1 Královská 6 [komentář]\n1 Královská 6\n1Kr 6, 1\nČtyři sta osmdesát let po vyjití Izraelců z egyptské země To mimo jiné znamená, že se Izraelci téměř pět set let obešli bez chrámu. Vzjití Izraelců z Egypta bylo od stavby chrámu vzdáleno jako od nás rok 1533. Hospodin, jak uvidíme, se rozhodl, že jeho jméno bude v chrámu přebývat uprostřed jeho lidu. Ale byl s nimi i před tím, byl s nimi i po pádu chrámu. Chrám není věčný, je to dočasné lidské dílo, kterému Bůh požehnal – známe i docela přesné datum, kdy začal být budován.\n1Kr 6, 2\nbyl dlouhý šedesát loket, široký dvacet a vysoký třicet loket Loket není úplně přesná míra, je to vzdálenost od lokte až na špičku prostředíčku. Učenci uvádějí, že loket byl necelých 46 cm, tedy zhruba půl metru. Když tedy biblické míry dělíme dvěmy, dostaneme zhruba naše metry. Chrám měl tedy zhruba tyto rozměry:\n27m délka, 9m řířka, 18m výška. Pro srovnání, náš kostel má délku 23m (bez předsíně) a šířku 11 m, výšku 9m. Chrám v Jeruzalémě tak byl podobně dlouhý a široký, ale asi dvakrát tak vysoký, jako náš kostel. Ovšem jen pokud jde o vnitřek – měl nejspíše tlustší zdi, takže z venku byl větší. Chrám tedy byl působivý (představ me si strop kostela dvakrát tak vysoko), zároveň nebyl nijak obrovský.\nChrám: 60x20x30 loktů (loket = 45,72 cm, 27,43m x 9,14m x 13,71 m)\nLounský kostel: 51x24x17 loktů (23,45m x 11,00 x 7,90 m)\n1Kr 6, 3\nDélka předsíně před lodí chrámovou byla tj. široká asi 9 metrů, asi 4,5 metru hluboká.\n1Kr 6, 6\nPřístavba byla dole široká pět loket což vypadá, jako by se dům směrem nahoru rozšiřoval a jakoby „stál na špičce“. Ale jde jen o vnitřek místností. Vyšší patra měla nejspíš prostě tenčí zdi; nenesla takovou tíži a zároveň musela být lehčí, aby je dolní patra unesla.\n1Kr 6, 7\nV domě nebylo při budování slyšet kladivo ani dláto, vůbec žádné železné nástroje. Chrám byl budován trochu jako „stavebnice“, z již hotových dílů. Otázka je, proč nesměly být použity železné nástroje. V Ex 20,25 je uvedeno, že železem nemají být opracovány kameny na oltář, aby nebyly znesvěceny. Můžeme jen hádat, proč to tak je. Možná proto, že železo tehdy bylo a dodnes je spojováno s válkou a násilím. S nekompromisní tvrdostí. Dodnes se říká „železný dědek“, „železná lady“. Tato železná tvrdost je vykázána z chrámu; smí sloužit pouze na staveništi. Dům Boží, církev, nejde vybudovat pomocí železa. Může to tak být, ale nemusí. Některé biblické příkazy nejde rozumem pochopit, protože možná cílí až někam do našeho podvědomí, které si ani nemůžeme uvědomit. Proto se mají dodržovat všechny Boží příkazy, ne jen ty, kterým rozumíme.\n1Kr 6, 12\nPokud jde o tento dům, který buduješ V Zákoně je nařízeno pouze vytvoření stanu setkávání, o chrámu tam řeč není. Stavbou chrámu neplní Šalomoun Boží příkaz – to Bůh se rozhodl vyslyšet Davida a jeho syna Šalomouna. V 2 Sam 7 stojí psáno: „Nesídlil jsem v domě od toho dne, kdy jsem syny Izraele vyvedl z Egypta, až do dne tohoto. Přecházel jsem se stanem a s příbytkem. Ať jsem přecházel se všemi Izraelci kudykoli, zdalipak jsem kdy řekl některému z izraelských vůdců, jemuž jsem přikázal pást Izraele, svůj lid: Proč mi nezbudujete cedrový dům?“\nAle už pro Davida je težké snést že „Boží schrána sídlí pod stanovou houní.