Řešení pro zdravotnictví | Microsoft Teams\nPodpora zdravotnických specialistů díky Microsoft Teams\nZdravotničtí odborníci se v dnešním náročném prostředí snaží svým klientům zajistit tu nejlepší možnou péči. Microsoft Teams jim umožňuje jednoduchou a bezpečnou spolupráci a komunikaci s nástroji pro chat, video, hlasové hovory a pro zdravotní péči v jednotném centru.\nBezpečné posílání zpráv\nEfektivnější pracovní postupy\nBuďte okamžitě ve spojení na zabezpečeném chatu\nOdesílejte zprávy, zachycujte a sdílejte obrázky a předávejte si naléhavé informace s jistotou, že Teams vyhovuje zvýšeným bezpečnostním nárokům a požadavkům předpisů pro zdravotnické organizace.\nKoordinujte péči o pacienty v jediném centru\nPředávejte si aktuální informace o pacientech v reálném čase díky připojení k elektronickým záznamům o zdravotním stavu, specializovaným aplikacím i aplikacím Office. Sdílejte informace, abyste mohli uspořádat a koordinovat péči v jednom centru a stanovit v ní priority.\nDalší informace o řešení pro koordinaci péče\nSpolupracujte na inteligentních schůzkách\nPořádejte schůzky s využitím hlasových funkcí nebo videa a setkejte se s kýmkoli ve vaší organizaci i mimo ni. Zapojte se do schůzek mezi lékaři a dalším personálem i mezi odděleními nebo v celé síti zdravotní péče.\nZjednodušte si administrativní postupy\nZefektivněte pracovní postupy a plánování směny pro lékaře i další personál. Sdílejte oznámení v rámci organizace, aby každý věděl o všem, co je důležité.\nŘešení Teams je vytvořeno na bezpečné a předpisům odpovídající platformě cloudu Microsoft 365. Zajišťuje tak soulad se standardem HIPAA a odpovídá standardům, jako jsou mimo jiné HITRUST, SOC 1, SOC 2 nebo GDPR.\nŘešení pro celé zdravotnické zařízení\nSpojte se s lidmi a získejte potřebné informace, ať už v rámci týmu na oddělení nebo zdravotnického systému, na schůzce víceooborového týmu, nebo když jste právě v terénu.\nKoordinujte zdroje a péči na různých odděleních, digitalizujte klinické pracovní postupy a umožněte koordinovanou péči s okamžitým přístupem k lidem a informacím o pacientech.\nBezpečně komunikujte s lékaři a veškerým personálem nemocnice, sdílejte důležitá oznámení v celé organizaci a spolupracujte na jednom místě.\nZajistěte, aby lékaři i personál měli k dispozici zabezpečený způsob komunikace a spolupráce odpovídající předpisům s integrovanými funkcemi pro správu, jako je eDiscovery, sestavy auditování a ochrana před únikem informací.\n"Díky tomu, že našemu personálu poskytujeme nástroje pro lepší spolupráci a koordinaci péče, si od nás pacienti odnášejí lepší zkušenosti a zároveň snižujeme náklady na péči."\n-dr. Divyang Joshi, lékařský ředitel a lékař internista, Advocate Aurora Health


Přestavba rc modelu - Stránky 3 - RoboDoupe.cz\nPříspěvek od hubacekp » 05 dub 2017, 14:50\npřipojený čtyřmi kabely\nTeď jsem si to znovu přečetl Tak snad se mé odkazy budou hodit i když to není RC - nebudeš muset hledat RXTX čip. vývody k ovládání budou pravděpodobně přímo ty čtyři kabely - však ovladač rozdělej a změř multimetrem napětí na kabelu při stisku tlačítek - zjistíš co je k čemu a jak to ovládat.\nPříspěvek od MartinL » 05 dub 2017, 15:18\nObávám se, že pokud bylo ovládání kabelem, tak tam nebyla použita žádná elektronika. A tudíž ty motory asi byly spínány přímo těmi spínači dálkového ovládání (ty nějaký ten proud snesou). Výstupy Arduina ovšem mají omezený proud (v řádu mA), což pro "napájení" motoru rozhodně nestačí (nutno výkonově posílit). Bude tedy potřeba použít např. nějaký H-můstek (třeba uváděný motor shield).\nPříspěvek od hubacekp » 05 dub 2017, 16:53\nSouhlasím ověřeno nyní na buldozeru, kde už kluk kabelový ovladač "zdemontoval".\n4 dráty = 2 DC motory x 2 dráty\nzdvih lžíce buldozeru hore/dole zajišťuje DC motor s převodem do pomala přes vačku na táhlo lžíce.\nPříspěvek od DavidO » 05 dub 2017, 18:17\nNa tom co jde po těch drátech jsme se s tazatelem shodli už včera\n(není RC jako RC, když to je remote a ne radio control, tak to může být i ten kabel)\nPříspěvek od hubacekp » 05 dub 2017, 19:49\nTo je OK, mě jen udělalo radost, že mám také jeden buldozer a mohu bádat\nPříspěvek od GreatPsycho » 05 dub 2017, 20:55\nhubacekp píše: Souhlasím ověřeno nyní na buldozeru, kde už kluk kabelový ovladač "zdemontoval".\nSvatá to pravda. Bagřík rozdělán, opravdu jsou uvnitř 3 dc motorky, po servu ani stopy. Omlouvám se, ale pravděpodobně mě zmátl 180 stupňový pohyb.\nNo, takže asi motor shield s 4x l293D a mělo by být vyřešeno, že?\nPříspěvek od GreatPsycho » 06 dub 2017, 01:24\nJinak ještě abych to teda upřesnil, není to úplně bagřík, je to takové transformer vozítko. Jedná se o tento model http://www.robotshop.com/en/owi-3-1-atr ... t-kit.html . Pravděpodobně budu používat model vysokozdvižného vozíku, ale ještě si nejsem jistý, zvažuji i použítí roveru. Potřebuji pouze přední pohyblivou část pro spínání tlačítek ve výtahu pro tento bagřík. A samozřejmě bezdrátové řešení už studuji.\nCo se týče použití, aby bylo jasné o co mi vlastně jde. V první řadě se potřebuji zbavit drátů na bagříku. Až toto bude hotové, chci používat bagřík prozatím pro dopravu předmětů po bytě, mezi mnou a přítelkyní - lenost. Mezitím si chci začít připravovat krmnou stanici u mamky pro případ, že budu hlídat kocoura. A tam bych potom chtěl bagřík používat pomocí domácí wifi, připojit přes internet a moct používat robota vzdáleně. Tzn, z domova být schopen pomocí bagříku v krmné stanici používat tlačítka pro příděl jídla a pití + živý přenos pro sledování chování kocoura a možnosti ho konejšit hlasem. Co se živého přenosu týče, to asi budu řešit jen klasicky telefonem umístěným na robotu, takže nic extra složitého. Vím, že asi spoustě z vás budu připadat divnej, ale chci zkrátka nejdřív vyzkoušet s arduinem vše co zvládnu, použít ho kde mohu, abych si vše pořádně osahal.\nPříspěvek od jrt » 06 dub 2017, 13:37\nGreatPsycho píše: Vím, že asi spoustě z vás budu připadat divnej...\nPřijď na Robodoupě, teprve tam poznáš plný význam slova divný\nPříspěvek od jrt » 06 dub 2017, 13:43\nGreatPsycho píše: No, takže asi motor shield s 4x l293D a mělo by být vyřešeno, že?\nNa tom shieldu budou asi jen dva obvody L293D, ale každý z nich je schopen řídit dva DC motory. Jen dej pozor, že na L293D je úbytek napětí přibližně 1,5 V, takže ty motorky se budou buď točit pomaleji, nebo budeš muset zvýšit napájecí napětí. Stejně asi bude nezbytné model napájet ze dvou Li-Pol článků, takže tím se tenhle problém vyřeší jaksi samovolně.\nPříspěvek od GreatPsycho » 06 dub 2017, 14:21\nJojo, zatím jsem neřešil, čím nahradím napájení, ale 4 tužkovky s sebou asi tahat nechci.\nEDIT: Jestli dobře chápu, dvakrát Li-Pol = 2 x 3,7V = 7,4V - úbytek cca 1,5V = 5,9V oproti 6V z baterií. A to nepočítám, že plně nabité budou ještě výš. Šlo by dohnat nějak ten deficit?\nNaposledy upravil(a) GreatPsycho dne 06 dub 2017, 14:34, celkem upraveno 1 x.


O nás | HI-FI studio TYKON\nKořeny společnosti sahají do roku 1993, kdy bylo založeno poslechové a prodejní studio TYKON na Přívozské ulici v centru Ostravy. V té době zcela nový způsob prezentace a prodeje elektroniky se stal záhy velmi oblíbený a umožnil firmě vývoj a stabilizaci na trhu.\nDíky širokému záběru z druhé poloviny devadesátých let se nabídka postupně tříbila. S nárůstem zkušeností a díky stabilním prodejům byla naše společnost přímo oslovena některými prestižními výrobci elektroniky. Z toho důvodu se po roce 2000 měnila obchodní politika firmy. Z maloobchodního prodejce se postupně TYKON stává významným distributorem pro celou Českou Republiku s cenným portfoliem značek.\nOd poloviny roku 2009 sídlí společnost ve vlastních prostorech na Sirotčí ulici v Ostravě-Vítkovicích. Bezprostřední kontakt s frekventovanou Rudnou ulicí umožňuje zákazníkům a obchodní partnerům snadný přístup, vlastní parkoviště v objektu studia pak pohodlné parkování. Historický domek z konce 19.století je důstojným místem pro předvedení námi nabízených produktů.\nV současnosti TYKON nabízí především produkty z vlastní distribuce. Díky precizní selekci značek je zaměřen především na pokročilé a náročné milovníky kvalitní reprodukce zvuku a obrazu. Ty oslovuje přes síť specializovaných prodejců po celé České republice, se kterými dlouhodobě spolupracuje.\nV sídle společnosti vám rádi předvedeme veškeré námi dodávané výrobky ve dvou různě velkých poslechových místnostech.\nZ důvodu spokojenosti zákazníků i obchodních partnerů usiluje Tykon neustále o to, aby byl veškerý sortiment dováženého zboží skladem. V roce 2011 postavená skladová hala o rozloze 400 m2, deset kilometrů od centra Ostravy, je naprosto ideální pro efektivní každodenní distribuci po celé České republice.\nNa pravidelných školeních, pořádaných za účasti zástupců zahraničních firem, jejichž výrobky společnost dováží, zajišťujeme informovanost distributorů o novinkách v nabízeném sortimentu, jejich vlastnostech a technických parametrech.\nKaždoročně se v Praze účastníme specializované výstavy Audio Video Show, kde si naši obchodní partneři a samozřejmě hlavně zájemci z řad audiofilů i běžných posluchačů, mohou prohlédnout a poslechnout poslední novinky z portfólia našich nabízených produktů.\nFotografie z výstavy Audio Video Show 2017 v Praze.\nFotografie z výstavy Audio Video Show 2018 v Praze.\nFotografie z výstavy Audio Video Show 2019 v Praze.\nFotografie z výstavy Audio Video Show 2020 v Praze.


Albi -> 15% slevy | Slevové kupóny červenec 2020 (aktuální)\nAlbi -> 15% slevy\nSlevový kupón Albi červenec 2020\nJste stálým zákazníkem O2? Pokud ano můžete využít skvělou 15% slevu na vše s logem Albi. Stačí zaslat SMS zprávu a sleva je vaše! Více informací o akci naleznete na Eshop.Albi.cz.\nVyužít slevu Vyprší za 20 dnů


Angry Birds Space - Zing\nAngry Birds snad není ani třeba představovat. Setkat se s nimi musel snad každý. Jeden čas díky jednomu z operátorů, jich byla plná i televize. Z Angry Birds se stal fenomén a z neznámých vývojářů studia Rovio se stali úspěšní lidé. A tak si dnes můžete zahrát naštvané ptáky snad na čemkoli, co má nějaký systém nebo alespoň prohlížeč.\nAle všechno se jednou okouká, a i když se Rovio snažilo a postupně přidávali nové a nové ptáky s různými vlastnostmi, začínala být hra stereotypní a jiné nové hříčky (Cut the Rope, Where’s my Water) byly zábavnější. Angry Birds tak ztráceli svoji fenomenálnost a nové epizody Seasons už lidem přestávali stačit.\nAle jelikož v Roviu neusnuli na vavřínech, můžeme si dnes užívat první levely nových Angry Birds Space. Vesmír nepřináší jen nový grafický kabát, který je o poznání bohatší než dříve, ale i nové ptáčky a hlavně zcela novou hratelnost. Do hry se totiž zapojuje gravitace velkých vesmírných těles a stav beztíže. Díky tomu je hraní najednou úplně jiné. V místech bez gravitace nepůsobí na vystřelené ptáky žádná síla a tak si mohou v klidu letět, až kam je napadne. Když však vletí do atmosféry nějaké planetky, začne na ně působit přitažlivost a jejich trajektorie letu se tak začne měnit, čehož musíte správně využívat.\nStaří známí se vracejí. Vypadají možná jinak, ale pořád jsou naštvaní.\nJak jsem již zmínil, ve hře budeme nyní moci využívat nové ptáčky. I když je to v podstatě jen stará parta převlečená do vesmírných oblečků, je tu jeden, který nezůstal jen u převleku a naučil se nových dovedností. Není jím nikdo jiný než Yellow Bird (můj oblíbený), který teď už není žlutý a nese proto jméno Laser Bird. Oproti svému žlutému předchůdci si polepšil hlavně v tom, že nyní směr, kterým zrychlí, určujete vy sami. Druhým polepšením je pak jeho epesní vzhled ala Cyclops.\nPodobně jako u seriálů, kde v nové sérii zmizí některý z hrdinů a nahradí ho jiný, tak i v Angry Birds Space došlo k nahrazení. A tak White Birda (chudák slepička) nahradil Ice Bird. Ice Birdova schopnost je zmrazit překážky a usnadnit tak jejich rozbití pro Blue Birdy, kteří se funkčně nijak nezměnili a jsou stále tím mocným triem ničícím sklo a led.\nHra má zatím jen 60 levelů rozdělených do dvou světů (nebo spíše vesmírů), které nejsou až tak obtížné, jako bývaly levely na Zemi. A tak se pořád snažíte zničit zlá zelená prasata, která vám ukradla vejce a pořád k tomu využíváte svá těla a prak. V novém vesmírném dobrodružství si podobně jako v Angry Birds Rio užijete i Boss Fighty, které hru příjemně zpestřují, jelikož neutočíte jen na statický cíl jako v běžných levelech, ale musíte předpovídat pohyby protivníka.\nBonusové levely budou opravdu bonusem pro znalé hráče.\nDalším zpestřením jsou bezesporu bonusové levely. Dostanete se do nich pomocí tzv. Eggsteroids schovaných v různých levelech. Na nich je nejzajímavější, že jsou inspirovány herními klasikami. Nechci vás ale ochutit o potěšení si sami uvědomit co je to vlastně za hru, a tak vám je neprozradím. Jediné co můžu prozradit je, že v těchto kolech jsou někdy upraveny i herní principy, právě proto, aby lépe vystihly hru, na kterou odkazují.\nRoviu se s touto hříčkou povedlo opět vzkřísit vyčerpaný fenomén a nebojím se o další budoucnost hry v podobě updatů, které budou zas určitě hratelnost nejen posilovat novými ptáčky, ale i prodlužovat dalšími levely. Jejich silný marketing tak nepřišel vniveč. A že byl opravdu silný. Podílela se na něm i sama NASA, která na palubě vesmírné stanice natočila krátký spot o fyzice ve stavu beztíže za asistence plyšového Red Birda. Samo Rovio se činilo na sociálních sítích a na Youtube, kde každým postem a videem stupňovalo očekávání. A díky bohu, to stojí za to! I když jsou to pořád staří Angry Birds, jsou najednou úplně noví a zas nás baví.\nUSA jim zatrhlo lítat do vesmíru za vědou, tak tam teď létají dělat marketing.\nVhledem k rozlehlosti vesmíru už ale začínají být Angry Birds lépe hratelné spíše na tabletech než na menších displejích mobilních telefonů. Často se vám tak stane, že sotva rozeznáte jaký ptáček je zrovna nabit, protože musíte mít pohled oddálen, co to jen jde. A to nemám až tak malý telefon. Android uživatelé určitě ocení, že je v nabídce jak Free verze, tak za dvacku verze Premium bez reklam, které někdy dokáží nepěkně zastínit cíl, což vás nepotěší hlavně při použití Laser Birda.\nnové herní principy\nFree i Premium verze pro Android\nZATÍM menší počet levelů\nŠtítky: angry birds spacerovio\nAprílový žert: Jak by mohl vypadat dabing Far Cry 3\nmá to naprosto stupidní příběh a málo bonusových levelu ktery jsou super\n8. 4. 2012 20:05\n3. 4. 2012 16:59\nfler289: má mnohem víc kol.\nTheRollyCZE: Reklamy se daj povypínat…\n2. 4. 2012 22:22\nMe to na HTC Desire Android 2. 22 nejelo, zapl jsem a minutu cerna obrazovka bez nejake snahy, tak jsem to vypl. . Rozjel to nekdo na teto konfiguraci?\n1. 4. 2012 23:21\nfler289: Ušetříš neuvěřitelně baterku. Nejsou vní totiž reklamy.\n1. 4. 2012 22:15\nNedávno jsem dohrál oboje Cut the Rope, tak teď se asi vrhnu na tohle.\npls, v čom je lepšia ta premium verzia pre android?\n1. 4. 2012 17:35\nAngry ptáci jsou opravdu čupr.\n1. 4. 2012 17:08\nNo já se právě ty první Angry Birds pokouším dohrát všechny levely na 3 hvězdy ještě s tím pírkem na 100% a už to hraju přes rok a nejsem ani v půlce Ikdyž je pravda, že to hraju nárazově a jeden měsíc to třeba nepustím vůbec.\n1. 4. 2012 15:43\nPřekonalo to jedničky a tím logicky ty další díly. Přeci jen Rio se dalo sotva hrát a Seasons je fakt blbej hnus. Škoda je to že Space dohrajete ani ne do hodiny\n1. 4. 2012 15:41\nDaleko lepší než předchozí díly hlavně ta gravitace je dobrá.\n1. 4. 2012 14:22\nfakt skoda ze je tam malo levelu a nechapu proc ti co mají samsung majjí 30 lvl navíc? ?\n1. 4. 2012 13:48\nnejlepší co jsem zatím hrál doporučuji\n1. 4. 2012 13:34


