsty, před a po projevu zazněly fanfáry z Libuše a sbor na každé zastávce přidal slavný Sbor židů z Nabucca doplněný o Proč bychom se netěšili na Moravském náměstí.\nZaměstnanci divadla ve stručném, ale velmi výstižném prohlášení přiblížili lidem situaci, která se nyní v divadle děje a jaké kroky má magistrát a vedení divadla v následujících měsících v plánu uskutečnit. Nejednou se ozývalo během projevu hlasité bučení, zvonění a pískání. Zaslechla jsem i trefnou poznámku "Nechceme Daniela, chceme Antonína Dvořáka!" Vše začalo před Janáčkovým divadlem, kde se shromáždili zaměstnanci divadla a část jeho příznivců. Další vlna se připojila během prvního projevu u Mahenova divadla, pochod pokračoval ulicí Kobližnou, kde do sebe pojímal další, kteří tudy právě procházeli a znovu se zastavil na Náměstí Svobody symbolicky pod povedeným předraženým orlojem. Dav tento fakt vyburcoval k dalšímu hlasitému protestu proti činnosti úředníků na magistrátu. Celá skupina se pak přesunula na Moravské náměstí před Galerií, které zcela zaplnila.\nPřišli i studenti středních škol (některé školy dokonce přerušily vyučování a přišly protestovat s námi), konzervatoře, z JAMU, viděla jsem tam i některé své spolužáky z Masarykovy univerzity, zaměstnanci dalších divadel a především příznivci Janáčkovy opery. Zpěv, který se pokaždé ozýval, jak mi někteří ze sboru potvrdili, dojímal dokonce spousty lidí k slzám. Je možné si vůbec představit Brno bez opery?\nJako takové ještě větší zadostiučinění večer proběhlo představení Verdiho Aidy ve špičkovém obsazení. Už u vchodu do divadla stály členky souboru a upozorňovaly diváky na petici. Nezůstavalo to bez odezvy. Řada lidí se přiznávala, že byla už odpoledne na pochodu, a ptali se, kolik už divadlo získalo podpisů. Zaslechla jsem číslo přesahující 3000.\nNálada během představení byla velmi zvláštní. Všichni jsme seděli v hledišti v naprostém klidu, odměňovali jsme účinkující v každou možnou chvíli nekončícím potleskem a provolávali bravo. Sbor včera zpíval "jako o život" (někdo ze sboru se mému přirovnání zasmál, že jim o život opravdu jde...). S každým představením teď vidím, s jakým obrovským nasazením všichni vystupují, vydávají ze sebe všechno, "užívají" si je a prožívají jednotlivé příběhy...\nVčerejší Aida byla jiná, než jaké jsem dosud viděla. Režie (stále znamenitá) jako by získala malou dávku lidského tepla. Viděla jsem pohyby sboristů i sólistů, které děláme my všichni zcela běžně, když jsme rozčílení, zamilovaní, nešťastní, ale na jevišti je tak často nevidím. Amneris, která se zastavila a začala zhluboka dýchat, aby se uklidnila a mohla s klidným hlasem promluvit s Radamem, dav zajatých Etiopanů, kteří nestáli jen v pozoru nebo neklečeli, ale komunikovali mezi sebou, sledovali, co se kolem děje, kdo co říká...\nObdivuji Denisu Hamarovou za její včerejší Amneris. Zcela nenápadně přecházela mezi jednotlivými tóny, obdivovala jsem její bravurní koloratury a ona ani na vteřinu nevybočila ze své role. Fantasticky zazpívané a zahrané! Rafael Alvarez za svého Radama právem sklidil velký potlesk. Měl krásné výšky a s jistotou vedený hlas. Patřil do tohoto představení se vším všudy.\nNa Aidu už nějakou dobu chodím hlavně kvůli hlavní postavě a Amonasrovi. Já se na ten jejich duet, pokud zpívá Csilla Boross a Vlado Chmelo, prostě nesmím dívat. :-) Pořád trnu hrůzou, kdy nám naši primadonu host Metropolitní opery konečně zapíchne. Jakmile se Aida zeptá, kdo by mohl od Radama vyzvědět cestu, kterou vyjde egyptské vojsko, naskočili jsme do rozjetého rychlíku, který se nedá zastavit. Chmelo měl včera odpočatý a silný hlas a Csilla Boross ve svém hlase během prázdnin získala ještě větší jemnost a čistotu. Slyšeli jsme od ní včera nejedno pianissimo, se kterým si bravurně pohrála. Dokonce i členové sboru, kteří mají mnohem víc šancí ji slyšet, než my diváci, se přiznali, že je dojala svým zpěvem k slzám.\nNáš úžasný sbor, orchestr a pan Kyzlink... No, co vám mám povídat? Copak bychom mohli vůbec dopustit, aby se tato vynikající skupina někdy rozdělila???\nStále je ještě možné podepsat petici. Konec je zatím předběžně naplánovaný na úterý. Kéž by se nám opravdu podařilo zabránit tomu nesmyslnému propouštění a trvalému zničení tak vzácného pokladu, který máme!


Speciální měřicí systémy | HOMMEL CS s.r.o.\nHomepage Produkty Speciální měřicí systémy\nVisionline IPS B100/B10/B5\nWaveline Toposcan O150/O210\nHOMMEL-ETAMIC shaftscan je novou generací systému na měření klikových a vačkových hřídelí. Vyznačuje se svou rychlostí a flexibilitou a díky velkému rozlišení disponuje výjimečnou přesností. Vedení osy R se pohybuje na vzduchovém ložisku z důvodu nízkého opotřebení. Díky ložisku bez tření a zpětného pnutí neovlivňují výsledek měření žádné mechanické síly. Proto nevykazuje téměř žádné chyby v měření, které by bylo třeba kompenzovat.\nHOMMEL-ETAMIC Optisens je optický bezkontaktní systém pro povrchovou kontrolu vaček, ložisek a ventilů ve výrobním procesu. Lze zachytit defekty s minimálním rozměrem už od 0,1 mm. Digitální zobrazení s velkým rozlišením ukazuje celý obvod měřené části. Obraz je zpracován automaticky.\nRychlý senzor pro automatickou kontrolu kvality povrchů vnitřních válců vhodný do kontrolních linek. Panoramatická kamera s vlastním osvětlením a kontinuálním skenovacím režimem je patentované řešení HOMMEL-ETAMIC.\nRychlý, spolehlivý a velmi přesný systém měření pro analytické zkoumání tvaru válců. Konfigurace vhodná pro úlohy ve vývoji motorových bloků.\nRychlá, spolehlivá a přesná generace systémů, které měří tvar válců, zkonstruovaný pro provoz ve výrobních linkách.\nSoftware pro ovládání a vyhodnocování pro měřicí systémy Incometer vychází ze systému Windows.\nTopometer umožňuje rychlou a přesnou kontrolu povrchů válců ve výrobním prostředí. Vizuální kontrola povrchu a kontrola jakosti povrchů jsou spojeny v jedno měření kompaktní sondou.\nHOMMEL-ETAMIC Wavemove je plně automatizovaný systém na měření drsnosti povrchů a profilů v dílenském prostředí s CNC pohyby. Měřicí stanice nabízí řešení uzpůsobené individuálním potřebám měřicích úloh pro širokou řadu aplikací. Díky automatizaci tohoto postupu jsou zaručeny přesné výsledky měření s nízkými náklady.\nMěřicí systémy Automatic Opticline jsou zkonstruovány pro použití v automatizovaných výrobních linkách Do automatického výrobního procesu sou integrovány pomocí programovatelných hardwarových a softwarových rozhraní. Pro zdárný provoz se používají speciální softwarové funkce pro automatizaci i volitelný software pro kompenzaci nástrojů.\nFormline CFM je novou generací systému na měření klikových a vačkových hřídelí. Vyznačuje se svou rychlostí a flexibilitou a díky velkému rozlišení disponuje výjimečnou přesností. Vedení osy R se pohybuje na vzduchovém ložisku z důvodu nízkého opotřebení. Díky ložisku bez tření a zpětného pnutí neovlivňují výsledek měření žádné mechanické síly. Proto nevykazuje téměř žádné chyby v měření, které by bylo třeba kompenzovat.


Lafigin koupit bez předpisu | Lafigin prodej v Česká lékárna online\nLafigin 200mg, 100mg, 50mg, 25mg koupit bez předpisu\nProč užívat lafigin?\nZdraví 2020 - Osnova evropské zdravotní politiky pro 21, lafigin 200mg, 100mg, 50mg, 25mg. Jedná se o geneticky X-vázané onemocnění, charakteristické výskytem ekzému, přítomností trombocytopenie a zvětšenou náchylností k. Tyto situace se nazývají placenta previa, kdy je placenta v děloze umístěna příliš nízko, a abrupce placenty, kdy dojde k jejímu odtržení od stěny dělohy, linopril lék online. Hyaloidní cévy v této oblasti obliterují a ještě ve. Na výběr je široká škála možností a to jak pro zimní, tak i letní období, lékárna online lafigin ostrava. Mikrostomie, Hallermann-Streiffův sy, Oto-palato-digitální sy, Robinowův sy. Klaustrofobie, agorafobie, panické poruchy Nebezpečí paniky pod vodou, přetlakové barotrauma z překotného výstupu k hladině anebo utonutí, pilulky mirquin brno. Pokud máte zájem o partnerství, obchodní spolupráci zašlete zprávu prostřednictvím. Další měření se provádí pomocí kaliperu, lafigin bez předpisu online. V katalogu nemáme podrobnější informace o Leponex.\nLafigin: Použití a dávkování\nNemoci těžkých řetězců μ Heavy-chain disease α Heavy-chain disease, lamotrigine 200mg, 100mg, 50mg, 25mg. Téměř každý prvek periodické soustavy prvků se v přírodě vyskytuje ve formě. Na besedě o Aspergerově syndromu, kterou pořádalo na začátku prosince Psychobraní, generikum koupit lafigin levně. V této formě jsou využitelné pro tvorbu micel. Lidové názvy: žahavka, žihlava, prhlinka, kopřiva kropivá, alternativa lafigin prodej. Také internista, s kterým jsem věc konzultovala, mě varuje před tímto výkonem, nabízí rektoskopii. Nadledviny jsou v takovém případě zvětšené, nejlepší ceny lafigin liberec. Cílem projektu je aktivně zapojit zájemce do pomoci onkologii ve zlínské nemocnici. Chcete mít lepší telepatii a intuici, objednat lafigin bez předpisu recepty. Postřik určený k likvidaci štěnic vší a blech.\nKde koupit levné lafigin?\nAkreditace je proces standardizace, sledování a vyhodnocování poskytované zdravotní péče a kontinuálního zvyšování odborné úrovně péče, Lafigin (lamotrigine) 200mg, 100mg, 50mg, 25mg. Při neléčeném zánětu dásní hrozí riziko paradontózy, která zapříčiňuje vypadávání. Je nutno odlišit například benigní neonatální spánkový myoklonus, shuddering attacks, jactatio capitis či corporis, dětskou masturbaci, afektivní záchvaty, lafigin lékárna recepty. Serum clara cell protein: a sensitive biomarker of increased lung. Rovné 58 411 87 Krabčice u Roudnice nad Labem tel: 417 639 680-7, fax, nastizol koupit levně recept. Konzumací chilli papriček rozpohybujete v těle proces zvaný termogeneze, čímž tělo začne produkovat větší teplo, což se pro nás rovná více vydané energie a z. Kromě běšné diagnostiky spolupracuje laboratoř zejména s, levné ceny lafigin prodej. Mozek během toho, co nespíme, vytváří adenozin, díky kterému se postupně cítíme více a více unavení. Také nedostatečně ztopořený penis může být příčinou zklamání, lafigin v online lékárně brno. Mezi hydrochromy patří zejména antokyany, které jsou obsaženy ve vakuolách a způsobují modré, červené, fialové až černé zbarvení zejména květů a plodů.