Čí zájem byl ve hře?\nAneb mnohem snadnější je kategoricky soudit než adekvátně rozhodnout!\nPro čtenáře to bude jen další možný příklad na nesnadné téma, jak si optimálně počínat, když nedisponujeme úplnou informací. Pokud jde o samotnou informaci týkající se zatím nekonkretizovanému případu, s největší pravděpodobností bychom o něm vůbec nic nevěděli, kdyby samotní rodiče počátkem ledna 2007 nesvěřili svůj rozhodovací problém a jeho už uskutečněné řešení internetově přístupnému blogu.\nPředstavme si, že se nám narodí děvčátko, u něhož se vzápětí zjistí, že mu z neznámých důvodů nefunguje mozek.\nDítě je ale najednou na světě a už mezi námi žije. Nikoli mezi námi, ale fakticky s námi už žije. Maličkému tvorečku věnujeme veškerou péči a lásku. Musíme si zničehonic zvyknout na to, že to dítě -- aniž o tom ono samo ví -- nárokuje od rodičů nesrovnatelně více nezbytné péče než běžně jiné děti, aniž se to automaticky přiměřeně může opatrovníkům vrátit. Ti, jichž se to netýká, mohou mluvit o dětech "s postižením". Pokud rodiče nechtějí přijít o svá postavení ve vnějším světě, museli by takové dítě předat na starost "společnosti", do nějakého, stavu dítěte odpovídajícího zařízení, kde se o ně budou starat každý den 24 hodiny denně. Jinak tato "povinnost" zůstává rodičům...\nV tom konkrétním případě se děvčátko jmenuje Ashley (čti "ešly"). Má už devět let a je trvale upoutáno na lůžko. Nesedne si; neuchopí do ruky hračku. Ačkoli jeho vrstevníci možná chodí již do čtvrté třídy, tahle dívka leží a jen leží na posteli. Dokonce nerozpoznává členy vlastní rodiny. Jako kdyby byla jen nezvykle dýchající "panenkou", jaké si mnozí dávají jako ozdobu na ustlané postele. Doma v rodině u "Ashleyových" dokonce hovoří o tom, že mají mezi sebou "andílka na polštář". Děvčátko je zřejmě bez ohledu na své těžké mentální a pohybové postižení stále předmětem trpělivé a oddané lásky.\nAž na ten zcela zásadní životní problém má Ashley jedno možná problematické štěstí vzhledem ke svému rodinnému zázemí. Roste jako jiné děti a jako děvče by je měla brzy očekávat puberta. Posléze dospělost, s odpovídající výškou postavy a celkovou hmotností těla. Jelikož nemá -- se svou výbavou nemluvněte -- žádnou naději na věku odpovídající lidský život, Ashleyini rodiče se už několik let s předstihem trápili myšlenkou, jak se společně na ta další (a možná stále náročnější!) léta přiměřeně připravit.\nV úvahu brali řadu faktorů. Zde uveďme aspoň dva. Možnost zastavit tělesný růst a s ním související hmotnost; a zrovna tak zřejmě jinak očekávaný a komplikující přechod dívky v ženu. Po mnohých konzultacích s odborníky se rodiče dívky nakonec rozhodli k uplatnění hormonální léčby, spolu s operativním zákrokem na děloze a na prsních bradavkách. V říjnu 2006 se objevila o případu zpráva v odborném lékařském tisku. Teprve již zde zmíněný blog silně rozvířil debatu o dilematu rodičů a o míře relevance realizovaného lékařského zásahu.\nKdekdo z nás, kdo zrovna není konfrontován s takovým typem života, může bez sebemenší odpovědnosti za svůj názor tvrdit, co ho zrovna napadne. Pokud jsou v obdobných případech angažováni rodiče, lékaři a psychologové (ne-li rovněž kněží, kazatelé, politikové nebo učitelé), pak stojí okamžitě před zdvojenou a nesnadno zodpověditelnou otázkou: Co je možno v konkrétním případě udělat? Někdy bývá těch možností více. Co se ale v daném případě opravdu dělat má? Pak je problém, co je vskutku "optimálním" řešením!\nJinak řečeno: Jsou zde rozmanité možnosti. Bez ohledu na ty možnosti v lidské společnosti jsou jisté priority, jež by měly být respektovány. Mezi tím, co "je", a tím, co "má být", není nutně shoda. Ashley je mentálně na úrovni nemluvněte. Může přitom přežít své rodiče. Umělý operativní zásah na těle dívky zřejmě usnadní další péči o ni; ošetřování děvčete nebude přinejmenším tak fyzicky náročné. Pokud máme za to, že medicína má zasahovat jen tehdy, když je postiženo zdraví člověka, je v tomto konkrétním případě otázkou, zda zde nyní sledovaný případ do této kategorie spadá. Uměle byl zastaven biologický vývoj člověka. Lze uvažovat o "nezcizitelných právech" na přirozený běh života, který byl dlouhodobým hormonálním a operativním zásahem přerušen. Přitom jako kdyby "jen" pro větší pohodlí rodičů k ošetřování postiženého děvčete. Jakmile se ale vžijeme do situace pečující rodiny, možná že naopak připustíme, že tíha života, tím postižením Ashley způsobená, se přece jen sníží. Čím je Ashley mentálně, tomu ty lékařské procedury zřejmě vyšly vstříc "kosmeticky". Jistě by to mělo udržet stávající "kvalitu života" osudem zkoušené rodiny. Na druhé straně skeptik může říci, že lékaři v tomto citlivém případě uplatnili zatím nestandardní -- a proto neprověřený, a tudíž riskantní -- přístup. Přitom z hlediska tělesného zdraví lze polemizovat s tím, zda těmi umělými zásahy bylo Ashley nějak pomoženo. (Např. zda se u ní sníží riziko pozdější osteoporózy, anebo naopak zda třeba přece jen nevzroste riziko trombózy.)\nSamozřejmě že jsme tu zatím nezohledňovali fakt, že nepřehlédnutelný počet lidí je odkázán na péči jiných lidí, nejednou na celých 24 hodin denně. Není-li k dispozici vlastní rodina, pak nutně přechází zodpovědnost na stát. Ve Velké Británii mají spočteno, že taková ústavní péče stojí 200 tisíc liber na osobu ročně; a to v této částce nejsou zahrnuty náklady na případnou speciální edukaci handicapovaných lidí. Personálně a finančně náročné je, má-li veřejná zdravotní péče zajistit "službu" pro postižené lidi doma. Na Floridě takto zatím čeká "na pořadníku" 16 tisíc lidí na své potenciální pečovatelky. (Zatím nemyslím na ČR.)\nRodiče Ashley se chtějí nadále starat o svou těžce postiženou dcerku sami. Padá zde při posuzování tohoto případu na váhu, že tím zároveň jistou nemalou sumu ušetří "americkému eráru"?\nZdráhám se, leč není zbytí. Ještě tu je jeden zorný úhel pro naši úvahu k dispozici. Holandsko již právně umožňuje lékařům, aby uměle ukončili život dítěte, jehož život nemá pokračovat lidsky přiměřeně hodnotným způsobem. Takhle si počínali už v antické Spartě. Nazývá se to "euthanasií". Ve staré řečtině "eu" znamená "dobrý", "thanatos" značí "smrt". (Stále častěji se ozývají hlasy s požadavkem "dobré smrti" nejen pro začátek života, ale -- snad ještě silněji -- na jeho konci.)\nSmíme vůbec rodičům Ashley klást otázku, proč "uměle" zasáhli do života svého dítěte, když to "kvalitu života" rodiny udržuje navenek "jen" na proklatě nízko nastavené laťce?! (Všimli jste si, že o "morálce" a o "lidských citech" v tomto příspěvku nepadlo slovo?)\n4. 2. 2007 Petr Bendl: Referendum uspořádat nemůžeme, protože jsme základnu Američanům už slíbili\n4. 2. 2007 Policejní vyšetřování Tonyho Blaira\n3. 2. 2007 Britské listy nejsou ani proti americké základně v ČR, ani pro ni.\n4. 2. 2007 Britské listy - perfektní služba pro všechny levicové aktivisty\n4. 2. 2007 Vadí liberalismus a demokratičnost?\n4. 2. 2007 Tu bi-švat 5767: magická oslava odpovědnosti za stav světa\n2. 2. 2007 Základna: Česko nemá chránit ani baterie Patriotů, jak to požadují Poláci Štěpán Kotrba\n2. 2. 2007 Tonyho Blaira podruhé vyslýchala policie Jan Čulík\n2. 2. 2007 Blíží se útok na Írán? Jakub Rolčík\n2. 2. 2007 Protiraketová obrana USA v Evropě - nutnost nebo recidiva studené války?\n2. 2. 2007 Už chcípají, pane Bláho Josef Vít\n2. 2. 2007 Čeští komunisté jsou nejantiekologičtější politickou silou v Česku Miroslav Šuta\n2. 2. 2007 Tescoma prodává termosky se smrtícím asbestem\n2. 2. 2007 Boj o Elysejský palác: Kdo se bude smát naposledy? Josef Brož\n2. 2. 2007 Evropa? Tomáš Koloc\n2. 2. 2007 Samozvaní samosoudci - jeden z největších úspěchů StB Václav Havel\n2. 2. 2007 Návštěva z temnot Alex Koenigsmark\n2. 2. 2007 Boj o lidská práva není bulvár, ale vysoce smysluplná činnost\n2. 2. 2007 Pošta opravdu není spolehlivá služba Jan Stejskal\n2. 2. 2007 Milenkou Salvadora Dalího Kateřina Komorádová\n2. 2. 2007 Zásadní hrubka o Komenském\n2. 2. 2007 Národní ubohost Wenzel Lischka\n2. 2. 2007 Francouzský prezident vzal zpět výrok, že íránské jaderné zbraně nejsou nebezpečné\n2. 2. 2007 Ludvík, nebo Vaculík? Jindřich Jůzl\n2. 2. 2007 Protestní shromáždění občanů v Jincích\n2. 2. 2007 Čí zájem byl ve hře? Miloš Dokulil\n2. 2. 2007 Nestačí pouze říkat jsem pro Stanislav A. Hošek\n2. 2. 2007 Martin Bursík: Absence jedné věty ve vládním prohlášení není problém\n1. 2. 2007 Jak Blairova vláda zachází se svými stoupenci\n1. 2. 2007 Prohlášení Dušana Chmelíčka, ředitele Testcomu\n1. 2. 2007 Ekologická politika KSČM aneb Audiatur et altera pars Miroslav Prokeš\n1. 2. 2007 Evropská unie znepokojena převodem informací o svých občanech do Ameriky\n1. 2. 2007 Německo honí agenty CIA


Je podcasting na vzestupu, nebo je to jen bublina? | PRO-MUŽE.CZ\nPsát si na internetu blog bývalo v kurzu. Ale naposledy tak před deseti patnácti lety. Od té doby uplynulo hodně vody, a abyste zaujali zmlsané internetové publikum, musíte být minimálně youtuber. Nebo natáčet zajímavé podcasty, vaše tvorba pak lidem nahradí rádio a bude jim dělat společnosti například při cestování či řízení auta.\nČtení se už omrzelo\nAno, už je tomu definitivně tak. Čím dál více lidí tráví většinu pracovní doby tím, že něco čte. E-maily, návody, pracovní postupy, reporty, směrnice… A tak už ve svém volném čase příliš číst nechtějí. Pro zábavu sáhnou raději po audioknize než po klasickém tištěném vydání. Namísto listování zpravodajskými servery si pustí audioreportáž. A namísto čtení blogu si raději pustí podcast.\nV kontextu České republiky jde zatím jen o zbožné přání těch úspěšnějších, ve světě už ale existují lidé, kteří mají jako hlavní zdroj obživy vlastní podcastový kanál. A rozhodně nejde o nějaké symbolické odměny, které sotva stačí na živobytí. Časopis Forbes sestavil žebříček těch nejúspěšnějších za rok 2019 včetně jejich odhadovaných příjmů. Tady jsou i s výdělky:\nJoe Rogan: The Joe Rogan Experience – 30 milionů dolarů\nKaren Kilgariff a Georgia Hardstark: My Favorite Murder – 15 milionů dolarů\nDave Ramsey: The Dave Ramsey Show – 10 milionů dolarů\nDax Shepard: Armchair Expert – 9 milionů dolarů\nAlespoň nějaký příjem pak svým autorům vynáší zhruba milion podcastů. Kromě anglických vydělávají především podcasty ve španělštině, čínštině nebo korejštině, alespoň nějaké výnosy ale mají i nejoblíbenější české podcasty.\nBýt influencerem se vyplácí\nAutoři podcastů obvykle netěží z předplatného, i když některé služby jako třeba Spotify jim posílají autorské honoráře. Hlavní příjem je z reklamy, recenzí produktů a podobných aktivit. Na rozdíl od jiných formátů totiž není propagace v rámci podcastů nijak regulovaná a autoři si tak mohou dělat prakticky vše, co jim jejich publikum dovolí.\nŠtítky:influencer, podcast, podcaster, podcasting\nKingdom Come: :Deliverance Česká počítač...\nPočítačové hry a videohry obecně mají být především zábavou, přestože vznikají i vzdělávací tituly. Česká počítačová hra Kingdom Come:\nHry ze série Grand Theft Auto neboli zkráceně GTA patří k těm absolutně nejúspěšnějším v historii videoherního průmyslu, přičemž