B.3Údaje o výstupech - Místo stavby k.ú. Rosička – investor Jan Štefáček, Hamry nad Sázavou 134, 591 01 Žďár nad Sázavou 1\nB.3Údaje o výstupech\nUvedený záměr nepředstavuje žádný dopad na ovzduší, neboť při provozu větrných elektráren nedochází k emisím znečišťujících látek do ovzduší.\nV období výstavby se předpokládá mírný nárůst emisí znečišťujících látek do ovzduší, a to jednak pojezdem nákladních automobilů přepravujících zeminu a stavební materiál a dále provozem stavebních mechanizmů na vlastním staveništi. Předpokládají se tedy emise plynných škodlivin z provozu nákladních silničních vozidel a zemních stavebních strojů. Dopad těchto škodlivin se jeví jako přechodný a z hlediska předpokládaného časového období stavby (cca 1 až 2 měsíce) jako méně významný.\nDále se předpokládají emise tuhých znečišťujících látek - TZL (prach) ze stavebních prací, tento únik je vzhledem k rozsahu stavby a časovému období stavby taktéž téměř zanedbatelný.\nVzhledem k tomu, že bude stavba umístěná v dostatečné vzdálenosti od obydlených zón, bude dopad těchto činností na kvalitu ovzduší obydlených zón téměř bezvýznamný.\nOdpadní vody ze samostatného provozu větrné elektrárny nevznikají. Předpokládají se pouze odpadní splaškové vody při výstavbě (otázka sociálního zázemí), bude řešeno stavební firmou instalací sociální buňky, záležitost pouze dočasná.\nB.3.3.1Odpady z vlastního provozu VE\nPři vlastním provozu větrné elektrárny se žádný odpad nepředpokládá.\nB.3.3.2Odpady ze stavby stožárů a konstrukcí větrných elektráren\nPři výstavbě elektrárny se předpokládají odpady stavebního rázu, stavební materiál, plech, železo:\nzemina a kamení neuvedené pod č. 170503\nvytěžená hlušina neuvedená pod č. 170505\nVeškeré odpady vzniklé výstavbou budou likvidovány dle zákona o odpadech č. 185/2001 Sb., za jejich odstranění je zodpovědný dodavatel stavby.\nDle předpokladu se jedná o lokalitu, která je hlukovými emisemi málo zatížená.\nDopad větrné elektrárny na zvýšení hluku v dané oblasti je nutno srovnávat se současným stavem. Odděleně je nutno posuzovat období výstavby a dále období provozu větrné elektrárny.\nPrůběh výstavby bude představovat časově omezené a občasné zvýšení hladiny hluku v okolí stavby objektu v důsledku použití stavební mechanizace a dopravních prostředků. Při výstavbě větrné elektrárny je předpokládaná četnost 15 průjezdů mechanických manipulačních vozidel po období cca 1 až 2 měsíce. Hluk působený těmito dopravními prostředky je pouze dočasný, omezený na výstavbu elektrárny.\nPlošným zdrojem hluku bude při výstavbě plocha samotného staveniště. Zdrojem bude provoz stavebních mechanismů a pojezdy nákladních automobilů dopravujících stavební materiál a technologii, což představuje časové období cca 1 až 2 měsíce.\nPrůjezdy mechanických manipulačních vozidel budou probíhat v denní době (mezi 600 a 2200 hodinou). Vzhledem k této skutečnosti a k výše uváděné četnosti průjezdů (cca 15 x v průběhu výstavby) je tento stav v hodnocení hlukové zátěže zcela nevýznamný a vzhledem k druhu rekonstrukce a vzdálenosti objektu od obytné zóny je možno toto zvýšení hladiny hluku považovat za bezpředmětné.\nHluk z vlastního provozu větrné elektrárny po období výstavby by neměl představovat přílišné zvýšení zatížením hlukem ke stávajícímu počátečnímu stavu. Provoz větrné elektrárny nevyžaduje stálou dopravní obsluhu, předpokládá se pouze průjezd servisního vozidla , a to v četnosti cca 1 x za měsíc. Hluk z technologie představuje systém rotorových listů, převodového soustrojí, a generátoru. Nejvyšší doprovodné negativní hlukové vlivy z této nově zavedené výroby elektrické energie z obnovitelného zdroje lze proto očekávat hlavně v nejbližším okolí věže a to působením provozu strojního vybavení.\nPro vyhodnocení hlukové zátěže provozu větrné elektrárny je jako příloha přiložena hluková studie, zpracovaná firmou EWCZ s.r.o., Mostkovice – příloha č. 3.\nCílem výpočtu je posouzení hlukových emisí z provozu větrné elektrárny na nejbližší obývané objekty.\nvětrná elektrárna MD 77, výška hlavy 85 m, rotor  77 m, výkon 1,5 MW, výrobcem garantovaná max. úroveň hluku 103,5 dB.\nrychlost větru 8,0 m/s, faktor meteorologického koeficientu tlumení C0: 2,0 dB\nvzdálenost mezi větrnou elektrárnou a nejbližšími domy obce Rosička 599 m, 622 a 629 m,\nosamělé tóny – se nevyskytují.\nPro posouzení byly do výpočtu zvoleny 3 nejbližší obývané domy obce Rosička. Ve výpočtu jsou značeny SKG-1, SKG-2, SKG-3 (SKG=kritická hluková místa, dům 1,2,3, též A,B,C). Pro zvýšení jistoty výpočtu, tedy aby se výpočet pohyboval na bezpečné straně, byla za základ vzata isolinie 38 dB probíhající vně obytných domů – viz nejtlustší čára v grafickém zobrazení na listu 3. Isolinie vlevo od linie 38 dB (o nejmenším průměru) reprezentuje 40 dB, isolinie vpravo od linie 38 dB ( větší průměr) reprezentují isolinie 37 a 36 dB.\nVýpočtová hladina hluku u nejbližších hodnocených domů:\nA SKG-1 odstup 622 m 35,7 dB\nB SKG-2 odstup 629 m 35,6 dB\nC SKG-3 odstup 599 m 36,4 dB\nNa základě těchto výsledků lze garantovat nepřekročení limitů NV č. 505/2000 Sb. o ochraně zdraví před nepříznivými účinky hluku a vibrací.\nZařízení, která by mohla být zdrojem vibrací, se v komplexu větrné elektrárny nevyskytují. Zanedbatelná je i vibrace z průjezdu aut z období výstavby.\nVětrná elektrárna není zdrojem žádného ionizujícího záření, její technologické komponenty jsou pouze zdrojem nízkofrekvenčního elektromagnetického záření (generátor 1,5 MW, transformátor, rozvaděče, motory). Všechny tyto zdroje jsou navrženy tak, aby jejich vliv na zdraví obsluhy, provádějící pravidelné servisní kontroly, byl zanedbatelný.\nJiné výstupy z činnosti VE se nepředpokládají.\nB.3.5.1Terénní úpravy a zásahy do krajiny\nPředkládaný záměr nepředstavuje výrazné terénní úpravy s výjimkou období výstavby. Větrná elektrárna však představuje narušení krajinného rázu, neboť stožár s rotující vrtulí představuje nový prvek v krajině.\nSamostatným činitelem je tedy vliv na krajinný ráz, což je předmětem studie vlivu na krajinný ráz. Tato studie je dokládána jako samostatná příloha - č.10.\nZ hlediska dopadu na ovzduší nepředstavuje větrná elektrárna žádné riziko.\nZ hlediska dopadu na podzemní a povrchové vody nepředstavuje vlastní provoz větrné elektrárny žádné riziko ani potenciální nebezpečí přírodní havárie.\nVětrná elektrárna nepředstavuje žádné riziko pro podzemní a povrchové vody.


Dailies Aqua Comfort Plus Toric 30 čoček Nejlevnější čočky!\n> Kontaktní čočky>Jednodenní čočky>Dailies Aqua Comfort Plus Toric 30 čoček\nJednodenní kontaktní čočky Dailies AquaComfort Plus Toric od společnosti Alcon jsou vhodné pro korekci astigmatismu. Díky unikátním technologiím získá jejich nositel trojnásobnou hydrataci, maximální pohodlí po celý den, ale také ostré a jasné vidění.\nTechnologie trojité hydratace\nSystém trojité hydratace nebo také lubrikace udržuje vaše kontaktní čočky dostatečně zvlhčené po celý den. Tato technologie se skládá za tří zvlhčujících složek. Prvním je lubrikant HPMC (Hydroxypropyl methylcelulosa), ten je obsažen v blistru kontaktních čoček, ze kterého vyjímáte čočky. Působí ihned po nasazení kontaktních čoček do očí.\nDruhou a třetí fází hydratace je zajištěna hydrofilním PEG (Polyethylen glykol) zvlhčujícím PVA (Polyvinalkohol). S každý mrknutím oka se z materiálu kontaktní čočky uvolní PVA a díky tomu je zajištěna hydratace povrchu čočky.\nPohodlné nošení díky stabilnímu usazení čočky v oku\nKontaktní čočky Dailies AquaComfort Plus Toric skvěle drží v očích díky unikátnímu designu Precision Curve. Nedochází k otáčení čoček v očích, protože cylindry pracují, jak mají.\nJednodenní konktaní čočky Dailies AquaComfort Plus Toric vychází z jejich předchůdce Focus Dailies Toric, ale nabízí více os a také cylindrické dioptrie, které zajištují ostré a jasné vidění. Tyto nové čočky vyhovují mnohem většímu množství pacientů s astigmatismem.


Pardubický kraj dostal 162 milionů, dá je hlavně na technické vzdělávání\nZe 162milionové evropské dotace chce Pardubický kraj podpořit technické a přírodovědné vzdělávání. Peníze dostanou zejména gymnázia a technické střední školy na vybavení svých učeben a také na společné projekty se základními školami, které by měly na odborné školy či učiliště přivést více žáků.\nPřírodovědné vzdělávání chce Pardubický kraj rozvíjet především na gymnáziích, technické vzdělávání na odborných a průmyslových školách. Mezi šestnáct středních škol proto kraj rozdělí 162 milionů. Tento projekt je spolufinancován z Evropského sociálního fondu a státního rozpočtu České republiky. Za peníze vzniknou nové učebny či jejich nové vybavení. "Například na zemědělské a veterinární škole v Lanškrouně žáci poznají i inseminaci, vysvětlí se jim, jak se chovají drobná zvířata a jak se starat o arboretum," popsal koordinátor projektu František Procházka. Žáky také čekají praktické exkurze ve školách a firmách a uvidí technické památky. Kromě středních škol se do projektu zapojilo i 93 základních škol, které budou se středními školami spolupracovat.\nPodle kraje by peníze na rozvoj středního školství měl dávat stát, evropská dotace tak vlastně supluje příspěvek z jeho rozpočtu. "Máme jedinečnou možnost tímto způsobem dotovat školy. Kdyby s tím nebylo tolik administrativy kolem, byly bychom nadmíru spokojení," podotkla krajská radní Jana Pernicová (ČSSD).\nVIDEO 1: Česká televize\nVIDEO 2: Česká televize\nRubriky: Všeobecné informacePočet zobrazení: 1435