“ Člověk je více nakloněn vnímat Boha na místě nějak velkolepém – všimněme si, jak Izraelci obětují na posvátných návrších, tedy na významných kopcích. A dodnes budou lidé pravděpodobně mít pocit větší „posvátnosti“ ve velké katdrále než ve venkovském kostelíku. Hospodin tedy vychází vstříc lidské slabosti a nechá si zbudovat dostatečně velkolepý dům – ovšem zase žádnou megastavbu typu pyramid.\nV Šalomounově modlitbě při zasvěcení chrámu uvidíme, o co jde: Sice aby se Izraelci mohli modlit směrem k nějakému místu. Aby pro ně Bůh, který je všude, který je zároveň neviditelný, byl o něco přístupnější. Chrám je tedy ústupkem lidské slabosti, která se stží soustředí na duchovní věci a potřebuje je mít spojené se silným dojmem. Zároveň tím ztrácejí smysl spovátná návrší – nyní má Boží lid jasně dané místo, kde přebývá Boží jméno, jak si přál. A králové-reformátoři budou od nynějška s posvátnými návršími bojovat.\n1Kr 6, 23\nPro svatostánek zhotovil dva cheruby z olivového dřeva; jejich výška byla deset loket. Tedy asi pětimetrové figury, skoro třikrát větší, než člověk. Je zajímavé, že se přímo ve velesvatyni objevují sochy, když víme, jak přísný byl zákaz zobrazování. Ovšem, figury cherubů byly již na arše, kterou dal na Boží příkaz zhotovit Mojžíš.\nZ toho je patrné, že zákaz zobrazování se týkal skutečně jen Boha samého. U cherubů možná bylo natolik zažité, že jsou to pouze andělé, pouze služebníci a poslové, že je bylo možné do chrámu umístit. Navíc, byli ve velesvatyni, kam beztak vstupoval jen velekněz jednou za rok.\nCherubíny je pak na dřevěném obložení ozdoben celý chrám. Jde asi o to vyjádřit, že Bůh, ač jeden, je pravým opakem vší samoty. Vždy je obklopen tisíci tisíců andělů. Vychází z něj život a život jej oblkopuje. Nikdy není bez svých služebníků andělů – a bez své církve. Kdo vešel do chrámu, nemohl si říci: Jsem jen já a Bůh. Viděl všude kolem sebe: jsme to my a Bůh.


ISSC Stažení ovladačů - aktualizace ISSC softwaru\nOdstraňte bolest z aktualizací ovladačů! Stáhněte si DriverDoc nyní a snadno aktualizujte ISSC Ovladače pomocí několika kliků...\nNe děkuji, stáhněte ISSC ovladač\nDomů → Ovladače → Výrobci → ISSC\nRuční aktualizace ovladače zařízení ISSC:\nVýchozí verze ovladačů pro zařízení ISSC lze získat prostřednictvím systému %%os%% nebo aktualizace systému Windows®. Přestože tyto přibalené ovladače Device umožňují základní funkce, obvykle nepokrývají všechny hardwarové funkce. Navštivte tento odkaz a dozvíte se, jak nainstalovat tyto ovladače ISSC.\nAutomaticky aktualizovat ovladače ISSC:\nDoporučení: Uživatelé Windows, kteří nejsou zkušení v aktualizacích ISSC ovladačů zařízení, smí použít nástroj pro aktualizaci ovladače DriverDoc, [DriverDoc - Produkt společnosti Solvusoft] který jim pomůže aktualizovat tyto ISSC ovladače. Tento nástroj Windows automaticky stahuje, instaluje a aktualizuje vaše ISSC ovladače, což vám zabrání v instalaci nesprávného ovladače pro váš operační systém.\nISSC je podporován Windows.\nLze očekávat lepší kompatibilitu hardwaru, vyšší funkce a vyšší výkon ISSC díky aktualizacím ovladače. Naopak instalace špatných ovladačů může způsobit selhání softwaru, pomalejší výkon a obecnou nestabilitu počítače.