Whirlpool ADPF 941 WH | OKAY.cz\nNacházíte se zde: OKAY »ELEKTRO »Bílé zboží »Myčky nádobí »Volně stojící myčky »Whirlpool ADPF 941 WH\nWhirlpool Whirlpool ADPF 941 WH 9997\nEnergetická třída A++ 10 sad nádobí Spotřeba vody: 8,5 litru\nPopis Whirlpool ADPF 941 WH\nKód výrobku: ADPF941WH\nMáte velkou rodinu, avšak prostory vaší kuchyně vám nedovolují koupi rozměrných spotřebičů, které by vyhovovaly vašim potřebám? Renomovaná společnost Whirlpool přišla se skvělým řešením tohoto problému v podobě volně stojící myčky Whirlpool ADPF 941, která se svou šířkou pouhých 45 cm pojme až 10 kompletních jídelních sad nádobí současně! Je vybavená mnoha moderními technologiemi, díky nimž si poradí s jakkoliv ušpiněným nádobím. Tato výkonná myčka v bílé barvě s panelem v nerezovém provedení spadá do nejúspornější energetické třídy A++ a při jedné várce nádobí spotřebuje pouhých 8,5 l vody, takže ji můžete bez obav používat kdykoliv potřebujete, aniž by zatěžovala rodinný rozpočet. Kvalita mytí i sušení A je za všech okolností zaručena.\nKoupí myčky Whirlpool ADPF 941 si pořídíte domácího pomocníka, který myslí za vás. Disponuje totiž technologií 6. Smysl, díky níž se dokáže sama rozhodnout, jaký program a teplota jsou nezbytné pro umytí nádobí, a také automaticky přizpůsobí mycí cyklus úrovni znečištění nádobí. Tak ušetříte mnoho energie, vody a času. Tento volně stojící spotřebič vám nabídne 6 mycích programů včetně úsporného Eco 50 °C, který je nejvýhodnější z hlediska úspory vody i elektrické energie. Dále je vám k dispozici intenzivní program, který vyčistí i připálené hrnce, denní a rychlý program, nebo program pro šetrné a zároveň účinné mytí skla. Pokud jste myčku ještě zcela nenaplnili, ale přesto potřebujete umýt některé kusy nádobí, aktivujte volbu poloviční náplně. Myčka uzpůsobí spotřebu vody i energie množství špinavého nádobí. Nastavení probíhá velmi snadno – k dispozici vám bude ovládací panel s displejem, na němž si přečtete informace o zbývajícím čase do ukončení programu. Samozřejmostí je indikátor nutnosti doplnění leštidla a soli.\nPlnění myčky nikdy nebylo jednodušší. Samovyvažovací dvířka drží v poloze, ve které je pustíte, nesjíždějí dolů, ani se sama nezavírají. Uvnitř myčky Whirlpool ADPF 941 naleznete dvě ramena a jednu sprchu, dva koše, a praktický košík na příbory. Horní koš i košík na příbory jsou vyjímatelné, což vám usnadní vkládání nádobí do myčky. Myčka je navíc vybavena funkcí MultiZone, která vám umožní mýt nádobí pouze v horním nebo dolním koši. S maximální hlučností 45 dB(A) patří myčka Whirlpool ADPF 862 IX k mimořádně tichým spotřebičům, takže ji můžete nechat klidně běžet i přes noc a využít tak výhodnějších tarifů za elektřinu, zatímco budete spát ve vedlejším pokoji. To vám umožní praktická funkce odloženého mytí, díky níž můžete start mycího programu nastavit až o 24 hodin později. Díky funkci multitablet můžete v této myčce používat jakékoliv tablety.\nSpolečnost Whirlpool samozřejmě myslí také na bezpečnost. V případě nenadálé poruchy funkce Aquastop zabrání úniku vody z myčky, takže nehrozí zaplavení vaší kuchyně. Aquasafe neustále monitoruje, zda někde v pračce neuniká voda a pokud ano, funkce myčku vypne a vodu z ní odčerpá.\nAqua stop, Aquasafe, 6. smysl, odložený start


Kurt Gutmann otevřel v roce 1968 svůj první autoservis. Kromě servisu zákazníkům se zde provozovalo především hodně tuningu a automobilových závodů. Proto se v garáži již brzo začalo s vývojem vlastních turbomotorů, systémů redukce výfukových plynů, testování tlaku v pneumatikách a diagnostických přístrojů. V osmdesátých letech vznikla společnost Gutmann Messtechnik a v roce 1995 firma uvedla na trh mega macs 55 – zelenou kovovou skříň, která sice nezískala žádné ceny za design, ale měla plno praktických funkcí, takže obrátila svět diagnostických přístrojů pro více značek vzhůru nohama a v roce 1996 vyhrála přímo inovační cenu Automechanika. Od té doby znamená název Gutmann ve světě autoservisů promyšlenou techniku a praktickou podporu od profesionálů.


Občanský soudní řád paragraf § 175k\n(2) Závisí-li však rozhodnutí o dědickém právu na zjištění sporných skutečností, odkáže soud usnesením po marném pokusu o odstranění sporu dohodou účastníků toho z dědiců, jehož dědické právo se jeví jako méně pravděpodobné, aby své právo uplatnil žalobou. K podání žaloby určí lhůtu. Nebude-li žaloba ve lhůtě podána, pokračuje soud v řízení bez zřetele na tohoto dědice.\n(3) Jsou-li aktiva a pasiva mezi účastníky sporná, omezí se soud jen na zjištění jejich spornosti; při určení obvyklé ceny majetku, výše dluhů a čisté hodnoty dědictví, popřípadě výše jeho předlužení, k nim nepřihlíží.\nObčanský soudní řád paragraf § 175j\nK projednání dědictví není třeba nařizovat jednání, potvrdí-li soud jeho nabytí jedinému dědici, nebo připadne-li dědictví státu\nObčanský soudní řád paragraf § 175l\n(1) Měl-li zůstavitel s pozůstalým manželem majetek ve společném jmění, soud rozhodne o obvyklé ceně tohoto majetku v době smrti


Vitamín A aneb Optika oklikou\nCo je vitamín A\nStejně jako je A základem abecedy, je také vitamín A takovým dobrým základem pro zdraví. Co je ale vitamín A vlastně zač?\nVitamín A se vyskytuje ve dvou přirozených formách – vitamín A1 (retinol) a vitamín A2 (3-dehydroretin).\nMůžeme jej ale také získat z barviv (provitamínů) – alfa-karoten, beta-karoten a lykopen, které se při trávení v těle přeměňují na antioxidační vitamín A.\nPravý přítel dobrého zraku\nVitamín A je důležitý antioxidant, působí antivirově a podporuje tvorbu T-lymfocytů a baktericidních enzymů.\nPředevším je ale známý svým pozitivním účinkem na zrakové ústrojí.\n„Papej mrkvičku, ať máš dobrý zrak,“ nám říkávaly už naše babičky :-).\nNejvíce nás ale bude zajímat, z kterých potravin můžeme vitamín A získat:\nrybí tuk, játra, mrkev, zelené a žluté listy, špenát, kapusta, petrželová nať, kedlubnová nať, meloun, meruňky, zelí, brokolice, kukuřice, dýně, máslo, vaječný žloutek, v menším množství mléko, třešně ajiné.\nPokud máme v těle vitamínu A nedostatek, projeví se to větším sklonem k zánětu očních spojivek, poškození oční sítnice, šerosleposti, snížení imunity, rohovatění a šupinatění kůže, snížení pohlavní aktivity, snížení potence, sklon k zánětům.\nVitaním A je však jeden z mála vitamínu, u něhož může škodit i jeho přebytek. Ukládá se v játrech, což může vyústit v osteoporózu či dokonce v otravu. V těhotenství může nadbytek vitamínu A způsobit rozštěpy u plodu.\nDoporučené dávkování je u vitamínu A 0,8 mg/den (resp. 4,8 mg/den beta-karotenu).\nVitamín A je rozpustný v tucích, proto nezapomeňte např. do strouhané mrkve nakapat pár kapek olivového oleje.\nAbslolute Power - ve formě beta karotenu, z něhož si náš organismus vitamín A vytváří dle potřeby.


Syřané pokračují v pohřbech obětí policejních represí vůči demonstrantům - Aktuálně.cz\n24. 4. 2011 14:45\nSyřané pokračují v pohřbech obětí. Masové zabíjení odsoudily USA i Evropská unie\nDamašek - Syřané pokračují v pohřbech obětí policejních represí vůči demonstrantům z uplynulých dvou dnů a chystají se na další masové protesty proti režimu prezidenta Bašára Asada.\nNeustávající demonstrace syrské vedení označuje za útoky zločineckých band na vládní bezpečnostní síly. Podle ochránců lidských práv v posledních dnech probíhá zatýkání prodemokratických aktivistů a pokojných demonstrantů.\nMezinárodní komise právníků žádá, aby represe a zabíjení demonstrantů v Sýrii byly vyšetřeny.\nO "desítkách zatčení" v různých syrských městech během pátku informovala Syrská organizace pro sledování lidských práv se sídlem v Londýně.\nPodle agentury AFP tato organizace v prohlášení odsuzuje "pokračující politiku svévolného zatýkání velkého počtu odpůrců režimu, obhájců demokracie a pokojných demonstrantů navzdory zrušení výjimečného stavu" a vyzývá "k nezávislému vyšetření případů zabíjení při demonstracích".\nSyrské vedení jejich kritiku odmítá a prezentuje protirežimní protesty jako řádění zločineckých band. Jedna taková podle nedělní zprávy státní agentury SANA údajně zaútočila v sobotu v provincii Dará na armádní oddíl a pět vládních vojáků zabila. Vojáci údajně střelbu opětovali a zastřelili dva ozbrojené útočníky.\n"Syrské bezpečnostní síly, včetně příslušníků prezidentské gardy a provládních milicí," nesou vinu za smrt více než 330 lidí za pět týdnů protestů, citovala agentura Reuters z nedělního prohlášení Mezinárodní komise právníků (ICJ).\nTato nevládní organizace se sídlem v Ženevě sdružuje 52 prominentních právníků z celého světa, kteří se ve svých tvrzeních odvolávají na údaje od své sítě právníků, obhájců lidských práv a skupin aktivistů v Sýrii. Ti prý poskytli jména většiny obětí policejní represe.\nRada bezpečnosti OSN musí chránit pokojné demonstranty před nezákonným zabíjením. "Ti, kdo nařídili a provedli tyto útoky, včetně těch, kdo stříleli ostrými náboji do davů, musejí být pohnáni k trestní odpovědnosti," řekl podle agentury Reuters generální tajemník ICJ Wilder Tayler.\nzahraničí Aktuálně.cz Afrika zprávy Sýrie pohřeb demonstrace Rada bezpečnosti OSN Policie ČR USA Barack Obama Arabské revoluce OSN válka v Sýrii Evropská unie (EU)


Filip 26.11.2020 - 10:24 napsal:\n@MM 20.11.2020 – 12:15\nJakmile je vozidlo poháněno primárně pedály poháněnými lidskýma nohama nebo rukama, sekundárně za dopomoci výbušného motoru či elektromotoru, jehož objem válců a výkon nepřekročí omezení a vypne v 25 kmph, je to „jízdní kolo“, a co do rozměrů jízdního kola platí všeobecná omezení na šířku, výšku a délku vozidla, což se samozřejmě vleze.\nJakmile je vozidlo poháněno tlačením člověkem (lidmi), tažením člověkem (lidmi), tlačením zvířetem (zvířaty) či tažením zvířetem (zvířaty), je to potahové vozidlo, a co do rozměrů platí, opět, všeobecná omezení na šířku, výšku a délku vozidla. Pokud by však potahové vozidlo mělo jakýkoli dopomocný pohon (motor, parní stroj …), tak z definice potahového vozidla a contrario vnitrostátním i mezinárodním právem, půjde o neschválené motorové vozidlo.\nObojí smí řídit nezletilí, na obojí není potřeba skládat žádnou zkoušku; jediné, čím se to liší, jsou požadavky na zařízení k osvětlování a světelné signalisaci (potahové vozidlo nemusí mít boční odrazky, v zimě musí být osvětleno pořád), na bzdění (potahovému vozidlu stačí jedna brzda), a pak v régime jízdy na pozemních komunikacích: potahová vozidla mají „omezení jízdy“ na vybraných silnicích v noci, a i když to bude stejně velká „kolňa“, tak jízdní kolo smí vjet i tam, kde je zákaz jízdy potahových vozidel, a naopak, potahové vozidlo tam, kde je zákaz vjezdu jízdních kol.\nOna Praga V3S bez motoru, s vlečkou, zapřažená do třech párů volů, aby to taky utáhli, šinoucí si to závratnou rychlostí 2 kmph (více volský potah nedá, volové prostě jdou), pokud má dostatek řidičů (3 na voly, jeden sedí uvnitř a brzdí), je naprosto legální, ve dne, i na silnici I. třídy v odpolední špičce. A asi by taky taková epidemie „potahů“ nebyla poněkud vhodná, a dozajista by vedla k – typicky české – legislativní bouři, která by byla nesystémová, v rozporu s mezinárodním právem silničním a disproporční, takže by jí zrušil Ústavní soud, a až potom, methodou pokus – omyl, by se našlo nějaké „vhodné“ opatření, jak epidemii volských potahů na silnicích ve špičce „umravnit“.\nStejné je to tady s tímto: všude na světě, kde je „epidemie“ kurýrů s podobnými „koly“, existuje legislativa pro „professionální cyklisty“, která právě toto řeší. A pokud tato akce nebude mít jepičí život, bude, výše popsanou legislativní cestou, přijata i u nás.\nMM 01.12.2020 - 10:48 napsal:\nTomáš … mně to přijde samozřejmé. Že ta kontrola a případný postih i těch vašich dodávek je nedostatečná je samozřejmě fakt a já z toho rozhodně žádnou radost nemám.\nFilip … hezký příspěvek, podle mne se skutečně jak v případě e-kol/koloběžek, tak cargo-čehosi … u půlky se mi to kolo nechce ani napsat … velmi rychle dostáváme do stavu, který si minimálně zaslouží, pokud ji přímo nevyžaduje, vlastní právní úpravu provozu těchto vozidel.\nPavel Mašek 14.12.2020 - 13:30 napsal:\nTak ukradené kolo patří DPD, už to zveřejnili na svém Facebooku. Ach jo, zloděj to vzal bez baterky, tak bůh ví,v jakém příkopě to teď leží.\nJan Herda 17.12.2020 - 08:54 napsal:\nna webu MTBS teď vyšel článek o DHL rikše – jen vypíchnu třeba : Na Florenci však není problém doručit 40 zásilek a dalších 15 nabrat, díky čemuž se dostáváme k velmi podobnému skóre jako má auto a generovaný zisk pro firmu tak bude podobný. Úskalím mohou ale být „nadměrné“ zásilky, které nakonec stejně bude muset doručit dodávka.\nnebo – Pro kolo vedení společnosti vyčlenilo tzv. route, češtěji řečeno revír, do něhož cyklista zaváží. Na Chodově má odhadem o velikosti 12 km čtverečních, přičemž tři kilometry zabírá les. Kolem Florence se obsluhuje výrazně menší plocha o rozloze nějakých 3 km čtverečních, nicméně se tam nachází mnohem více objektů pro doručování, a tak lze lokalitu považovat i za náročnější.\na teď malé zamyšlení kolik by těch Dep pro kola muselo být, když obsluhují tak malý revír a kolik by to (samotné) doručení zásilky muselo stát, aby se zaplatil jezdec, amortizace kola, příjezd dodávky a generovalo to zisk …