Hlasování o tom, která z budoucích maminek se zúčastní naší těhotenské proměny, s drtivou převahou vyhrála 29letá Zuzana Křížová ze Zahořan u Prahy. Je v šestém měsíci těhotenství a od proměny si slibovala, že se dozví hlavně to, jaký účes a líčení jí budou slušet. Závěrečné focení už bylo pomyslnou třešinkou na dortu.\nTakze male zeny maji byt osmikane a nosit vrabci hnizda\nHlavne ze ctenarka nezjistila, ze v tehotenstvi se barvit vlasy nemaji... tyden po promene stejne zase bude smudla, kterou nebude bavit se licit a poradne oblekat.\nTěhotná si barví vlasy....\nPokud vím, tak v těhotenství se nedoporučuje barvení vlasů.... Navíc v tak pokročilém měsíci.\ni sestrih dole\nI sestrih dole na krátko pal můte opticky lec co prodlouzi :)\nA kde je fotka po?\nAnebo to vypadalo tak desne, ze ji vyfotili jen zezadu? Trosku zvlastni, ne? Kdyz to ma byt promena, nepridat pysne ten finalni vysledek!!!??\nProměna zřejmě znamená oškubat na krátko zakaždou cenu\nRaději dlouhé vlasy, třeba svázané do culíku (náhodou to vypadá žensky a zjemňuje to obličej), než tyhle IN květáky, které z přitažlivé ženy udělají tuctovou paní. A to píšu jako chlap, možná že u ostatních ženských sklidí za to naopak obdiv. Ale je to každého věc, snad to nebude vadit manželovi, kterému se třeba líbila s těmi vlasy co měla.\nRe: Proměna zřejmě znamená oškubat na krátko zakaždou cenu\nObdiv vzbudí možná u těch, kterým musí někdo napsat, co je "in" a "cool".\nJinak skoro každá ženská vypadá nejlíp s dlouhými vlasy.\nMožná malá ženská s dlouhými vlasy vypadá malá, a co má být?\nMá raději vypadat jako malý rozcuchaný kluk?\nJo, taky jsem chlap, ale co jsem se bavil s manželkou, vidí to úplně stejně.\nbarvení v těhotenství?\nno teda, když tak koukám, kolik ženských se tam v jedné místnosti nechává barvit, tak nechápu, že tam paní jako těhotná vlezla... to už si skoro může dát i cigáro\nto byla sympatická přirozená holka......\npokud přirozeností myslíte neupravenou šedou myš, tak pak ano\nAch jo Podle fotek to vypadá, že paní měla pěkné, zdravé a dobře udržované vlasy, akorát blbě sestříhané a v nevhodném účesu. Ale "stylistka" místo aby jí trochu sestřihla a ozdravila konečky, vyrobila nějakou rozumnou ofinu a poradila, jaké účesy nosit, aby jí to slušelo, vezme nůžky a ustřihne to celé Výhoda dlouhých vlasů je v tom, že se dají upravit velmi jednoduše, když je málo času, a přitom se s nimi dají dělat kouzla, když nastane zvláštní příležitost. Ale v proměně je nutno vytvořit další trvalou zákaznici kadeřnických salónů, že? Protože tohle bude potřeba pravidelně stříhat, dobarvovat, kupovat tuny tužidel... Někdy mám pocit, že kadeřníci musí být placení podle délky toho, co jim zůstane ležet na podlaze, když klientka odchází.\ntady už nic moc nepomůže............ . aní nepomohlo\nno,co na to rict...\nproste z jedne veci neco neupletes,ale snaha se ceni...\na kdy se narodi detatko?\nnebude on to spíš hair manager???\nto je moc prizemni. spis hair colour development specialist senior a jeho sef je hair colour development regional manager.\nJá to nechápu, proč se všechny bledé blondýnky barví na zrzavo, nejlépe henou? Myslí si, že budou vypadat výrazněji? Vedle té ostré barvy jejich obličej vypadá pěkně vyblitě. Když už jsem tenhle typ a barvím se, tak vždycky vždycky vždycky volím jemnou barvu.\na hair stylistka\neště chybí fashion expert.\nTen bude zejtra.\nMalou postavu dlouhé vlasy určitě nezkrátí ale naopak zvýší, jen nesmí jít směrem dolů ale naopak, viď Marge?\nzrzky s belostnou pleti a dlouhyma vlasama mam rad\nale teto od pohledu nepomuze vubec nic, ty vlasy ji navic jeste vice dotentovala\nHlavně oškubat nakrátko a nabarvit!\nNic jiného ti slavní "vlasoví stylisté" a "koloristé" neumějí. Není divu, že po ulicích chodí tolik tuctově vypadajících, stejně oškubaných bab.\nNo jestli se ji vlasy kroutí trochu víc, tak tu kadeřnici bude nesnášet za to "afro" na hlavě o které se denně bude muset starat..\nAle chápu, že to je zvyk.. všechny těhotné ideálně ostříhat na krátko Navíc jinak by to přece nebyla žádná výrazná proměna...\na proč se těhotné nebo čerstvě dětné stříhají? A většinou všechny na promelírovaný květák... Chápu, že kvalita vlasů je hormonama asi hodně ovlivněná, ale většina těch matek chodí s "oživeným" květákem až do důchodu...\nProtože vlasy jsou v první lajně, jakmile se dítě naučí uchopit nějaký předmět.\nKdyž si udělá ohon, tak dítě nemá za co chytat. Navíc ohon je hned, a s miminem fakt nebude mít čas vůbec na nic.\nCelé generace matek se stříhají a přitom si stačí dát vlasy do culíku. Ještě, že tě máme.\nNomen omen, viď. To ti říkám jako trojnásobná matka.\nJako věřím, že si všichni s tím nomen omen přijdete originální, ale je to tu zhruba tak často jako "ještě tu o červené karkulce". Vymysli si něco lepšího, než urážet lidi, pokud s tebou nesouhlasí. Někdo si chce vlasy vázat do culíku a někdo si je chce ostříhat, svatou válku kvůli tomu fakt vést nemusíme.\nTak holt chodim doma s vlasy svazanymi do culiku. A ucim dite, aby me za ne neskubalo... Taky moc nechapu, proc se vsechny kamaradky a zname nechaly oskubat na kratko. To v kombinaci s poporodnimi kily vazne udela z manzelky tlusteho kamose.\nPodle me neni ovlivnena - tedy ne tak, ze by po tehotenstvi zustaly tri chlupy. Spis naopak - v tehotenstvi jsou huste, leskle, krasne, po nem se proste vrati ke svemu standardu. Je pravda, ze mezi 3. a 6. mesicem po porodu padaji jak silene, ale to uz mi prijde jedno - proste jsem misto milionu kratkych vlasu sbirala ze zeme miliony dlouhych vlasu. Jak rikam, skubani tehotnych nakratko nechapu.\nPrijde mi zvrhle\npropagovat barveni vlasu prave v tehotenstvi.\nRe: Prijde mi zvrhle\nDnešní barvy by už neměly být takové drijáky, jako dřív. Takže barvení už není v těhotenství riziko. Taky jsem si pokaždé barvila vlasy (ono to vyšlo jen jednou za těhotenství, ale to bylo spíš o nedostatku času a chuti někde trčet dvě až tři hodiny - mám fakt hodně vlasů, tak to trvá)\nVerim, ze jsou to mensi sajrajty nez driv. Ovsem v tehotenstvi bych je stejne nedoporucovala. Vime, jak to s temi studiemi byva. Vzdycky jdou na ruku necimu zisku.\nCo vám na tom přijde zvrhlé???\nKazdy at si za sebe dela co chce. Ale propagovat to takhle bez mrknuti oka jako neco, nad cim se neni potreba ani zamyslet, mi neprijde koser. Ale kazdy ma svuj vlastni rozum.\nTak mi to osvětlete.. Já opravdu nevím, jak bych mohla sobě či svému dítěti konkrétně uškodit.\nUrčitě se ta hrozná jedovatá barva vstřebá skrz vlasy do dělohy mě taky nenapadá, proč by to proboha mělo být tak závadné.\njste asi mimo, proč by se nemohly barvit vlasy v těhotenství?!\nSamozrejme, ze muzou.\nnejen v tehotenstvi. Lidi si neuvedomujou, ze pokozka je organ, ktery prijme vsechno, cim se napatlame .Takze moderni barvy sice nejsou tak agresivni, jako byly a nesezerou cloveku pul hlavy, ale je to slusna chemie/ Ja jsem od chemickeho barveni upustila a barvim se jen henou.Ale kazdy sveho stesti strujcem.\nty jseš taky orgán.\nNo jestli jí ta Hair stylistka provedla na hlavě něco takového, jako tam má sama, tak ten výsledek radši ani nechci vidět\n...a jak vypadá po té proměně?\nto až zítra - aby nebylo těch informací moc najednou\nNo, vypadá to spíš na 30cm,\nkteré jí stajlistka ušmikla. Já se svými pěti chlupy u toho zamáčkla slzu, vlasy měla paní krásný ( teda podle fota z dálky...) Doufám, že jí odborníci moc nezmršili. Přála bych jí to.