\nCo dělají ISSC Ovladače zařízení?\nOvladače zařízení umožňují hardwarovému zařízení (např. Tiskárně) jasně komunikovat s vaším operačním systémem. ISSC napsal tyto jedinečné „mini“ softwarové programy, aby zařízení správně fungovalo.\nProč většina uživatelů přeskočí aktualizace ovladačů ISSC?\nVětšina lidí se obává, že způsobí selhání počítače nebo chybu, pokud aktualizují ovladače zařízení ISSC.\nChyby ISSC mohou být zakořeněny v zastaralém nebo poškozeném ovladači zařízení. Ovladače zařízení selhávají přerušovaně a nevysvětlitelně bez jakéhokoli zjevného důvodu. Nebojte se, protože tyto problémy s počítačem budou pravděpodobně opraveny po aktualizaci ovladačů Zařízení.\nNalezení přesného ovladače pro hardwarové zařízení související s ISSCu může být velmi obtížné, a to i přímo na webových stránkách společnosti ISSC nebo příbuzného výrobce. Navzdory zkušenostem s lokalizací, instalací a ručním upgradem ovladačů ISSC bude úkol časově náročný a velmi obtěžující. Používání vadných nebo nefunkčních ovladačů způsobí větší poškození a chyby na vašem počítači.\nProcházet ISSC kategoriemi ovladačů\nAktualizujte ISSC Ovladače jedním klikem pomocí DriverDoc:


#4 Jak zjistím, o koho a v jakém směru se v týmu mohu skutečně opřít? – Systém Antares\nSystém Antares > Články > Zorganizovaná firma za jeden rok > #4 Jak zjistím, o koho a v jakém směru se v týmu mohu skutečně opřít?\n3. 10. 2021 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\nodhad pro studium: 60 minutodhad pro praktikování: 3 hodiny Jestliže máte sen, tak potřebujete tým a jestliže máte tým, tak potřebujete být lídr. Thomas Leonard Lídr neřeší problémy za ostatní. Jeho úloha nespočívá v tom, aby jim něco ulehčoval. Hlavní přínos role lídra spočívá v tom, že to všem dává smysl, baví je to a […]\nčtvrtý krok pro zorganizování firmy dotazník týmových rolí hierarchie důležitosti hierarchie fungování Předplatné pyramida rozvoje typologie týmového fungování\n17. 10. 2021 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\n2. 8. 2021 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\n10. 8. 2021 Petr Pacher Zorganizovaná firma za jeden rok\n30. 9. 2021 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\n22. 2. 2022 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\n16. 5. 2022 Petr Pacher Zorganizovaná firma za jeden rok\n#6 Základy organizování – jak začít?\n2. 11. 2021 Michaela Píšková Zorganizovaná firma za jeden rok\n#7 Pracovní role jako základ


Nosiče kol na zadní dveře - PEUGEOT, LEGEND II kupé (KA) (KUPÉ) [01/91-03/96] | Alza.cz\nNosiče kol na zadní dveře - PEUGEOT, LEGEND II kupé (KA) (KUPÉ) [01/91-03/96]\n»Střešní nosiče a boxy»Nosiče kol»Na páté dveře»PEUGEOT, LEGEND II kupé (KA) (KUPÉ) [01/91-03/96]\nVybírejte produkty z kategorie Nosiče kol na zadní dveře - PEUGEOT, LEGEND II kupé (KA) (KUPÉ) [01/91-03/96]. Aktuálně máme v nabídce 10 položek. Většinu z nich přitom máme skladem. Až k vám domů je tak doručíme do druhého dne. Zajímají vás produkty s jinými specifikacemi než: Nosiče kol na zadní dveře - PEUGEOT, LEGEND II kupé (KA) (KUPÉ) [01/91-03/96]? Pak se podívejte do obecné kategorie Nosiče kol na zadní dveře, kde najdete úplnou nabídku.