Dobrý projekt je základem úspěchu | TOPIN\n01.07.2016 Autor: Ing. Jiří Matějček, CSc. Časopis: 4/2016\nŽádný zákon nepředepisuje, aby na každou instalaci byla vypracována projektová dokumentace. Ke stavebnímu povolení někdy stačí náčrtek nebo schéma. Typickým příkladem, co postačuje, je použití ideových schémat pro zapojení kotlů, tepelných čerpadel atp. do otopných soustav, která neobsahují pojistné a jiné armatury.\nZávaznost norem na území ČR byla omezena zákonem č. 162/1991 Sb. ve znění zákona č. 632/1992 Sb. Od 1. 1. 1995 se téměř všechny ČSN staly nezávaznými. Definitivní ukončení závaznosti všech norem ČSN k 31. 12. 1999 je uvedeno v § 21 zákona č.22/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů. Přestože závaznost norem byla definitivně ukončena k 31. 12. 1999, jsou ČSN od 1. 1. 2000 nadále platné, ale jsou obecně nezávazné.\nZ výše uvedeného existují výjimky v závaznosti, a to u těch norem, na které přímo poukazují zákony, případně prováděcí vyhlášky. Takové normy jsou ze zákona závazné a je protizákonné postupovat jinak, než jak je uvedeno v normě.\nMezi investorem, zákazníkem a dodavatelem lze platnost nezávazných norem dosáhnout dohodou. Je-li ve smlouvě o dílo odkaz na ČSN, nebo ČSN EN jako smluvní ujednání mezi jednotlivými účastníky ke zhotovení díla, tj. mezi investorem, projektantem a dodavatelem prací, jsou normy ve smlouvě specifikované závazné.\nZávaznost norem je rovněž dána stavebním povolením, které stavební úřad opatří razítkem, a tím vyžaduje i dodržení schválené projektové dokumentace včetně její technické zprávy. Použité normy musí být ve stavebním povolení uvedeny.\nVeškeré normy a předpisy týkající se technických instalací upozorňují na nutnost dodržování technických parametrů předepsaných projektem.\nNejsou-li parametry projektem předepsány, není co dodržovat. Při nezdaru instalace nastane problém.\nV konkrétním případě dále popsaného technického nezdaru, řešeného soudní cestou, instalovala firma v objektu investora otopnou a chladicí soustavu a solární techniku. Zařízení nepracuje podle požadavků investora. K dispozici byla pouze projektová dokumentace pro povolení stavby. Vše ostatní záviselo na invenci prováděcí firmy, která prováděcí projektovou dokumentaci nepředložila. Pravděpodobně si ji však ani nenechala zpracovat, ačkoliv tak měla udělat podle doporučení v technické zprávě, která byla součástí dokumentace projektu ke stavebnímu povolení.\nPopis navržené soustavy\nZdrojem tepla pro vytápění a chlazení je tepelné čerpadlo. Pro podporu přípravy teplé vody, částečně pro vytápění a ohřev vody v bazénu, je instalována solární technika. Otopné a chladicí plochy jsou z kapilárních rohoží.\nJako hlavní zdroj tepla pro vytápění a přípravu teplé vody jsou navrženy 4 ks solárních kolektorů. Každý kolektor obsahuje 18 ks vakuových trubic. Celková účinná plocha kolektorů je 11,36 m2.\nK akumulaci tepla, získaného z kolektorů, je určena akumulační nádrž o objemu 1000 litrů. Akumulační nádrž je osazena trubkovým solárním výměníkem tepla s teplosměnnou plochou 3 m2 a trubkovým výměníkem tepla s teplosměnnou plochou 7,2 m2 pro průtokový ohřev vody.\nMělo být instalováno tepelné čerpadlo typu země-voda o jmenovitém výkonu 5,7 kW. Zdrojem tepla pro tepelné čerpadlo měl být zemní kolektor se 4 potrubními okruhy. Každý navržený potrubní okruh má délku 200 m a celková délka potrubí je tedy 800 m.\nTeplosměnné plochy pro vytápění a chlazení\nTeplosměnné plochy jsou z kapilárních rohoží vložených do stavebních konstrukcí. Podlahové, stěnové a stropní rohože jsou připojeny k rozdělovačům a sběračům.\nPřipojovací potrubí okruhů kapilárních rohoží je navrženo z PP-R, dimenze DN20 a tlaková odolnost PN10.\nPodle technické zprávy měla být dimenze potrubí upřesněna v dalším stupni projektové dokumentace.\nDokumentace neobsahuje informace o hydraulických ztrátách potrubních okruhů.\nV technické zprávě projektu je uvedeno, že po instalaci budou jednotlivé okruhy kapilárních rohoží hydraulicky vyregulovány s pomocí teploměrů osazených na každém zpětném potrubí sběrače.\nPrůtočná množství nebyla stanovena projektem.\nV projektu nejsou uvedeny hydraulické ztráty jednotlivých potrubních okruhů.\nNejsou předepsány měřicí a regulační armatury a jejich nastavení.\nRegulace soustavy vychází z principu maximálního využití tepla z obnovitelných zdrojů. Systém má být vybaven nadřazenou regulací. Ovládání celého systému má probíhat na základě informace o teplotě vody ve zpětném centrálním potrubí. Na základě požadavku pak má být systém automaticky přestaven do jednoho ze tří režimů – vytápění, chlazení a neutrální režim.\nTechnologické schéma a podrobný popis funkce dokumentace neobsahuje.\nVýpočet tepelných ztrát byl proveden obálkovou metodou celkově na celý objekt. Tento způsob výpočtu neumožňuje zjistit tepelné ztráty jednotlivých místností, které jsou nezbytné pro dimenzování teplosměnných ploch pro vytápění a chlazení místností a postup stanovení velikosti jednotlivých otopných/chladicích ploch nebyl uveden.\nNosná konstrukce solárních kolektorů není zajištěna proti posunutí větrem. V době prohlídky zařízení byla část konstrukce s kolektory, vlivem větru, posunuta o cca 1 m. Došlo k deformaci potrubí spojujícího kolektory s ostatními prvky soustavy. Tepelné izolace potrubí nejsou chráněny proti poškození ptactvem a klimatickými vlivy. Na několika místech je viditelné poškození tepelných izolací.\nJe instalováno tepelné čerpadlo typu voda-voda, přestože bylo projektováno tepelné čerpadlo typu země-voda. Skutečným zdrojem tepla pro tepelné čerpadlo je voda ze zemních vrtů. K provedené změně nebyl předložen projekt vrtů a souhlas vodoprávního úřadu podle Vodního zákona č. 294/2001 Sb. Nebyly předloženy výsledky chemických rozborů zdrojové a otopné vody za účelem ověření jejich agresivity a neškodlivosti pro všechny součásti zařízení tak, aby byla zaručena očekávaná životnost zařízení.\nNebyl proveden výpočet tepelných ztrát jednotlivých místností dle EN 12831 a nebyl předložen podklad, na jehož základě byly určeny skutečné velikosti teplosměnných ploch. Teplosměnné plochy z kapilárních rohoží jsou instalovány pod omítkou. Bez destrukce nelze ověřit jejich skutečné rozměry.\nV největší obytné místnosti je otopná plocha instalována pouze ve stěně kuchyňského koutu. Přitom v obytné části místnosti jsou tři prosklené stěny a v této části místnosti není žádný zdroj tepla.\nV době prohlídky byla venkovní teplota te = 8 °C, teplota v kuchyňském koutu 22 °C a teplota v obytné části místnosti 18 °C. Je zřejmé, že v obytné části místnosti nelze zajistit tepelnou pohodu.\nNásledkem nerovnoměrného dimenzování otopných ploch se v některých místnostech přetápí, jinde není možné dosáhnout požadovaných teplot.\nPřipojovací potrubí teplosměnných ploch je provedeno trubkami z PP-R. Není zřejmé, na základě jakých parametrů byla zvolena dimenze potrubí. V technické zprávě projektu je odkaz na upřesnění dimenze potrubí v dalším stupni projektové dokumentace, který však nebyl vypracován nebo nebyl předložen. Potrubí z PP-R je obecně vhodné pro rozvod pitné i teplé vody. Pro vytápění se doporučuje použít potrubí s potřebnou difuzní těsností zabraňující pronikání kyslíku do otopné vody, aby byla zaručena požadovaná životnost soustavy. Zvolené potrubí PP-R s tenkou stěnou danou PN10, bez protikyslíkové bariéry, nedává záruku dlouhé životnosti soustavy. Není-li potrubí z PP-R opatřeno protikyslíkovou bariérou, je vhodné použít potrubí řady PN 16 a vyšší. Stěny trubek pro větší tlaky jsou tlustší, kladou kyslíku větší odpor. Trubky dimenze 32 mm a větší mají zesílenou stěnu a splňují požadavky normy DIN 4726 o množství kyslíku pronikající stěnou trubky.\nObr. 1 • Potrubní okruhy nejsou označeny, nejsou opatřeny průtokoměry, rozdělovače nejsou opatřeny měřicími a regulačním armaturami – otopnou soustavu nelze vyvážit\nObr. 2 • Solární kolektory nejsou zajištěny proti působení větru – došlo k posunutí nosné konstrukce\nObr. 3 • Na několika místech je viditelné poškození tepelných izolací ptactvem\nObr. 4 • Detail deformace připojovacího potrubí solárních kolektorů v jednom z ohybů dokumentuje zmenšení vnitřní světlosti potrubí jeho zaškrcením a negativní ovlivnění proudění solární kapaliny\nK regulačnímu systému není k dispozici technologické schéma, popis a návod k obsluze.\nV technické zprávě projektu je uvedeno, že po instalaci budou jednotlivé okruhy kapilárních rohoží hydraulicky vyregulovány s pomocí teploměrů osazených na každém zpětném potrubí sběrače. Toto je v přímém rozporu s vyhláškou č. 193/2007, §7, odst. 6. U rozvodu tepelné energie a vnitřního rozvodu vytápění a teplé vody se seřizují průtoky tak, aby odpovídaly projektovaným průtokům s maximální odchylkou ±15 %. Seřízení průtoků se prokazuje měřením v jednotlivých větvích otopné soustavy. Vyregulování s dodržením zásad daných vyhláškou není možné vzhledem k chybějícím armaturám.\nRozdělovače a sběrače nejsou opatřeny měřicími a regulačními armaturami.\nNa rozdělovačích a sběračích chybí označení jednotlivých potrubních větví.\nExpanzní nádoby jsou instalovány horizontálně. Při takovéto instalaci se plyny uvolněné z otopné vody shromažďují v horní části nádoby, kde se vytváří plynový polštář. Ten omezuje funkci expanzní nádoby a nelze jej bez demontáže nádoby odstranit. Toto zjištění dokládá sdělení investora, že je nutné jednou za dva dny doplňovat vodu do otopné soustavy, neboť expanzní nádoba s omezenou funkcí nedokáže vyrovnávat měnící se objem vody v soustavě s měnící se její teplotou a při přetlaku je část vody odpouštěna přetlakovým ventilem mimo soustavu.\nOpakovaným dopouštěním jsou do soustavy vnášeny plyny včetně kyslíku.\nV primárních a sekundárních okruzích není instalováno zařízení pro aktivní odstraňování plynů. Nadměrný výskyt plynů v otopné vodě potvrdily i její vzorky odebrané při prohlídce instalace, ve kterých byly viditelné drobné plynové bublinky.\nPřepady od pojistných ventilů nejsou zaústěny do kanalizace.\nPodle Smlouvy o dílo měla být vypracována dokumentace pro provedení stavby. Předložená dokumentace svým zjednodušeným rozsahem odpovídá pouze dokumentaci pro povolení stavby.\nNebyl proveden výpočet tepelných ztrát dle EN 12831. Důsledkem je nerovnoměrné dimenzování otopných ploch. V některých místnostech se přetápí, jinde není možné dosáhnout požadovaných teplot.\nProjektem nebyla stanovena průtočná množství jednotlivými potrubními okruhy.\nNení zřejmé, na základě jakých parametrů byla zvolena dimenze potrubí. V technické zprávě projektu je odkaz na upřesnění dimenze potrubí v dalším stupni projektové dokumentace. Další stupeň projektové dokumentace nebyl předložen.\nNejsou předepsány měřicí a regulační armatury v potrubních větvích a parametry pro jejich nastavení.\nSkutečné potrubní zapojení neodpovídá provoznímu schématu uvedenému v dokumentaci.\nNosná konstrukce solárních kolektorů není zajištěna proti posunutí větrem.\nTepelné izolace solárního potrubí nejsou chráněny proti poškození ptactvem.\nMísto projektovaného tepelného čerpadla typu země-voda je instalováno tepelné čerpadlo typu voda- voda a není doloženo povolení pro nakládání s podzemními vodami.\nV největší obytné místnosti nelze zajistit tepelnou pohodu.\nNa rozdělovačích a sběračích není označení jednotlivých potrubních větví.\nPotrubní větve nelze hydraulicky vyvážit.\nExpanzní nádoby jsou chybně instalovány.\nNebyly předloženy výsledky zkoušek agresivity zdrojové a otopné vody.\nNení k dispozici technologické schéma regulace, popis a návod k obsluze nejen pro servisní firmu, ale i pro uživatele.\nAby mohla být daná soustava uvedena do spolehlivého provozu, je nutné:\nProvést výpočet tepelných ztrát dle EN 12831 a podle něj správně dimenzovat otopné plochy a podle možností stávající plochy opravit, doplnit.\nNosnou konstrukci solárních kolektorů zajistit proti posunutí větrem.\nOpravit poškozené tepelné izolace solárního potrubí a opatřit je ochranou proti poškození ptactvem a klimatickými vlivy.\nVypracovat technologické schéma regulace a návod k obsluze.\nOznačit jednotlivé potrubní větve na rozdělovačích a sběračích.\nStanovit potřebná průtočná množství potrubními okruhy, vypočítat hydraulické ztráty jednotlivých potrubních okruhů, předepsat regulační armatury a jejich nastavení.\nPotrubní okruhy opatřit průtokoměry. Rozdělovače a sběrače opatřit měřícími a regulačními armaturami.\nPotrubní větve hydraulicky vyvážit. Provést seřízení průtoků dle vyhlášky č. 193/2007, §7, odst. 6.\nUpravit napojení expanzních nádob v souladu s ověřenou technickou praxí tak, aby se v nich nemohly hromadit plyny.\nDo primárních a sekundárních okruhů instalovat zařízení pro aktivní odstraňování plynů.\nPřepady od pojistných ventilů zaústit do kanalizace.\nProvést rozbory zdrojové a otopné vody za účelem zjištění jejich agresivity vůči konstrukčním materiálům soustavy a podle výsledků rozborů zvolit vhodná opatření.\nZajistit povolení k nakládání s podzemními vodami dle příslušných předpisů.\nPředložený příklad názorně dokumentuje stav, kdy je postupováno zřejmě podle tzv. „selského rozumu“. Výsledkem je vznik škody. Náklady na její odstranění budou mnohem větší, než by byly náklady na pořízení kvalitní prováděcí dokumentace a dodržení standardů. Může se i stát, že nepovolený provoz tepelného čerpadla voda-voda bude zakázán. Na preferenci zjednodušeného postupu má velký podíl nejen snaha investorů šetřit za každou cenu, ale i neznalost legislativy týkající se povolování a realizace staveb. Bohužel některé firmy této neznalosti u svých zákazníků využívají. Snad lze vynechání detailní prováděcí dokumentace pochopit u velmi jednoduchých soustav malých rodinných domů s tradiční otopnou soustavou složenou z kotle a několika otopných těles. U soustavy pracující s více zdroji tepla, s velkoplošnými kapilárními rohožemi jak pro vytápění, tak chlazení, je zjednodušená dokumentace velice riskantní záležitostí. Podobné případy velmi často končí u soudu, neboť investor toužící po tak složité soustavě, může být sice technicky méně vzdělaný, ale nebývá natolik chudý, aby se nemohl bránit a požadovat dodržení slibovaných parametrů.\nA good project is the basis for success\nNonbinding technical standards does not mean that anything is possible. Using standardized schemes recommended by the manufacturers is not sufficient. These schemes usually do not usually all that is necessary to ensure reliable operation. Ignoring proven techniques leads to great technical problems.