MÜLLEROVÁ, Maria (1922-2007) - Kohoutikriz.org\nKvůli jednomu vrácenému odsunovému transportu s nemocnými jsem mohla po roce 1946 zůstat nadále u nás doma, a tak jsem prožila postupnou zkázu a úplný zánik někdejší farní a školní osady (rozuměj Rychnůvek, (dříve Německý Rychnov u Frymburka, německy Deutsch Reichenau bei Friedberg, za války v "Říši" Deutsch Reichenau bei Haslach, v českém textu nadále jen "Rychnov" - pozn. překl.). Ráda bych pro naše potomky o tom zachovala alespoň nějaké drobné svědectví (v originále "Ich möchte dies für unsere Nachkommen gerne ein wenig festhalten." - pozn. překl.).\nPrvý transport vyhnanců z naší farnosti byl vypraven 25. dubna 1946 s 22 rodinami, 73 osobami s povolenými zavazadly po 30 kg na každou z nich. Byl svátek sv. evangelisty Marka (v originále "Markustag" - pozn. překl.), o němž se mělo v Rychnově konat tradiční polní procesí. Všichni farníci se na rozloučenou shromáždili v kostele (byl zasvěcen sv. Václavu - pozn. překl.), kde farská hospodyně spustila na varhany mariánskou píseň "Geleite durch die Wellen" (celý text viz na webu poutního místa Bernhofen - pozn. překl.). Loučení to bylo srdceryvné. Němci byli odváženi s tím málem, co směli vzít s sebou , na nákladních autech jako nějaký dobytek. O nějakém "humánním vysídlení" nemohlo být ani řeči.\nBěhem roku 1946 následovalo od nás dohromady 17 vyhnaneckých transportů. Zůstaly rodiny s rakouským státním občanstvím, s těžce nemocnými a také ty rodiny, které měly muže v českých sběrných táborech (v originále "im tschechischen KZ" - pozn. překl.) a rodiny "loajální". Později byly zůstavší rodiny zavlečeny do českého vnitrozemí k sedlákům nebo ke státním statkům (v originále "oder zu den staatlichen Kolchosen" - pozn. překl.).\nÚplné zrušení politické obce Reiterschlag (dnes jen pár domů obce s novým označením Pasečná - pozn. překl.) se protahovalo až do roku 1952. Češi a Slováci z někdejší Podkarpatské Rusi (v originále "aus der Karpato-Ukraine" - pozn. překl.) jako novoosídlenci v naší neúrodné krajině zcela selhali. Poté, co zpustošili a vyčerpali všechno, co po vyhnancích zbylo, zase odtáhli jinam. Rodiny Perfollových a Hehenbergerových jako poslední původní zdejší obyvatelé v roce 1952 přesídlily ke státnímu statku v Přední Výtoni (v roce 1950 byl zřízen Československý státní statek /ČSSS/ Frymburk s odděleními Blatná, Kovářov, Přední Výtoň a Slupečná - pozn. překl.). Do jara 1948 byli pryč i všichni Rakušané. Také jejich majetek byl konfiskován, směli si však vzít s sebou jeden koňský povoz plně naložený zavazadly. Poslední rakouská rodina Sommerových z "Baumau" (tak se říkalo stavení čp. 21 v Lindě /Linden/ - pozn. překl.) přesídlila v roce 1955 dobrovolně do Frýdavy.\nDne 2. září roku 1946 jsme se vzali s Josefem Müllerem (Koasa Sepp). Ve farním kostele v Rychnově nás oddal páter Evermod Groß (je i samostatně zastoupen na webových stranách Kohoutího kříže, autorka originálu ho tituluje zásadně "Pater Evermund" - pozn. překl.). Na varhany hrál přitom krásně na varhany Maxl Schneider (i on má na webových stranách Kohoutího kříže samostatné zastoupení - pozn. překl.). Abychom to mohli také trochu "oslavit", dostali jsme poukaz na 5 kg masa. Dobrý "Anresl" (v originále "der "gute Anresl" - pozn. překl.) nám k tomu ještě 5 kg přidal (samozřejmě bez poukazu).\nDnes nastoupila rodina Franzla Josla (jde o Franze Zierlingera /1910-1977, zemřel v německém městě Mosbach/s rodinou z čp. 6 /Joslhaus/ v Rychnově - pozn. překl.) do transportu "odsunu" (v originále "zum Transport /Aussiedlung/" - pozn. překl.). "Joslhaus" převzal cestář Alois Stelzer se svou ženou Poldi a synem Herbertem, který je ještě kojencem.\nV už prázdných staveních dochází ke stálému rabování. Komisař Kučer, Rusín, si od Wostlů (rozuměj čp. 15 v Perneku, kde hospodařila v roce 1945 Maria Schmidová, roz. Perfahlová - pozn. překl.) odvezl do Rychnova nábytek a benzínový motor. Mladí muži z rodin už vysídlených přecházejí stále načerno rakouskou hranici. Spí přes den u nás na seníku a přes noc odnášejí věci ze svých stavení. Rádi je u nás necháváme a nikoho z nich bychom neprozradili, přestože nás neustále přivádějí do velkého ohrožení. Jeden financ řekl před pár dny našemu otci: "Vorsicht, Herr Lang! Euch geschieht nichts, aber die Kerle, die möchten wir erwischen!" (tj. "Opatrně, pane Lang! Vám se nic nestane, ale ty chlapíky bychom rádi pochytali!" - pozn. překl.)\nDobytek z už opuštěných vsí byl přepraven do Perneku, poněvadž tam zbylo ještě 5 rodin, které ho mohou krmit.\n30. září 1946\n"Joglhiasl" (rozuměj Alois Stadlbauer 1890-1956/z Dolního Markschlagu čp. 1, zemřel v Přední Výtoni - pozn. překl.) si přivedl z Dolního a Horního Markschlagu 17 volů\ndo prázdné Hoferovy stáje v Perneku čp. 10 (v roce 1945 tam hospodařila Aloisia Hoferová, roz. Dolzerová /1891-1970, zemřela v bavorské obci Schneeberg/ - pozn. překl.). Sám "Joglhiasl" musel z Dolního Markschlagu přesídlit do stavení řečeného "Richterwenzel-Haus" ve vsi Asang (tamní čp. 24 a 25 - pozn. překl.). Tak svévolně se teď s lidmi hýbe sem a tam jako se šachovými figurkami, bez jakéhokoli ohledu na jejich pocity. Jsou prostě přemístěni tam, kde je jich momentálně zapotřebí.\nNa "Bayerhansl-Haus" (čp. 17 v Perneku, roku 1945 tam hospodařila Maria Bayerová, roz. Hoferová /1898-1983, zemřela v bavorském městě Amorbach - pozn. překl.)se v říjnu 1946 nastěhovali "Wochswindlleute" (tj. lidé z usedlosti čp. 26 v Multerbergu, řečené "Wochswindl", kde hospodařil Karl Pomeißl /1889-1956, zemřel v bádensko-württemberské obci Gingen an der Fils/ se svou ženou Marií, ovdovělou Bayerovou /1888-1969, zemřela jako její druhý muž v bádensko-württemberské obci Gingen an der Fils/ - pozn. překl.). Nemocný čeledín Rupert Venzl ze stavení "Bayerhansl" se uchýlil ke své sestře Hedwig Pomeißlové do Rožnova.\nZeť Marie Bayerové z usedlosti "Wochswindl" Hyc (manžel Marie Hycové, roz. Bayerové /1915-1991, zemřela v Lipně nad Vltavou - pozn. překl.) se s rodinou zabydlil na usedlosti "Joslbaun-Haus" (také "Joslhaus" čp. 6 v Rychnově, majitelem byl v roce 1945 už zmíněný Franz Zierlinger - pozn. překl.).\nDnes jdou do transportu poslední dvě rodiny z Perneku: Maria Schmidová (už zmíněná "Wostlin z čp. 15 - pozn. překl.) a Karl Grill (/1899-1986, zemřel v hornobavorském městě Traunreut/ z usedlosti čp. 19 řečené "Turlma" - pozn. překl.) se svými.\nDnes vsadili četníci a financové tady z Rychnova kříž u lesíka zvaného tu "Wergonerwäldchen" na památku Němci při převratu (rozuměj na podzim v roce 1938 - pozn. překl.) zastřeleného Antonína Měsíčka (velitel zdejší četnické stanice byl zastřelen ze zálohy příslušníky tzv. freikorpsu, viz i foto padlého a pamětní desky na webu CodyPrint - pozn. překl.).\n14. listopadu 1946\nDnes je vypraven z naší obce poslední transport do Německa: Zemann, poněvadž mu otec zemřel 1. listopadu na den Všech svatých, Alexander Braunschmid (ze Svatého Tomáše /Sankt Thomas/ čp. 20 /"po chalupě" "Buwei-Xandl"/, žil v letech 1904-1898, zemřel v Augsburgu - pozn. překl.), který byl propuštěn z vazby, "Brunnerschleifer" (tak se říkalo dnes zcela zaniklému stavení čp. 43 v Reiterschlagu, kde byl nájemcem Franz Brunner /1870-1950, zemřel neznámo kde v Německu/se svou ženou Marií - pozn. překl.), Johann Bertlwieser, řečený "Springerhansl" (/1902-1992, zemřel v hornorakouské vsi Märzing, která je dnes částí obce Berg bei Rohrbach/ z Reiterschlagu čp. 26 - pozn. překl.), poněvadž zadržený syn Hans Čechům vystačil na pracovním nasazení v blízkosti Kaplice, "Bayersöhne" řezník, kteří se po převratu odstěhovali sem do Rychnova z Kaplice.\nMy museli ke svému zklamání zůstat, poněvadž maminka byla nemocná a my jsme se stali součástí řešení vráceného transportu s nemocnými.\nV listopadu 1946 jsme byli my, co jsme zůstali, nuceni táhnout od místa k místu, od domu k domu a obilí, které tam zůstalo svezeno po vyhnaných obyvatelích, strojově zpracovávat mlátičkou. Hospodářský komisař Bečvář na všechno dohlížel. Chodil do každého stavení. Z těch, kam se nedalo s mlátičkou zajet, musilo být k ní dopraveno. Byli jsme ve stálém pracovním nasazení.\nK mlácení musel Hubert Anzinger (/1904-1958, zemřel v hornorakouské osadě Pulgarn, části oce Steyregg v okrese Urfahr-okolí/ z Rychnova čp. 3, kde se říkalo "Fleischhacker", tj. "řezník" - pozn. překl.) ve stavení "Koasa" v Perneku (čp. 7, pocházel odtud manžel autorky deníkového textu Josef Müller - pozn. překl.) porazit tele, stejně tak u Hehenbergera v Rožnově (Rosenau čp. 1 - pozn. překl.), u Möstla v Multerbergu (čp. 11 - pozn. překl.) a ve stavení řečeném "Lenzn-Poidl" v Lindě (Linden čp. 4, kde v roce 1945 hospodařil Leopold Schuster /1901-1963, zemřel v bádensko-württemberské obci Hardheim - pozn. překl.) a dotyčná hospodyně byla povinna pro všechny navařit oběd.\nOd ledna 1947 dostávali pak lidé zaměstnaní při mlácení zaplaceno 8 korun na hodinu. Na svatého Mikuláše 6. prosince 1946 se toho roku naposledy mlátilo u "Steiningerů" (v Perneku čp. 29, kde v roce 1945 hospodařil Franz Atzmüller /1892-1984, zemřel v Oßweilu, což je část bádensko-württemberského okresního města Ludwigsburg - pozn. překl.). Poněvadž ale hrozně sněžilo, musela zůstat mlátička ve stodole.\nDnes nás navštívil farář Alois Püchler (je také samostatně zastoupen na webových stranách Kohoutího kříže - pozn. překl.) ze Sankt Stefan.\n27. listopadu 1946\nNásledující muži, které vzali Češi do vazby, byli dnes propuštěni: Gimpl-Wagner (Johann Gimpl z Rychnova čp. 43 - pozn. překl.), Nazlmann z Perneku a Stögmüller z Muckenschlagu.\nNáš kostel v Rychnově dosud stojí - a stejně jako dřív je útočištěm toho malého, často zoufalého houfce těch, kdo zůstali.\nKaždou neděli odpoledne, později pak každých 14 dní, přicházíval sem páter Evermod Groß z Frymburka sloužit mši.\nDne 1. listopadu 1946 musel však Frymburk opustit a byl přeložen do Ulrichsbergu v Horním Rakousku. Odtud pak přijížděl v neděli kolem čtvrté hodiny odpolední na koni. Z Českých Budějovic dostal povolení konat bohoslužby pro poslední obyvatele naší domovské farnosti.\nV neděli jsme čekali na pátera Evermoda, ale on nepřijel. Tak jsme se ve své nouzi a zklamání společně modlili růženec a Alois "Bayerwenzl" (Alois Bayer z Rychnova čp. 16 - pozn. překl.) zahrál na varhany dvě písně.\n15. prosince 1946\nSněží a sněží. Za takového opravdu zimního počasí přišel páter Evermod přes Muckenschlag a vyprávěl, proč nemohl přijet minulou neděli. Byl v Ellwangen/Jagst v Německu. Po mši svaté mu vyběhl naproti nějaký chlapec. Byl to drogistův synek z Rychnova (čp. 5 - pozn. překl.) a hořce plakal (byl to ty, milý Franzle?). Páter Evermod nám vyprávěl, že všichni vyhnanci trpí v Německu velkou nouzí a steskem po domově!\nPáter Evermod zůstal 3 dny u nás v Rychnově. Pokřtil malého Rudolfa od "Wirtů" (čp. 4 v Rychnově - pozn. překl.). Porodu se ujal "Stetkowitz-Doktor".\n"Wastl-Agnes" (jde o Agnes Traxlerovou /žila v letech 1886-1979, zemřela po vyhnání v blízkém Sankt Oswaldu ve věku 92 let/ - pozn. překl.), učitelka ručních prací na škole v Rychnově (bydlila v domě čp. 32 se svou schovankou Resi Autengruberovou, která byla prodavačkou v obchodě naproti - pozn. překl.), mi řekla, že páter Evermod vždycky odveze do bezpečí nějaké cennosti z kostela v Rychnově, tak třeba i mariánskou korouhev s pozlacenou špicí. Kde to ale teď všechno je? Snad by se dalo doptat v klášteře Aigen/Schlägl. Snad jim tam o tom něco pověděl.\nČas plyne přes všechna naše soužení a jsou tu Vánoce 1946.\nNa Štědrý večer nijaká půlnoční mše nebyla - myslím ale, že z věže nahoře bylo slyšet někoho troubit "Stille Nacht" (kdo to byl, říci nedovedu!).\nNa prvý svátek vánoční ve tři hodiny odpoledne se konala slavnostní bohoslužba. Všichni naši milí jsou daleko rozeseti, ale my je máme všechny na mysli a jsme si jisti, že činí totéž, což nám dodává alespoň trochu útěchy.\nPřed mší jsme zpívali německé vánoční koledy (v originále "deutsche Krippenlieder" - pozn. překl.), naše staré, důvěrně nám všem známé písně, při kterých ruka stírala mnohou tajnou slzu. Pan učitel Schaffranek (má rovněž své samostatné zastoupení na webových stranách Kohoutího kříže - pozn. překl.) hrál na varhany. Alois Bayer (už zmíněný "Bayerwenzl" - pozn. překl.) hrál na housle a zpíval hlubokým basem, Franzl Bayer, který byl právě na dovolené, dělal kostelníka.\nDěvčata ze mlýna v Rychnově (v originále "die Reichenauermüller Mädchen", tj. z čp. 17 v Rychnově, kde v roce 1945 hospodařil Johann Perfahl /1891-1972, narodil se v Otově, zemřel v bádensko-württemberském městě Ulm/ se svou ženou Marií, roz. Mayerovou /1892-1976, narodila se v blízkém Rožnově, zemřela jako její muž v bádensko-württemberském městě Ulm - pozn. překl.) a mladá "Schmiedmüllerin" zpívaly na kůru a hoši Weißhäuplovi, Kastnerovi a Gimpelovi dělali ministranty.\n30. prosince 1946\nDen před koncem "starého roku" byl pochován "Haißn Franzl" (tj. Franz Haiß /1875-1946/ z Rožnova čp. 21 - pozn. překl.). Bůh mu dopřej pokoj věčný!\nAno, takový je život! Jedni přicházejí, druzí odcházejí; a pro nás je tu stále bezútěšněji!\nNa Silvestra k večeru musili "Kaiserwirtsleute" (tj. Kaiserovi z čp. 12, řečeného "Kaiser-Wirt" - pozn. překl.) opustit svůj dům. Když si chtěli vzít pár svých talířů, šálků a několik jídelních příborů, řekl jim nový "majitel" Ludvík Fürst (Vyšebrodský zpravodaj č. 6 z roku 2009 přinesl článek o životním příběhu jeho syna Ludvíka Sommera /narodil se v listopadu 1948, kdy mohla matka dostat tisícikorunu, kdyby mu dala jméno Klement po prezidentu Gottwaldovi!/, kterého zplodil se svou "novou" zaměstnankyní Annou Sommerovou z Lindy /je tu i fotografie/, pokračování bohužel nenásledovalo - pozn. překl.): "Alles was ihr gebrauchen könnt, kann ich auch gebrauchen. Also bleibt alles stehen!" (tj. Všechno, co byste mohli potřebovat vy, můžu potřebovat i já. Tedy zůstane všechno na místě!" - pozn. překl.)\nCo jen člověk zažívá! "Kaiserwirtsleute" museli do stavení řečeného "Wognerhäusl", které bylo zcela vyrabováno. Dům byl pustý a ledově studený. Byli nuceni tajně si odněkud opatřit pár náručí dřeva, aby se alespoň trochu ohřáli. Potom si našli v chalupě "Wies-Nanni" (čp. 29 v Rychnově - pozn. překl.) pár talířů a hrníčků, jedno k druhému nepatřilo, ale nebyla doba na to, aby byl člověk vyběravý.\nPrvou noc museli spát na podlaze. Bez pokrývek, než si sem stačili snést něco ubohých ponechaných věcí z opuštěných stavení.\nAch Bože, ti "Kaiserwirtsleute" - takoví snaživí, vážení a bohatí lidé! Dobře, že se toho dva staří "Kaiserwirtsleute" nemusili dožít (Genoveva Kaiserová /1877-1947/ zemřela v Českém Krumlově a Rudolf Kaiser /1873-1956/ až v Porýní-Falci ve městě Kaisersesch - pozn. překl.) ! Jak veselo a přívětivě bývalo bývalo kdysi v jejich hostinci. Kolik svateb, křtů dětí i novokněžských primic se tu slavil a kolik jen bálů tu proběhlo ve velkém hostinském sále.\nTak uplynuly poslední hodiny roku 1946 a když jsme naší "Ahnl" (tj. babičce) přáli šťastný Nový rok, řekla jen: "Siebn is schlimm!" (tj. "Sedmička nestojí za nic!" - pozn. překl.) Jakou jen měla pravdu: rok 1947 měl být ještě horší nežli ten předchozí, a to zejména pro ni samu.\nNěmci už nepotřebují nosit pásky na rukávech, poněvadž se dají poznat jako Němci už zdálky.\nV roce 1947 museli také rakouští státní občané jeden po druhém opustit svá stavení. Nebyli však vysídleni do Německa, ale do Rakouska.\n22. ledna 1947\nDnes "Kaiserwirtových" Tini (tj. Christine roz. Kaiserová /*1904/ - pozn. překl.), která se svou svatbou stala rakouskou státní příslušnicí, odešla do Rakouska. Její stěhování proběhlo na 6 koňských povozech, poněvadž si směla vzít s sebou svůj nábytek a výbavu. Jaký protiklad vůči těm, kdo si při "odsunu" do Německa směli vzít jen 50 kg zavazadel na osobu!\n23. ledna 1947\nHubert Anzinger (už zmíněný řezník z Rychnova čp. 3 - pozn. překl.) se dnes vystěhoval do Schläglu na "Moarhof". Také on si směl s rodinou kromě jejich dobytka vzít všechen svůj movitý majetek. To velké rozlehlé stavení ale se všemi k němu náležejícími pozemky si však přivlastnili Češi. Legální loupež, zlodějna!\nOd 7. března 1947 jsme dostali příkazem za úkol vyklidit všechny opuštěné domy. Hadry zvlášť, papír zvlášť! U nás v Perneku přišlo všechno do komory a do sklepa stavení řečeného "Foischtnerhaus" (čp. 12, v roce 1945 tam hospodařil Josef Lausberger /1877-1956, zemřel v bavorské obci Schneeberg/ a jeho žena Marie, roz. Dolzerová /1885-1968. zemřela stejně jako muž v bavorské obci Schneeberg/ - pozn. překl.). Celá akce trvala u nás v Perneku tak týden. Byla to ošklivá práce - odsuzovat k zániku často s takovou námahou nabyté věci sousedů, příbuzných a známých!\n"Wochswindlfrauen" (tj. ženy z už také zmíněné usedlosti čp. 26 v Multerbergu - pozn. překl.), moje sestra Paula a já jsme musely pro českého komisaře u "Rosie Marie" a u Huberta Anzingera drát husí peří. Se steskem jsme vzpomínaly, jak veselo kdysi bývalo, když se u sousedů, příbuzných a známých zvávalo ke "dračkám" (v originále "zur ,Federngaudi'" - pozn. překl.) To se nejdřív dralo peří hostitelčino a probíraly se přitom v řeči nejrůznější novinky. Jistě by se to dalo označit i za "drby", ale o nějaké "nactiutrhání" nešlo (v originále "sicher wurde auch ein whig dabei getratscht - aber er war nie so, dass jemanden dabei ,die Ehre abschnitt'" - pozn. překl.) Na to se velice dbalo! Pak se něco snědlo a vypilo a mnohdy se ještě v té světnici dokonce tančívalo. K tanci hrávalo několik mládenců na tahací harmoniku.\n5. března 1947\nDnes umřela v Malém Perneku (Klein-Berneck) Sophie Braunschmiedová ("Gowai-Sophie" /1875-1947/ ze stavení čp. 27). Při pohřbu v Rychnově jsme čekali dvě hodiny na pátera Evermoda. To se dříve nestávalo!\n29. března 1947\nDnes nám donesl pan Schaffranek příkaz, abychom nemocné "Ahnl" (babičce), kvůli které jsme nemohli být vysídleni do Německa, sbalili 50 kilo věcí, poněvadž má být s transportem nemocných převezena do špitálu. Jak zlá zpráva!\n30. března 1947\nKvětná neděle! - Po službách Božích dostal můj otec nakázáno, aby zítra kolem šesté ráno nemocnou dovezl koňským povozem do Přední Výtoně. Nikdo z nás neměl to srdce, abychom tu zprávu nějak sdělili ubohé "Ahnl", tak bezmocné, bolestmi soužené ležící v posteli. Strávili jsme noc v bdění a v modlitbách (v originále "wachend und betend" - pozn. překl.) - na spánek nebylo ani pomyšlení.\n31. března 1947\nDen tak hrůzný, že naň co budu živa nemohu zapomenout. Postavili jsme se před postel, na které "Ahnl" ležela, a zkoušeli jsme zabránit tomu, aby nám babičku odvezli. Četníci nás odstrčili stranou a vyvlekli "Ahnl" z lože. Křičela zoufale: "Erschießt mich doch bitte, ich will nicht von meinen Kinder fort!" (tj. "Zastřelte mě, prosím vás, nechci pryč od svých dětí!" - pozn. překl.) Nepopsatelná scéna!\nNa kodrcavém žebřiňáku ji dopravili do Přední Výtoně. Až tam ji směli otec s maminkou doprovázet, pak od ní byli definitivně odloučeni. Nemocní byli naloženi na nákladní auto a odvezeni. - A to byl jen jeden "případ" z bezpočtu jiných!\nTo byl pašijový týden roku 1947, pro nás "pašije" v tom pravém smyslu slova (tj. "passio" = utrpení - pozn. překl.)! 6. července 1947, o dobré tři měsíce později, přišel telegram "Matka zemřela" - "Mutter gestorben" (Cäcilia Langová /Jungwirth/ z Perneku čp. 16, *1863, zemřela 4. července 1947 v Teplicích-Šanově - pozn. překl.) To se dalo očekávat. Nebohá, nebohá "Ahnl", co mohla ještě všechno zažít, jak jí asi bylo, co cítila! Určitě byla samotná a opuštěná na té daleké cestě, kterou musela podstoupit. Pro nás bylo jedinou útěchou alespoň to, že nebohá "Ahnl" už netrpí a byli jsme si jisti, že náš milosrdný Bůh jí přiřkne krásné místečko v nebi. Páter Evermod za ni v pondělí nato sloužil zádušní mši (v originále "ein Requiem für sie gehalten" - pozn. překl.).\nDen poté, co byla "Ahnl" od nás odvezena, musili jsme ze všech opuštěných domů snést len do stavení řečeného "Reisingerhaus" v Perneku (čp. 13, kde v roce 1945 hospodařila Maria Neulingerová, roz. Reisingerová /1911-1990, zemřela v bádensko-württemberské obci Gingen an der Fils/ - pozn. překl.). Předchozí týden našli financové, zejména Pecar, v prázdných staveních množství věcí zahrabaných majiteli před jejich odchodem, zejména u Lausbergerů v Malém Perneku ("Binderheisl" čp. 26, kde byl v roce 1945 majitelem Johann Lausberger a jeho žena Maria, roz. Zierlingerová (/1914-1985/, zemřela v bádensko-württemberském městě Waiblingen - pozn. překl.).\nVelikonoční pondělí. Bylo pokřtěno dítě Hintenbergerových (z čp. 40 v Rychnově, kde byl v roce 1945 majitelem Josef Hintenberger /1875-1951, zemřel v Pelhřimově/ a jeho žena Maria, roz. Radingerová (*1885 - pozn. překl.). Paní Theresia Antengruberová ("Norberten Resl") z Otova (Ottenschlag) byla při krmení pokopána koněm a zemřela (bylo jí 60 let - pozn. překl.).\n9. dubna 1947.\nDnes ji pochovali. Děkan Unger, náš někdejší farář (Němcům velmi přátelsky nakloněný Čech), k nám přišel na návštěvu, aby potěšil otce.\n13. dubna 1947\n"Kaiserwirt Trudi" (tj. Gertrud Kaiserová z Rychnova - pozn. překl.) šla dnes k prvnímu svatému přijímání. Její sestra Greti (tj. Margarete - pozn. překl.) zpívala jí k tomu na kůru sólo a učitel Schaffranek ji k tomu doprovázel na harmonium, poněvadž krátce předtím byly z kostele ukradeny varhany. Není těžko uhodnout kým! Krátce předtím bylo řečeno děkanu Ungerovi, že by měl krásné varhany z Rychnova dát odvézt do svého nynějšího farního kostela v jižních Čechách (bylo to v Ševětíně, kde působil 18 let - pozn. překl.), poněvadž ten má špatné, staré a rozladěné. Ušlechtilý kněz však prohlásil, že to nemůže v nijakém případě učinit: co by řekli jeho někdejší farníci, které měl rád (ačkoli byl v roce 1938 donucen z Rychnova odejít poté, co byla zdejší fara ostřelována příslušníky freikorpsu - pozn. překl.), kdyby se jednou vrátili a jejich varhany nebyly na svém místě? Dobrý děkan Unger byl jeden z těch, kdo vyhnání prostě nedokázali akceptovat a považovali ho ne-li za špatný vtip, tak rozhodně za osudný omyl. - Cosi tak strašlivého se vůbec dalo pochopit jen ponenáhlu, aby to jednoho dne mohl člověk přijmout jako holý fakt.\nDnes přijel prelát z kláštera Schlägl sem do Rychnova, aby tu sloužil mši svatou. Útěšná hodina! Už o dva dny později udeřil osud znovu. Naše maminka byla večer tak těžce potrkána býkem, že ji můj muž musil s 18 cm dlouhou ranou na pravém předloktí okamžitě dopravit do nemocníce v hornorakouském Haslachu.\nDvě řeholnice (nemocniční sestry z Haslachu přišly pěšky k nám do Perneku. Potřebovalynaléhavě léky, které v Haslachu nebyly k dostání (Rakousko bylo tehdy po druhé světové válce úplně na lopatkách a obsazena Rusy).\n"Wirtssepp" (Josef Anzinger /1909-1968, zemřel v hornorakouské obci Helfenberg v okr. Rohrbach/ z už zmíněného čp. 4 v Rychnově - pozn. překl.)se svým koněm jel kvůli nám do lékárny ve Frymburku. Tam koupil za 2500 korun léky pro maminku, aby je pak večer načerno dovezl do Haslachu.\nTřikrát jsme směli na hraniční průkaz navštívit maminku v nemocnici. Takřka přesně po 6 nedělích ji mohl 15. června odvézt zpátky domů.\nDnes se musela paní Pachnerová (Gunzlin) se svými dětmi Fritzem, Fanny a Hedwig (Katharina Pachnerová /1905-1954, žila v Rychnově čp. 5 s manželem Wenzelem Pachnerem /Gunzl-Wenzl/, zemřela v Trais, části hesenského města Münzenberg - pozn. překl.) přestěhovat k jednomu novoosídlenci do Milné (Mühlnöd) u Frymburka. O rok později přišli pak s tímto člověkem na naše stavení a na "Bayerhanslhaus" (už zmíněné čp. 17 v Perneku - pozn. překl.), poněvadž v Milné už "dohospodařil".\nAno, tak mohou dnes lidé zacházet s hospodářstvím a půdou (v originále "mit Haus und Hof, Grund und Boden" - pozn. překl.), které jim nepatří.\nKoncem července 1947 přišli rakouští ženci z Ödt a Leimbachu do Čech, aby tu pokosili obilí.\n1. srpna 1947\nDnes jsem sváželi první obilí do stodol opuštěných stavení. Bylo zaseto loňského podzimu ještě právoplatnými majiteli zdejších usedlostí.\nMusila jsem na poli rovnat fůry (v originále "die Fuhren ,fassen'" - pozn. překl.), což mi bylo velmi zatěžko, poněvadž jsem byla už v šestém měsíci těhotenství. Na něco takového ovšem nebral nikdo z nových mocipánů nijaký ohled.\n"Ortsbaum Otto" (také "Oichtbaun" se říkalo na čp. 2 v Perneku, kde v roce 1945 hospodařila Maria Schneiderová, roz. Wolfschlägerová /1886-1953, zemřela v hornorakouské obci Berg bei Rohrbach/ - pozn. překl.) přešel načerno hranici a byl jeden den a noc u nás. Bylo to spojeno s velkým rozčilením, poněvadž jen o vlásek unikl českým financům. Co by z toho mohlo být, líp ani nedomýšlet.\nDnešního dne se v naší někdejší farnosti konávala velká slavnost, zvaná "Anbetungstag" (šlo o slavnost uctívání Svátosti oltářní - pozn. překl.). Páter Evermod přijel. Kolem sedmé hodiny byla Svátost oltářní vystavena, pak se k ní hodiny modlilo, lidí bylo ale jen docela málo.\n25. srpna 1947\nDnes byli "Wochswindlleute" (tj. už zmínění lidé z usedlosti čp. 26 v Multerbergu, řečené "Wochswindl", kde hospodařil Karl Pomeißl /1889-1956, zemřel v bádensko-württemberské obci Gingen an der Fils/ se svou ženou Marií, ovdovělou Bayerovou /1888-1969, zemřela jako její druhý muž v bádensko-württemberské obci Gingen an der Fils/ - pozn. překl.) násilně přesídleni, odvlečeni k jednomu sedlákovi ve vsi Výheň u Kaplice. Ta truchlivá rozloučení člověka vždycky úplně vyřídí.\nZase jeden "černý den"! Můj bratr Franzl (Franz Lang /1921-1992, zemřel v hornorakouském městě Schwanenstadt - pozn. překl.) uprchl do Rakouska. Seděl na hromadě dřeva před "Wirtem" (už zmíněné čp. 4 v Rychnově - pozn. překl.) a čekal na pátera Evermoda, který chtěl přijet na mši. Poněvadž slyšel otevřeným oknem budovy četnické stanice, jak Rudl Perfoll četníkům prozrazuje, že on, Franzl, o nedělích často přechází "načerno" hranice do Rakouska, a bylo tomu opravdu tak, zachvátila Franzla panika a uprchl do Rakouska natrvalo (jeho žena se po jeho útěku provdala znovu - pozn. překl.).\nSrpen už skončil,ale všude na lukách ještě leží seno. Rakušané směli na senoseč přejít hranici a za jednu fůru sena svezenou do prázdných chalup si dvě fůry mohli odvézt k sobě domů. Mnozí si přitom k tomu na fůru přibrali do odváženého sena zahrabané věci z opuštěných stavení.\nDnes jsme museli odvézt z Perneku dvě fůry sena na faru v Rychnově. Jeden český četník mluvil přitom s mým mužem o nějakém vysídlení dál do Čech. Poněvadž jsem ale byla v jiném stavu, stále jsme ještě doufali, že by nás mohli nechat v Perneku.\nDnes dostali mí rodiče příkaz sbalit si uzlíček. Nejmladší dcera Paula (Paula, roz. Langová /1931-2011, zemřela v obci Zahrádka poté, co se roku 1954 provdala v Přídolí za Antonína Soukupa/ - pozn. překl.) směla jít s rodiči.\nKoňským povozem je vzali na Lipno, odtud nákladním autem do Kaplice. Tam už na pracovním úřadě čekali čeští sedláci a novoosídlenci jako nějací obchodníci s prasaty na děvčata, která si odváděli za děvečky s sebou.\nMezitím jsem pak porodila v Českém Krumlově a do našeho stavení přišel také jeden z novoosídlenců, ke kterému jsme s mužem museli nastoupit jako čeledín a děvečka. Jeho žena měla dvě malé děti. Byl dřív promítačem v kině a teď se stal sedlákem! Pan a paní Hrabalovi byli ale dobří lidé. On mluvil také docela dobře německy.\nRodiče Langovi s dcerou Paulou se dostali k jednomu českému novoosídlenci na statek ve Velenově (v originále "nach Jirinhof in Velaun", dvůr německy psaný spíše Wellaun s blízkou osadou Ermelei /Jermaly/ pod českým jménem Velenov po válce zcela zanikl - pozn. překl.)\nDvorec byl už tenkrát zcela zpustlý a prohospodařený (v originále "total verlottert und heruntergewirtschaftet" - pozn. překl.) a vedlo se jim tam velice zle - bylo to na vyhladovění!\nMůj muž a já jsme s dítětem oslavili ve vší tichosti a velice stísněni Vánoce. Ten osudový a zlý rok končil.\nMůj muž směl krávu "Liesl" odvézt do Vyššího Brodu. Udělal si zajížďku a navštívil moje rodiče ve Velenově. Příštího dne se vrátil. Přivezl s sebou od mých blízkých jen špatné zprávy. Stýskalo se jim po domově, museli tvrdě pracovat a nejednou neměli co jíst. A to jako bývalí sedláci!\n18. ledna 1948\nDnes byly zase jednou v Rychnově služby Boží. Dokonce se objevily i posvícenské stánky.\nSepp, můj muž, musil pro četníka Šimáka ve svém rodném stavení "Koasa" (už zmíněné čp. 7 v Perneku - pozn. překl.) pomáhat při zabijačce. Dostal tisícikorunu na krmení.\n22. ledna 1948\nDnes přišel jeden Čech na "Hoferbauerhaus" (čp. 5 v Perneku - pozn. překl.). "Hoferbauerleute" se museli přestěhovat na "Ortbauernhaus" (už zmíněné čp. 2 v Perneku - pozn. překl.) a vzít si tam s sebou 10 kusů dobytka.\nRodina Hrabalova byla na našem stavení do konce února. Pak odešli na "Buweidrachslerhäusl" v Malém Perneku (čp. 23 obývali v roce 1945 Johann Braunschmid /1900-1992, zemřel v Jindřichově Hradci/a jeho žena Maria, roz. Schmidová /1909-1980. zemřela v Jindřichově Hradci jako její muž. - pozn. překl.). My jsme na "Boheisl" museli jít s nimi a obhospodařovat celý Malý Pernek.\nNa naše stavení přišel penzionovaný četník z Prahy se ženou, dvěma čeledíny a jednou Slovenkou jako děvečkou, která ale byla momentálně v Českém Krumlově, kde se jí od čeledína jménem Slavo narodil chlapec.\n9. února 1948\nPan Křivohlavý se nám přišel představit jako nový majitel našeho stavení a také stavení řečeného "Bayerhanslhaus" (už zmíněné čp. 17 v Perneku - pozn. překl.). Musili jsme ze světničky (v originále "aus dem ,Stübl'" - pozn. překl.) pryč, poněvadž ji potřeboval pro chov slepic. Tedy, tenhle četník z Prahy mluvil dobře německy, stejně tak i jeho paní.\nRodina Pachnerova (z čp. 5 v Rychnově, jak už také zmíněno - pozn. překl.), tedy paní Pachnerová se svými třemi dětmi se z Milné vrátila, a to sem do Perneku. Musela pracovat pro právě zmíněného Čecha a bydlila s dětmi ve stavení "Bayerhanslhaus".\nMůj muž musel náš dům od střechy až po sklep nově vymalovat. My ostatní jsme musili ven a nové přístřeší nám poskytl "Wostlhaus" (už zmíněné čp. 15 v Perneku - pozn. překl.). Ten pocit, pobývat ve stavení, jehož majitele člověk přece tak dobře znal. Bylo to něco jako špatné svědomí - změnit jsme na tom ale nemohli pranic. Bylo to přece jen z donucení. Kolikrát jen se ještě budeme asi stěhovat (než směla autorka originálního textu odejít do Německa, bylo to dohromady pětkrát - pozn. překl.), než dojde k vytouženému povolení vycestovat!\nTeď jsme tedy bydleli se svou tři měsíce starou Annerl v čp. 15 a byli jsme nuceni pracovat jako čeleď u Křivohlavých.\nAch Bože, to byl dne zase truchlivý den! V Rychnově byly rozděleny příkazy k přesídlení a sice pěti rodinám do Pelhřimova v Táborském kraji (předcházel Českobudějovickému kraji, ustavenému 1. ledna 1949 - pozn. překl.). Šlo o rodiny Kaiserwirtovu (už zmíněnou - pozn. překl.), Nußbaumerovu (z čp. 9 v Rychnově, patřícím v roce 1945 Oswaldu Veitovi /1887-1960, narodil se v Horním Markschlagu, zemřel v hornobavorské obci Palling/ a jeho ženě Aloisii, roz. Radingerové /1900-1985, zemřela jako její muž v hornobavorské obci Palling - pozn. překl.), Perfahlovu (z už zmíněného "Reichenauermühle" čp. 17 v Rychnově - pozn. překl.), Schmiedovu ("Schmied" se v Rychnově říkalo čp. 22, které v roce 1945 obývali Johann Ruml /1888-1952, zemřel v příhraniční rakouské vsi Ödt/ a jeho žena Aloisia, roz. Pachnerová /1889-1969, narodila se v Multerbergu, zemřela jako její muž v příhraniční rakouské vsi Ödt/ - pozn. překl.) a Bayerwenzlovu (z už zmíněného čp. 16 v Rychnově, kde byl v roce 1945 majitelem Wenzl Bayer /1882-1964, zemřel v Linci/ a jeho žena Franziska, roz. Sprinngerová - pozn. překl.).\n30. března 1948\nUž zase nové příkazy k přesídlení (zavlečení!!?). Z Perneku Hoferbauer (z čp. 5, kde v roce 1945 hospodařil Johann Bayer - pozn. překl.) a Lackinger (z čp. 25 /Kaiser-Nazi/, které v roce 1945 obývali Franz Lackinger /1908-1994, zemřel v osadě Apflau, náležející k bádensko-württemberskému městu Tettnang/ a Maria, roz. Reiterová /1908-1978 zemřela jako muž v osadě Apflau, náležející k bádensko-württemberskému městu Tettnang/ - pozn. překl.), z Rychnova Hintenberger (z už zmíněného čp. 40 - pozn. překl.) a Fellhofer (nájemník Karl Fellhofer /1902-1987, narodil se v Horním Markschlagu, zemřel v městě Wattenscheid, dnes části města Bochum ve spolkové zemi Severní Porýní-Vestfálsko/ z čp. 44 /"Spitzenberger"/, kde žil se svou ženou Annou, roz. Hammerlindlovou - pozn. překl.). Museli jsme ze stavení "Ortbauernhaus" (už zmíněné čp. 2 v Perneku - pozn. překl.), které v poslední době byl nucen obhospodařovat Hoferbauer (než byl, jak zmíněno, vyzván k přesídlení - pozn. překl.), převzít dobytek. Ten úkol nás zastihl na stavení "Wostlhaus", kde jsme byli právě pět dnů, když se objevili rumunští Slováci a obávaný Bečvář nám řekl, že musíme okamžitě pryč. poněvadž ti lidé chtějí naše stavení. V Perneku dostali "Wostlhaus", "Wagnerhaus" (čp. 14, které v roce 1945 Karl Dolzer /1904-1965, zemřel ve městě Miltenberg v bavorských Dolních Frankách/ a Anna, roz. Bayerová /1899-1977, zemřela v bavorské obci Schneeberg/ - pozn. překl.), dále stavení "Foischtner" (už zmíněné čp. 12 - pozn. překl.), "Odom" (čp. 11, kde byl v roce 1945 majitelem Josef Atzmüller /1900-1966, zemřel v obci Schaippach, dnešní části města Gemünden am Main v bavorských Dolních Frankách/ a jeho žena Cäzilia, roz. Müllerová /1910-1970, zemřela jako její muž v obci Schaippach - pozn. překl.) a "Haislkorlhaus" (čp. 8, kde byl v roce 1945 majitelem Karl Atzmüller /1880-1965, zemřel v Oßweilu, což je část bádensko-württemberského okresního města Ludwigsburg/ a jeho žena Maria, roz. Laherová /1891-1983, zemřela jako její v Oßweilu/ - pozn. překl.).\nNyní musila i paní Pachnerová (už opakovaně zmíněná "Gunzlin" - pozn. překl.) se svými dětmi do českého vnitrozemí. Stejně tak Hedwig Venzlová (provd. Pomeißlová, už rovněž zmíněná sestra čeledína Venzla - pozn. překl.) a z Lindy "Lenznpoidlovi" (také už shora zmínění - pozn. překl.).\nZase jsme se museli stěhovat. Tentokrát na "Bayerhanslhaus" (už zmíněné čp. 17 v Perneku - pozn. překl.). Stále více rodin s rakouským státním občanstvím opouští dobrovolně zemi! Smějí vycestovat, my bohužel nikoli. Byly to v posledních dnech následující rodiny: Stelzerovi z Perneku (z už zmíněného čp. 6 - pozn. překl.), Marthaovi z Reiterschlagu (z čp. 38 - pozn. překl.), z Horního Ureše (Oberuresch) Leibetsederovi (z čp. 8 /"Bachtl"/, kde v roce 1945 hospodařila Franziska Leibetsederová, roz. Preiningová /1897-1978, zemřela v rakouské obci Winkl/ - pozn. překl.) a "Wentalovi" (také "Wenderlovi", jak se "po chalupě" říkalo na čp. 2, kde byl v roce 1945 majitelem Ludwig Laher /1884-1963, zemřel v rakouském už "Dolním Ureši", německy Unterurasch - pozn. překl.) a jeho žena Aloisia, roz. Prieschlová /1888-1966, zemřela jako její muž v rakouském už "Dolním Ureši", německy Unterurasch - pozn. překl.). Manželka Otto Schmida ještě téhož dne, kdy vycestovávali do Rakouska, stačila porodit dítě. Poměry "wie im alten Rom!" (tj. "jako ve starém /pohanském/ Římě" - pozn. překl.), dalo by se povědět.\nV dubnu a v květnu roku 1948 skoro ani nesprchlo, zato pak v červnu a v červenci o to hojněji. Bylo spousta hříbků a lišek. Nosily jsme jich se slovenskou děvečkou Kati domů hromady. Mužští musili celé dny kosit na lukách.\nKonečně jsme se dočkali pěkného počasí na sena (v originále "schönes Heuwetter" - pozn. překl.) a tak jsme svezli v tomto týdnu 20 for sena do stodol. Museli jsme pracovat ve dne v noci. O žních dokonce i o všech nedělích.\nSvou malou Annerl jsem byla nucena nechávat celý den doma samotnou a viděla jsem ji jen časně ráno, v poledne a večer. Všechen zbylý čas trávila uvězněna za mřížemi své dětské postýlky - ponechána jen sama sobě.\nTohoto roku se urodilo neskutečné množství jablek. Celých 14 dnů jsem jsem je v našem ovocném sadu, který už dlouho nebyl náš, trhala do košů a beden. Byla jsem z toho už celá křivá.\nKoncem října jsme také měli, můj muž a já s Annerl, odejít dál do českého vnitrozemí do Dobechova. Křivohlavý, náš šéf, nás ale pryč nepustil.\nDnes odešla děvečka na dovolenou. Musela jsem tak zastat všechnu práci sama. Padla jsem každý večer na postel celá mrtvá.\n27. listopadu 1948\nDneska nás nečekaně navštívil Johann "Hoferbauer" (tj. Johann Bayer, původně hospodář na čp. 5 a 6 v Perneku - pozn. překl.). Odešli do Pelhřimova a musejí tam pracovat na jednom statku u krav.\n2. prosince 1948\nDnes přijeli z Dobechova s traktorem a chtěli si nás odvézt. Ššéf nás ale pustit odmítl - a tak se traktor musel vrátit bez nás.\n8. prosince 1948\nDnes by se slavil svátek Neposkvrněného početí Panny Marie. To byla dřív vždycky krásná slavnost. Nezůstala z toho všeho ani stopa! Dostali jsme nyní, a to s konečnou platností, příkaz k přesídlení.\n9. prosince 1948\nDnes nás nákladním autem odvezli do Dobechova u Kaplice. Musíme na státním hospodářství krmit krávy a koně.\nAdvent - brzy budou Vánoce, co jen to bylo dříve za krásný čas! Jsme velice sklíčeni.\nÚtěchou je mi, že budu žít jen 6 kilometrů od mých rodičů, kteří se přece dostali do blízkého Velenova.\nDnes odpoledne jsem se mohla tajně "vykrást" a na kole paní Klingerové jsem zajela přes Kaplici do Velenova za maminkou. Je velice nemocná, úplně vysílená. Byla jsem naprosto zdrcená, v jakém stavu jsem svou dobrotivou chudinku maminku zastihla.\nNemám klidu. Musím najít nějaký důvod, abych se přes Kaplici dostala za maminkou. Povedlo se mi to. Odjela jsem do Kaplice a odtud jsem běžela až do Velenova. Řekli mi, že je už od 2. prosince upoutána na lože a velmi těžce nemocná. Byla ještě v Kaplici u doktora, ale 3 kilometry do Velenova už nedokázala ujít, jak byla zesláblá a zbídačelá. V pondělí ji chtěl lékař dát odvézt do kaplického špitálu. Viděli jsme hned, že je na umření a byli jsme jen všichni zoufalí, že jí nedokážeme poskytnout pomoc. Ráda bych zůstala sedět u její postele, ale nesměla jsem a nemohla. Musela jsem naopak hledět co nejrychleji se vrátit do práce. Rozloučení bylo hořké, a mělo být poslední.\nV půl čtvrté odpoledne náhle klidně usnula (Maria Langová se málem dožila 73 let: narodila se 21. března 1896 v Přední Výtoni /Heuraffl/ - pozn. překl.). Bylo to pro nás něco hrozného. Jedinou útěchou nám mohlo zase a znovu být jen to, že už nemusela nadále trpět.\nZprávu o maminčině smrti nám přinesl německý čeledín Karl Irsigler. Večer jsme šli Sepp (můj muž) a já do Velenova (6 kilometrů). Maminka ležela ještě v posteli, tak jak umřela. Oblekli jsme ji pak a modlili jsme se oba spolu růženec. Potom jsme se museli zase vrátit zpátky do Dobechova.\nDne 21. prosince 1948 měla naše drahá maminka pohřeb. Smuteční obřad vykonal děkan Unger, který zvlášť kvůli tomu přijel. Byl to dobrý člověk a vůbec mu nevadilo, že jsme Němci.\nJeště tři dny zbývaly do Štědrého večera. Nedokázali jsme myslet na Vánoce. Byli jsme příliš smutní a sklíčení. Ke všemu onemocněla i Rosi. Postihl ji zánět sedacího nervu (v originále "eine Entzündung am Ischiasnerv" - pozn. překl.) a nemohla se ani pohnout.\nDnes jsme jeli z Dobechova do Perneku, poněvadž nám "šéf" Křivohlavý ještě dlužil peníze a máslo.\nŠlo to s ním bez nás rychle s kopce. Přišel na mizinu (v originále "er hat ,abgewirtschaftet'" - pozn. překl.) a udělali mu dokonce domovní prohlídku, poněvadž už naplnil dodávky.\n30. dubna 1949\nDnes jsme museli s naším správcem jet do Perneku, abychom vzali s sebou čeledína Slavo s Kati k nám do Dobechova. Teď je naše stavení v Perneku pusté.\nSepp odjel s naší dcerkou Annerl k Müllerovým ("Koasa") do Perneku. Annerl měla černý kašel. Bohudíky to přestála. Sepp ale chytil těžký zápal plic, kterého se nemůže zbavit. Je pořád ve stavu nemocných.\nOd února 1949 jsme usilovali o to, aby můj otec s nejmladší sestrou Paulou a také s mými ostatními sestrami mohli přijít k nám do Dobechova.\nStálo to mnoho bojů s pracovním úřadem v Kaplici, než jsme pak v září 1949 konečně všichni dohromady mohli bydlet v jednom stavení v Dobechově. Pracovat jsme museli všichni ve stejném kolchoze (v originále "auf der gleichen Kolchose" - pozn. překl.).\nMaria Stadlbauerová (z čp. 20 v Rychnově /"Hohner"/ umřela včera v Hubenově (*1889 - pozn. překl.).\nDnes měla Maria Stadlbauerová pohřeb v Kaplici.\n9.-16. listopadu 1950\nJsem v pátém měsíci těhotenství a byla jsem kvůli bolestem břicha poslána do nemocnice v Českých Budějovicích. Ale zase to jde.\n11. prosince 1950\nJela jsem do Prahy na ministerstvo kvůli žádosti o vystěhování. Jestlipak to vyjde? Ach Bože, jak bychom byli rádi, kdybychom mohli konečně pryč! Domov bez svobody se stává cizinou!\n24.-25. prosince 1950\nMnoho práce ve stáji u krav i u koní. Osamělé Vánoce bez návštěv.\nA tím také bude i ten rok 1950 patřit minulosti. Co asi přinese ten nový?\nUnterm Regenbogen - eine Dokumentation (1993), s. 146-165\nMěl jsem v rukou více vyprávění o životě paní Marie Müllerové, ale deník pro svou autenticitu dostal nutně i přese svou délku přednost - takových textů není zase tolik. Už pro zachycení tolika jiných osudů (a to ještě většinou jen osudů těch, kdo po "odsunu" nějaký čas zůstali "doma"), než jen ten její, který sám vydá za román: nebo tam vystupují i ty mrtvá stavení? Tam, kde autentický deníkový text končí, připojuje paní Maria Schulz-Kroiherová ve své knižní "dokumentaci" pod názvem "Unterm Regenbogen" (tj. "Pod duhou") pasáže z dopisů "Koasa-Leute", tj. rodiny jejího muže "Seppa" Müllera, které zasílali ze zcela zanikajícího domova a okolí otci paní Müllerové Josefu Langovi (1889-1964, zemřel v Riedlingen jako jeho dcera). Nelze ani je pominout:\n... všichni sudetští Němci, kteří ještě bydlí v původním domově, se musejí hlásit. Mohou usilovat o československé státní občanství a také vykoupit domy z konfiskací.\n26. ledna 1949\n... Museli jsme vprostřed ledna hnát 22 kusů dobytka do Vyššího Brodu. ... Malý zvon pro kostel v Rychnově má být v Českých Budějovicích. Nikdo ho ale nepřiveze... Říká se, že tu všude mají být jen pastviny...\n... Maria Stadlbauerová ("Richterwenzel Maria" /1871-1949/, podle seznamu zesnulých vyhnanců po roce 1945 v knize "Verlorene Böhmerwald-Heimat /1995/ zemřela v obci Kirschfurt v bavorských Dolních Frankách 19. března 1949! - pozn. překl.) na "Richterwenzel-Haus" (už zmíněné stavení čp. 24 a 25 ve vsi Asang /dnes zcela zaniklé Jasánky/ - pozn. překl.). Johann Müller jí vykopal hrob.\n... říká se, že v Reiterschlagu (ještě průvodce Rudolfa Máši Jižní Čechy /Průvodce po ČSR svazek 1/ ho jmenuje "Reuterschlag" /!/ a blízký, dnes zcela zaniklý Rychnůvek tu figuruje jako "Něm. Rychnov u Frymburka"! - pozn. překl.) bude zřízen kolchoz, ale slovenští osídlenci se do nějaké práce nijak nemají (v originále "die angesiedelte Slowaken wollen ja nicht viel arbeiten" - pozn. překl.). Kdo má obdělávat ta veliká pole?\n1. dubna 1949\n... Konzum v Rychnově chtěli zavřít. Teď ale musí zase znovu zůstat otevřený... Každou neděli se musí teď také vykazovat, co se přes týden udělalo. Šikana až kam...\n14. dubna 1949\n... Srb Valentičič z Reiterschlagu utekl i s koňským povozem do Rakouska... Jeho žena, Kathi Emmerichová, její matka a Rudl utekli také...\nFinancové v Rychnově si teď musejí hledat nový "kšeft"... Hehenberger (z už zmíněného čp. 1 v Rožnově - pozn. překl.) má předepsány vysoké dodávky: 1700 vajec, 9000 litrů mléka, 2000 kg hovězího masa, 400 kg vepřového, 2500 kg sena, 2500 kg slámy, 2500 kg obilí (za rok)... Osídlenci pracují špatně na polích, všude divočina!\n10. července 1949\n... Franz "Bayerwenzl" (z také už zmíněného čp. 16 v Rychnově - pozn. překl.) měl primici v rakouském Linci. Jeho rodiče byli toho dne pozváni děkanem Ungerem do Tábora. Chtěl je utěšit, protože nedostal povolení odjet k synově primici v Linci...\n1. srpna 1949\n... Z Rychnova byla stažena finanční stráž... U "Koasa" (tj. čp. 7 v Perneku, jak už zmíněno - pozn. překl.) v kapli vojáci sejmuli zvon a odnesli ho pryč...\n28. srpna 1948\n... někteří osídlenci se znovu zabydleli v Asang. Předtím už "vyzkoušeli" stavení v Dolnim Markschlagu. Tato sběř putuje trvale. Pan Bláha přesídlil teď do Kaplice a já musím dělat ministranta. V neděli jsem byl s Maxem Schaffrankem ve Frymburku. Pak jsme jeli autem do Přední Výtoně, kde byla v 11 hodin mše svatá a my šli po ní pěšky do Rychnova, kde byla bohoslužba ve 14,30. Frymburský farář přijel do Rychnova na své nové motorce, aby tu sloužil mši...\n... V Rychnově už není nadále poštovní úřad. Pošta dovezená z Frymburka bude uložena v domě "Fuchsen Wettla" a lidé si ji mohou v neděli vyzvednout. Vydávat se bude oknem...\n... V Perneku se člověk cítí velice osaměle... Schaffranek až dosud pracoval jako cestář a lesní dělník, teď se dostal jako kostelník, kde také v malé komůrce bydlí...\n... Nadchází nový rok. Co se asi všechno tady u nás zase stane? Jak dlouho tu máme ještě zůstat?\n17. února 1950\n... Ovocné stromy hodně nesou. Zemědělští dělníci z kolchozu v Přední Výtoni všechno nakradli...\n... Četnická stanice v Rychnově je úplně zrušena...\n5. srpna 1950\n... Ve středu měl Hehenberger (už zmíněný Josef Hehenberger /1888-1950/ - pozn. překl.) pohřeb. Sotva se sešli čtyři nosiči rakve. Otec předříkával. Otto "Joglhiasl" (z už zmíněného čp. 1 v Dolním Markschlagu - pozn. překl.) musel obstarat rakev ve Vyšším Brodě, Johann a Franz vykopali hrob... "Kaiserwirt Gerti" (z už také zmíněného čp. 12 v Rychnově - pozn. překl.) a "Lackinger Trudi" (z čp. 7 v Rychnově - pozn. překl.) přijely z Tábora, poněvadž jim byl poslán telegram. Jen syn Josef, který studuje ve Vídni, nesměl přes hranice. Díval se z vrchu Fellnerhöhe z rakouské strany, jak otce vynášejí z domu. Chudičký pohřeb - a také v Rychnově vůbec poslední. Už nebyly varhany, nebylo ani nikoho, kdo by na ně zahrál - jen pláč pozůstalých bylo slyšet. Starý farář Růžička (Jan Růžička byl v Rychnově administrátorem od roku 1946 se tiše modlil...\n28. srpna 1950\n... Ničitelé domů! V Markschlagu stojí už jen "Schaftner" (čp. 8 v Dolním Markschlagu, kde byl v roce 1945 majitelem Rupert Schöftner /1906-1984, zemřel v Jebenhausen ve spolkové zemi Bádensko-Württembersko/ a jeho žena Theresia, roz. Mayerová - pozn. překl.) a "Lenzen" (čp. 7 v Dolním Markschlagu, kde byl v roce 1945 majitelem Johann Hofer a jeho žena Hedwig, roz. Mayerová - pozn. překl.)... také v Reiterschlagu dnes strhli dům "Buastaudn Karl" (tj. čp. 25, kde byl v roce 1945 majitelem Karl Atzmüller a jeho žena Anna, roz. Perfollová - pozn. překl.) a "Dolzerhaus" (čp. 23, kde byl v roce 1945 majitelem Franz Dolzer /1882-1963, zemřel v bádensko-württemberském městě Ludwigsburg/ a jeho žena Maria, roz. Keplingerová /1877-1967, zemřela jako její muž v bádensko-württemberském městě Ludwigsburg/ - pozn. překl.) - člověka děsí na to pohledět...\n... V Rychnově stojí ještě jen pár domů... Starý farář Růžička (už na penzi) chce také z Rychnova pryč...\n15. ledna 1951\n... Ve Frymburku v kostele ukradli chrámový betlém...\n10. února 1951\n... do školy a na faru v Rychnově nastěhovali vojáky Pohraniční stráže. Všude při hranici u rakouského Guglwaldu a kolem někdejšího Multerbergu jsou skoro všechny dom y strženy. Musel jsem s koněm ke kováři až do Přední Výtoně, když jsem to viděl...\n14. srpna 1951\n... Schaffranek rovněž požádal o vystěhování. Rád by do Diendorfu (ves v rakouském okrese Rohrbach - pozn. překl.), už ne do Rychnova, poněvadž tam už nijaká mše nebude... "Koasa Christine" se dokázala vydat do kostela v Rychnově. Stojí tam osamělý a prázdný...\n... Ani v Přední Výtoni už se neslouží mše svatá. Kostel by prý musel být znovu vysvěcen, říká se... (nikdo z nás neví, co se tam stalo)... říká se teď, že musím všichni pryč - nikdo už tu nechce pracovat. Rádi bychom do Rakouska... bez zvláštního povolení se ale teď nesmí ani do tzv. hraničního pásma (od roku 1950)... Inventář obecního úřadu byl převeden do Frymburka...\nTady končí i dopisy. Teď jen pár slov o samotné paní Marii Müllerové. Narodila se dne 4. srpna roku 1922 v Perneku čp. 16 ("Jungwirthn") jako Maria Langová. Její otec Josef Lang (*1. února 1889 v Perneku, †9. dubna 1964 v Riedlingen) byl synem rolníka v Perneku čp. 16 Hermanna Langa (jeho otec Mathias Lang hospodařil na zdejším stavení čp. 14, matka Anna Maria, roz. Watzlová, pocházela ze zcela dnes jako Pernek zaniklého Multerbergu čp. 23) a jeho ženy Cäzilie, dcery Josefa Jungwirtha, v době narození Josefa Langa už jen výminkáře na stavení v Perneku čp. 16, a Elisabeth, roz. Kaiserové z Perneku čp. 3. Dne 28. dubna 1921 se tehdy dvaatřicetiletý Josef Lang v Německém Rychnově u Frymburka oženil s pětadvacetiletou Marií Keplingerovou rodem ze dnes ovšem rovněž zcela zaniklých Multerberských Chalup (Multerberger Waldhäuser, česky i Multerberské Lesní Domky) čp. 11. Dcera Maria byla druhé nejstarší z devíti dětí Josefa a Marie Langových. V Německém Rychnově u Frymburka chodila do tamní obecné školy a učení zvládala tak lehce, že se chtěla jednou stát sama učitelkou. Z toho ovšem pro potřebu každé pracovité ruky na rodném stavení nebylo nic. Bylo jí sedmnáct let, když vypukla strašlivá druhá už světová válka. Po jejím skončení si 2. září 1946, jak o tom už sama píše v předchozím textu, si v Rychnově (tak v předchozím textu zkráceně uvádím místní jméno Německý Rychnov u Frymburka, za "Třetí říše" Deutsch Reichenau bei Haslach, jehož česká varianta Rychnůvek je poznamenána souběžným zánikem farní a školní osady) vzala za muže Josefa Müllera ("Koasa Sepp") rovněž jako ona z Perneku. Následující události nám zachovala unikátním způsobem ve svém deníku, jakož i v dopisech perneckých "Koasaleute". Josef Müller zemřel 12. října 1953 v českobudějovické nemocnici na následky zápalu plic ve věku pouhých 40 let. Vdova Marie pracovala následně přes den v jedné lesní školce v Blansku u Kaplice a večer si přivydělávala jako divadelní šatnářka, aby se finančně protloukla jako matka tří dětí. Ve svém deníku stačila ještě zachytit "fámu" (nebo šumavskou báji?) o lipenské přehradě:\nUž za Hitlerových časů plánované přehradní jezero bylo budováno až po roce 1945.\nDělníci na stavbě přehrady pracující měli do přehradní hráze vložit miny, které měly prostřednictvím časované roznětky vybuchnout a zaplavit tak vodami přehradního jezera celý Vyšší Brod, Rožmberk nad Vltavou, Český Krumlov i České Budějovice.\nMatka jednoho z dělníků se o tom dověděla a věc ohlásila - položené miny mohly tak být ještě včas odstraněny a nebezpečí likvidováno.\nStará žena měla být poté sabotéry hozena do vln jezera, v nichž utonula.\nNakolik jde v tomto případě o skutečnost či o planou fámu, nelze už s jistotou určit. Bylo to tehdy frekventovaným předmětem šuškandy.\n(Při slavnostním otevření přehradní hráze na den 1. máje roku 1958 se daly na pravém břehu přehradního jezera spatřit stopy po výkopech a implantaci trávníkových pásů.)\nK zahájení provozu na jezeře byly sem po silnici dopraveny z Bratislavy dvě velké výletní lodě, spuštěné následně na vodu jako turistická atrakce.\nTeprve roku 1960 bylo jí, jejímu otci, jejím dětem a její sestře Nani povoleno vycestování do Spolkové republiky Německo. Absolvovala tam doučovací kurz pro noční sesterskou službu. V roce 1979 koupila se svou sestrou Nani dům v Riedlingen na Scheffelstraße čp. 5 (ta ulice má jméno po autorovi mého oblíbeného románu Ekkehard, jímž je Joseph Viktor von Scheffel /1826-1886/). Zatímco se Nani starala o domácnost, mohla se Maria věnovat krajanské práci, zejména od března 1988 více než desetiletému vedení rodácké rubriky v měsíčníku "Glaube und Heimat", do níž uložila množství svých neocenitelných rozpomínek na zaniklý kout "jižní" Šumavy. Znala osobně obyvatele zmizelých stavení, organizovala jejich setkání a sama se často vracela do rodných končin, poněvadž se "in der böhmischen Luft am wohlsten fühlt" (tj. "na českém vzduchu cítí nejlíp"). Spolu s Johannem Bertlwieserem, i samostatně zastoupeným na webových stranách Kohoutího kříže, založila v roce 1991 sdružení "Rettet die Kirche von Sankt Thoma" pro obnovu kostela ve Svatém Tomáši. Její děti naplnily matčin pedagogický sen: Anni (*1947) se stala učitelkou mateřské školky, Gertrud (*1951) učila na základní škole a syn Josef (*1953) na odborném učilišti jako "Berufsschullehrer". Daly jí i sedm vnoučat: Stefanii, Petera, Joachima. Katrin, Birgit, Andreu a Martina, kterým jako dobrá babička zprostředkovala paměť svého šumavského domova. Její nezlomná selská víra jí dala přežít kruté údery života ve zdravé činorodé síle žít pro ty druhé. Zemřela 26. listopadu roku 2007 v bádensko-württemberském městě Riedlingen. Nad hrobem promluvil Sepp Hofer, zazněla Hartauerova šumavská hymna i Wallnerova píseň o Vltavě (oba autoři figurují i samostatně na webových stranách Kohoutího kříže), doprovázeny na trubku Franzem Mayerem. Jako by v těch melodiích ožívalo, co se pokoušela zachovat právě ona: rodný kraj i jeho lidé.