\nLafigin: Zmeskana davka\nPřed solidní kulisou několika stovek diváků sehráli ve svém strahovském tréninkovém centru fotbalisté Sparty druhé přípravné, lafigin lamotrigine. Chronické záněty jsou velkým problémem současné doby, příčinou je velká. Ve sliznici některých oddílů trubice jsou uloženy i buňky s endokrinní funkcí, prodej bez receptu peragit liberec. Označení přímý a celkový se vztahuje k. Adrenochrom je chemická látka vyráběná oxidací adrenalinu, selipran cena prodej bez předpisu recepty. Jako antidepresiva jsou užívány i novější inhibitory. Odpověď mohou dát vyšetření, která si platí, lafigin ceny recepty. Jednak lak dokonale přilne, neobtiskne se do peřin a také nehrozí, že. Velká část impulsů a informací probíhá z těla do mozku přes oblast jazylky a čelistního kloubu, lafigin nízká cena recept. Nasivin Sensitive 0, 25% sprej s odměřeným dávkováním je lék určený pro malé děti od 1 do 6 let pro podání do nosu.\nLafigin: Bezpečné používání a obecné pokyny\nZ ekonomického hlediska je veškerá činnost řízená smluvními, 200mg, 100mg, 50mg, 25mg lafigin. Nesoulad ve vývoji různých hotelů nervového systému může vést k příznakům vegetativní dystonie. Já v tomto oboru jsem vzdělaný a celý život v tomto oboru jsem pracoval, lafigin lékárna ostrava. Dubová kůra 100g -Cortex quercus - 38,- Kč. Hepatomegalie je zvětšení jater oproti obvyklým velikostem, nejlepší ceny lafigin liberec6. Termometr je umístěn uvnitř ohřívané lahve a měří teplotu páry. Bacilární úplavice je onemocnění způsobené bakteriálním rodem Shigella, náklady lafigin praha. Snižuje propustnost krevních vlásečnic, snižuje lomivost cév, zlepšuje... 102 Kč. Rhizopus, Mucor, Rhizomucor, Absidia nedonošení novorozenci, lafigin bez recepta recepty. Ali tam pobíhá sem tam, místo toho, aby.\nMůžete koupit Lafigin (lamotrigine) 200mg, 100mg, 50mg, 25mg v jedné z následujících měst:


A protože ta svíčka docela příjemně voní a byla "za hubičku" (tedy za 29,90), tak jsem si dneska v Lidlu koupila znovu a přidala k ní ještě další dvě vůně, které tam měli. Všechny vůně jsou takové typicky zimní, takže do nadcházející adventní doby se budou myslím dobře hodit.\nZatím mám tedy vyzkoušenou jen vůni brusinka s vanilkou, která moc hezky kombinuje ovocnou a vanilkovou vůni, přičemž vanilka možná malinko převažuje. Při hoření je vůně výraznější než za studena, hezky provoní pokoj, ale není zase vlezlá a výrazná příliš.\nDalší vůní je vanilka, která za studena voní docela výrazně vanilkově, je to taková sladká vůně. Tady se trochu bojím, jestli při hoření nebude moc výrazná.\nA poslední vůní je jablko se skořicí. To za studena voní hlavně jablíčkově, s lehkým podtónem skořice. Uvidíme, jaká bude vůně při hoření.\nMyslím, že všechny tři svíčky byly docela dobrý kup a berte to jako možný typ na docela výhodnou koupi. Za cenu 29,90 se myslím ty svíčky vyplatí vyzkoušet. U nás v Lidlu je pořád ještě měli, i když myslím, že to není zrovna akce tohoto týdne.\n(Článek není spolupráce - svíčky jsem si koupila za své :))\nVystavil Stáňa v 15:16\nSignora 23. listopadu 2020 16:53\nStáni, k tomuto období, kdy se stmívá už kolem čtvrté odpolední, se svíčky hodí.👍 Navíc, když jako bonus voní. Mám také ráda vonné svíčky, naposledy jsem je kupovala v září v Ikea. Díky moc za tip, protože ta cena je opravdu velice slušná. Až půjdu do Lidlu, podívám se, zda je i u nás ještě mají.\nStáňa 23. listopadu 2020 22:42\nAleno, já většinou pálím čajovky v malých svícnech, ale tyhle ve skle mají taky něco do sebe. Zatím mám vyzkoušenou jen brusinkovou a ta je fajn.\nduchodkaevka 23. listopadu 2020 17:48\nVonné svíčky a vlastně i ty nevoňavé teď zapaluji často. Jablíčka se skořicí, to je ta pravá vánoční vůně. Cena je fakt hodně dobrá. Zdravím ☺☺☺\nEvi, teď je takové svíčkové období :)\nAnother Dominika 23. listopadu 2020 18:47\nDěkuji za tip :) Na svíčky jsem se v Lidlu dívala a moc hezky voněly, jen jsem jim úplně nedůvěřovala, že budou vonět i po zapálení :)\nStáňa 23. listopadu 2020 22:43\nDominiko, já prvně koupila jednu a když mi voněla, tak jsem dneska vzala další, když je ještě měli.\nRija 23. listopadu 2020 20:09\nMě doma považují za pyromana. Mám stejné svíčky, jen tu vanilkovou ne. Jednou jsem měla vanilkovou svíčku a vůbec se nedala zapalovat, jak sladká to byla vůně, tak jsem na ni už opatrná. Ty dvě další vůně nezklamaly.\nStáňa 23. listopadu 2020 22:44\nRijo, té vanilkové se taky trochu bojím, ale vzhledem k tomu, že byly hodně levné, tak jsem to riskla.\nŠtěstí v mém životě 23. listopadu 2020 20:21\nMiluji svíčky!! A v rodině to vědí, kamarádky to vědí, takže jsem vždy dobře zásobená. Zrovna jsem dnes v Lidlu byla, ale prolítla jsem to a svíček jsem si nevšimla. Škoda :-), mohla jsem je přihodit do vozíku.\nStáni, tak ať ti všechny doma krásně provoní byt.\nStáňa 23. listopadu 2020 22:45\nÁlo, možná u vás už ty svíčky neměli - já tu první kupovala už minimálně před týdnem, takže už mohly být vyprodané.\nSiraelxy 23. listopadu 2020 20:56\nPořad mám v plánu napsat článek o svých Yanke candle voskách. Z Lidlu jsem nikdy žádnou svíčku neměla, takže děkuji za tipy :-)\nJá ještě žádnou YV svíčku neměla, tak si článek ráda přečtu.\nHanka 23. listopadu 2020 21:25\nmanžel měl pravdu, zátiší vypadá moc pěkně:-) Docela lituji, že jsem svíčky nevzala, když jsem byla minulý týden v Lidlu. Pojedu tam zase v sobotu pro šunku, kterou miluje kocour rodičů. Doufám, že je ještě budou mít. Já jsem zásoby svíček doma zlikvidovala a teď pálím různé vosky, které jsou taky dobré:-) Měj se krásně!\nStáňa 23. listopadu 2020 22:47\nHanko, měl - ony ty gerbery hezky ladily s tím obrazem. Já mám doma zásobu hlavně čajovek a klasických nevoňavých svíček. Tak jsem teď sáhla po vonných. Vosky mám v práci, tak si tam na mne pěkně počkají :).\nDuhová Katka 23. listopadu 2020 21:43\nStání, hezké zátiší.\nKatko, děkuji. Měj se krásně\nvyzobaná slunečnice 24. listopadu 2020 5:27\nStáni, svíčky mám moc ráda. A krásně jsi to naaranžovala. Do Lidlu teď nechodím, tak ani nevím, že mají svíčky. Měj pěkné dny.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:29\nMarti, děkuji za pochvalu. Já občas nakoupit vyrazím :)\nHelena Davidová 24. listopadu 2020 6:36\nStáni, děkuji za info. Svíčky v Lidlu jsem nikdy nekupovala (ta cena mi byla až podezřelá :o)).\nChválím zátiší a přeji hezký den, Helena\nStáňa 24. listopadu 2020 21:30\nHeleno, já taky váhala kvůli té ceně (a taky jsem nejdřív koupila jen jednu), moc jsem nečekala, že by voněly ... Překvapily - naštěstí příjemně.\nBlondýna 24. listopadu 2020 6:52\nZrovna včera jsem na ně koukala, no a říkala jsem si, to zas bude nějaký podvod za tak málo peněz :))\nA vida, mýlila jsem se.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:32\nSimi, taky mi byla cena trochu podezřelá, ale zatím první (brusinka s vanilkou) voní ani nevyhořela za půl večera :).\nbavi-mne-to 24. listopadu 2020 7:41\nLidl u nás nemáme, takže vyzkoušet nemohu.Ale podobné svíčky ve skle občas dostávám jako dárek.\nZátiší za vyfocení opravdu stálo.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:33\nHanko, já mám v okolí docela přehlídku supermarketů, takže to teď, když jsem na HO střídám - ty vzdálenější beru jako procházku :).\nVendyW 24. listopadu 2020 11:42\nVanilka není ani v kombinaci s něčím moje oblíbená, je to v průmyslové podobě strašně sladké. Ovšem v přírodní podobě je to něco jiného. Já mám ráda tóny citrusů, skořice, jablko, moře, vzduch.... vloni jsem si kupovala tady u nás ve večerce nádherně voňavé svíčky ve skvělých svícínkách. Mám je doma a stále přemýšlím jak je využít. Vloni jsem z nich měla adventní svícen, letos asi taky něco takového bude.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:34\nVendy, já na výrazně sladké vůně taky moc nejsem, ale ta brusinka s vanilkou mi nevadí. Uvidím, co řeknu té čisté vanilce...\nMonalisabeutyEriaAnna 24. listopadu 2020 12:24\nAhoj Stáňo, tak svíčky jsou skvělé, nejvíce mne zaujala ta poslední varianta s jablíčkem. Dojím snídani a letím do Lidlu. ☺♥ (ps. psala jsem Ti e-mail, tak snad dorazil....)♥\nStáňa 24. listopadu 2020 21:38\nEriko, tak doufám, že ses tam nehnala zbytečně a ještě nějakou svíčku měli....\nMartin B. 24. listopadu 2020 12:41\nStáňo, manžel měl pravdu. Opravdu se to k sobě hodí; jen svíčku by to taky chtělo nějakou do žluta/světlé barvy. Ta vanilková bude vypadat krapet líp. Ale to nic nemění na tom, že to vypadá skvěle. U nás zapalujeme jen kolem Vánoc, u nás moc svíčky na odbyt nejdou. Ale mám svíčky rád; takový vděčný detail v interiéru.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:40\nMartine, oranžová žádná nebyla :). Já svíčky pálím skoro celou zimu. Ale obecně si myslím, že je to spíš "holčičí" záležitost - aspoň soudě podle manžela, kterého by nenapadlo svíčku zapálit (ale když ji zapálím já, tak se mu v interiéru líbí)\nVija 24. listopadu 2020 16:23\nJsem svíčková a světýlková, nadcházející čas kdy je brzo tma k tomu svádí a já mám ráda tančící plamínky a odlesky světla. V Lidlu jsem zahlédla, leč nekoupila, chyba. Měj prima dny. J.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:50\nJani, já je nešla kupovat cíleně, měli v regálu na cestě k mléku, tak mi padly do oka a jednu jsem na zkoušku vzala.\nA jen tak mimochodem ... 24. listopadu 2020 17:10\nStáňo, já v Lidlu kupuji jen svíčky hřbitovní. Advent by se měl provonět a tak je taky vyzkouším, jestli ještě budou.