mitikas (17.2.2005 21:54:04)\nZajímal by mě názor,na Skynet 2048/384 za 1190,- s neomezeným přenosem dat.Nikde na celé stránce se nepíše,zda aplikuje FUP po přenesení určitého množdtví dat.Přitom třeba Nextra ano a za stejnou cenu..\ngriffin65 (18.2.2005 15:29:05)\ntaky sem koukal :) volal sem na jejich podporu a dotycny mi rekl, ze to nevi a ze jich mam zeptat mailem, ze mi odpovi jejich technici, tak uvidime....\nAnonym (20.2.2005 08:35:13)\nAž ti odpověď příjde, tak ji sem dej. Alespoň se nebude moci Skynet v budoucnu vymlouvat.\ngriffin65 (24.2.2005 02:09:15)\nnic doted neprislo, tzn ze si porizuju nextru :)\nJose (26.2.2005 01:55:47)\nJá bych pockal a nechvátal Právě jsem posilal na Skynet Mail o Dalsi informace.Nekdy se vyplatí počkat.\nFilip (14.3.2005 14:46:03)\nNo a odpovedeli ti co ? ted uz je 14.3. :)\nTlama (24.2.2005 20:24:07)\nja jsem volal primo technikum a rekli mi ze FUP maji ale jen individualne .. ajen pro velike stahovace .. :) tak jsem si ADSL objednal a uvidime .. :) tomas\nkillas (10.3.2005 13:36:34)\nPro velke stahovace co to znamena u volnyho je to ted 0.5GB tydne velky stahovac i kdyz mas limit 10GB tak si objednanou rychlosti stahnes ´jen cca 2 GB mesicne takkze pro velke stahovace se muze taky rovnat vic jak 2GB mesicne\nHELEMESE (10.3.2005 13:30:40)\nTAK PRIORTIZACE TAM PRECI JE MUZE NEKDO RICT JAK TO SLAPE V REALU http://www.flexidsl.cz/index.php?l=cz&p=33&r=4#ques02\nJirka (10.3.2005 21:46:08)\nJo tak o té priorizaci se mi v odpovědi na můj email nezmínili - další trošku podezřelá okolnost.\nghd (11.3.2005 19:38:18)\nTou prioritizaci je mysleno, ze nektere sluzby jsou pri uplatnovane agregaci razeny do prioritni fronty a nektere ne...\nJirka (10.3.2005 21:44:10)\nJá jsem Skynetu před časem (16.2.2005) posílal email tohoto znění: Vážení. Zaujala mne Vaše nabídka ADSL, ale mám jeden dotaz. Jak je to u Vás s aplikací FUP? Je nějaké a jak funguje? Jedná se mi konkrétně o tarify Flexi Natural 512/128 s limitem 3G za 590 Kč a Flexi Super 512/128 bez omezení množství přenesených dat za 890 Kč. Děkuji za informaci. Jiří Hrabovský Pak ještě jeden doplňující email: Vážení. Navazuji na svůj předešlý email - ještě mne napadla jedna otázka. Pokud si objednám Vaše ADSL a zároveň Vaše telefonické služby, existuje v tomto případě nějaké zvýhodnění (levnější tarify) na telefonické služby? Děkuji. Jiří Hrabovský Přišla mi tato odpověď: Dobrý den, FUP tak jak je většinou myšlena tj. ve smyslu omezování rychlosti pro jednotlivé zákazníky po přenesení nějakého většího počtu dat se neaplikuje. Co se týče hlasových služeb, je možné využít tzv. CPS, což znamená, že si nás vyberete jako alternativního operátora. Tímto opatřením lze na telefonních hovorech ušetřit 15-20%. Telefonní linka ale stále zůstává ve vlastnictví ČTc, což znamená, že zákazník musí hradit paušální měsíční poplatek za telefonní linku Čtc. Bližší informace o hlasových službách Vám zasílám v příloze. Zdraví a krásný den přeje -------------------------------------------------------------------------- Lada Bastlová Customer Care SkyNet, a.s. Hybešova 42 CZ 602 00 Brno Můj dotaz se sice týkal tarifu 512/128 (s limitem i bez limitu dat), ale adekvátně by se to mělo týkat i tarifu 2048/384. Na jejich webu jsem o FUP opravdu nic nenašel a nic jsem nenašel ani v jejich všeobecných podmínkách, provozních podmínkách a ani ve smlouvě. Chci si tarif 2048/384 bez omezení dat objednat do firmy, mám tam 4 počítače, cena je dobrá. Nikde jsem ale nenarazil na nikoho, kdo s tím má praktické zkušenosti. Že by ten tarif ještě nikdo neměl? Trošku mne ale zaráží 3-měsíční výpovědní doba - připadá mi to, jako by nabízeli nějakou "prasárnu" a když jim to podepíšu a pak zjistím, že to moc dobře nefunguje, tak jim to budu muset alespoň ty 3 měsíce platit. A teď do 16.4.2005 mají ještě instalaci za 1 Kč (místo 2000 Kč) pokud jim podepíšu smlouvu na 12 měsíců. Tak nevím, ale je to lákavé už jenom proto, že to není od Telecumu, ale od Telenoru.\nJarda (11.3.2005 02:20:24)\nFunguje to výborne at stahuju co stahuju jede to kolem 230 Kb, nevim jestli to takhle bude fungovat porad, ale ted sem maximálne spokojenej.\nBukaj (15.3.2005 12:21:22)\nMozna ze vy si to neuvedomujete ale pokut tato sluzba nema FUP jako ze nema tak to znamena ze vsichni stahovaci se na ni nabali a jaky pak bude mit asi tak pingy a jakou asi rychlost pravda bude to chvili trvat ale nakonec budete litovat toho ze ste si to poridili\nAnonym (15.3.2005 12:40:49)\nNo tak pak zavedou FUP ne


S objevem hradu Vízmburk byl odhalen velký poklad, ale ještě větší problém | EuroZprávy.cz\nAktualizováno 17.10.2020, 19:46 17. října 2020, 13:00 — Autor: Lukáš Slabý / EuroZprávy.cz\nJeště v 70. letech minulého století se nedaleko od obce Havlovice nad řekou Úpou nacházel jen zalesněný pahorek. Archeologický výzkum zde však v následujících letech objevil pravý poklad, středověký gotický hrad dochovaný až do výše 1 patra. Euforii z objevu však vystřídaly nekonečné starosti, co s rozpadajícím se hradem.\nZřícenina hradu Vízmburk. (autor: Petr Kinšt)\nHrad Vízmburk tak založil nejpravděpodobněji zmiňovaný Tas někdy během 70. let 13. století. Tas pocházel z rodu pánů třmene, který držel mimo jiné purkrabství v Kladsku už od 12. století. Jeho příslušníci tak patřili k poměrně bohatým rodům, přičemž zmiňovaný Tas ve své době dosáhl hvězdné kariéry. I díky tomu si mohl dovolit výstavbu ve své době výstavného hradu, který byl v následujícím období ještě vylepšován.\nZmiňovaný Tas později zastával například významný úřad královského podkomořího, tedy správce měst, panovnických klášterů a královských panství. Kvůli své povaze a prudkému přístupu byl nakonec v roce 1304 zavražděn. Hrad i s panstvím zdědil jeho syn Jaroš, který jej někdy před rokem 1309 prodal Milotovi z Pnětluk. Následně ho v roce 1330 koupili páni z Dubé, kteří jej vlastnili až do konce 1. poloviny 15. století.\nPosledním majitelem hradu byl Jiří z Dubé a z Vízmburka, který na hradě již trvale nesídlil. Přítomná vojenská posádka se v neklidných letech po husitských válkách aktivně účastnila spolu s posádkami dalších hradů ve východních Čechách loupeživých výpadů proti slezským městům. Ta se roku 1447 spojila a hrad Vízmburk s dalšími hrady v okolí odkoupila a pobořila. Z Vízmburka se tak trvale stala zřícenina, na kterou se postupem času pozapomnělo.\nV roce 1964 se upřesnila jeho lokalizace a obyčejný pahorek s nepatrnými zbytky hradu byl prohlášen jako kulturní památka. Všeobecně se předpokládalo, že z hradu mnoho nezbylo. O to větší překvapení přišlo v roce 1972, kdy zde archeolog Antonín Hejna zahájil archeologický výzkum. Původně zamýšlená jedna sezóna se protáhla na několik let. Stalo se tak mimo jiné na základě unikátního objevu zdiva s klenebním výběhem žebrové klenby ze 13. století.\nBěhem archeologického výzkumu, který trval až do roku 1984, byl vykopán de facto celý hrad. S překvapením všech se však nejednalo jen o základové partie, ale o věž a několik palácových křídel, dochovaných do úrovně 1. patra, tedy do výšky přibližně 8 m. Vízmburku se tak začalo přezdívat východočeské Pompeje.\nHrad byl unikátní tím, že se díky způsobu jeho destrukce, která z něj učinila tzv. uzavřený hrad, podařilo objevit a prozkoumat hradní architekturu významného stavitele z poslední třetiny 13. století. Sám Antonín Hejna hovořil o opravdovém pokladu, avšak po euforii přišlo zjištění, že znovuobjevený hrad představuje téměř neřešitelný problém.\nV roce 1985 výzkum kvůli zdravotnímu stavu Antonína Hejny nepokračoval. Následujícího roku Antonín Hejna zemřel a s ním i sen o novém státním hradu. Vízmburk byl převeden pod správu Krajského střediska státní památkové péče a ochrany přírody v Pardubicích a v následujících letech byl provizorně zastřešen a oplocen. V průběhu přípravy obnovy se ukázalo, že se bude jednat o náročnou akci. Jedním z hlavních problémů byl stavební materiál, ze kterého byl hrad vystavěn. Jednalo se o měkký pískovec s jílovým tmelem. Hrad se tak nedočkal oprav, ale hlavně ani konzervace a začal se postupně rozpadat. Dodnes se tak z hradu dochovalo mnohem méně, než co viděl jeho objevitel Antonín Hejna.\nOd roku 2002 se o zříceninu hradu stará Sdružení pro Vízmburk, které se soustředí na záchranu archeologických nálezů. Od roku 2005 na hradě probíhají záchranné stavební práce. Z iniciativy Sdružení vznikl například projekt trvalého zastřešení hradu. Proces jeho záchrany je však obtížný a nadále trvá.\nTémata: hrady a zámky | historie | architektura | Archeologie | památky | EuroZprávy.cz


Ryzlink vlašský 2018, suché, Vinařství Zdeněk Peřina | VINOZOOM.cz\nRyzlink vlašský má výraznou, příjemnou, svěží vůni limety a ovocne. V chuti je bohatý, svěží, minerální s kořenitými a ovocnými tóny. Více informací\nVložit produkt Ryzlink vlašský 2018, suché, Vinařství Zdeněk Peřina do seznamu:\nRyzlink vlašský, pozdní sběr, se zelenožlutou barvou vás potěší svěžím ovocným nádechem. Ve vůni objevíte výrazné ovocné tóny limety. V chuti je bohatý, svěží s kořenitými a ovocnými tóny. Doporučujeme pít k předkrmům, tvrdým sýrům, drůbežímu masu a rybám. Jste milovníkem bílého vína? Tak to je ta správná volba.