Akviziční seminář a knižní veletrh: Dvě tradiční akce v netradičním spojení | Inflow\nInflow Články Akviziční seminář a knižní veletrh: Dvě tradiční akce v netradičním spojení\nAkviziční seminář a knižní veletrh: Dvě tradiční akce v netradičním spojení\nZpráva z 21. semináře akvizičních pracovníků, který se poprvé konal jako dvoudenní akce, protože byl spojen s 21. Podzimním knižním veletrhem v Havlíčkově Brodě. První den byl věnován bloku přednášek z praxe, druhý den měli účastnici možnost praktické akvizice a účasti na akcích z bohaté nabídky doprovodného programu dle vlastního výběru. Jako bonus věnoval hostitel semináře, Krajská knihovna Vysočiny, všem zájemcům účast na večerním programu LiStOVáNí.\nSeminář zahájila přivítáním účastníků ředitelka Krajské knihovny Vysočina Veronika Peslerová, poté účastníky krátce pozdravila Markéta Hejkalová, ředitelka a organizátorka veletrhu, pozvala účastníky k návštěvě veletrhu, „zejména stánku 203, kde se prezentuje nakladatelství Hejkal", dodala s úsměvem.\nAleš Brožek zahajuje 21. akviziční seminář\nPo informacích organizačního charakteru se ujal slova ředitel Severočeské vědecké knihovny a předseda sekce pro akvizici Aleš Brožek, aby uvedl první odborný příspěvek konference, který přednesla Světlana Knollová z Národní knihovny ČR na téma\nSoučasné trendy a problémy v nákupu zahraniční literatury\nSvětlana Knollová uvedla, že z důvodu nedostatku financí se v oblasti zahraniční literatury akvizice zaměřují na nákup profilových publikací, ročenek a přístupů do elektronických databází. Hlavním kriteriem výběru je frekvence užití daného jazyka a jeho relevance užití v oboru. V méně frekventovaných jazycích (jako například rumunština ) jsou nakupovány většinou pouze monografie lingvistické a etnografické. Prezentovala posluchačům on-line akviziční návrh zahraniční publikace, který Národní Knihovna (dále NK) zavedla zhruba před pěti lety. Proti očekávání však je čtenáři využíván velmi málo. Dále se ve svém příspěvku věnovala možným pramenům a způsobům nákupu, výběru dodavatelů, zmínila doklady a celní náležitosti nutné pro zahraniční nákup a specifika akvizice elektronických dokumentů. Bohužel byl v příspěvku věnován větší prostor problémům než trendům.\nRovněž s další prezentaci vystoupily pracovnice NK , Hana Nová a Petra Šťastná, které představily\nJako první vystoupila Hana Nová, která představila evidenci periodického tisku a vydavatelů v databázi vedené Ministerstvem kultury ČR a možnosti vyhledávání. Uvedla však, že tato evidence není úplně spolehlivá, neboť jak se přesvědčila náhodným ověřením, mnoho evidovaných titulů ani nezačalo vycházet, naproti tomu ale evidence obsahuje i tituly které už nevycházejí. Dalším zdrojem pro akvizici periodik ke databáze České národní středisko ISSN, kterou spravuje Národní technická knihovna, a kde ale je zveřejnění nepovinné. Dalším možným zdrojem jsou webové stránky Unie vydavatelů periodického tisku a katalogy jednotlivých vydavatelů. Její kolegyně Petra Šťastná pak představila blíže Českou národní bibliografii včetně praktické ukázky záznamů.\nDalším přednášejícím byl Antonín Pokorný z Knihovny Univerzity Palackého v Olomouci.\nSvoji přednášku nazval:\nNové modely práce s elektronickými knihami v knihovnách\nÚvodem se omluvil za svoji nervozitu s tím, že se málokdy setkává s publikem tváří v tvář, většinou se posluchači schovávají za notebooky. Okomentoval i pro něj překvapující tužky a bloky v rukách většiny účastníků.\nSvůj příspěvek zahájil hledáním definic „klasické" a elektronické knihy a porovnáním „ E-book vs. P-book". Zmínil rozdílnost tvorby (už nejenom psaní) e-knih, jejich individualizaci, nestálost obsahu (možnost mazání obsahu vydavatelem, snadnost přepisování). Předvedl krátkou videonahrávku Multimediální učebnice pro nejmenší a ze serveru youtube.com působivý záznam vystoupení M. Matase: A next generation digital book.\nK dnešní situaci v oblasti e-knih v knihovnách uvedl, že nechápe důvod, proč mají někteří vydavatelé omezený počet licencí (výpůjček). To vyvolalo odezva v publiku s připomínkou o autorských právech. Další hlas z publika na to reagoval tím, že „knihovníci by se neměli ohánět autorským zákonem, ale hledat cesty, jak dostat obsah knih mezi lidi".