Emulátor imobilizéru a sedačky vozidel\nDomů>Emulátory > Emu immobilizéru > Emulátor Clixe\nZakázkový emulátor Clixe pro emulaci systémů imobilizérů a airbagů.\n(1 210Kč s DPH)\nKód zboží: 10279\n10 ks ... 800Kč/ks, 100 ks ... 700Kč/ks,\nZákazkový emulátor Clixe je určen pro emulaci (nahrazení) vadné jednotky immobilizéru nebo v případě, že není k dispozici funkční klíč s immo čipem (transpondérem). Tento typ zařízení vysílá ŘJ motoru signál jako skutečný immobilizér, čímž se umožní nastartování vozidla.\nDále emulátor může být použít pro emulaci (nahrazení) zátěžové dečky v sedadle spolujezdce, v případě, že je tato dečka požkozená a z tohoto důvodu se na panelu přístrojů se rozsvítí chybová kontrolka airbagů. Tento typ zařízení vysílá do ŘJ signál, že sedadlo je stále zatíženo a airbag spolujezdce se proto po nárazu vždy aktivuje (vystřelí).\nTím, že je tento emulátor vyráběn zakázkově, je minimální odběr 10 ks - využijte množstevní slevy!\n*Emulátor Clixe Renault skladem - možno objednat i jednotlivě po 1 ks!\nPodporované vozidla dle vlastního výběru (seznam)\nMercedes (CR, ESL 1,2,3)\nSuzuki, Suzuki 93C56\nEmulace signálu immobilizéru\nEmulace signálu zátěžové dečky spolujezdce