CHEB: Mia festival proběhl ve Svobodě\nV sobotu 14. května se opět po roce stal hlavní sál chebského kulturního centra Svoboda místem konání Mia festivalu. Šestý ročník soutěžní přehlídky ve fitness, tanci a zpěvu je nástupcem akce Děti fitness aneb Sportem proti drogám.\n„Model soutěže je pořád stejný. S tím rozdílem, že se nám hlásí více a více účastníků a více zájemců o naši soutěž. Takže proto jsme zvolili jiný název, letos poprvé, takže proto Mia festival Cheb 2016. Věříme, že se do budoucna bude hlásit ještě více soutěžících z celé republiky. Ta soutěž probíhá tak, že se představí děti, ale i dospělí, kteří se věnují různým pohybovým, tanečním a pěveckým aktivitám," vysvětlil změnu organizátor přehlídky Jiří Černý.\nLetos se přihlásilo 1200 dětí se 160 vystoupeními a podařilo se vše vměstnat do jediného dne. Příští ročník soutěže už má být dvoudenní. Nad výkony dětí bdí mezinárodní porota.\n„Jsou to všechno lidi, kteří se pohybují v oblasti sportu, tance a i zpívání. Hodnotila se choreografie, hodnotil se pohyb těch dětí, hodnotila se synchronizace těch dětí při těch jejich vystoupeních, samozřejmě pěvecké výkony," vypočítal Černý.\nHlavním cílem všech soutěžících je postoupit do celostátního kola, které se koná v pražské Lucerně. Pro chebské je celá soutěž velkou prestiží a bez partnerů by ji nebylo možné zorganizovat.\n„Naším hlavním partnerem, takovým generálním, je Karlovarský kraj a město Cheb, které přispívají na tuto akci. Myslím si, že i ze strany vedení města za posledních 6 let, každé to vedení města bylo spokojené s tím, že tato akce tady probíhá. Dá se říci, že ty děti, které se věnují v průběhu celého roku, věnují se nějakým aktivitám, tak my jim dáváme možnost potom dvakrát do roka, protože ještě pořádáme podzimní podobnou soutěž, tak dvakrát do roka mají možnost ukázat svým rodičům a svým kamarádům to, čemu se věnují. A každé dítě nebo každý ten vystupující si z této soutěže něco odveze a něčím ho odměníme," dodal Černý.\nDěti se do Chebu sjely ze tří krajů od Prahy na západ. Největší počet z nich se věnoval disciplíně street dance.


Brno. Během tří dní od pátku 13. do neděle 15. srpna si v ulicích i kostelech největší moravské město připomnělo, že před 365. lety úspěšně odrazilo útok Švédů. V obraně hrál zásadní roli i Martin Středa, jezuita s pověstí svatosti, jehož tělesná schránka leží v kryptě brněnského kostela Nanebevzetí Panny Marie.\nAtmosféru konce třicetileté války navodili vojáci, kteří se po městě procházeli v dobových kostýmech. Nechyběli ani ti v barvách švédského vojska, kteří 15. srpna 1645 odtáhli od bran města s nepořízenou. Muži s mušketami a markytánky zájemce neochudili ani o ukázky tehdejšího vojenského výcviku a bitevních scén. O organizaci se postarala Společnost 1645 spolu s městem Brnem, brněnským biskupstvím a Brněnským kulturním centrem.\nV Radnické ulici a na Zelném trhu bylo zase možné navštívit dobový jarmark, kde byly k mání výrobky tradičních řemesel. V katedrále svatého Petra a Pavla se v sobotu konal koncert duchovní hudby, v neděli slavnostní bohoslužba a večer pro zpestření krátký ohňostroj na Zelném trhu. Na svátek Nanebevzetí Panny Marie se také uskutečnila poutní mše ve stejnojmenném jezuitském kostele, který ukrývá ostatky Martina Středy.\nFakt, že se v roce 1645 Brnu podařilo ubránit se navzdory obrovské vojenské přesile nepřítele, dodnes historiky udivuje. Švédský velitel Torstensson se zdál neporazitelný a dokud nenarazil před branami Brna na houževnaté obránce, vršil jedno vítězství za druhým.\nPo tříměsíčním obléhání města vedl Torstensson hlavní útok právě v den slavnosti Mariina nanebevzetí. Černá svatotomská Marie a hrstka jejích ctitelů v čele s Martinem Středou útok odrazili. Přitom velitel městské obrany Raduit de Souches měl k dispozici pouze 426 vojáků a tisíc civilistů, z nichž padlo 250. Proti nim útočilo 28 tisíc profesionálů a neuvěřitelných osm tisíc z nich položilo před branami města svůj život, než se Torstensson rozhodl se zbytkem vojska odtáhnout.\nSvatotomská Panna Maria je od roku 1645 uctívána jako patronka a ochránkyně města. Její přímluva se po neúspěšném útoku švédské armády proslavila v celé Evropě.


01. 04. | 16\nMost - Parádní reklamu na fotbal předvedly v podzimním vzájemném utkání celostátní soutěže týmy Mostu a Milovic. Severočeši vedli v hale středočeského celku o tři branky, domácí dvě minuty před koncem srovnali, jenže Most ještě stihl vítěznou branku na 6:5. Co nabídnou v jarní odvetě?\nDuel devátého kola DRFG Superligy malého fotbalu začíná na hřišti 11. ZŠ Most v neděli ve 14.00 hodin. „Most byl v Milovicích hodně fotbalový, oproti minulému zápasu chceme přidat na důrazu,“ hlásí kapitán a hrající asistent kouče milovického výběru Sergej Vlačiha.\nJenže větší rozměry mosteckého hřiště mohou vyhovovat spíš domácímu favoritovi. „Milovice jsou náš nejčastější soupeř, při započtení našich dvou účastí na přípravných turnajích Zelencup půjde o šestý vzájemný zápas, proto jsme schopní do jisté míry jejich taktiku dopředu odhadnout, reagovat ale dokážeme i podle vývoje utkání. Většinou jsme se s nimi střetávali v jejich hale, která je velmi specifická, zejména rozměry hřiště. Jsem zvědavý, jak se Milovicím podaří přenést jejich fotbal založený na velkém nasazení a řadě osobních soubojů na větší hrací plochu,“ podotýká mostecký trenér Vojtěch Benda.\nPodzimní duel představuje pro středočeský celek memento, pozor si musí dát především na Michala Macháčka, který mu vstřelil čtyři branky. „V Milovicích nám dělal velké problémy. Nechceme vyloženě bránit výsledek 0:0, ale otevřít hru proti favoritovi a na domácím hřišti asi nebude to pravé, proto se spíš zaměříme na obranu,“ sděluje Vlačiha.\nZnalost soupeře jeho mužstvu určitě prospěje. „V našem případě je to spíš o tom, v jaké sestavě se oba týmy potkají, až následně můžeme přizpůsobit taktiku, ale čím lépe známe soupeře, tím lépe se můžeme připravit,“ souhlasí kapitán.\nMost jde do utkání v roli druhého celku DRFG Superligy malého fotbalu, za Prahou zaostává pouze vinou horšího skóre. Milovicím patří předposlední, sedmá příčka. „Milovice jsou určitě kvalitní tým, jehož postavení v tabulce nemusí úplně odpovídat realitě. Byla by velká chyba podcenit je na základě toho,“ varuje Benda. „Chceme od začátku kontrolovat vývoj hry a být tým, který celý zápas tahá za ten obrazný delší konec provazu. Jen velmi výjimečně kluky upozorňuji na nějakou individualitu v řadách soupeře. Řekli jsme si, že chceme, aby se hrál fotbal podle našich not, a nechceme se moc ohlížet na sestavu soupeře, natož se jí jakkoliv přizpůsobovat,“ doplňuje mostecký stratég.\nRozhodující akci podzimního střetnutí založil riskantním výjezdem kapitán a brankář mosteckého výběru Ondřej Bíro, který předložil míč v ideální pozici Matěji Koudelkovi. Na kvality svého gólmana domácí výběr opět spoléhá. „Nic neponecháváme náhodě, a proti Milovicím pošleme na hřiště velmi kvalitní sestavu, která se opírá o režisérské schopnosti Ondřeje Bíra, před kterým nastoupí v poli částečně zástupci Gamblers Most a částečně ostatních klubů naší DRFG Mostecké ligy,“ sděluje Benda.\nDo domácího střetnutí vyšle takřka nezměněnou sestavu oproti jarní premiéře, v níž Most zdolal 6:1 Příbram. Pouze oporu zadních řad Víta Popelku vyřadilo svalové zranění. „Další hráči by ho měli bez problémů zastoupit. K zápasu jsem tentokrát nominoval samá ověřená jména, protože jak se stále víc blíží konec ligy, zmenšuje se prostor pro personální experimenty. Utkání proto vyhlížíme s optimismem. V neděli navíc má být velmi hezké počasí a doufáme, že nás přijde podpořit dostatek příznivců a fanoušků mosteckého malého fotbalu. Před nimi chceme potvrdit náš úspěch z Příbrami,“ přeje si Benda.\nJeho svěřenci dobyli příbramskou tvrz jako první celek v sezoně. „Jsem velmi spokojený s naším vstupem do jarní poloviny soutěže, přenést si z něj chceme zejména vysokou míru nasazení a fotbalovosti našich hráčů. Hned prvním zápasem jsme si potvrdili naši kvalitu a dále směřujeme k našemu cíli, celkovému vítězství v úvodním ročníku DRFG Superligy malého fotbalu, takže proti Milovicím musíme jít nekompromisně za vítězstvím,“ vyhlašuje kouč Severočechů.\nMilovice proti mosteckému protivníkovi v boji o titul Praze podaly před čtrnáct dny srdnatý výkon, přesto doma prohrály 4:7. „V prvním kole jsme proti Praze neměli co ztratit, a s tím jsme do zápasu i šli. Sice jsme nezískali body, i tak jsme jasného favorita hodně potrápili. Ukázalo se, že tým má vnitřní sílu,“ pochvaluje si Vlačiha. „Musíme zapracovat na taktických věcech. Na druhou stranu bylo pozitivní, že jsme do poslední chvíle chtěli zápas ještě minimálně zdramatizovat,“ dodává.\nOndřej Bíro (Gamblers Most) - Lukáš Haspra (Old Bridge), Jakub Hruštinec (FC Jeptišky), Tomáš Karaus, Ladislav Kešner, David Macko, Michal Macháček, Jakub Polák (všichni Gamblers Most), Jan Pyskatý (Inseminátors FC), Tomáš Režný (Gamblers Most), Václav Šlégr (FC Jeptišky)\nOndřej Fišer (FC Immortals) - Sergej Vlačiha (FC Immortals), Roman Čadek (Los Gallos Rojo), Martin Sabol (FC Rychta), Marek Baran (Black panthers), Michal Kubín (FC Immortals), Jiří Horák (Torcida AC), Jan Krátký (J-elita), Cyril Golovko (Los Gallos Rojo)


Zdrave pecebi recept\nZdrave pecebi recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Zdrave pecebi, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Zdrave pecebi. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Zdrave pecebi receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\n125 g másla: 1/2 hrnku cukru (písek, krystal): 1 vejce: 2,5 hrnku ovesných vloček: vanilkový cukr: mletá skořice. Recept si zatím oblíbilo 9 kuchařů. Recept se mi ...\nSušenky se dají ihned konzumovat, já když něco ukořistím, abych schovala na ... Vločkové sušenky - zdravé mlsání .... Sladký, jablečný mix /mlsání podle Ivany/ ...\nRozmixuju jablka a mrkev a přidám do středně řídké směsi, ještě dochutím medem (já dala 2 lžíce, ale mohlo by být i více). ... se třtinovým cukrem a dám ho kapku více,sice bude míň zdravější ale lepší. .... Velmi zdravé oříškové sušenky ...\n18. listopad 2014 V robotu nasekáme ovesné vločky, v míse je smícháme s moukou a kypřícím práškem. Vejce, cukr a máslo (med) utřeme a přidáme do směsi.\n20. červenec 2013 Opatrně vmícháme maliny a... ... Ohodnoťte recept: Zdravé, nízkokalorické malinové muffiny ... Podmáslové muffiny s malinovým tvarohem ...\n1. březen 2016 Zdravý makovec. sdílel(a) ... Ohodnoťte recept: Zdravý makovec ... Nadýchaný, vláčný moučník a navíc zdravý. ... Zdravé vločkové sušenky ...\nZdravé brownies recept\nRecept na zdravější variantu oblíbených amerických brownies. Mlsat se dá i bez ... 1 hrst: slunečnicová semínka ... Zdravé borůvkové muffiny s chia semínky.\nPodobné recepty jako Zdravé brownies\nZdravý řez se stévií recept\n7. říjen 2012 Ale ta stévie, já nevím, já z ní cítím umělé sladidlo. Jeden čas jsem měla vůli ... Snad bych ale mohla nahradit cukrem. :-p :yes: +. Odpovědět ...\nPodobné recepty jako Zdravý řez se stévií\nZatím si nastrouháme mrkev a dáme vařit brambory ve slupce a dusit papriky. ... Ohodnoťte recept: Zdravě plněné papriky ... Plněné papriky po mém způsobu ...\nNajít recepty, články a fotografie podobné Zdrave pecebi recepty, články a fotky\nV našem magazínu by mohly být Zdrave pecebi články\nPodívejte se v galerii na Zdrave pecebi fotky\nall categories of products aliexpress video\npečená kozí zebra\nbramborák s cibulí\npyré z dýně máslové\ngulaš v troube\nbezkonkurenční mrkvovy dort\nokurkovy salát s koprem a česnekem\nplněné papriky a čubrica\nplnene knedliky ovocne\nkuřeci prsa čina\nveganské knedlíky plněné uzeným tofu\nplněná kotleta houbami\nprirodni veprovi platek\nkvasové langoše (třeba s medvědem)


Ruský umělec potetoval kočku, veřejnost ho za to nenávidí – Creativelife.cz – Kreativní inspirace každý den\nRuský tatér Aleksandr Purtov vytetoval bezsrsté kočce Sphynx pojmenované Démon „gangsterské“ tetování (nejedná se o první kérku). I když ji prý uspal a podal léky proti bolesti, ochránci zvířat ho za jeho činy velmi odsuzují. A k tomu se samozřejmě přidává i široká veřejnost. Sphynx má prý velmi citlivou pokožku a amatérské uspávání zvířete může dopadnout velmi špatně. Purtov se ale brání tím, že bylo před mnoha lety úplně normální, když si zemědělec označoval svá zvířata. Jaký na to máte názor vy?