\nStáňa 24. listopadu 2020 21:51\nJitko, já hřbitovní svíčky kupuju až před hřbitovem - v Lidlu si nikdy nevzpomenu, ač vím, že je tam mějí levnější...\nMartina 24. listopadu 2020 18:44\nNa té první fotce to vypadá opravdu dobře. Svíčky mám ráda, ale tyhle z Lidlu jsem ještě neměla. Určitě hezky voní\nStáňa 24. listopadu 2020 21:52\nMartino, ta brusinková voní - dokonce to zaznamenal i manžel. U těch dalších se uvidí...\nEliss 24. listopadu 2020 18:45\nVonné svíčky mám ráda. Zaujalo mě to jablko se skořicí, určitě bude vůně i při hoření skvělá. Fotky se ti moc povedly :)\nStáňa 24. listopadu 2020 21:53\nEliss, na to jablko se skořicí jsem taky zvědavá. To je taková typická zimní vůně...\nLIFE BY PAVLINA 24. listopadu 2020 20:37\nSvíčky naprosto miluji a momentálně je pálím denně! Nedám na ně v tomto období dopustit a vanilková či skořicová vůně je má nejoblíbenější. Ani jsem nevěděla, že v Lidlu takové skvělé mají - budu se tam muset mrknout. :)\nStáňa 24. listopadu 2020 21:54\nJá v zimě pálím taky hodně, i když ne pokaždé voňavé svíčky. Mám svíčky ráda hlavně kvůli příjemné atmosféře, takže pálím i obyčejné čajovky ve svícínkách...\nWantbefitM 24. listopadu 2020 21:39\nDokonalé vůně k zime/podzimu. Já teď doma pálím v aromalampě vůni Kouzlo Vánoc a svíčku mám jablko & skořice a oboje voní naprosto úžasně. Jsem ráda, že se vrátilo svíčkové období :)\nStáňa 24. listopadu 2020 21:55\nJá mám aromalampu v práci (kde teď zahálí :), protože HO...), doma pálím svíčky, ať už vonné nebo obyčejné. Mám je ráda i jen kvůli světlu...\nMarkét 25. listopadu 2020 6:20\nÚžasný článek. Já jsem hrozně moc velký svíčkomil! Pálím 24/7 a 365 dní v roce :-D Ať je zima nebo léto, prostě pořád. Najdu si letní vůně, jarní vůně, podzimní i zimní.\nStáňa 25. listopadu 2020 21:29\nDěkuji. Já v létě tolik nepálím, ale zima - to je pro svíčky pravé období.\nLovely 25. listopadu 2020 6:50\nI love scented candles any day! I'm interested in the Apple and Cinnamon one.\nStáňa 27. listopadu 2020 0:43\nAn Apple@cinnamon candle is a typical candle for a winter\nLucie 26. listopadu 2020 13:21\nMám pro svíčky velkou slabost, asi si budu muset udělat výlet do Lidlu. :D Děkuji za tip! :)\nStáňa 27. listopadu 2020 0:44\nNevím, jestli je ještě budou mít - já tu první kupovala tak před 14 dny, teď to vypadalo, že jde o zbytky...\nAnděla Kubátová 30. listopadu 2020 16:47\nAnděla Kubátová 30. listopadu 2020 16:48\nMiluji svíčky. :) Jsem dokonalý "palič", který si prostě každý den - obzvlášť teď - musí nějakou tu svíčku zapálit. Ale voňavým na chuť teprve přicházím. Rozhodně ale děkuji moc za tip!\nStáňa 30. listopadu 2020 23:24\nJá voňavým přicházela na chuť taky postupně, vlastně jsem je začala pálit až letos. Dřív jsem používala jen vonný olejíček v aromalampě (v práci - mám kancelář nad ZJ ;-), tak to potřebuju něčím eliminovat). Tyhle lidlovské jsou fajn, ani ta vanilka nevoní nijak agresivně. Bohužel u nás už jen nemají - dneska jsem po nich při nákupu koukala, že bych je koupila kolegyním k Vánocům, ale už nebyly.\nBoudicca 6. prosince 2020 12:44\nPrvní fotka je opravdu povedená, jako někam do magazínu. Muž měl pravdu! :)\nNejraději si zapaluji obyčejné čajové svíčky v aromalampě, kam kapu přírodní vonné silice, hlavně vanilku. Tu miluji celoročně, nejen na Vánoce.\nStáňa 3. ledna 2021 11:51\nBáro, obyčejné čajovky v aromalampě pálím v práci. Nejčastěji používám litseu cubebu, eukalypt a levanduli.\nSabina Huřťáková 3. ledna 2021 11:17\nStáni, tyhle svíčky jsem měla také a moc krásně voněly. Vanilku tedy né, tu já nemusím, ale ty ostatní dvě mi voní moc. :)\nStáňa 3. ledna 2021 11:50\nSabi, já vanilku taky nijak moc nemiluju, ale tahle svíčka voněla hodně jemně, tak jsem s ní nakonec byla taky spokojená.


Berlínský pivní festival - iDNES.cz\nOkolo 170 pivovarů ze sedmi desítek zemí celého světa bude příští víkend od 4. do 6. srpna nabízet svá piva v rámci čtvrtého ročníku berlínského pivního festivalu. Právě počtem zúčastněných zemí je tato přehlídka největší svého druhu na světě\nNa "pivní míli", tedy 1,6 kilometru dlouhém úseku třídy Karl- Marx-Allee mezi Strausberským náměstím a Frankfurtskou branou v berlínské čtvrti Friedrichshainu budou zastoupené pivovary soustředěny do 19 regionálních skupin, z nichž jednu samostatnou bude tvořit desítka pivovarů z České republiky.\nNa festivalu bude možné ochutnat také speciality národních a krajových kuchyní a na dvanácti scénách budou živě vystupovat orchestry ze zúčastněných zemí. Také v tomto případě bude mít pivařská velmoc Česko trvale k dispozici svou samostatnou scénu. Pořadatelé ze Spolkového svazu středostavovských pivovarů koncipují festival především jako přehlídku různorodosti piva s co největším množstvím zvláštních, ba unikátních druhů a chutí zlatavého moku. Většinu prodejců také tvoří malé a střední pivovary.\n"Naším cílem není obří festival typu mnichovského Oktoberfestu s masovou spotřebou. Chceme naopak upozornit veřejnost na to, že právě malé pivovary se starají o zachování pestré nabídky různých druhů piv a bojují tak se stíráním rozdílů v chuti produktů velkých pivovarů," řekl ČTK předseda svazu Rainer Pott.\nŽe organizátorům jde především o kvalitu a pestrost nabídky, o tom svědčí i skutečnost, že zásadně nezveřejňují množství vypitého piva při festivalu. "To pro nás není rozhodující a nechceme překonávat nějaké rekordy v konzumaci. Nechceme, aby se návštěvníci na festivalu opili (a proto platí například přísný zákaz prodeje jakéhokoli jiného alkoholu), ale aby ochutnali piva, která normálně nemají možnost okusit," zdůrazňuje Pott. Pořadatelé očekávají během tří dnů festivalu okolo 300.000 návštěvníků, z toho asi každého desátého ze zahraničí.\nAutor: František Václavík, čtk\nTémata: Cesty za jídlem po světě, Česká republika, kuchyně, náměstí, Německo, Oktoberfest, Alkohol, Pivo, pivovar


Rozkvetla mi orchidejka - O Tereze a o Tomovi\n10. 8. 2014 / 20:10 / 38 Comments\nJeště jsem nepřišla na to, čím to je, že i když se mi zdá třeba příšerný psychosen o ex, po kterém jsem se rozbrečela, stane se celá sobota tak kouzelnou a já se vidím tak hezky :). Jak to, že se někdy líbím v zrcadle sama sobě a jindy se na sebe nemůžu podívat? Dost mě ty rozdíly ve vnímání sama sebe rozčilují, znepokojují… nemohu se podle nich orientovat a jsem potom tak akorát pořádně zmatená.\nTenhle sen se mi zdál proto, že když jsem se včera vracela z Německa kolem domu, ve kterém je Kačenka na prázdninách u babičky a kolikrát jí tam i vidím, jen nesmím zastavit, myslela jsem na to, jaké by to bylo vracet se domů s někým (jako dřív s manželkou) a probírat úplně primitivní věci typu: „jaký si dáš čaj?“, „co mám upéct v neděli? nebo „jaký film si dneska pustíme?“. Sednout si na gauč (který nemám) a přitulit se k někomu. Ale pak jsem si uvědomila, že to, co mám, je taky fajn. Je to prostě jiný typ štěstí.\nSeděla vedle mě v autě Nikča (to není MtF a nemůžu za to, že má zrovna takové transsexuální jméno 🙂 a povídaly jsme si o klukách, snědly v autě dobroty koupené v Německu a bylo nám hezky. Užily jsme si ten výlet. Proto mi v noci vlezla ex do hlavy, ale po probuzení jsem byla ráda, že to byl jen sen, i když moc smutný. Když jsem se zorientovala, měla jsem radost, že jsem, kdo jsem a kde jsem a nemusím zase nic skrývat, což jsem řešila v tom snu: „No jo, ale kdy budu moct zase být Terezou?“.\nMalovala jsem se normálně jako vždy. Mamka mi vždycky říká, že se maluju hezky. Ach ty maminky…\nVenku bylo už po ránu teplo a sluníčko, měla jsem připravenou sukni, ale byla jsem ještě pořád otrávená, tak jsem si natáhla v rychlosti rifle (chtěla jsem se odbýt a věděla jsem, že zas budu venku jediná žena v kalhotách :/ ) a nové zelené tričko a… koukám na sebe, jak jsem se hezky namalovala, učesala… jak jsou ty kalhoty super a k tomu balerínky a nemohla jsem se vynadívat :). Nějak jsem si připadala najednou hezčí, než jindy. Čím to bylo?\nA na poště potom taky – v odrazech výloh – nějak se mi najednou chtělo mezi lidi. Jako kdybych byla pět let po přeměně 😀\nJak jsem vešla do dveří bytu (ještě s kabelkou přes rameno), řekla jsem si, že když je tak úžasná sobota a já už dlouho neudělala žádnou fotku, že je k tomu dnes ideální příležitost. 5,5 měsíce na HRT. Udělám si JEDNU fotku…\nZ jedné fotky bylo nakonec fotek 200. 🙂\nKdyž už jsem si myslela, že bylo focení dost a svlékla si rifle, že se hodím jen do domácí bílé sukně, tak když jsem procházela kolem zrcadla, musela jsem si dojít pro foťák znovu 🙂\nTakové „skóre“ jsem ještě nikdy nezaznamenala a vlastně doteď nevím, čím to bylo.\nVím jen, že je neděle a já se toho bezva pocitu ještě nezbavila. 🙂 Před chvílí jsem přijela od jezera z Německa (zase jsem si aspoň trošku opálila nožky, když už pomalu končí léto), kam jsem vytáhla i Nikču a jejího malého brášku a teď tu sedím celá šťastná vysprchovaná a mám ohromnou radost ze života…\nA do toho mi píše Robin, jak by chtěl být zrovna u mě a je mu smutno. Ale o něm až dál 🙂\nDo veřejného fotoalba tyto fotky přidávat nebudu, ale sem je dám 🙂\nJasně, teď už budou všechny fotky bez hlavy 🙂\nNéé, tuhle jsem si udělala proto, abych nafotila, jak se po půl roce na HRT začínají měnit tělesné proporce 🙂 Jsem z toho nadšená!!! Ještě prosím zvětšit zadek ano? Děkuji 🙂\nPrsa jsou má vlastní 🙂\nMamka mi říkala, že jí sousedka vyprávěla, jak jí fascinuje moje přeměna. Jak na mě ve středu koukala, když jsem šla do auta a nemohla uvěřit vlastním očím, jak mi to sluší. Ach… to tak potěší tyhle pochvaly. To místo je asi začarované, protože mě tam minule pochválil i jiný soused a mamka mi dnes řekla, jak jsem hezká, jenže od maminky to nepovažuji vůbec za objektivní, i když mi tvrdí, že to objektivní je :). Navíc to tak dokonalé nemůže být, protože to sama vidím a středeční procházka Hradcem Králové mi to vše jen hezky natvrdo potvrdila, což je dobře, protože jinak by mi až příliš narostlo sebevědomí.