Novela daně z nabytí nemovitosti - Stránky 11 - Fórum Pirátské strany\nPříspěvek od Ondra.kl » 10 úno 2019, 20:20\n10 úno 2019, 16:25\ndodavatel stavby jako plátce DPH nezaplatí daň na vstupu - za materiál, subdodávky apod. ve výši 21% a tedy ji už nepromítne do ceny nemovitosti!\nMáte nějaké důkazy pro toto tvrzení?\nPříspěvek od Antonino » 10 úno 2019, 20:26\n10 úno 2019, 20:20\nPříspěvek od Ondra.kl » 10 úno 2019, 20:34\n10 úno 2019, 20:26\nMá za to, že tam důkazy pro vaše tvrzení nenajdu. Vycházíte z nějakých konkrétních paragrafů?\nPříspěvek od Antonino » 10 úno 2019, 21:07\nPříspěvek od Ondra.kl » 11 úno 2019, 07:50\nTam je jen klasický odpočet daně - který platí za určených podmínek vždy, ne jen ve stavebnictví. Nejde o OSVOBOZENÍ od daně. Odpočet DPH - zajišťuje aby DPH byla vybrána tak jak má - tedy jen z přidané hodnoty, ne z celé hodnoty při každém prodeji zboží / služeb.\nPříspěvek od Antonino » 11 úno 2019, 10:08\n11 úno 2019, 07:50\nDodavatel stavby jako plátce DPH nezaplatí daň na vstupu - za materiál, subdodávky apod. ve výši 21% a tedy ji už nepromítne do ceny nemovitosti! Oproti tomu každý, kdo třeba rekonstruuje nemovitost a pak ji prodává, zaplatí DPH (15%/21%) a tu musí promítnout do ceny. Tedy to znevýhodnění je spíše v některých případech naopak zvýhodněním ve výši až 6%; případně 10% (6%+4%) z celkové ceny. Jsou to takové ne úplně viditelné daňové zálivy, ze kterých čerpají ti, co se jim podaří něco zajistit (vylobovat), nejlépe s nějakou bohulibou záminkou.\nJá ale nepsal o "osvobození", že? Přijde mi vtipné to poučení o DPH...\nJe to klasický odpočet daně na vstupu, který platí i pro stavebnictví. Na které oni lobisté při svém vyjednávání asi poněkud pozapomněli.\nPříspěvek od Ondra.kl » 11 úno 2019, 10:21\nNapsal jste "NEZAPLATÍ" a to je prostě lež, on ho zaplatí (protože není osvobozen) ... a následně si uplatní odpočet DPH jako všichni.\nPříspěvek od Ondra.kl » 11 úno 2019, 10:22\nPříspěvek od B_Pat » 11 úno 2019, 10:42\nPříspěvek od Antonino » 11 úno 2019, 11:31\n11 úno 2019, 10:22\nJste naprostý demagog bez znalosti ekonomických základů. Nechápe rozdíl mezi peněžními toky a náklady. On samozřejmě to DPH zaplatí a pak mu ho zase vrátí. Z hlediska cash flow je to výdaj a příjem s nulovým rozdílem. Co je podstatné, nákladově se mu to nijak neprojeví, protože v tomto případě DPH není náklad. V kalkulaci ceny bude mít veškeré vstupy prostě bez DPH 21%. Na výstupu si u sociálního bydlení připočte DPH 15%. Pochopilo by to i dítě, je tristní to tu stále opakovat. Rozumný člověk pozná, kdy se zmýlil a uzná to. A pokud to neuzná, tak se v tom aspoň přestane rýpat, aby se ještě více neztrapnil.