Neha Subray Moger - Arcidiecézní charita Praha\nÚvod Adopce na dálku® Neha Subray Moger\nNeha Subray Moger\nSubray Moger (rybář)\nGulabi Moger (žena v domácnosti)\nbratr Satvik Moger (3 roky)\nNeha je přátelská a velmi sebevědomá. Škola ji baví, je zodpovědná a pilně se učí, ráda zkouší nové věci. Umí číst a psát v jazyce Kannada a anglická písmena. S kamarády hraje místní hry, dobře zpívá, také ráda tančí a kreslí. Její oblíbenou barvou je růžová.\nOba rodiče jsou nekvalifikovaní. Otec pracuje na malé motorové rybářské lodi. Po mnoha hodinách na moři dostane denní mzdu. Rybolov je ale ovlivňován nepříznivým počasím, nejčastěji silnými dešti. V některých dnech se majitel lodi neodváží vyjet na moře kvůli bouři a špatnému počasí. V takových dnech nemá otec práci. Rodina má sedm členů, bydlí s nimi i babička a dva strýcové. Babička má cukrovku, bere léky a každé tři měsíce musí jezdit na léčení do vzdáleného města.\nVytisknout profil ID: 35216


naše cesty po světě - Zdeněk a Iva - Sri Lanka duben 2015 cestopis - Plán cesty na Sri Lanku duben 2015 a skutečnost den 1 - 6\nÚvod » Sri Lanka duben 2015 cestopis » Plán cesty na Sri Lanku duben 2015 a skutečnost den 1 - 6\nPlán cesty na Sri Lanku duben 2015 a skutečnost den 1 - 6\nPlán naší cesty na Sri Lanku :\n1.den – 9.04.2015 – odlet z Prahy v 15,45 hod, přílet do Dubaje v 23,45 hod\n2 den -10.04.2015 – odlet z Dubaje v 02,45 hod. přílet na letiště v Colombu v 8,45 hod. – cestou návštěva městečka Necombo – rybí trh, oříšky atd., odpoledne příjezd do historického města Anuradhapura ubytování 2 noci, hotel: Andorra Tourist Rest Anuradhapura\n3 den – 11.04.2015 – celodenní prohlídka města Anuradhapura, případně ještě návštěva Mihintale\n4.den – 12.04.2015 – po snídani odjezd z Anuradhapury, návštěva NP ( Hurulu Ecopark or Minneriya National Park jeep safari ), chrám Ritigala v džungli, Sigiriya – lví skála, Pidurangala skála, příjezd do Polannaruwa, ubytování : Hotel Ancient Village , Polonnaruwa\n5. den – 13.04.2015 –celodenní prohlídka města, večer odjezd Dambully, ubytování : Cln Guest House\n6.den – 14.04.2015 – po snídani prohlídka Dambully – skalní chrámy, potí odjezd do zahrady koření v Surathura, příjezd do Kandy, ubytování 2 noci - Hanthana Holiday Rooms\n7 den -15.04.2015 – brzy ráno odjezd do Knuckles Mountains – pěší turistika, Botanická zahrada Peradeniya, návštěva chrámů v okolí Kandy\n8 den – 16.04.2015 – po snídani prohlídka města Kandy, odpoledne odjezd do Dalhousie - Adam's Peak, ubytování : Achinika Holiday\n9 den – 17.04.2015 – vemi brzy ráno výstup na Adam's Peak, potí odjezd do Nuwara Eliya - Hatton – návštěva výrobny čajů, vodopády, příjezd do Nuwara Eliya – v okolí čajové plantáže, ubytování 2 noci Heidi's Home\n10 den – 18.04.2015 - brzy ráno Horton Plains – procházka horským pralesem na Konec světa – výhled do okolí , prohlídka městečka, další vodopády, zahrady Haghala\n11 den - 19.04.2015 – ráno odjezd do Elly - vodopády a jeskyně Ravana Ella, továrna Uva Halpewathha - ubytování : Rustle Hill Home Stay-Ella,\n12 den – 20.04.2015 - procházka na Little Adam´s Peak , vlakem z Elly to Haputale, cestou čajové plantáže, příjezd do Udawalawe, ubytování : Silent Bungalow,\n13 den – 21.04.2015 - safari NP, Mulkirigala skalní chrám, příjezd do Hikkaduwy, rozloučení s řidičem, ubytování v Eden Homestay – 4 noci\n14 – 16 den - 22.04.2015 – 24.04.2015 – koupání, potápění, šnorchlování, výlety do okolí, návštěva želví farmy, přístavní město Galle s holandskou pevností , případně nížinný prales Sinharaja\n17. den - 25.04.2015 – po snídani odjezd na letiště, odlet v 17,50 hod, přílet do Dubaje v 20,35 hod., odjezd do hotelu metrem – Akas Inn hotel, po ubytování návštěva nákupního centra v blízkosti hotelu\n18.den – 26.04.2015 – ráno odjezd na letiště – odlet do Prahy v 09,05, přílet do Prahy v 13,25 hod, odjezd domů\nJe začátek dubna a já a Iva se chystáme na naší další cestu do Asie. Cílem bude Sri Lanka. Jedná se o ostrovní stát nacházející se v Indickém oceánu nedaleko Indie. Oba státy od sebe odděluje úžina Palk, přes kterou se táhne řetěz korálových útesů nazývaný Adamův most. Dlouhou dobu se tato země jmenovala Cejlon a proslulá je dodnes především díky svému vysoce kvalitnímu černému čaji. Kromě čajových plantáží si můžete na ostrově prohlédnout starobylé chrámy nebo si udělat výlet do některého z národních parků, které zde začali budovat Britové. V 6. stol. př. n. l. přišli na Srí Lanku její první obyvatelé, Sinhálci. Díky dynastii z jižní Indie vzniklo někdy mezi 10. a 11. stoletím Tamilské království. Později se o tento stát začali zajímat i evropské země, které z ní chtěli mít svoji kolonii. Od 16. do 17. století se v zemi usadili Portugalci, později přišli Holanďané a roku 1796 se ostrova zmocnili Britové, kteří si ji drželi do roku 1802. Svou nezávislost získala země až v roce 1948, kdy byla ještě známá jako Cejlon. Na Srí Lanku byla přejmenována až o 24 let později.\nStátním zřízením je tento stát demokratická socialistická republika, jejímiž oficiálními jazyky jsou sinhálština a tamilšitina, ale protože zde panuje velmi rušný cestovní ruch, domluvíte se tu bez problémů i anglicky. Kromě cestovního pasu potřebujete ke vstupu do země ještě vízum. My jsme si jej pořídili elektronicky přes internet za 30 dolarů.. Vše fungovalo bez problémů a ani jsme nemuseli ukazovat papír, emigrační ůředník měl vše již v počítači.\nČasový posun zimní +4,5 hodiny (letní +3,5) hodiny oproti středoevropskému času\nLetíme s našimi oblíbenci EMIRATES opět přes Dubaj. Na zpáteční cestě zde přespíme a tak si trošku opět připomeneme zdejší atmosféru. Nejdříve nás ale čeká 16 dnů na Srí Lance. Jako dopravní prostředek jsme si vybrali auto s řidičem. Po našich loňských zkušenostech z Bali jsme zvolili tuto sice o trochu dražší, ale určitě pohotovější variantu, Oslovil jsem 5 řidičů a nakonec jsem vybral jednoho, kterému nevadilo, že jsme si zajišťovali ubytování sami. Většině tento způsob nevyhovuje, protože tak přicházejí o provizi za zajištění ubytování a hlavně si musí zajistit nocleh pro sebe. Nás bude 12 výlet dle mého plánu stát 650 dolarů včetně benzínu, ubytování a jídla pro řidiče. Cena není o mnoho vyšší než bychom zaplatili za 16 denní pronájem bez řidiče. Poslední čtyři dny jej již propustíme a použijeme hromadnou dopravu či taxi.\n1.den ( 9.4.2015) – Letadlo nám letí již v 15,45 a tak dnes opouštím práci dříve a spěchám rychle domů. Na letiště nás odveze Zdenda a tak se vyhneme taxíku. Za 10 minut již vystupujeme na Ruzyni a protože jsem udělal odbavení přes internet, ani nemusíme vystát frontu u odbavovací přepážky. Jdeme hned na řadu, odevzdáme kufry a můžeme pokračovat k letadlu. Vše probíhá bez problémů a těsně před půlnocí přistáváme v Dubaji. Čeká nás skoro 15 minutová projížďka autobusem a poté necelé dvě hodiny čekání na druhý let. I ten je naprosto v klidu a v půl deváté ráno místního času nás vítá hlavní Srí lanské letiště Bandaranayake International Airport vzdálené jen pár kilometrů od Colomba. Tomuto městu se záměrně vyhneme a z letiště pojedeme do městečka Negombo, kde si prohlídneme rybí trh, chvilku si vydechneme pře další cestou do starobylé Anuradhapury.\n2.den (10.4.2015) - Čekání na kufry je na náš vkus příliš dlouhé, ale nakonec vše dobře dopadne a nemusíme opakovat proceduru jejich hledání jako v Thajsku. Ještě absolvujeme výměnu dolarů za Srí lanské rupie a už hledáme našeho řidiče. Stojí hned vepředu u východu s cedulí s naším jménem a tak vše probíhá jak má. Po desáté hodině opouštíme konečně letiště a směřujeme do Negomba na rybí trh. Je to pouhých 10 kilometrů, ale v rušném městském provozu Podaří se nám zaparkovat přímo u trhu a zde náš řidič zjišťuje, že jsme píchli gumu a musí do servisu- Dává nám půl hodiny volno a tak si v klidu procházíme po trhu. Všude spoustu prodejců a ve vzduchu cítíme vůni prodávaných ryb. Koupit si zde lze menší rybky, ale i steak ze 150 kilogramového tuňáka. Většina návštěvník§ je místních, turisty potkáme jediné. Půl hodinka nám rychle uběhla a tak pokračujeme dál do našeho dnešního cíle. Další kilometry naskakují velmi pomalu, občas skoro stojíme, zřejmě vrcholí dopravní špička. Cestou navštívíme místní značku mobilní sítě, protože jsem četl o dobré možnosti pořídit si místní Sim kartu a mít tak k dispozici levné SMS a internetové připojení i během cesty. U vchodu dostáváme kartičku s číslem a přibližnou dobou čekání 15 minut. Asi po 30 minutách kdy stále nejsme na řadě, přichází Gamagi s nápadem nákup karty odložit na další dny. S radostí přijímáme a postupně se prodíráme jednotlivými městečky, které jsou vzájemně propojeny a tak nepoznáme kde jedno končí a druhé začíná. Po další hodině provoz klesá a naše rychlost se postupně zvyšuje. Dostáváme se občas i na 60 kilometrů v hodině. Do cíle nám zbývá ještě 70 kilometrů a tak není od věci se chvíli zastavit u břehu jednoho ze zdejších jezer a něco zakousnout. V okolí naší zastávky je několik menších krámků a Gamagi nám určitě poradí co si vybrat. Za vitrínou vidíme různé místní pochutiny, jak sladké tak i slané. Neodoláme a ochutnáme obě varianty. Jen nás zaskočí způsob balení, každý kousek nám prodavač pečlivě zabalí do místních novin a poté uloží do igelitové tašky. Hygiena nic moc, ale snad to přežijeme bez zdravotní újmy. Sedíme na lavičce s výhledem na jezero a vychutnáváme si místní atmosféru a pojídáme místní speciality. To je jeden z důvodů, proč se stále vracíme do Asie. Před čtvrtou hodinou konečně přijíždíme do Anuradhapury a hledáme hotel. Gamagi se nemůže dovolat do hotelu a tak přesně nevíme kde hotel leží. Po pátém pokusu se konečně podaří spojení a my slyšíme jak se sinhálštinou domlouvají na cestě. Stačí pár vět a vše je jasné. Jen 5 minut a už vidíme náš hotel. Leží v klidné části města, ale k památkám je to prá jen necelé dva kilometry jízdy. Budeme mít k dispozici kola a Gamagi s námi dojede k muzeu, kde si zakoupíme vstupenky a pak nás opustí. Snad se neztratíme a podaří se nám najít cestu zpět. To vše bude až zítra, teď máme volno a po zabydlení se ještě vydáváme na průzkum okolí. Do hotelu se vracíme těsně před západem slunce a večer trávíme na zahradě u sklenice piva místní značky Lion. Pivo mají na Srí Lance velmi silné, z etikety vyčtu, že se jedná o 4,8 stupňů. I večer je velmi teplo a teploměr klesá jen nepatrně pod 30 stupňů. Tak tady nás zima určitě nebude, spíše naopak. Zítra ráno vyrazíme po osmé hodině, snídani máme objednánu na půl osmé.\n3.den (11.4.3015) – Na snídani jsme na čas a dostáváme džus, volské oko v takové zvláštní placce a džem s máslem. Není to nic světoborného, ale byly už snídaně i horší. Těsně před osmou hodinou přijíždí náš Gamagi, půjčujeme kola a společně vyrážíme do starého města po památkách. Vlastně budeme jezdit sami, on nám jen poradí kde koupit vstupenky a pak se rozloučíme. Mapy máme dvě, tak snad najdeme cestu zpět, Jako první navštěvujeme Jetavanské muzeum, kde prodávají i vstupenky (25 dolarů za jednu osobu, nic levného). Vstupenky mají propracované, je to taková knížečka, jejíž součástí je CD z Anuradhapury a několik kuponů. A před jednotlivými částmi v rámci historického areálu vstupenky kontrolují, odtrhávají kupony a dostáváme razítka.. Kdysi se daly pořídit okružní vstupenky do Kulturního trojúhelníku zahrnujícího Anuradhapuru, Polonnaruwu, Sigiriyi za 50 dolarů, ale ty byly k 31.12.2012 zrušeny. Rozloha historického parku je obrovská, bez kola bychom to nezvládli a určitě bude projížďka na kole dobrodružnější než objíždění památek autem.\nAnuradhapura byla prvním hlavním městem Šrí Lanky (založené 380 př.n.l.) a jedním z největších klášterních měst, jaká kdy byla vybudována. Žilo zde 10 tis. mnichů. Posvátný okrsek jednoduše řečeno tvoří tři velké kláštery Jetavana, Abhayagiri a Mahavihara. Na rozsáhlé ploše se nachází více či méně zachovalé pozůstatky starověkých budov, zbytky chrámů a rituálních lázní. Největšími poklady jsou nádherné buddhistické stůpy, na Šrí lance se jim říká dagoby, postavené z malých cihel sušených na slunci a mající polokulovitý tvar. Sloužily k uchování domnělých ostatků Buddhy nebo nějakých světců. Celá stavba je plná, bez vnitřních prostor a nedá se do ní vstoupit. Chodí se pouze po jejím obvodu. Nad kopulí je schránka, která ukrývá svatou relikvii a nad ní je ještě štíhlá špička.