\nPři odchodu od mamky se mě ptala, jak si vytrhávám chlupy z nohou. Já je měla zrovna neoholené, tak jí říkám: „Vytrhávám si je epilátorem, ale teď je mám zrovna neoholené. Koukni, mami, pamatuješ, jak jsem měla vždycky tlusté husté chlupy? To bylo příšerné! Tohle z toho udělaly hormony…“ A ukázala jsem jí nohy, na kterých nebyly chlupy skoro vidět, jak jsou slabounké a řídké. Pouze z blízkosti asi půl metru to na silném světle bylo vidět. Mám ženské chlupy na nohách! 🙂 Ale i tak je budu škubat dál. Mám ráda nožky hlaďoučké a lesklé.\nOn je člověk, kterého mám ráda a chtěla bych ho poznat i ve skutečnosti, protože prostě chci. 🙂\nJen mě mrzí, že už se má od příštího týdne ochladit. Chtěla jsem si vzít ty černé šaty. I Robin říkal, že by mi to v nich v ten den moc slušelo. Tak kdyžtak hold budu mrznout 🙂 Já jsem taková divná osoba. Když je vedro, tak jsem jediná v kalhotách ve městě a když je zima, tak jsem zase jediná v šatech 🙂 Ještě jsem se s těmi teplotami nějak nezkoordinovala 🙂\nVnímám už celý svět, sebe, okolí i ostatní muže, jakobych už tou kompletní ženou byla. Může za to real life test – tedy to, po čem jsem tak toužila. Žít už navěky v téhle roli (která vlastně není rolí, protože tou rolí byl Tom). To je přesně to, co mi vyhovuje a nechci už to nikdy změnit.\nKdyž tu u mě byla Darinka a jely jsme po práci spolu pro šroubky do firmy, ve které jsem kdysi pracovala, byla jsem nesmírně nervózní, protože jsem tam takhle ještě nikdy nebyla. Snažila jsem se tu nervozitu potlačovat a myslela jsem si, že mi to šlo, ale za pár dní se mě Darinka zeptala: „Co to bylo za tu firmu, jak jsme tam tehdy jely a ty jsi byla tak strašně nervózní?“\nI ta ošklivá 🙂\nTo byl takový dost zásadní článek, protože popisoval můj coming out u mamky, ale také setkání s malou okatou černovlasou Markétkou (8 let) – vnučkou sousedky – která tam jednou za rok přijede a občas zajde i k mé mamce na návštěvu.\nJejí babička jí chce vzít na nácvik mažoretek – jako diváka. Vyzoušet, jestli se u ní projeví nějaký zájem.\nJe někdy tak zvláštní, jak rodiče i okolí záměrně přehlíží přání, která se nám naše děti snaží říct… A přitom jsou tak viditelná a jasná.\nRobin to ze mě vytáhl. Normálně jsme spolu flirtovali tak roztomile a hezky něžně a já zase nakousla to své „nebudu se zlobit, když na to naše setkání přijedeš a hned se otočíš zpátky“.\nNevím, jestli to těm klukům vždycky nedochází… Říkal, že nikoho takového nezná osobně, že se mě pokouší pochopit a pak mi popřál dobrou noc, hezké sny a že se těší, jak si zítra napíšem a ať se nebojím.\nHm, to je sice fajn, ale já bych potřebovala konečně taky nějaké osobní setkání a reakce. Tohle mi moc nepomůže. Kluci toho napovídají…\nTak jsem zvědavá, jak tohle dopadne…\n10. 8. 2014 / 20:56 at 20:56 Odpovědět\nAhoj Terezko,je neuvěritelne jaky jsi udelala od začatku pokrok,schvalne jsem moji ženě ukazala tvoji fotku a neřekla o Tobě nic a reakce moji ženy ,že jsi velmi pěkna ženska,mam v moji ženě skvelou oporu,ktera se mi snaži pomoci v mem trapeni.\n10. 8. 2014 / 21:32 at 21:32 Odpovědět\n: Ahoj Sáro 🙂 Jo pěkná ženská jo? 🙂 To mi nemůžete říkat tak často, jako v posledních dnech 🙂 Jsem pak z toho pořádně zmatená, i když mě to moc těší a přímo hladí na duši. Kéž by to tak bylo.\n10. 8. 2014 / 22:28 at 22:28 Odpovědět\ntak opravdu ti to sluší víc a víc. jasně někdy se fotka nepovede chichi, ale to se stane i profesionálovi že člověk na ní nevypadá nejlíp. tobě to očividně zabírá, zato mě ty zelené nějak přestaly, né že bych to nečekala chichi. a orchidej máš fakt parádní, taky už po nich nějakou dobu pokukuju, jak to kvete je to nádhera.\n10. 8. 2014 / 22:41 at 22:41 Odpovědět\n: to víš, psa ani kočičku tu mít nemůžu, když se vracím domů pozdě, byli by tu celý den sami, tak mám místo nich orchideje – ty tu tak vždycky potichu věrně čekají na můj příchod a kvetou a kvetou… a já se s nimi jednou za čas pomazlím\n10. 8. 2014 / 22:45 at 22:45 Odpovědět\nTý jo! Musim uznat že Teru krásně kveteš :)a děkuji za vyčarovanej usměv na tváři ^_^\nEda a Zorka\n11. 8. 2014 / 3:09 at 3:09 Odpovědět\nTerezko, moc Ti to sluší a shodli jsme se na tom s miláčkem oba. Zorka říkala, že jí připomínáš jednu její moc hezkou kamarádku 🙂 A k té orchideji velká gratulace, vážně voní? Zorka se tomu divila 🙂\n11. 8. 2014 / 7:09 at 7:09 Odpovědět\nJů, tobě to sluší! 🙂\n11. 8. 2014 / 8:25 at 8:25 Odpovědět\n: Ano, tahle orchidejka krásně voní – což jsem zjistila teprve v sobotu, když jsem se k ní tulila 🙂\n11. 8. 2014 / 8:37 at 8:37 Odpovědět\n: Nemáš za co 🙂 Tak já přijela chvilku po půl 7, takže uvařit si čaj, omrknout twitteri a blogy u snídaně… 🙂 (jsem jedno z těch čuňátek co klidně jí u počítače)\n11. 8. 2014 / 11:06 at 11:06 Odpovědět\n: Tak to jste hodně hustý, v dnešní době, v tržním kapitalistickém systému orientovaného jen na výkon, růst, vyšší produktivitu a zisk majitelů či akcinářů, mít možnost si jako zaměstnanec v pracovní době soukromě surfovat na netu.\n11. 8. 2014 / 11:19 at 11:19 Odpovědět\n: Vím o několika firmách (jsou to malé české firmy, kde nikdo nic neřeší), kde to možné je.\n11. 8. 2014 / 19:14 at 19:14 Odpovědět\nNejlepší je, když je zaměstnavatel (sakra, nemam rád to slovo, pro mě je to prostě parťák, pro kterýho dělám to, co je potřeba) natolik osvícenej, že chápe, že je nejlepší nechat lidem volnost (a tolerovat jim i různý, pro většinovou populaci minimálně divný věci), neřešit, kdy a odkud se ta práce udělá (v mym případě ale stejně musim potkávat lidi, se kterejma spolupracuju) a orientuje se čistě na výsledek. Pak je ta spolupráce skvělá pro obě strany a všichni jsou spokojený, i když si někdo píše s někým na blogu a tak 🙂\n11. 8. 2014 / 21:47 at 21:47 Odpovědět\nSluší ti to. Myslím, že pokrok je jednoznačně vidět, máš daleko jemnější rysy v tváři. Mimochodem, jak vlastně dojdeš k tomu, že tě někdo ještě neidentifikuje jako ženu? Přece ti ten dotyčný nepřijde říct: "Slečno, vy vypadáte jako chlap." Prohlíží si tě? Co když si tě prohlíží z jiného důvodu?\n11. 8. 2014 / 22:09 at 22:09 Odpovědět\n:ahojík A. jestli jsem to dobře pochopila, Terezka slyšela že ji řeší, a ti co to řeší většinou slova moc nevybírají.\n11. 8. 2014 / 22:14 at 22:14 Odpovědět\n: přesně tak Lucí…\n: a ještě jsem ti zapomněla A. poděkovat 🙂 děkuju!\n11. 8. 2014 / 22:23 at 22:23 Odpovědět\n: To jsou ti lidi jasnovědci? Na začátku, kdybych se s tebou bavila, slyšela tě mluvit, stála proti tobě a nějakou dobu si tě prohlížela, tak to pravděpodobně teda poznám (běžně nerentgenuju pohledem lidi v supermarketu, na poště nebo na ulici, takže je možné, že bych přehlédla ledasco). Ale teď? Opravdu máš už rysy vysloveně holčičí. Jasně, nemůžu říct, že by ti neslušely kratší vlasy, ale delší ti prospívají, dělají tě mladší. Nevím, mezi jakými dívkami nebo ženami se tu tak kdo běžně pohybujete, ale řešit, jestli někdo za sebou nemá takovouhle minulost, by bylo asi to poslední, co by mě tak nějak napadlo, protože já koneckonců nepotkávám zase tak moc vysloveně žensky vypadajících žen a dam (těch biologických). Když jdu po městě v saku, na podpatcích a s rudou rtěnkou, připadám si málem nepatřičně.\n11. 8. 2014 / 22:51 at 22:51 Odpovědět\n:přesně jak píšeš. většina lidí se s tím nikdy nesetkala, nebo to aspon netuší, a proto je to ani nenapadne že by takovou osobu mohli potkat tváří v tvář, tedy pokud to na nás není vyloženě a okatě poznat. jenomže jsou lidé kteří se s tímto už setkali nebo znají někoho takového ze svého okolí, a ty to napadne, a nebo huř ještě to nevybíravě řeší. a to jak známe všechny uplně zabije sebevědomí.\n12. 8. 2014 / 0:46 at 0:46 Odpovědět\nŽe ty netolerantní blbce vůbec řešíte, holky. Kašlete na ně, vždyť jsou pro vás h…o na botě. Já mam z netolerantních lidí akorát srandu, protože boží mlýny melou, byť pomalu.\n12. 8. 2014 / 19:56 at 19:56 Odpovědět\nsupersonic tresky plesky!\n12. 8. 2014 / 20:44 at 20:44 Odpovědět\n:oni něco pronesou na náš učet aby se pobavili nebo aby pobavili kamarády, nebo chtějí ukázat že je neošálíme, nebo si prostě jen rýpnout, a za deset minut si už na to ani nevzpomenou. zato nás to potom trápí řadu dnu či týdnu, a říkat si kašlu na ně moc nefunguje, prostě si to pamatuješ, a jsi zase šedá myška.\n12. 8. 2014 / 21:19 at 21:19 Odpovědět\nJsem biologická žena – jak nás nazýváš\n12. 8. 2014 / 22:25 at 22:25 Odpovědět\n: samozřejmě že se předvádím, protože bez toho by nikdo nevěděl, jak vypadám 🙂 Můžu se taky nepředvádět, tenhle blog nepsat a žádné fotky nemít 🙂 Vždycky je na výběr. Já si vybrala tohle. I když mi ty fotky tady občas vadí, ale na druhou stranu mám ráda, když mi pak napíše nějaký kluk, který je viděl… jako třeba dneska.\n12. 8. 2014 / 22:27 at 22:27 Odpovědět\n* pízdě = pozdě\n12. 8. 2014 / 22:47 at 22:47 Odpovědět\n:už je Terezko pízdní čas, tak se to muže stát chíííí chíííí. ale ne, já mám taky pořád překlepy. ale tenhle byl dobrý.\n12. 8. 2014 / 22:53 at 22:53 Odpovědět\n:no jo. my si tohle pamatujeme roky, protože si pořád říkáme kde byla ta chyba.\n13. 8. 2014 / 10:23 at 10:23 Odpovědět\n13. 8. 2014 / 10:31 at 10:31 Odpovědět\njo terrrko a mam tvuj\n13. 8. 2014 / 13:39 at 13:39 Odpovědět\nJedna zajímavá bakalářská práce z roku 2013 na téma transsexualita.\n13. 8. 2014 / 17:45 at 17:45 Odpovědět\n: no love English, Anita.\n13. 8. 2014 / 18:03 at 18:03 Odpovědět\n:pokud lékaři mluví s člověkem budou se chovat profesionálně, ale za dveřmi jsou to lidi jako všichni ostatní, a my jsme dobrý terč na narážky a všelijaké vtípky, a věřím že si to většina z nich neodpustí a podělí se o to s příteli. ale nebudu křivdit všem, určitě se najdou výjimky.\n13. 8. 2014 / 18:19 at 18:19 Odpovědět\n: ahojky lucko\n13. 8. 2014 / 19:30 at 19:30 Odpovědět\nholky napadla mě hádanka.\n13. 8. 2014 / 19:34 at 19:34 Odpovědět\nlogicky by tento měl být transsexuál.\n13. 8. 2014 / 20:29 at 20:29 Odpovědět\n: Myslím, že je to pansexuál.\n13. 8. 2014 / 21:07 at 21:07 Odpovědět\n:díky Dany za informaci. no já to spíš napsala proto, že toto pojmenování je prostě zavádějící, a připomíná to zařazení do sexuální orientace.\n13. 8. 2014 / 21:53 at 21:53 Odpovědět\n: To je hnusné, co zažila jedna z nás. Opravdu bych to odsoudila a přemýšlím nad tím, jak to vlastně odráží to, jak nás vidí veřejnost. :/\n15. 8. 2014 / 14:25 at 14:25 Odpovědět