Zbožínek: Postup by pro mě byl satisfakcí - Slovácký deník\nZbožínek: Postup by pro mě byl satisfakcí\nZlín - Patřil k oporám fotbalové Tescomy Zlín v první lize, a tým se na svého kapitána může spolehnout i ve druhé nejvyšší soutěži.\nZlínský kapitán Ivo Zbožínek. | Foto: DENÍK/Martin Břenek\nPřestože o stopera Ivo Zbožínka v létě mocně stálo Brno a přestup byl na spadnutí, dvaatřicetiletý obránce zůstal v Baťově městě. „V první fázi mě to hodně mrzelo. A když si na to ještě občas vzpomenu, tak to zabolí. Snažím se na to už ale nemyslet a raději se dívám dopředu,“ říká Zbožínek.\nVidíte tam i Zlín opět v první lize?\nO postupu se v kabině nebavíme. Na jaře se nám ale zalíbilo vyhrávat, a v tom bychom chtěli pokračovat i ve druhé lize.\nJaká bude? Máte o ní přehled?\nKaždý fotbalista ji sleduje a kluci, kteří se vrátili z hostování, ji hráli. Můj dojem je, že druhá liga je strašně vyrovnaná, více než první. Každý může porazit kohokoliv, a postoupit, jak se ukázalo v případě Čáslavi, také kdokoliv. Těžko se teď před startem odhaduje kvalita mančaftů. My se chceme každopádně pohybovat v horních patrech.\nKde hledat favority na postup?\nK nim budou patřit Žižkov, Jihlava, Hradec Králové, Opava. Překvapit ale může kdokoliv.\nTím, že vám nevyšel přestup do Brna, budete mít větší motivaci postoupit?\nBylo by krásné, kdyby se nám to podařilo, a určitým způsobem i satisfakce. Že by to byl ale vyloženě můj cíl, to rozhodně ne. Spíše bych chtěl zůstat zdravý, a aby se mi dařilo jako doteď. Co z toho vzejde, se uvidí. Jednou se mi povedlo s Drnovicemi postoupit. Po podzimu jsme byli první.\nJasně. První liga už začala a my jsme místo toho hráli pohár. Příprava trvala pět týdnů, a tím, že jsme nebyli nikde na soustředění, byla jednotvárná.\nZměnila se nějak příprava po sestupu?\nJe pořád ligová a trenér Minář náročný. Třeba po pohárovém zápase v Otrokovicích byl na nás hodně naštvaný. Po prvním poločase (5:0, a tak skončil i zápas – pozn. autora) si asi představoval, že dáme víc gólů. Ono je těžké vyhrát 10:0, ale uznávám, že druhá půlka z naší strany dobrá nebyla. Pořád nás taky chválit nemůže. (Smích.)\nJak moc se změnil tým přes léto?\nKádr se oslabil o zkušené hráče, a kdyby někdo vypadl z užšího kádru, tak by nastaly problémy. Kdyby někdo přišel, uvítali bychom ho. Na jaře nám hodně pomohl Ríša Dostálek. Tohle mužstvo mi přijde, že se hodně podobá tomu z minulého podzimu, který se nám nepovedl. Kluci, co přišli na jaře, zase zmizeli a je těžké oba týmy srovnávat. Ale zase jsme my ostatní o něco zkušenější a poučenější z nepodařeného podzimu.\nUprostřed podzimu se bude ve Zlíně dělat vyhřívaný trávník a vy budete hrát v azylu. Nemáte z toho obavy?\nProblém to být může. Dobře ale je, že alespoň první čtyři domácí těžké zápasy odehrajeme na hřišti, které známe.\nSestupem jste přišli o atraktivní zápasy s Baníkem, Slavií nebo Spartou. Je nějaký klub, na který se těšíte?\nDruhou ligu jsem hrál a objel jsem snad všechny stadiony. Vyloženě oblíbené místo nemám. Kam ale nerad jezdím, to je Žižkov. Tam je to vždycky všelijaké.