\nPřednášející pak pokračoval otázkou Jak by to mělo vypadat? Nastínil možnost vzniku knihovního konsorcia pro získávání e-booků, případně vzniku univerzálního rozhraní pro všechny knihovny, kde ideálním stavem je neomezený přístup ke knihám.\nJeho vystoupení patřilo bezesporu k nejzajímavějším a jako jediné taky rozproudilo bohatou diskusi, která mezi některými účastníky trvalo po celou dobu vyhrazenou přestávce na občerstvení. Po ní pak pak následovaly vysloveně praktické příspěvky, z nichž první přednesla Vlasta Havrdová. O jeho obsahu vypovídá i název\nSpolupráce oddělení služeb a oddělení akvizice s přihlédnutím k novým službám a technologiím - praxe v SVK HK\nPřednášející představila svou dobrou zkušenost se zavedenou praxí úzké spolupráce oddělení akvizic a služeb, například ve formě pořádání Výkladu pořízených knih. Uvedla, že SVK HK mimo jiné zajišťuje akvizici patentů a norem, pozastavila se nad neexistencí povinného výtisku u elektronických periodik.\nZkušenosti se systémem výběru dodavatelů knih podle vyhlášky o veřejných zakázkách v Městské knihovně v Praze\nPředala přítomným Zdenka Prahlová z Městské knihovny v Praze . Uvedla, že nákup knih formou poptávek podle zákona o veřejných zakázkách byl v MK Praha zaveden na základě požadavku zřizovatele a vnitřního auditu v roce 2007 . Od jeho zavedení realizuje MK týdně nákup pro všechny pobočky, kdy nákupní komise vytvoří nákupní dávku podle povinného výtisku. Ta je jako poptávka rozeslána elektronickou poštou mezi dodavatele. Je to sice časově náročné, nicméně to knihovně přináší slevy v průměrné výši mezi 30-45% . Mezi přítomnými vyvolala taková výše dosažené slevy viditelné překvapení. Paní Prahlová vysvětlila, že to umožňuje zejména velký objem nákupu a také stabilně dobrá platební morálka knihovny.\nPředala účastníkům další zkušená knihovnice Marie Lichtenbergová. Proč nakupuje přes internet? Ke kladným stránkám patří podle ní pohodlnost, jasné obchodní podmínky a informace o cenách, možnost sjednání individuálních slev, rychlé dodání. Dále zasílání novinek, nabídka i starších titulů, zastoupení více nakladatelů na jednom místě, elektronické přehledy (novinky, oblíbenost atd) a možnost vyhledávání.\nZáporné stránky uvedla na několika konkrétních příkladech kde buď chybí podstatné akviziční údaje, anotace jsou nekvalitní nebo žádné, záznam je nesprávně zařazen do kategorie a žánru apod.. Některé knihy, zejména naučné a populárně naučné literatury je ale rozhodně lepší při nákupu vidět. Její vystoupení bylo velice živé a praktické.\nDezideráta aneb zkušenosti s on-line formulářem v systému ALEPH\npředstavila Libuše Machačová z Vědecké knihovny v Olomouci . Protože tato knihovna má k dispozici povinný výtisk, nákup tvoří jen 6%. Registrovaní čtenáři mohou využít dezideráta. Většina požadavků je zadána na novinky (které dojdou jako povinný výtisk) nebo na duplikáty, které jsou ve fondu, ale čtenář je nenašel. Problémy způsobuje pracovníkům nastavení systému tak, že po vyplnění formuláře čtenářem se automaticky vytvoří záznam v Alephu (bohužel často jsou údaje zadány špatně) .\nNěkolik poznámek k akvizici DVD s filmy\npřednesl na závěr semináře Aleš Brožek. Uvedl, že nejtěžší je získat kupní smlouvu s distributorem. Nákup je pak možný přes webové stránky distributorů, nebo za pomocí tištěných novinek,čerpat lze z časopisu Film a video, akviziční údaje najdeme v databázi www.csfd.cz.\nSeminář pro většinu účastníků pokračoval večerním LiStOVáNím s Robertem Fulghumem a jeho knihou Drž mě pevně, miluj mě zlehka . Představení se aktivně zúčastnil i sám autor, který spolu se svou manželkou a ilustrátorkou knihy Willow Baderovou zatančil tango a po skončení představení trpělivě podepisoval své knihy.\nRobert Fulghum, Wilow Baderová\nDruhý den semináře byl věnován 21. Podzimnímu knižnímu veletrhu (http://www.hejkal.cz/trh/) .\nPřítomní knihovníci tak měli možnost praktické akvizice, protože Podzimního knižního veletrhu v Havlíčkově Brodě se zúčastnilo více než 150 nakladatelů. Ti zde představili vydané novinky, mnohdy podpořené autogramiádou autora, nabízeli vydavatelské plány na další období, a většina jich po dobu veletrhu nabízela zajímavé slevy na celou nebo vybranou produkci.