Město Jesenice | Aktuality\nNásleduje výpis všech aktualit.\nStránky [ < ] 1 2 3 ... 177 [ > ]\nPohádka O Sněhurce dnes od 10:00 ve společenském sále\nneděle, 20. říjen 2019 // Kultura\nZveme děti na pohádku O Sněhurce a sedmi trpaslících. Na děti čeká další klasická činoherní pohádka o princezně Sněhurce, sedmi trpaslících, zlé královně a krásném princi z pera velmi hraného autora Vlastimila Pešky. Děti se aktivně zapojí do děje a určitě je pobaví, že všech sedm trpaslíků zvládne najednou zahrát jeden herec. Hraje divadlo: Kamil Koula, který v loňském roce zaplnil sál pořadem O pejskovi a kočičce.\nOd 16:00 voda teče - Porucha vodovodního řadu dnes 19.10.2019\nsobota, 19. říjen 2019 // Město\nAKTUÁLNĚ - 14:56 - na opravě se usilovně pracuje, dodávka by měla být obnovena v 17.00 hod. Vážení občané, informujeme o haváii většího rozsahu pro oblast Jesenice. Obnovení dodávky pitné vody se předpokládá ve večerních hodinách. Místem bude projíždět pojízdná cisterna. Informace poskytne 1.SČV na tel. 601 275 275, 840 111 322 Děkujeme za pochopení.\nRekonstrukce povrchu komunikace II. třídy č. 101 z Kocandy do Osnice od 21.10.2019\npátek, 18. říjen 2019 // Město\nVážení občané, v pondělí dne 21.10.2019 zahájí Krajská správa silnic Středočeského kraje rekonstrukci povrchu komunikace II. třídy č. 101 z Kocandy do Osnice (ulice Pražská) částečnou uzavírkou komunikace pruhu ve směru na Říčany.\nčtvrtek, 17. říjen 2019 // Školství\n19.1.2020 od 15:00, pořádá produkce Štístko a Poupěnka ve společenském centru Jesenice představení. Vstupné: 195,-Kč. Každá osoba (dospělý i každé dítě bez omezení věku) musí mít platnou vstupenku. Předprodej pouze online viz odkaz.\nPetra Janů & skupina Amsterdam 15.11.2019\nstředa, 16. říjen 2019 // Kultura\nZveme vás na koncert Petry Janů, který pořádáme v rámci oslav 30 let svobody jako benefiční. Výtěžek ze vstupného půjde nadaci Charta 77 Konto Bariéry, konkrétně na podporu Pavly Habrdové ze Zdiměřic. Věnovaný výtěžek benefičního koncertu použije na pořízení elektro pohonu k invalidnímu vozíku. Pomůže ji lépe zvládat pohyb na vozíku - doma i v terénu. Vstupenky jsou v prodeji. Jednotná cena je 350,-Kč


Obalované hříbky s bylinkovou majonézou – LA CUCINA ITALIANA\n• 400 g hříbků • 2 vejce • 2 žloutky • strouhanka • hladká mouka • petrželová nať • tymián • majoránka • vinný ocet • citrón • arašídový olej • sůl • pepř\nHříbky očistěte, spodní část nohy odřízněte a odstraňte hlínu, vlhkým ubrouskem odstraňte ostatní nečistoty. Nakrájejte je na plátky o tloušťce 1 cm, obalte v mouce, ve dvou rozšlehaných vejcích se špetkou soli, pepře a na závěr obalte ve strouhance. Aromatické bylinky nasekejte. Ohřejte 2 lžíce vinného octa, dejte do mísy, přidejte žloutky a elektrickým šlehačem několik minut šlehejte. Pokračujte ve šlehání a postupně přilévejte 270 ml oleje. Mixujte do té doby, než vznikne hustá majonéza. Přidejte šťávu z ½ citrónu, špetku soli a nasekané aromatické bylinky. Do větší pánve s vysokými okraji nalijte cca 1 litr oleje, rozpalte na 190 °C a hříbky v pánvi několik minut do zlatova osmažte. Poté rozprostřete na kuchyňskou utěrku a nechte okapat. Ihned podávejte společně s majonézou ozdobenou čerstvými lístky majoránky. TIP LA CUCINA ITALIANA Majonézu nejde připravit z menšího množství ingrediencí. Pokud vám nějaká majonéza zbude, uchovejte ji v lednici. Také můžete změnit její příchuť s přidáním kečupu nebo bílého jogurtu.\narašídový olejcitrónhřibymajoránkapetrželová naťtymiánvejce\nPekáč "rostiera" s lilky a bramborami na tymiánu\nFrikasé z perličky s piniovými semínky


Samsung chystá procesor jako konkurenta Apple A14 Bionic - GizChina.cz\nSpolečnost Samsung poměrně nedávno představila novinkový procesor Exynos 2100. Ten má oproti modelu Exynos 990 mnohá vylepšení a třeba v testech Geekbench bodoval v rámci výkonu CPU podobně jako Snapdragon 888. Ale kdyby mělo dojít na srovnání s čipsetem Apple A14 Bionic, jisté rezervy bychom tu stále našli. Ostatně i ve srovnání testů GPU Exynos 2100 lehce zaostává za SD888.\nV souvislosti s tím se ale na korejské síti objevila zpráva, že Samsung začíná pracovat na dalším novém procesoru. Cílem je vyvinout čipset, který by nejen konkuroval procesoru Apple A14 Bionic, ale aby jej ve výkonu překonal. Korejští tipaři, kteří tuto informaci pustili do světa také odhadují, že nový Samsung procesor by mohl být představen už ve druhé polovině letošního roku.\nZdá se to jako velmi ambiciózní plán. Podle všeho by mohl Samsung využít spolupráce se společností AMD. Výrazně by mohl být vylepšen zejména grafický výkon chystaného procesoru. Dále by mělo zřejmě dojít i k vylepšení spotřeby energie a také snížení zahřívání čipsetu. Obě společnosti už údajně pracují na optimalizaci chystaného procesoru. Zpráva na korejských stránkách Clien také naznačuje, že Samsung by v souvislosti s tím mohl změnit letošní harmonogram uvádění nových vlajkových procesorů. Novinky bychom se tak mohli dočkat například u řady Galaxy Note, případně u vlajkových telefonů Vivo, což by také nebylo nic překvapujícího.\nŠtítky: konkurence Applenový vlajkový procesorSamsunguniklé info\nDalší článek Sony údajně plánují novou malou verzi Xperia Compact\nPředchozí článek Řada Redmi Note 10 možná také nebude mít nabíječku v krabici


S kresbou či malbou tuší se mnoho z nás seznámilo v hodinách výtvarné výchovy na základní škole. Za pomoci této techniky totiž zvládnou vytvořit obrazy s vysokou estetickou hodnotou i děti. To však neznamená, že by tuš měla být brána jen jako médium pro mladé výtvarníky.\nJedná se o suspenzi nejčastěji černé barvy, která se podle svého složení dělí na další druhy. Jedno ale zůstává - čím kvalitnější tuš, tím sytější barva, která se po zaschnutí stane zcela nerozpustnou a stálou.\nJeště předtím, než se v 19. století naplno rozjela výroba chemicky zpracovaných barviv a rozrostla se tak barevná škála tuší, vyráběly se pouze z barviv přírodních. Na historických dokumentech se tedy můžeme setkat s odstíny tuší od hnědé, červenohnědé až po šedé a černé, které však nebyly tak stálé a mohlo dojít ke zhoršení jejich kvality či dokonce k destrukci díla.\nTato technika se dá využít hned v několika oblastech. Tuší můžeme tvořit kresby, malby, kaligrafii či ji využít v reprodukční grafice. Lze ji nanášet perem nebo štětcem podle toho, zda chcete dosáhnout lineárních či tonálních efektů.\nKromě profesionálních nástrojů určených k práci s tuší můžete využít jakýchkoli dřívek či špejlí, podobně jako tomu bylo v minulosti, když ještě žádné příslušenství neexistovalo.\nVíte, že? Existuje několik umělců, kteří experimentují za pomoci v tuši namočených hadrů či lidských vlasů. Kaligrafie, neboli umění krasopisu, byla v českých školách vyučována do roku 1932. V některých zemích, hlavně v Japonsku, Číně a Koreji však na důležitosti nijak neztrácí a lidé zde tuto tradici drží dodnes.\nPro tvorbu krasopisu na té nejvyšší úrovni je vhodné využít tuší pevných, avšak pokud s kaligrafií teprve začínáte, vyzkoušejte některou z tuší uměleckých, které najdete na e-shopu Koh-i-nooru.\nDalší technikou, kterou si určitě oblíbíte, je perokresba. Pro naučení základních pravidel perokresby vám bude stačit násadka a redispero. Pokud jste úplný začátečník, raději si motiv předkreslete nejprve tužkou. Vyzkoušejte si také několik prvních tahů nanečisto, ať zjistíte, jak pero naklonit či jak moc na něj při kresbě tlačit.\nNezapomeňte, že perokresba je technika založená na trpělivosti a píli, podobně jako kaligrafie. Častým trénováním možná dosáhnete výsledků jako geniální český umělec Mikoláš Aleš, který se této technice věnoval na té nejvyšší úrovni, podobně jako spousta dalších významných umělců.\nTechniku perokresby využíval ve své tvorbě napříč uměleckými slohy a styly také Leonardo da Vinci, Michelangelo Buonarroti, Rembrandt van Rijn, Honoré Daumier, Vincent van Gogh nebo například William Blake či Vincent Aubrey.\nKresbu tuší následně můžeme takzvaně lavírovat. Jedná se o velice populární malířskou techniku, která je založena na rozmývání kresby či ředění pigmentu a následném tónování obrazu. Je však samozřejmě možné vytvořit za pomoci tuše i malbu v pravém slova smyslu, tak jak to dělal například Richard Diebenkorn nebo Franz Kline, který zaujme především milovníky abstrakce.\nI v současné době se však setkáme s umělci, kteří kresbu či malbu tuší vyznávají a v jejich portfoliu se nachází několik děl vytvořených tímto výtvarným médiem. Jedním z nich je na domácí scéně například Josef Zlamal, jehož práce rozhodně stojí za zhlédnutí.\nNa Koh-i-noor e-shopu najdete tuše technické a umělecké. Technické tuše jsou vhodné hlavně pro začátečníky, kteří s tímto médiem teprve začínají. Jsou totiž určeny k hobby malování a nejsou vhodné například do technických per. Zakoupit si je můžete dokonce i v sadě a vyzkoušet tak kromě klasické černé i ty barevné. Naopak tuše umělecké jsou skvělé jak na perokresbu, tak na malbu. K dostání jsou i ve více odstínech než je tomu u předchozího typu. Zapomenout byste neměli ani na redispera či štětce.\nTeď už stačí se jen pustit do práce!