Prodej bytu 4+1 v Krušnohorské ulici v Teplicích\nZpětÚvodNemovitosti TepliceByty TepliceProdej byty TepliceProdej byty 4+1 TepliceProdej bytu 4+1 v Krušnohorské ulici v Teplicích\nRealitní kancelář RENO Vám v exkluzivním zastoupení majitele nemovitosti zprostředkuje prodej zachovalého družstevního bytu 4+1 v původním stavu v Teplicích, část obce Trnovany.\nByt o velikosti cca 81 m2 se nachází ve čtvrtém patře kompletně revitalizovaného panelového domu. Skládá se ze čtyř pokojů, kuchyně, koupelny, toalety a prostorné předsíně. Kuchyň je vybavena kuchyňskou linkou s kombinovaným sporákem, součástí je také místo na pračku. Z obývacího pokoje vede vstup n...\nByt o velikosti cca 81 m2 se nachází ve čtvrtém patře kompletně revitalizovaného panelového domu. Skládá se ze čtyř pokojů, kuchyně, koupelny, toalety a prostorné předsíně. Kuchyň je vybavena kuchyňskou linkou s kombinovaným sporákem, součástí je také místo na pračku. Z obývacího pokoje vede vstup na balkon. Koupelnové jádro je obloženo a doplněno o novější sanitu. Velikost předsíně poskytuje dostatek úložného prostoru. K bytu dále náleží sklepní kóje. Výši měsíčních nákladů sdělíme zájemcům na vyžádání. Jedná se o příjemnou lokalitu s dostatkem zeleně a zároveň s výbornou občanskou vybaveností.\n1.997.000 Kč(za nemovitost)


PREVIEW: Elitní čtveřice hraje mezi sebou, Jičín míří na půdu Židenic | Florbal.cz\nChodov s Ostravou čeká bitva v ostravském prostředí. Foto: Florbal Chodov\n24. 11. 2018 Extraliga žen (0) KOMENTÁŘŮ\nPREVIEW: Elitní čtveřice hraje mezi sebou, Jičín míří na půdu Židenic\nDruhá polovina základní části nejvyšší ženské soutěže odstartuje pěkně zostra: proti sobě se totiž ve vzájemných zápasech utkají čtyři nejlepší celky dosavadního průběhu soutěže. Chodov tak zamíří do Ostravy, opačným směrem pojedou Vítkovice k utkání s Ivanti Tigers. Také další zápasy mají potenciál být nesmírně zajímavé.\nNeporažený Chodov míří do Ostravy, kde jej čeká náročné střetnutí v ČPP Aréně. Domácí florbalistky mohou těžit z výhody domácího prostředí, na druhou stranu bude pro zápas klíčové, v jakém počtu domácí nastoupí. Pokud se jim například podaří postavit komplexní třetí formaci, jejich šance vzrostou. Přesto bude favoritem zápasu Chodov, který už ovšem na hřišti Ostravy jednou ztratil.\nTatran Střešovice – FBŠ SLAVIA Fat Pipe Plzeň\nSobota, 17.15, STODOLA Aréna Střešovice\nPlzeň je zatím příjemným extraligovým překvapením, Tatran potřebuje potvrdit zisk cenných bodů proti Jičínu. Ukazuje se, že v brance dokáže těžit díky nové posile Haně Ranochové z Chodova, jeho mladé útočnice jako například Reindlová se zase potkaly s formou. Plzeň naproti tomu může hrát uvolněně, své cíle si zatím v nejvyšší soutěži plní.\nV Liberci musí zabrat, pokud tamní Crazy girls chtějí pomýšlet na play off. Utkání s Panthers, které od začátku sezony trápí určitá nevyrovnanost výkonů, může být dobrým odrazovým můstkem, na druhou stranu může případný neúspěch výrazně zkomplikovat už tak těžkou situaci. Pro Panthers se rovněž jedná o určitou zkoušku odolnosti, když jim nevyšlo poslední utkání proti Ivanti Tigers.\nPrvní vzájemné střetnutí se Pražankám vyloženě nepovedlo, Vítkovice naopak ukázaly sílu, kterou následně prokázaly také v derby. Dá se očekávat, že v sobotu večer to bude mezi oběma rivaly velká bitva, do které jdou s větším potenciálem hostující hráčky. Na druhou stranu tým Ivanti Tigers několikrát ukázal, že mu svědčí role, když není vyloženým favoritem zápasu.\nOlomouc si kvalitními výsledky zajistila dobrou výchozí pozici do druhé poloviny základní části, bodový zisk by se jí určitě hodil i z tohoto zápasu. Na druhé straně Bohemians musí zapomenout na nepovedené zápasy právě proti Olomouci a Vítkovicím, které jsou černou kaňkou na zatím solidním průběhu sezony týmu pod vedením trenéra Pavla Krbce. Právě domácí odveta s Olomoucí by klokanky mohla nasměrovat směrem k elitní čtveřici.\nDvanácté kolo uzavře duel mezi Židenicemi a Jičínem. Oba celky potřebují vyhrát: Jičín k tomu, aby si upevnil pozici v elitní osmičce, na kterou by se naopak rády dotáhly Brňanky. Bude zajímavé sledovat, kterak se brněnská obrana popasuje především s elitní jičínskou formací a zda-li se Židenicím podaří prolomit střelecké štěstí.


Překladatelé abcházsko český od 190 Kč/A4 do 77 jazyků.\nPřekladatelé abcházsko český\nPřekladatelé abcházsko český - nabídka\nPřekladatelé abcházsko český - typy a termíny\nPřekladatelé abcházsko český - Diskuzní fórum\nzačal šířit snad z nutnosti nebo ze zvědavosti. Dnes, téměř čtyřicet let později, můžeme říci, že to, co začalo jako experiment, je realitou v našem oboru.\nSamozřejmě víme, že stroje nemohou nahradit lidské překladatele. Nicméně, nemůžeme předstírat, že to nic-™ t existují. Strojový překlad existuje, a to je stále více využívána agentury překladatelů, a klienty.\n(A vytvoření překladové paměti, která může být užitečná pro budoucí použití).\nJak jsme se spustit příkazy, je automatický překlad zobrazena, segment segmentu. Samozřejmě, že redakce úloha je velmi důležité vzhledem k tomu, že lidská interpretace textu v otázku je třeba odpovědět.\nZ hotového výrobku hlediska, musí post-editace úkolu přistupovat jako běžný střih úkolu. Editor musí mít automaticky přeložený text a vyleštěte jej stejným způsobem, jakým by překlad lidské bytosti. Skutečnost, že překlad byl proveden pomocí AT nástrojů, neznamená, že editor může snížit úpravy kvality (naopak, v některých případech, myslím, že je ještě nutné věnovat ještě větší pozornost, protože stroj nemá žádné analytické schopnosti).\nTypy textu, které jsou nejvhodnější pro AT jsou vědecko-technické dokumenty s omezenou slovní zásobou. Omezeným, mám na mysli množství významů, které slovo může mít. I když jsme se tváří v tvář s komplexností technické / vědecké oblasti, víme, že čím vyšší je stupeň technické složitosti je, tím více konkrétní překlad slova musí být, a tím je pravděpodobnější, že stroj bude zvolit správné slovo.\nNa druhy textů, které jsou nejméně vhodný pro strojové překlady jsou literární díla (romány, básně, atd.), vzhledem k tomu, že vyžadují velké interpretační kvality, a také proto, že autor má v úmyslu je klíčovým prvkem v literatuře.\nReagovat na příspěvek na téma: Překladatelé abcházsko český -\nPřekladatelé abcházsko český Kontakty v ČR


Silvestrovské poselství příznivcům a členům Okrašlovacího spolku Rozhledna\nVážení a milí, v posledních letech jsme utrpěli dvě těžké rány. První ranou bylo to, když vedení obce Kunčice pod Ondřejníkem „hodilo flintu do žita“, pokud šlo o společný projekt obcí Čeladná ...\nČeladná se zapsala mezi památná místa evropské a světové kultury\nDne 12. září 2020 jsme slavnostně odhalili dřevěnou sochu svatého Patrika v zahradní restauraci hotelu Prosper v Čeladné Někomu by se mohl zdát výše uvedený titulek poněkud nadsazený. Leč není tomu...\nK osudům vynikajících lékařů patří často i události bolestivé. O jedné bude zářijová přednáška\nOkrašlovací spolek Rozhledna a BRC Čeladná zvou všechny své příznivce na přednášku z obnoveného cyklu Znamenití lékaři v českých zemích. Bude se konat ve čtvrtek 24. září od 18.30...