\nProhlídku začínáme u monumentální dágoby Jetavanarama postavené celé z červených cihel, kolem které se rozkládá klášter Jetavana, kde kdysi žilo na 3000 mnichů. Kolem se rozprostírají vodní nádrže. Kdysi dágoba dosahovala výšky 120 metrů, dneska má nějakých 70 metrů, protože ji chybí nejvyšší část s věžičkou. Přesto je dodnes největší a nejvyšší cihlovou stavbou na světě. V době svého vzniku (3. století) byla 3. nejvyšší stavbou na světě (po pyramidách v Egyptské Gíze). Kolem základny všech dágob jsou na čtyřech světových stranách rozmístěné jakési svatyně, kterým se říká vahalkady a jsou vždycky pěkné zdobené různými reliéfy, figurami apod. Odsud pokračujeme na kole k velké bílé dágobě Ruwanwelisaya, třetí největší ve městě i když na nás působí mohutným dojmem. Měří pouze 55 metrů a pochází z 2. stol. př.n.l. Je považována za nejkrásnější. Před dágobou posedává spousta opic. Pobíhají i po nádvořích a kradou misky s obětinami, které pojídají.\nDágoba je nejuctívanější ve městě, protože jsou v ní uloženy různé ostatky Buddhy a tak je tady i nejvíce poutníků. Před vstupem musíme opět zout boty. Země je pěkně rozpálená a tak chůze na boso není vůbec příjemná. Příště si vezmeme raději ponožky abychom mohli v klidu chodit po rozpálené dlažbě. Teď nás čeká posvátný strom bo, Šrí Mahá Bódhi. Jje nejstarším stromem na světě (2200 let) a je údajně vypěstovaný ze štěpu stromu pod kterým Buddha v Indii nalezl osvícení.Vypadá ale, že postupně usychá. Některé jeho větve jsou úplně suché, ale věřící to nikterak netrápí. Je jich tu mnoho a stojí frontu před zlatou mříží, kam postupně přinášejí obětiny. Ke stromu se nikdo nesmí přiblížit a tak se věřící modlí a meditují pod stromem. Strom se obchází po směru hodinových ručiček. Je tady zavěšena spousta modlitebních barevných praporků a kněží udělují různá požehnání. O dalších navštívených památkách se nebudu podrobně rozepisovat, jen se zmíním o dvou příhodách. U každé památky jsme raději zamykali kola a klíček jsem si vždy dával do kapsy. Při jedné z posledních zastávek u sochy sedícího budhy jsem zjistil, že jej nemám. Postupně jsem vyndal všechny věci z kapes, poté z batohu, ale klíček nikde, Pomalu jsme začali prohledávat okolí a jeden ze strážců nám pomáhal á a jako zázrakem měl úspěch. Najednou z trávy sebralá malý klíček. Pomalu jsem se smiřoval s myšlenkou, že si budeme muset zavolat odvoz a naše cesta skončí neslavně. Moc děkuji nálezci a můžeme pokračovat v cestě. Do jedné hodiny, kdy jsme domluveni na návratu zbývá ještě hodně času. Nějak se ale zamotáme a dvakrát se nám podaří se vrátit na stejné místo. Ke všemu je hrozné vedro a síly nás pomalu opouštějí. Na posilněnou si kupujeme kolu a pokračujeme v hledání cesty do hotelu. Nechceme to potupně vzdát, ale čas nám rychle ubíhá. Nakonec se nám podaří dojet zpět jen 5 minut před jednou hodinou. Dáváme rychlou sprchu, jedno pivko a Gamaki už nás mává z auta. Odpoledne máme v plánu navštívit posvátné město Mihintále. Ale protiže jsme nic nejedli, bere nás Gamagi na oběd formou bufetu do místní restaurace. Na nás je jídlo hodně pálivé, ale hlavně, že už nemáme hlad. Teď nás čeká jen 13 kilometrů do Mihintale , které je kolébkou Buddhismu. V roce 247 př.n.l. v těchto hornatých končinách lovil jeleny král Devanampiya Tissa a setkal se zde náhodně s Mahindou,synem indického Buddhisty a panovníka Ashoky jež ho přivedl na buddhistickou víru. Na kopci nazvaném Mihinda je dnes poutní místo s bílou dagobou Amasthale /tzn.mangovník/ naproti které stojí klášterní budova a vysoká socha sedícího Buddhy. Na úplném vrcholu kopce je skála kam lze vylézt po sešlapaných kamenných schodech . Místu se říká Mahinda´s Bed /Mahindovo lože/a musíte tam vyšplhat opět bosky neb jde o velmi posvátné místo,kde prý Mahinda čekal na setkání s králem.Z vrcholu je nádherný výhled do kraje a město Anuradhapura i na dagobu či sedícího Buddhu. Mám již ponožky, takže mne nic nepálí, ale zase to pěkně klouže. Na vrcholku si uděláme několik fotek společně s Gamagim a pomalu se ubíráme dolů. Posledním zážitkem dnešního dne je nákup alkoholu. Když jsem se zmínil, že bychom si rádi koupili pár piv, tak Gamagimu zasvítily oči a prý nás vezme do obchodu, kde lze alkohol zakoupit. Protože se ale blíží Srí lanský Nový rok, je o alkohol velký zájem. Před malým krámkem se tlačí hromada lidí a skrz mříže prostrkují peníze , vrací prázdné flašky a zároveň objednávají nové. Je už tma, začíná bouřka, vzrušující atmosféra. Místní nás okukují, samozřejmě jiní cizinci tu nejsou. Gamagi se tlačí k okénku a za chvíli odchází s plnou krabicí piv a jednou lahví místní kořalky Arrak. Tak máme na pár dní nakoupeno. Připadali jsme si s těmi mřížemi jak někde ve vězení, kde se vězni dožadují o svůj příděl nápojů. Další zajímavý den se chýlí ke svému konci.V restauraci našeho hotelu ještě řešíme s Gamagim plán naší cesty na další dny, povídáme a popíjíme zdejší pivo. To naše si šetříme na další dny.\n4.den (12.04.2015) – Snídani máme obdobnou jako včera a stejný je i čas našeho odjezdu, osmá to hodina. Náš první cíl není příliš, jedná se o jednu z nejvýznačnějších zdejších památek -Sigiriya a tomu odpovídá i cena vstupu pro cizince, 30 dolarů. Je totiž jasné, že nakonec každý tyto peníze obětuje, když už vážil poměrně dlouhou cestu. Skalní masiv zvaný Lví skála je obklopený královskými zahradami a vodními nádržemi, ostrůvky s paláci a obrannými vodními příkopy. Na vrcholu velké skalní hory tyčící se 200 metrů nad okolní krajinu se nachází pozůstatky skalní pevnosti. Sigiriya byla také kdysi krátkou dobu metropolí Šrí lanky, kdy králové nevládli z Anuradhapury a to v letech 473 - 491. Princ Kasapa zavraždil svého nevlastního otce, ujal se vlády a přestěhoval své sídlo právě do Sigiriye. Z obav před pomstou si postavil obydlí na nedobytném skalním bloku. Již ve 3. století př.n.l. sloužila jako klášter pro buddhistické mnichy. Od vstupu kráčíme po široké cestě vedoucí přímo ke skále, kolem které bylo vystavěné celé město chráněné vodním příkopem. V okolí se nachází množství skalních přístřešků a jeskyní, které obývali mniši již ve 3. stol. př.n.l. Navštěvujeme jeskyni Deraniyagala a tzv. Cobra hood cave neboli Jeskyni kobří kápě, pojmenovanou podle podobnosti s hlavou kobry. Za kobří jeskyní se nachází tzv. audienční síň, kde si král povídal s lidmi. Nachází se tady ohromný kamenný trůn vytesaný z jediného kusu kamene. O něco níž se nachází jeskyně Asana Cave, kde je sedadlo asana, sloužící pro odpočinek mnichů. U této jeskyně je dobře patrný jakýsi okapový žlab vyhloubený kolem vchodu do jeskyně, který bránil pronikání vody dovnitř. Kupodivu je turistů méně než jsme počítali, jen musíme občas pustit protijdoucí lidi, kteří se vracejí zpátky. Poté co jsme prošli zahrady, už cesta vzhůru stoupá téměř výhradně po schodech. Uvádí se že až na samotný vrchol skály je třeba zdolat 1500 schodů. Od základny skály vedou dvě točitá kovová schodiště (každé pro jeden směr) k jeskyni umístěné přímo na skalní stěně. Jedná se o jakousi krytou galerii, kde se nachází nejslavnější šrílanské nástěnné malby. Jedná se o velmi zachovalé nádherné skalní fresky půvabných sigiriyských polonahých krásek, tzv. nebeských panen zobrazených s jídlem, ovocem a květinami. Pochází z 5. století. Původně jich zde bylo asi 500 a do dnešních dnů se jich zachovalo již pouze 21. Opět se po točitém schodišti musíme vrátit zpátky, jinudy cesta nevede a pokračujeme podél tzv. zrcadlové stěny, která vede po skalní stěně. Zrcadlová se jí říká proto, že je pokryta nějakou vysoce leštěnou omítkou, aby se v ní král Kassapa viděl, když procházel do svých paláců. Po dalších schodech se dostáváme na tzv. Lví plošinu, kde se nachází 2 obrovské kamenné pracky s velkými drápy, jediné pozůstatky z gigantické sochy lva, který původně strážil poslední část výstupu na skálu ke královskému paláci. Odtud vede poslední úzké strmé železné schodiště připevněné k holé skále na samý vrchol. Závěrečná cesta na vrchol kdysi procházela přímo tlamou lva. Název Sigiriya je složen ze slov sinha (lev) a girija (tlama). Po únavném výstupu, kdy občas Iva nadávala se ocitáme na vrcholu skály, kde stával Kassapův palác a skoro celá plocha byla zastavěna budovami. Dnes tu zbyly jen základy. Skalní palác byl po smrti krále opuštěn a po dlouhá staletí chátral. Ze Lví skály, nebo také se ji říká Pevnost v oblacích, se nám naskýtá nádherný výhled na okolní džungli a dolů na vodní zahrady. Cesta dolů bude určitě snažší , jen bude muset Iva šetřit svou nemocnou nohu, zatím to ale zvládá dobře. Nikam nespěcháme, času máme spoustu. S Gamagim jsme domluveni až na jednu hodinu, ale myslím, že ve dvanáct budeme dole. Po Lví plošinu vede cesta stejně, od Lví plošiny se jde potom jinou cestou přes les, odkud je výhled na zrcadlovou stěnu odspodu. Kolem Jeskyně kobří kápě sestupujeme na parkoviště k autu, kde nás očekává Gamagi. Je trochu překvapen, že už jsme dole a můžeme pokračovat v naší cestě. Nakonec se dohodneme, že se přeci jen kousek vrátíme a navštívíme ruiny obrovského klášterního komplexu, který je umístěn na pahorku vysokém 766 metrů a nese název Ritigala. Láká nás zejména tím, že je obklopen pralesem a tak snad bude tato cesta zajímavá. Dodnes vědci neodhalili skutečnou úlohu tohoto komplexu. Název Ritigala znamená v překladu – gala – skála, riti – nikdo neví. Může to však znamenat útočiště. V roce 1971 se tady ukrývali vzbouřenci z lidové osvobozenecké armády, které vláda porazila. Mniši tady kdysi dávno objevili na 70 jeskyní. Za to král Sena I. věnoval v 9. století mnichům klášter. V 10. a 11. století tu proběhla invaze Cholů a od té doby byla Ritigala opuštěná. Teprve v 19. století po příchodu Britů, objevil toto místo archeolog H. C. P. Bell a celou ji zmapoval. Poslední dva kilometry na parkoviště mi svou kvalitou připomínají cesta v Arménii. Musíme jet opravdu pomalu, abychom naše auto nepoškodili. Gamagi je ale v klidu a cestu zvládá v pohodě. Na parkovišti stoji pět jeapů a my jsme jediní s obyčejným autem. Tentokrát jdeme společně s Gamagim a užíváme si atmosféru místního pralesa. Prohlížíme si ruiny paláce a klášterní nemocnice. Rozeznat lze doposud obrovské kamenné lázně, o kousek dále kamenné pisoáry – dvě kamenné platformy. Vědci se dohadují, k čemu kdysi sloužily – mohlo to být i k různým obřadům. Celá prohlídka nám zabere něco přes hodinu. Cestou zpět se stavujeme v pěkné restauraci na pozdní oběd bufetovým způsobem. Není levný, ale což, jsme přeci na dovolené a jídlo je výborné. Vše završíme návštěvou lázní blízko Pollonaruwy, kde prý dělají skvělé masáže. Chvíli se dohadujeme na ceně a dostáváme menší slevu. Platíme 70 EUR za oba, ale mělo by se jednat o komplexní masáž, bylinkovou saunu a na závěr strávíme 10 minut pod krytem, kam je vháněn teplý bylinkami nasycený vzduch, prý s velmi léčivými účinky. Masáž předčila naše očekávání, nejvíce nás zaskočila masáž hlavy, kterou prováděli pomocí velkého množství speciálního oleje. Mně to nevadilo, ale Iva byla trochu zaskočená. Nakonec jsme se mohli osprchovat a očistit se ode všech olejů. Celkem jsme tu strávili velmi pohodové dvě hodinky. Příjemně znaveni přijíždíme do našeho dalšího hotelu a věříme, že jsme načerpali hodně nových sil do dalších dní.