Lily - VIKATE\nPo smrti rodičů zůstaly Lily a Rose samy. I přes jejich předčasný odchod měli sepsanou závět a starší dcera Rose zdědila vše, včetně rodinného květinářství, kterému se dařilo nad poměry. Dvacetiletá Rose a o dva roky mladší Lily žily a pracovaly společně.\n„Je půl sedmé, běž zamknout,“ poručila Rose a Lily zamířila ke dveřím.\nRose mezitím spočítala denní tržbu a rozdělila podíly. Lily vždy dostala třicet procent a Rose sedmdesát, i přesto, že Lily zastávala většinu práce.\n„Dnes je to nějak málo,“ podivila se Lily.\n„Přijde mi, že každým dnem trhneme míň. Nechápu to,“ řekla Rose lítostivě. Což ovšem nebyla pravda, protože Rose si sem tam něco strčila do kapsy, když během placení nebyla Lily poblíž.\nLily se začala spěšně převlékat.\n„Kam jdeš?“ zeptala se Rose\n„Do kina, začíná to už za půl hodiny,“ odvětila Lily.\n„Tak se bav.“\nVenku bylo sychravo a stmívalo se. Po dvaceti minutách dorazila Lily do kina, koupila si lístek, ale do sálu nešla. Vyšla ven, odtrhla útržek z lístku, hodila jej do kanálu a zamířila k domu svého známého, Joela.\nKdyž dorazila na místo, byla už úplná tma. Zazvonila na zvonek a vzápětí uslyšela vzrůstající zvuk kroků za dveřmi.\nDveře se otevřely a na prahu stál Joel, mladý muž neobyčejně malého vzrůstu s veselým obličejem a pochmurnou pověstí.\n„Co tady déláš?“ přivítal ji Joel.\nJoel jí věnoval udivený pohled a po krátké odmlce ustoupil od prahu. „Jo,“ řekl a pokynem ruky ji pozval dovnitř.\nJako u spousty lidí napojených na mafii vyzařoval i Joelův příbytek aurou vyšší třídy. Pokynul ji na gauč, vytáhl z kredence láhev whiskey , kterou Lily mávnutím ruky odmítla a usadila se. Joel vlastní pohostinností nepohrdl, nalil si a usedl naproti ní.\nChvíli ji pozoroval, jak mlčky sedí a dívá se do země. Když usoudil, že se nemá k řeči, zeptal se: „Tak co se děje, žes přišla bez zavolání? Už jsem tě nějakou dobu neviděl.“\nLili vzhlédla od země k jeho očím. „Měla bych návrh. Měli bysme z toho prospěch oba,“ odvětila a opět věnovala pohled koberci.\n„Víš, Rose je čím dál horší,“ řekla, „dává mi málo peněz a skoro nepracuje. V krámu prostě jen sedí a já dělám všechno a nakonec dostanu almužnu a ona nejenže si bere větší podíl z tržeb, ale zároveň z tržby bokem krade. Když jí řeknu, že se mi něco nezdá, prostě mi odpoví, že bylo málo lidí,“ dopověděla a odmlčela se.\nJoel v čekání na pokračování příběhu upil polovinu panáka. Když se pokračování nedočkal, otázal se: „A co navrhuješ?“\nLily stále v bundě a s rukavicemi na rukou se na gauči křečovitě držela za sukni. „No, zítra je trh a to máme vždycky ohromnou tržbu. Chci, abys náš obchod vykrad a pak se o peníze rozdělíme.“\n„Hm,“ Joel pozvedl obočí, dopil zbytek panáka a mlčel. „A kolik asi dělá taková ohromná tržba?“ zeptal se nakonec.\n„Aspoň desetinásobek toho, co vyděláme normálně,“ odpověděla Lily.\n„Nepřijde ti divný vykrást květinářství?“\n„Ani ne, nedávno se to stalo v Brooklynu a ještě tuším někde v Michiganu.“\n„No, chytili je. Ale to bylo za úplně jiných okolností. Tady jdeš na jistotu. Navíc máš … přátele,“ kousla se do rtu.\n„To jo, ale tohle chci udělat bez nich, protože bez šéfova příkazu nic podobnýho dělat nesmíme.“\n„Navíc policii řeknu, že jsi měl jižanský přízvuk.“\n„Ale Rose jim asi řekne něco jiného.“\n„Povím jim, že byla v šoku. Že je celkově často hysterická.“\n„Máte tichý alarm?“\n„A normální alarm?“\nJoel vstal a zamířil k lahvi s whiskey. Pozvedl lahev a podíval se na Lily. „Fakt nechceš?“\nNebyla při chuti. „Ne, díky.“\nRozhlédla se kolem sebe. Pomyslela si, že vše, co vidí, pochází z prodeje drog.\nDivila se, že vůbec k takové známosti přišla.\nJoel se vrátil se sklenicí a usedl. „Tak dobře. Asi bysme se potom neměli nějakou dobu vidět,“navrhl.\n„Přijdu tak za měsíc a rozdělíme se, jo?“\n„Takže je to všechno. Nezapomeň, že tam musíš přijít hned po půl sedmé. Radši si seřiď čas.“\nLily vstala a Joel následně taky. Došli ke dveřím, které pro ni Joel otevřel. Vykoukl ven a rozhlédl se. „Nikdo tu neni,“ řekl.\nLily na vyrozuměnou kývla a vykročila ven. „Tak zítra.“\nPo návratu domů usedla k počítači a zhlédla film, na nějž si koupila lístek, a který dala zároveň ráno stahovat z internetu.\nDruhého dne, po skončení trhu, se Lily a Rose ocitly v obchodě samy.\n„Běž zamést, Lily,“ vznesla Rose, sedíce za pultem u kasy.\nLily uchopila koště a zamířila na konec obchodu k výloze. Podívala se ven. Soumrak ohlašoval blížící se půl sedmou a s ní Joelův příchod.\n„Copak, Lily, bolí tě ruce?“ zeptala se Rose.\n„Promiň,“ omluvila se a pustila se do zametání.\nRose vstala a zamířila do zadní místnosti.\n„Kam jdeš?“ vyhrkla Lily.\nRose se zarazila. „Jdu se napít,“ řekla. „Kam bych asi tak mohla jít?“\nKdyž Rose odešla, podívala se Lily na hodiny. Bylo 18:26. Znovu se zadívala z výlohy ven, ale Joela nespatřila. Odvrátila pohled a pokračovala v zametání, když se za ní náhle otevřely dveře.\nOtočila se a spatřila starou hubenou ženu.\n„Už je zavřeno. Promiňte, zapomněla jsem zamknout,“ přerušila Lily stařenu.\n„Ale máte přeci do …“\n„Dnes zavíráme dřív, je mi líto.“ Lily náznakem ruky nasměrovala ženu ven a mírně ji postrčila. „přijďte jindy,“ dodala a zavřela za ní. Okamžitě se pak ohlédla, jestli je Rose zpátky. Bylo 18:28 a Rose byla pořád pryč.\n„Rose?“ zvolala nahlas.\nOzvaly se vzrůstající zvuky kroků a Rose vynořila hlavu z veřejí. „Co je?“ zeptala se.\nLily chvíli přemýšlela, jak ji udržet v místnosti. „Dala bys mi peníze?“ řekla nakonec.\nRose se podívala na hodiny, bylo 18:29. „Jo,“ odvětila a otevřela pokladnu.\nLily zametala dál a Rose začala počítat peníze. Každým okamžikem Lily vzhlédla k hodinám. Když padlo 18:30, Rose řekla: „Běž zamknout, Lily,“ jako by hodiny nahlas odbily a dál počítala.\nLily zametala dál a do koštěte tiše utrousila: „jo, jo.“\nPříští minuta jako by se táhla několik hodin.\n„Lily, běž zamknout, nechci, aby sem někdo vešel, když počítám peníze.“\nLily koukla na hodiny, 18:31, koště pořád nepustila z ruky. „Jenom to tady dometu a…“\nZvonek na dveřích ji přerušil ohlášením nově příchozího.\nRose se ohlédla, ale Lily jí stála ve výhledu a na pozdního návštěvníka neviděla. „Máme zavřeno,“ a dál se věnovala penězům.\nKdyž zvonek na dveřích neohlásil odchod, vzhlédla znovu. Lily poodstoupila o půl kroku a Rose spatřila polovinu postavy muže v kapuci s tmavými brýlemi a s nylonovou taškou v levé ruce. „Už jsme zavřeli, je mi líto.“\nV tu chvíli udělala Lily další půlkrok vzad, čímž odhalila mužovu pravou ruku, držící zbraň. Začal pomalu přistupovat a Lily rychle ustupovat, až narazila zády na pult s pokladnou. Rose i Lily znehybněly.\n„Naplňte to,“ poručil jim Joel a podal tašku Lily, která pomalu obešla pult, nespouštěje oči z Joela, a následně předala tašku Rose. Když stála po jejím boku, všimla si, že se jí klepou ruce a strachem rychle oddychuje. Lily se podívala zpět na Joela a uznala, že její strach je oprávněný. Vzpomněla si na jejich včerejší rozhovor. „Máš zbraň?“ – „Mám.“ – „Nabitou?“ – „Jo.“\nJoel na ně mířil.\nLily začala polstrovat vnitřek tašky penězi z pultu, které předtím počítala Rose. Rose plnila tašku penězi z kasy. Nikdo nemluvil.\nLily už měla hotovo. Čekalo se na Rose, jež byla ve svém úkonu, díky třesoucím se rukou, žalostně neobratná.\n„Ty,“ řekl Joel a ukázal zbraní na Lily, „obejdi pult. Až to dokončí, podáš mi tašku.“\nLily na přikázání pomalu obešla pult.\nŠlo to dobře. Joel čekal, že to půjde snadno.\nLily ovšem najednou udělala něco, co nebylo v plánu.\nJako když had zaútočí se vrhla po bok Joela, jednou rukou uchopila jeho vlastní, v níž držel zbraň, zamířila na Rose, druhou chytla spoušť a dvakrát vypálila.\nRose se skácela za pult a zmizela před jejich zraky.\nJoel na důkaz nevěřícnosti otevřel ústa, několikrát po sobě pohlédl střídavě na Lily a pult, otočil se na podpatku a vyběhl ven. Zařinčení zvonku na dveřích ukončilo představení.\nLily se podívala na Rose. Vypadala, jako když si ustlala na dece z barvy rudé růže a usnula.\nPoté Lily odešla do zadní místnosti zavolat policii.\nPo celodenním výslechu pustili Lily domů. Obchod, který zanedlouho zdědí, byl nyní místem činu a tudíž dočasně neobyvatelný. Za policejní páskou se shromažďoval senzacechtivý dav místních, jejichž reklama v podobě roznášení klepů o vloupání a vraždě poslouží dokonale pro kšefty po znovuotevření.\nSepsala jména lidí, o kterých věděla, že pro ně Joel pracuje a napsala činnost v jejich organizaci a papír vložila do obálky. Poté odjela na venkov k tetě, kde dopis hodila do schránky, aby měla jistotu, že ji při tom neuvidí nikdo známý. U tety následně hodlala přečkat dobu, než vyšetřování skončí. Joel čekal v cele předběžného zadržení. Díky vlivům organizace, pro niž pracoval, se případ zatím řešil pouze jako vloupání, aby mohl být propuštěn na kauci. Řekl policii, že Lily za ním přišla s prosbou a vzbudila jeho sympatie, když mu řekla, jak s ní sestra zachází, a tak souhlasil, že jí tímto způsobem ,potrestají‘. Ovšem že se ji rozhodně nechystal zabít a popsal, jak mu Lily skočila po zbrani, aby mohla sestru zastřelit. Odkázal je k sobě do domu pro její otisky a možná i sklenici s jejím DNA. Otisky ale nenašli a sklenice, kterou hledali, měla DNA Joela. Poté jim udal přesný čas, kdy Lily odcházela z jeho domu, na nějž si vzpomněl, protože si hned potom seřídil hodinky. Jenže Lily byla v tu dobu v kině. Měla útržek z lístku a dokonce jim relativně přesně popsala děj filmu i jména herců. Navíc nenašli žádné svědky, kteří by potvrdili, že Lily v blízkosti Joelova obydlí spatřili. Víc už Joel neměl co dodat.\nKrátce na to přišel na policii anonymní dopis, načež policie začala předvolávat několik lidí z jeho organizace.\nNedlouho poté mu dozorce oznámil, že za něj byla vyplacena kauce a pustil ho ven. Venku na něj čekali dva muži. Pokynuli mu do auta a společně nasedli.\n„Co říkal šéf?“ zeptal se Joel během jízdy.\n„Nadšenej není, ale dostane tě z toho,“ odpověděl člověk na předním sedladle.\nJak jeli dál, všiml si, že nemají namířeno do šéfova sídla.\n„Na letiště.“ Muž na předním sedadle mu podal letenku. „Musíš na čas zmizet, než se to uklidní.“\nZbytek cesty jeli mlčky. Joela celou dobu ve vězení zžíral vztek na Lily a chtěl se jí pomstít. Teď, když věděl, že zůstane bez úhony, jako by se vztek vytratil. Ovšem pomstít se jí musí, jinak to nejde.\nDorazili na malou vyhlídku u letiště.\n„Proč zastavujeme tady?“ nechápal Joel.\n„Musim ti vysvětlit, co a jak se bude dít,“ odpověděl opět muž na předním sedadle. Šofér si zapálil a mlčel. „Teď odletíš a nebudeš s nikým mluvit, dokud my nekontaktujeme tebe.“\n„Jak dlouho asi budu pryč?“\n„Tak půl roku až rok.“\n„Až dorazíš, přijde za tebou náš člověk a něco ti dá.“\nV dáli bylo vidět přibližující se letadlo.\n„Někdo se musí postarat o moje klienty.“\n„To obstarám já sám,“ odpověděl muž na předním sedadle. Letadlo bylo nyní příliš blízko a nebylo nic slyšet. Muž nabídl Joelovi cigaretu a následně mu podal zapalovač. Když si Joel připaloval, šofér se otočil a střelil Joela mezi oči. Přistávající letadlo naprosto přehlušilo výstřel.\nAutor: Daniel Bláha\nPrevious ArticlePrevious Post: Tajemný medailon\nNext ArticleNext Article: Kouzelné setkání


Poprvé na lodi MSC Sinfonia - Blog iDNES.cz\n16. 02. 2016 9:16:08\nMSC Sinfonia na Tenerife. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nStrava bývá na levnějších dovolených problémem. Řízky na parkovištích, párky v rohlíku u stánků a starostlivé maminky vybavené konzervami. Ale jde to i jinak. Plavba lodí je často velice levná záležitost. A strava? Labužníky obzvláště potěší mezinárodní kuchyně mistrů kuchařů. Právě prvotřídnímu stravování na lodích se hned tak nic nevyrovná. Výběr jídel v bufetech i restauracích je veliký a samozřejmostí je i vynikající servis. Nechybí ani speciality zemí, kudy právě loď proplouvá, švédské stoly a mistři kuchaři často připraví nečekané kulinářské zážitky.\nCena plavby zahrnuje vždy plnou penzi. Jídlo se podává buď ve formě švédských stolů nebo servírované, vaří se mezinárodní i regionální kuchyně. Lodní personál je vysoce profesionální a pozorný, z jeho dobře odvedených služeb jsme vždycky nejvíce nadšeni. A na MSC Sinfonia obzvláště!\nS lodí jsme tentokrát za 13 dní plavby navštívili třikrát Španělsko, Madeiru, Tenerife, Lanzarote a Maroko.\nPříjezd do italského Janova. Už se těšíme na loď! (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nMalaga, Španělsko. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nDocela pohledný zadeček MSC Sinfonia. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nVšude je krásně, ale zpět na loď se člověk vždycky těší. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nZáchranné čluny jsou velké jako lodě na Vltavě. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nMadeira patří k mým nejoblíbenějším místům na Zemi. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nTenerife se často mračí, ale teplo je téměř vždy. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nLanzarote při odlivu. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nLanzarote. Moje oblíbená Toyota Prius. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nNa lodi je pořád nějaká zábava. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nAgadir, Maroko. Snad takhle jednou nebude vypadat hora Říp. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nAgadir, Maroko. Téhle značce rozumí každý. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nOdpolední občerstvení na horní palubě. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nBarcelona za návštěvu rozhodně stojí. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nStart! Pluje se domů. (Petr Švihák, Námořníci.cz)\nAutor: Petr Švihák | úterý 16.2.2016 9:16 | karma článku: 22.65 | přečteno: 607x


Vodafone Smart prime 7 - Vodafone.cz\nÚvod › Telefony a zařízení › Telefony › ‹ Vodafone › Vodafone Smart prime 7\nNejnovější přírůstek do rodiny smartphonů od Vodafonu.\n„Lepší výbava, lepší design, stále stejná cena.“\n„Levně a kvalitně podruhé. Potěší kvalitní displej, poctivé zpracování a především pak nejnovější verze systému Android.“\n„Další aspirant na titul levného modelu, který má poměrně zajímavou výbavu.“\n144 × 72,1 × 7,99 mm\nPřemýšlíte o pořízení nového telefonu s novým tarifem?\nAno. Objednejte si telefon spolu s jedním z Red Naplno, Start nebo Red+ tarifů a ušetřete až 4000 Kč. Slevu získáte vždy při objednání v eShopu, ať již s doručením až k vám, nebo s vyzvednutím v prodejně.\nZákazníci Vodafonu si mohou telefon se slevou v eShopu pořídit buď s nákupem nového čísla s tarifem, nebo ke svému stávajícímu číslu.\nSmlouvu lze v eShopu současně s nákupem telefonu prodloužit ve chvíli, kdy vám do konce platnosti té původní zbývá méně než 10 měsíců. Pokud máte do konce smlouvy více než 10 měsíců, můžete si telefon pořídit na splátky bez slevy k vaší současné smlouvě. V eShopu nelze prodloužit ani uzavřít rámcové smlouvy.\nSlevu v eShopu nemohou získat zákazníci využívající OneNet nebo rámcovou smlouvu.\nNepřijdete. Slevu získáte vždy při objednání v eShopu, ať již s doručením přímo k vám, nebo s vyzvednutím v prodejně.


20 Nejlépe hodnocené turistické atrakce ve státě Washington\nPřírodní svět se zdá být větší než život ve státě Washington. Spící sopky jako Mount Rainier se zvednou nad obzor a zdá se, že čas stojí v bujné zelené krajině deštného pralesa Hoh na olympijském poloostrově. San Juan ostrovy a Puget zvuk nabídnou Pacifik severozápadním rájům uniknout do, a okouzlující města jako Leavenworth, Bellingham, a Port Angeles každý nabídnout jedinečný soubor atrakcí. Pro opravdové město odvolání, ačkoli, Seattle je hlavní kulturní centrum regionu, umožnit mnoho nezapomenutelných výletů a víkendových pobyty.\nWashington každoročně přitahuje miliony turistů a ti, kteří hledají opravdové dobrodružství, mohou putovat po celém státě přes trasu Pacific Crest Trail nebo prozkoumat masivní prostředí ve třech uznávaných národních parcích ve Washingtonu. Zábavné věci a zajímavá místa k návštěvě se nacházejí ve všech směrech ve Washingtonu, včetně vyprahlé východní strany státu ve městech jako Spokane. Jeden výlet do Washingtonu nikdy nebude stačit a při každé návštěvě je snadné zjistit, co dělá stát Evergreen jedním z nejlepších k návštěvě v zemi. Naplánujte si výlet s naším seznamem nejlepších atrakcí ve státě Washington.\n1. Olympijský národní park\nOd oceánských pláží až k ledovcovým horám, olympijský národní park přetéká neopakovatelnou přírodou. Park pokrývá většinu olympijského poloostrova a silnice pouze obíhají park s malebnou jízdou na US 101, nikdy neproléhají horským srdcem parku. Kultovní pobřežní oblasti, jako je Ruby a Rialto Beach, vymezují členitý západní okraj parku, jen krátkou jízdu od nadměrných stromů a bohatého listí v deštném pralese Hoh . Mezi další oblíbené atrakce v parku patří zasněžené vrcholy Hurricane Ridge a příjemné vody Sol Duc Hot Springs .\nTuristické stezky v olympijském národním parku procházejí mnoha různými krajinami, včetně sálu Mojžíšů a přátelských vodopádů Marymere Falls . Absolutní tažení pro všechny věkové kategorie, Hoh říční stezka zkoumá deštný prales a říční koridor s plochou cestou pro 13 mil před vzestupem k postranní moréně Blue Glacier na hoře Olymp.\nPro vynikající místa, kde můžete strávit noc, kempy v olympijském národním parku dávají návštěvníkům blízko k úžasné scenérii, kterou tato divoká západní oblast Washingtonu představuje.\nOficiální stránky: //www.nps.gov/olym/index.htm\nUbytování: Kde se ubytovat v olympijském národním parku\nZe všech nejlépe hodnocených atrakcí v Seattlu je nejznámější ikonka Space Needle v centru Seattlu. Postavený pro světovou výstavu v roce 1962, 74-akrový kampus Seattle Center obsahuje mnoho populárních míst k návštěvě, včetně Space Needle, Monorail, parků, muzeí a restaurací. Mezi novějšími vyhlídkovými možnostmi jsou barevná skleněná díla v Chihuly Garden a Glass a Frank O. Gehry navrhl Muzeum popové kultury .\nMezi další zábavné aktivity v Seattlovém centru patří nepřeberné množství uměleckých instalací, různá divadelní a jevištní ubytování a různá nastavení zahrady a fontány.\nOficiální stránky: //www.seattlecenter.com/\nUbytování: Kde se ubytovat v Seattlu: Best Areas & Hotels\n3. Ostrovy San Juan\nNa sever od Puget zvuku, San Juan ostrovy jsou nejlépe známý Washington je mnoho ostrovů, s čtyři největší bytí snadno dostupné trajektem. Každý má směs galerií, restaurací mořských plodů, a parky, včetně San Juan ostrovní národní historický park kde Britové a američtí vojáci stali se zapletení do sporu o vepřové války.\nMezi oblíbené destinace v rámci San Juan Islands patří Friday Harbor, Eastsound a Moran State Park, kde návštěvníci najdou jeden z nejlepších kempů ve Washingtonu. Mezi oblíbené aktivity na ostrovech San Juan patří mořské kajaky, pozorování velryb a stolování na místní jízdné.\nUbytování: Kde se ubytovat na ostrově San Juan\n4. Mount Rainier Národní park Editor's Pick\nKultovní orientační bod Washingtonu, který je vidět na míle v každém směru, Mount Rainier je nejvyšší vrchol ve státě (14, 410 stop). Nachází se jižně od Seattlu, Mount Rainier leží ve středu svého národního jmenovce. Dvě oblasti obzvláště ohromující zájem patří Sunrise a Paradise oblasti parku. Cesta do ráje je otevřená, pokud to počasí dovolí, celoročně, což umožňuje návštěvníkům dosáhnout vysokých vyvýšenin pro pěší turistiku v létě a na sněžnicích v zimě.\nSpolu s pohořím Wonderland stezka, další turistické stezky v národním parku Mount Rainier turné horské louky, mohutné vodopády a háje starých lesů. Čtyři auto-campgrounds obsahují některé z nejlepších campgrounds u Rainier, stejně jako několik populárních míst v národních lesích obklopovat park.\nDalší zajímavosti jsou v blízkosti parku, včetně parku Northwest Trek v Eatonville a vyhlídkové železnice Mount Rainier v městečku Labe.\nUbytování: Kde se ubytovat v blízkosti Národního parku Mount Rainier\nJe to velké, hustě zabalené město, ale centrum Seattlu odhaluje svou uvolněnější stranu na nábřeží. Pobřeží lemují mola a parky. Pike Place Market je standardem pro turisty, ale historické budovy a úctyhodné instituce doplňují rozmanitost. Návštěvníci budou pravděpodobně chtít chytit podzemní prohlídku poblíž Pioneer Square, nebo vystoupení v Benaroya Hall. A zpět na nábřeží vás průzkum na úrovni moře dostanete z olympijského sochařského parku na severu k akváriu Seattle ak přístavišti trajektů dál na jih. Nábřeží je také populární místo k odjezdu na některé z nejlepších výletů ze Seattlu.\nPoté, co město Leavenworth zažilo busta po boomu v těžebním průmyslu, velitelé měst se shromáždili a rozhodli se změnit svůj obraz. Dnes, město Leavenworth hrdě rozpozná sebe jako bavorská vesnice, a to je obyčejné vidět obyvatele nosit lederhosen nebo foukat ranní serenádu na alphorn. Existuje několik každoročních festivalů, včetně oslav svátků v prosinci.