\n5.den (13.04.2015) – Ráno je podobné těm předchozím. Snídaně v půl osmé, vaječná placka, džus, tousty, džem a banány. Nejprve navštívíme historické centrum města tentokrát nepoužijeme kolo, ale Gamagi nás bude mezi jednotlivými památkami vozit autem. Vzdálenosti jsou sice menší než v Anuradhapuře, ale prý bude velké vedro a kolo jsme si užili včera. Polonnaruwa bývala druhým hlavním městem Srí Lanky, založeném v 10. století. Jedná se o výstavní město jihoindických Čólů (Cholů). Téměř 1500 let vládli sinhálští králové své říši z velkolepé Anuradhapury. Na konci 10. století, po jejím dobytí, přesunuli Indové hlavní město o 100 km na jihovýchod do vhodnější Polonnaruwy. Kolosální stavební úpravy přivedly město na mizinu, město ztrácelo na významu a po 200 letech byla téměř opuštěná a sídlo království přesunuto jinam. . Prohlídku začínáme v muzeu kde se prodávají vstupenky za obvyklých 25 dolarů. Muzeum ale otevírá až v půl deváté a tak se jedeme podívat po hrázi obrovské umělé vodní nádrže Parakrama Samudra až do jižní části města kde se nachází 3,5m vysoká, socha vousatého muže, která je často ztotožňována s králem Parakramabahuem, za jehož vlády vznikla většina významných památek. .Před vstupem do areálu jsou dva stánky a tak si tu zakoupíme nějakou tu pokrývku hlavy, přeci jen sluníčko hodně pálí a neradi bychom měli večer problémy. Já volím kšiltovku a Iva slušivý klobouček. Odtud se přesouváme ke skupině královských paláců, Royal Palace Group, které leží uprostřed historického města. V centru komplexu leží impozantní pozůstatky královského paláce Parakrambahua I. z pol. 12. stol. Původně měl 7 poschodí, ale zachovaly se jen pozůstatky tří pater a obrovské cihlové zdi o tloušťce 3 m. Postupně objíždíme další památky a zmíním se pouze o těch nejvýznačnějších. Jednou z nich je dágoba z červených cihel vysoká 55 metrů zvaní Rankot Vihara, která už je součástí skupiny kláštera Alahana Pirivena, pojmenovaný podle místa, které bylo určeno ke královským pohřbům spalováním. Klášter byl jeden z nejimpozantnějších ve městě a jeho stavby, dágoby a sochy Buddhy patří k vrcholným dílům Polonnaruwy. Pomalu se blížíme ke skalnímu chrámu Gal Vihara s obrovskými světoznámými sochami Buddhy vytesanými do jedné skály. Jedná se asi o nejkrásnější buddhistické sochy na Šrí Lance. Všechny čtyři ohromné sochy Buddhy byly vytesané ze stejného žulového kamenného bloku. Bohužel jsou schovány pod plechovou střechou, která je sice chrání před nepřízní počasí, ale trochu kazí duchovní atmosféru daného místa. Nachází se tady dva sedící Buddhové v meditační pozici, Vedle je potom 7 metrů vysoký stojící Buddha se zarmouceným výrazem. Na něj navazuje mohutný ležící Buddha vstupující do nirvány, který má neuvěřitelných 14 metrů. Už jsme skoro na konci a poslední naší zastávku již absolvujeme za deště. Bohužel tak musíme oželet návštěvu Ecoparku a Gamagi nám místo toho nabízí výlet do místní vesnice zahrnující projížďku povozem taženým voly, dále se bude pokračovat na dvou kánoi po jezeře do místní vesnice, kde uvidíme místní při jejich práci a ochutnáme místní jídlo. Cenu se mi podařilo usmlouvat na 7 600 rupií za oba včetně oběda. Hned u silnice nasedáme na přistavený vůz tažený voly a pomalu okolo rýžových polí se přibližujeme k jezeru. Cesta je po dešti hodně bahnitá a zvířata mají co dělat aby vůz zatížený naší maličkostí zvládla. Zvířata vypadají hodně pohuble a asi to nebude pro ně lehká práce v těchto ne zrovna lehkých podmínkách. U jezera přesedáme do dvojité kánoe, které jsou vzájemně spojeny plošinou na které lze sedět a plavidlo není vratké. Bohužel se opět rozpršelo pro nás v ne zrovna v příznivou dobu. Ke všemu jsme si pláštěnky nechali v autě, alespoň nám průvodce půjčuje deštníky, ale plošina na které sedíme je během chvilky hodně mokrá. Byl by to určitě pěkný zážitek plavit se po jezeře plném leknínů, ale bohužel počasí je proti. Prší čím dál tím víc. Přistáváme u jednoho z mol a pěšky se přesunujeme do jedné z chalup. Zde nám místní upečou kokové placky. Nejdříve se musí nastrouhat kokos k čemuž slouží speciální škrabka, pomocí které se kokos pomalu naškrábe. I Iva si jí ozkoušela a docela jí to šlo. Placky se pečou nasucho bez oleje a na těsto se smíchá se mouka s kokosem trochou vodou a solí, Povrch se potře směsí kokosu, cibule, limetky a špetky čili. Chutnají výborně a tak si rádi přidáme další várku. Cestou zpět přestává pršet a tak si cestu po jezeru můžeme pěkně užít. Já mám možnost vyzkoušet si pádlování na kánoi. Od jezera pokračujeme do další chalupy, kde dostaneme oběd. Cestou se míjíme s jinými turisty, kteří se již vracejí zpět z výletu. Pro bílé turisty je tento výlet zajímavou příležitostí spatřit na vlastní oči místní životní podmínky a pro domorodce dobrý přivýdělek. Už na nás čeká oběd z místních surovin a místo talíře dostaneme ošatku pokrytou lotosovým listem. Jídlo nám chutná a tak i zde se vracíme k miskám pro nášup. Náš průvodce nám popisuje život ve vesnici, co kde roste a jak se co používá k obživě. Závěr cesty absolvujeme jeepem a asi po dvou kilometrech jsme opět u hlavní silnice, kde již na nás čeká Gamagi. Ted nám zbývá asi dvacet kilometrů do místa našeho noclehu, další památky UNESCO, města Dambuly. Jedeme hned ke chrámu a teprve poté se ubytujeme. Za 1500 Rs na osobu jsme si dole vedle chrámu v pokladně koupili vstupenky do jeskynních chrámů a vydali se po schodech po levé straně Zletého chrámu nahoru k jeskynním chrámům. Hlavně si nezapomeňte lístky dole koupit, protože nikde nahoře už je neseženete a museli by jste schody absolvovat znova.. Nám daly pěkně zabrat, hlavně Ivě. Ale naskýtají se seshora pěkné výhledy do krajiny, v dálce je vidět i Lví skála Sigiriya Jsme až překvapeni jak je blízko od Dambully. Vlastně všechny čtyři památky UNESCO jsou od sebe jen pár kilometrů a tak doporučuji je navštívit všechny a žádnou nevynechat. Každá Vás zaujme něčím jiným a nelze tak říci, která je nejhezčí. Dambulla Je jedna z největších pamětihodností na Šrí Lance vytvořená člověkem. Jeskynních chrámů je celkem pět, pochází z 1. stol. př.n.l. a rozkládají se na ploše 2000m2. Chrámy jsou mistrovským dílem sinhálského buddhismu. Jsou vytesané do mohutné žulové skály, která ční nad okolní krajinou. Vznikly vybudováním stěn, které rozdělily předtím jediný velký prostor pod mohutným skalním převisem. Králové nechali jeskyně vymalovat velkým množstvím fresek, které nemají svým rozsahem na Šrí Lance obdoby. Každý kousek povrchu je pokrytý více či méně zachovalými malbami. V pěti jeskyních se nachází více než 150 soch Buddhy v různých pozicích a velikostech. Největší dosahuje délky 14 metrů. Představuje spícího Buddhu a je vytesaná z jednoho kusu skály. Máme štěstí, že je opět hezky a i docela slušný výhled do okolí, za deště by prohlídka za moc nestála. Ještě si vyfotíme lotosové jezírko a jdeme si pro naše boty. I když jsme si je nedali do úschovy, tak nám je pán sebral a uložil- No 50 rupií holt obětujeme, nebudeme se dohadovat. Pomalu sestupujeme opět dolů. Stále nás obtěžují prodejci se suvenýry a chtějí za každou cenu prodat. Prý potřebují peníze na zítřejší oslavy, Tak se nakonec dohodneme a docela pěkné přívěšky zakoupíme. Nahlédneme i do místného muzea, kde jsou další sochy budhy, ale pokud nemáte dostatek času, můžete jej v klidu vynechat. O nic až tak zajímavého nepřijdete. Teď se rychle ubytovat, zítra nás čeká Nový Srí lanský rok, Gamagi se už nemůže dočkat.\n6.den (14.4.2015) – Opět je slunečné ráno a nás čeká další zajímavý den. Museli jsme upravit náš program, protože celé odpoledne strávíme u rodiny Gamagiho při oslavě Nového roku na Sri Lance. Jsme napnuti, jak bude vše probíhat. Nejdříve nás ale čeká návštěva dvou památek a Spice garden nedaleko městečka Mataly. Asi kilometr od hlavní silnice z Dambully do Kandy stojí Nalanda Gedige malý šperk a jedna z největších zvláštností Kulturního trojúhelníku. Tato starosinhálská svatyně s bohatou výzdobou je ovlivněná jihoindickou architekturou. Stojí v malebné krajině nad nádrží s pěkným výhledem na prudké stráně okolních kopců. Původně stála o něco níž, ale v roce 1980 byla kousek po kousku rozebrána a znovu postavena v současné lokalitě, neboť původní místo bylo zatopeno kvůli stavbě vodní elektrárny. Moc pěkné místo, pokud budete mít cestu kolem určitě neváhejte a udělejte si krátkou zastávku. Pár kilometrů před Matale stavíme před Spice Garden Surathura, tedy zahradou koření., které je vzdálené 24 km od Kandy. Oblast Matalé je proslavená pěstováním nejrozmanitějších druhů koření. A každá farma a je jich tady spousta (jsou i očíslované) mají podél hlavní cesty svou ukázkovou zahradu pro turisty, kde mají vysázené jednotlivé druhy na ukázku. Jinak koření pěstují na svých polích v okolní krajině mimo tyto "zahrady". Šrí Lanka je domovem mnoha druhů koření. Hned se k nám přidružil jeden průvodce, docela legrační a velice příjemný s dobrou angličtinou. Provedl nás zahradou, kde mají vysázeno na 300 nejrůznějších druhů rostlin a koření. Mezi nimi vedou chodníčky. U spousty z nich jsme se zastavili, aby nám vysvětlil jak rostou, k čemu se používají a co se z nich vyrábí. Vykládal nám o jejich léčivých účincích a vše doplňoval gestikulací.. Měli jsme možnost vidět strom jako takový, jeho plod a výrobek z něj. Určitě si nevzpomenu na všechny rostliny, ale byl mezi nimi závor, hřebíček, vanilka, kurkuma která barví silně na žluto a je součástí i kari koření. Výtažky z kurkumy jsou i léčivé, působí proti zánětům a podporují mozkové funkce. Dále tady roste koriandr, skořice, červený ananas, káva, kakao, muškátový ořech, divoký česnek, mandlovník, kaučukovník, kardamom, který roste u země, citronová tráva, která se používá do vaření v asijské kuchyni a tady z ní vyrábějí citronelu, která dezinfikuje, léčí a především nejlépe pomáhá proti komárům. Dále nám bylo vysvětleno, že existuje pouze jeden druh pepře, a podle doby zrání, potom z něj vzniká buď pepř zelený, černý nebo bílý\nPak mi potřel ruku krémem, ale bohužel si nyní nevzpomenu z čeho byl vyroben. Prý se jedná o přírodní depilátor. Opravdu za 20 minut byly chloupky odstraněny. Tvrdil nám, že pokud budu tento výrobek používat každý týden jeden den v týdnu po dobu 12 týdnů, tak se již chloupky nikdy neobjeví. Moc tomu nevěřím, no ale třeba to bude fungovat. Zakoupili jsme později v jejich prodejně 2 balení. Nějaký další zaměstnanec nám v průběhu exkurze zahradou přinesl každému šálek černého čaje s 5 druhy koření, bohužel si pamatuji jen zázvor, vanilku a skořici.. Iva si ještě koupila mast na exém a proti bolestem. Celkem jsme tam nechali přes 2 tisíce Kč, doufám, že to nebudou vyhozené peníze. Iva si na prodejnu vzala e.mailovou adresu, protože se jejich výrobky dají objednat přes internet a přes doručovací službu (FEDEX) je poté zašlou. Kdyby to fungovalo, tak bychom si určitě ještě něco objednali. Poslední naší dnešní zastávkou bude hinduistický chrám v Matale. Zrovna tu probíhají novoroční oslavy a tak je v chrámu spousta věřících. V hinduistických chrámech je vždy zvláštní atmosféra a tak je rádi navštěvujeme. Tyto chrámy se vyznačují velkým množstvím různobarevných figurek, až působí kýčovitě, ale zároveň velmi zajímavě. Od chrámu jedeme přímo ke Gamagimu domů. Jeho dům se nachází v malé vesničce ve stráni 6 kilometrů od města Kandy. První nám běží naproti jeho syn a s velkou radostí jej vítá. Postupně se seznamujeme s celou rodinou, rodiči a rozsáhlým příbuzenstvem. Jejich příbytek je velmi prostý, ale působí příjemným dojmem. Jen nás dost šokuje, že zde chybí koupelna se záchodem a rodina využívá příslušenství Gamagiho sestry. Ta mám dům hned pod nimi, ale cesta dolů je poměrně náročná a v noci si nedovedu představit, že by se tam někdo vypravil. Asi si musí pomoci jinak. 13,40 hod. se blíží a začne vrchol oslav. Paní domu již připravuje uprostřed obývajícího pokoje na kusu plechu ohýnek a na 3 cihly umísťuje hrnek z mlékem. Po zapálení všichni čekají až začne hrnek přetékat a pak si zatleskají a je konec. Oheň se udusí, mléko odstraní a pokoj uklidí, Bylo nám vysvětleno, že přetečené mléko je pro štěstí v novém roce. Další část oslav již probíhá venku. Postupně se zde vystřídá hodně lidí a všichni nám přejí vše nejlepší do Nového roku. Jako největší atrakce proběhne představení dvou hadů (kobry), které se pěkně vlní za zvuku flétny. Případní zájemci si je mohou dát i za krk. Po skončení produkce již jen popíjíme a povídáme s místními. Po třetí hodině jdeme opět dovnitř na sladké občerstvení a trochu nás překvapuje, že s námi jí společně jen dědeček a ostatní jedí někde vzadu. To stejné se opakuje i při hlavní večeři, která je posledním bodem programu. Ještě před tím nás Gamagi provede po vesnici a ve dvou rodinách se na chvíli zastavíme a popijeme čaj a trochu vody. Až později si uvědomujeme, že se určitě nejedná o vodu baleno , ale pouze filtrovanou. Naštěstí žádné následky nemáme a vše proběhlo bez problémů. Iva ještě dostane na cestu kytici z Antůrií a jeden z příbuzných nás za asistence Gamagiho odváží do hotelu. I přes naší počáteční nedůvěru proběhla návštěva v pohodě a jsme rádi, že jme mohli vidět místní zvyky přímo v rodině. Zítra nás již čeká normální program v Gamagiho rodném Kandy, kde strávíme 2 noci. Ubytováni jsme u starších, celkem milých lidí. Do našeho pokoje vcházíme přímo z jejich obývacího pokoje a příslušenství je pro všechny společné. Naštěstí máme koupelnu hned naproti a tak to nebude až tak velký problém. Na Srí Lance je běžní, že rodina příliš obývací pokoj nepoužívá a ten slouží jako zázemí pro hosty.