\nVenkovní rekreace je také hlavním turistickým lákadlem do Leavenworth s ikonickými destinacemi, jako je Icicle Gorge a Alpine Lakes Wilderness v blízkosti, domov pro jednu z nejlepších turistických stezek ve státě Washington. Na východě, Wenatchee údolí je známé pro jeho jablka a hostí každoroční Washington stát Apple Blossom festival.\nUbytování: Kde se ubytovat v Leavenworth\n7. Národní park Severní kaskády\nSeverní kaskády jsou jedním z nejvíce neporušených území země ve Spojených státech. Rybáři, chodci a milovníci přírody jsou postaráni v národním parku, který sdílí hranici s Britskou Kolumbií v Kanadě. Jízda parkem na severní kaskádách Scenic Byway je odměněna fantastickým výhledem. Některé z mnoha vrcholů této jízdy patří Washington Pass Overlook, akvamarín vodách jezera Ross, a západní-inspiroval město Winthrop v Methow Valley.\nMnohé z turistických příležitostí na severu Cascades jsou strmé, i když některé z nejlepších výletů v této oblasti také zahrnují rodinné-přátelské treky s krásným výhledem na hory. North Cascades Institute v parku nabízí vzdělávací příležitosti a jednodenní návštěvy. Hraničí s jižním okrajem národního parku, národní rekreační oblast Lake Chelan je domovem jednoho z nejhlubších jezer v zemi a poskytuje ohromující kulisu pro horské město Stehekin (přístupné pouze pěšky, lodí nebo hydroplánem).\nUbytování: Kde se ubytovat v Národním parku North Cascades\nNa západní hranici státu, oddělit olympijský poloostrov a Seattle, Puget zvuk je vodnatá oblast naplněná zátokami, ostrovy a jedinečnými světy objevit. Některé z věcí, které je třeba udělat v Puget Sound patří mořské kajaku, pozorování velryb, a návštěvě živé komunity, které definují ostrovy. Rozsáhlý trajektový systém přistupuje do různých destinací v Puget Sound, což umožňuje snadné výlety a ostrovní hopping.\nWhidbey Island, největší ve zvuku, je domovem přátelských měst Oak Harbor a Coupeville a vzrušujících outdoorových atrakcí, jako je státní park Deception Pass . Jeden z nejlepších turistických stezek v blízkosti Seattlu lze nalézt na ostrově Whidbey u přistání Ebey's, a ti, kteří cestují na Bluff Trail mohou očekávat docela výhled. Pro nahlédnutí do původních kultur, které kdysi obývaly region, dodá Tillicum Village na Blake Island Marine State Park s autentickými lososovými hody a kulturními oslavami.\nNárodní sopečná památka Mount Mount Helens\nKdyž Mount St. Helens výbušně vybuchla 18. května 1980, snížila vrchol o 1300 stop a vyrovnala velkou část okolí. Mrak popela vzrostl o 13 mil do vzduchu. Téměř 150 čtverečních mil lesa bylo zničeno, domy byly ohromeny masami vody a bláta a 57 lidí přišlo o život. Dnešní krajina Mount St. Helens se stále odráží od masivní události a návštěvníci jsou povzbuzováni k tomu, aby se dozvěděli více o geologických procesech, které stále probíhají na Národním sopečném pomníku Mount St. Helens.\nVynětí půdy z produkce pro výzkumné i rekreační účely, všechny nejlepší turistické stezky na Mount St. Helens poskytují interpretační informace a pohled z první ruky na zničení. Je dokonce možné vylézt na Mount St. Helens, ačkoli povolení jsou vyžadována. Návštěvnická centra podél dálnice Spirit Lake (SR 504) poskytují další vhled do katastrofy, včetně observatoře Johnston Ridge, kde je možné za jasného dne nahlédnout do kráteru.\nOficiální stránky: //www.fs.usda.gov/mountsthelens\nUbytování: Kde se ubytovat poblíž Mount St. Helens National Volcanic Monument\n10. Státní park Deception Pass\nKlenutý Whidbey a Fidalgo ostrovy v Puget zvuku, Deception Pass most je kultovní mezník regionu a občanský úspěch sahající do civilního záchranného sboru. Na obou stranách tohoto malebného mostu, Deception Pass státní park snadno řadí vysoko jako jeden z nejlepších státních parků ve Washingtonu (a nejvíce navštívil). Aktivity, jako je tidepooling, turistika a plavby lodí jsou některé z nejpopulárnějších aktivit v parku, a velké kempu umožňuje více dní dobrodružství. Pro zájemce o projíždění pod mostem s lodí, bude znalost přílivu a odlivu klíčem k úspěchu.\nAdresa: 41229 State Route 20, Oak Harbor, Washington\nMěsto Port Angeles leží podél severních břehů olympijského poloostrova, přes úžinu Juan de Fuca. Region je známý pro obrovské množství věcí dělat venku, takový jako turistika, cyklistika, golf, lodičky, jízda na kajaku, rybaření, birding, a více. Je to také přístupový bod k olympijskému národnímu parku, včetně blízkých oblastí, jako je Hurricane Ridge . V této vysokohorské rekreační oblasti se turistické stezky vydají z návštěvnického centra, které vede na louky divokých květů na jaře.\nZpět na úroveň moře v Port Angeles, Port Angeles Fine Arts Center rysy mění severozápadní exponáty v semi-kruhové kopci galerie. Na rozsáhlých pozemcích najdou návštěvníci muzeum bez zdí s více než 100 sochami podél venkovských stezek. Jeden z nejlepších malých měst na návštěvu ve státě Washington, Port Angeles je také domovem mnoha skvělých hotelů, restaurací a nábřeží v centru města. Port Angeles je také kde odjíždí trajekty do Victoria, Kanada.\nUbytování: Kde se ubytovat v Port Angeles\nVýchodní Washington je výrazně odlišný od západní strany státu. Počasí je značně sunnier, zemědělská půda teče hodně z krajiny, a populace je méně hustá ve většině z regionu, kromě v hlavním kulturním centru Spokane. V blízkosti hranice Idaho, některé z nejlepších atrakcí Spokane patří různé zahrady, parky a muzea. Spokane je místo pro 1974 světové výstavy, Riverfront park, nyní se může pochlubit ruským kolem, ručně vyřezávaným karuselem vyrobeným v roce 1909 a dalšími zábavními jízdami. A pro dobrodružné je lyžování na Mount Spokane.\nUbytování: Kde se ubytovat ve Spokane\nSeverně od Seattlu a skvělé přístupové místo pro Mount Baker, město Bellingham má mnoho špičkových atrakcí stojí za prozkoumání. Pro rychlý úvod do tohoto rohu pacifického severozápadu, procházka historickým okrskem Fairhaven a kachna v místních galeriích umění nebo chytit nějaké slunce na terase restaurace. Ven centra města, západní Washington univerzita shromáždila vynikající venkovní sochařskou sbírku mezi jeho akademické nabídky, a jeho školní areál je posetý prací malý a velký.\nDalší populární venkovní atrakcí je Whatcom Falls Park, s jeho čtyřmi sady pádů a mnoha turistických tras. V okolí mohou návštěvníci na jaře vyrazit malebnými jízdami přes masová pole tulipánů Skagit Valley, nebo sledovat po celý rok úzkou úzkou trasu Chuckanut Drive .\nUbytování: Kde se ubytovat v Bellinghamu\n14. Národní park Mount Baker-Snoqualmie\nNárodní les Mount Baker-Snoqualmie se táhne podél svahů pohoří Cascade, s Národním parkem North Cascades na jihu a kanadskými hranicemi na sever . Široká nabídka rekreačních příležitostí zahrnuje četné turistické stezky, půjčovny lesních chat, vysokohorské lezení a jedno z nejlepších lyžařských středisek ve státě Washington. Na Mount Baker Highway (SR 542) je město Glacier nejbližším základním táborem k vrcholu. Velmi malé město nabízí omezené turistické vybavení, jako jsou restaurace a ubytování.\nSol Duc se nachází v srdci olympijského národního parku a hodinu jízdy od Port Angeles. Rezort Sol Duc Hot Springs provozuje koncesionář a nabízí pokoje, kabiny a apartmá v blízkosti řeky Sol Duc a svěžího okolí. Hosté ubytovaní v rezortu mají volný vstup do minerálních bazénů a lázní a každý, kdo má zájem o odhlášení z omlazující vody, může zaplatit denní poplatek. Středisko provozuje také nedaleký kemp, kde se nachází stan nebo parkoviště RV.\n16. Trasa Pacifického hřebene\nPo celé délce Spojených států od Mexika po Kanadu, Pacifik Crest Trail (PCT) překračuje některé z jeho největších krajin, jak cestuje přes Washington. Počínaje u moře-úroveň Columbia River Gorge, PCT hlavy na sever zasáhnout takové kultovní krajiny, jako je Goat Rocks Wilderness, Snoqualmie Pass, a horské město Stehekin před přijetím na kanadské hranice. Nemusíte být turistem na dlouhé vzdálenosti, abyste si mohli vychutnat jakoukoliv část PCT - některé z nejlepších výletů na Tichomoří na hřebenu Tichého oceánu, které se pohybují ve Washingtonu, Oregonu a Kalifornii.\n17. Muzeum skla, Tacoma\nNachází se mezi Seattle a Olympii, Tacoma je jedním z větších měst ve Washingtonu. Jednou průmyslový v pocitu, město vyvinulo paletu výjimečných muzeí a kulturních míst. Snad nejpozoruhodnější, Muzeum skla nabízí nádherné, průsvitné kousky světově proslulého umělce a rodáka Tacoma Dave Chihulyho. Nedaleko se nachází chodník zdobený skleněnými sochami známými jako Bridge of Glass . Pro zájmy automobilů je tu lesklá přitažlivost LeMay - amerického muzea automobilů, která vystavuje historická vozidla z jeho kolekce světové třídy.\nUbytování: Kde se ubytovat v Tacoma\n18. Budova kapitolu ve Washingtonu\nHotel Olympia stojí na jižním konci Puget Sound a je poměrně klidným hlavním městem státu. Velká bílá kopule budovy Washington State Capitol se tyčí 287 stop nad ulicemi lemovanými stromy a centrem města. Veřejné prohlídky zdarma s průvodcem dávají vrcholům budovy, včetně luku Tiffany s pěti tuny a stálých soch. Mezi další špičkové atrakce Olympie v okolí budovy Capitol patří trh Olympia Farmers Market, Muzeum rukou na dětských hřištích a nedaleká národní přírodní rezervace Nisqually.\nAdresa: 416 Sid Snyder Ave SW, Olympia\nUbytování: Kde se ubytovat v Olympii\nV jižním Washingtonu poblíž Columbia River Gorge je Vancouver město plné historie a kulturní přitažlivosti. Některé z atrakcí Vancouveru patří Esther Short Park a hřiště, Fort Vancouver National Historic Site a letní farmářský trh naplněný živou hudbou. Historie a přírodní přitažlivost se rozkládá hluboko ve Vancouveru a místa jako Waterfront Renaissance Trail a Officer's Row přidávají ještě více jedinečných věcí. Díky snadnému přístupu k pulzujícímu městu Portland, Oregon přes řeku Columbia, je Vancouver populárním bodem pro objevování města Roses.\n20. Budoucnost letu, Everett\nDokonce i ti, kteří nejsou letadlové nadšenci, budou pravděpodobně ohromeni tímto turné v montážním závodě v továrně Boeing na severu Seattlu v Everett. Podrobná prohlídka areálu probíhá denně pod názvem atrakcí Future of Flight. Tyto populární zájezdy se účastní veřejnosti prostřednictvím procesu montáže některých největších letadel Boeingu a v celém pracovním prostředí největší budovy na světě (podle objemu). Zájemcům o prohlídku doporučujeme rezervovat si místo předem.\nAdresa: 8415 Paine Field Boulevard, Mukilteo\nOficiální stránky: //www.futureofflight.org/\n© Copyright 2022. All rights reserved. 20 Nejlépe hodnocené turistické atrakce ve státě Washington