\nKromě této praktické činnosti mohli knihovníci navštívit i doprovodné akce odborného charakteru. Já jsem si vybrala nejdříve\nSeminář o překládání české literatury\nTento seminář byl primárně určen přítomným překladatelům. Přítomní zástupci na něm stručně představili novinky ze své produkce, které doporučují k překladu. Mezi nimi například vydavatelství Druhé město, Atlantis, Dybbuk a také nakladatelství Hejkal. Dále se představil s možností spolupráce šéfredaktor Literárních novin Petr Bílek, který překladatelům nabídl zejména možnost publikování jejich názorů a reflexí na českou literaturu. Krátce se také představila Eva Střížovská, vydavatelka časopisu Český dialog, která nabídla překladatelům připravovanou knihu cestopisů o putování po krajanech. Za mladší generaci a elektronické médium promluvila Eva Marková, která představila elektronický magazín TOPZINE.cz, který část svého obsahu věnuje literatuře, novinkám, recenzím knih a podobně. Magazín tvoří mladí lidé, čtenáři jsou především mladí lidé a nabízí tak překladatelům jiný pohled a prostor než tradiční média.\nV závěrečné diskusi zazněla otázka, zda existuje v České republice zdroj, kde by případný zájemce našel informace o knihách a jejich , i připravovaných, jazykových mutacích. Z přítomných nebyl nikdo schopen poskytnout zaručenou odpověď, jako jedna z možností byla doporučena bibliografie na stránkách www.czlib.cz , případně databáze Národní knihovny ČR.\nDalší akcí, kterou jsem navštívila bylo\nZahájení festivalu Knihy a svoboda\nFestival Knihy a svoboda pořádá český a mezinárodní PEN klub a je součástí celosvětové sítě literárních festivalů Free the Word. Cílem festivalu je připomenout důležitost svobody, zejména svobody slova. Na veletrhu ho zahájil předseda (jak sám podotkl „předseda volený, ne samozvaný") Českého centra mezinárodního PEN klubu Jiří Dědeček. O historii českého centra pak pohovořil bývalý předseda a současný místopředseda klubu, spisovatel Ivan Klíma. Zavzpomínal na obnovení činnosti centra v srpnu roku 1989, kdy se schůzka členů konala v bytě emigranta Jiřího Muchy, „v důstojném prostředí vyzdobeném originály obrazů Alfonse Muchy". Poté se ujala slova Markéta Hejkalová, již několikrát zmiňovaná hlavní organizátorka a ředitelka veletrhu, současně i místopředsedkyně Českého centra PEN klubu a členka mezinárodního výboru pro vězněné spisovatele. Přečetla zdravici profesora Takeaki Hori, jehož účast na festivalu byla avizována, ale který se bohužel z pracovních důvodů nemohl zúčastnit. Představila posluchačům činnost mezinárodního výboru a spolupráci PEN klubu a festivalu s veletrhem. Upozornila na vybrané doprovodné akce festivalu Knihy a svoboda, zejména na dvoudílné autorské čtení nazvané „Muškáty za okny a děti ve sklepě", kterého se zúčastní rakouští, slovenští a čeští spisovatelé.\nLiterární kritik Vladimír Karfík pak ve svém krátkém příspěvku uvedl, že svoboda slova je u nás mírně problematická, zatímco dříve se nesmělo říci cokoliv a vyřčené mělo váhu, dnes se může říci vše, ale jakoby svoboda slova jeho váhu snižovala.\nJiří Dědeček pak ještě krátce představil aktuální činnost PEN klubu a spolupráci s nadací Člověk v tísni, pozval přítomné na další akce PEN klubu a následně dal prostor dotazům posluchačů. Ty se týkaly jednak počtu členů klubu (přibližně 200 odpověděl J.D. ) a dále kontaktům s dalšími organizacemi- Obcí spisovatelů a Unií českých spisovatelů. Na tuto otázku zareagoval J. Dědeček tím, že pokud je mu známo, Obec spisovatelů existuje už víceméně pouze de jure, de facto žádnou činnost nevyvíjí. K druhé části otázky se nejdříve ujistil : „máte na mysli ty komunistický pohrobky?" a pak odpověděl, že s nimi žádné kontakty klub nemá. Pro jistotu se ještě otočil na své kolegy, aby se ujistil, že ani oni nemají s Unií českých spisovatelů žádné kontakty.\nIvan Klíma, Jiří Dědeček, Markéta Hejkalová a Vladimír Karfík při zahájení festivalu\nI následující akce proběhla pod taktovkou Českého centra PEN klubu a jeho předsedy Jiřího Dědečka, který přítomným zájemcům představil edici :\nKnihovnička PEN klubu\nNastínil historii této edice, která začala náhodou, při jeho návštěvě na Kubě, kdy byl organizací Člověk v tísni požádán o předání materiální pomoci perzekvovanému básníkovi Jorgemu Oliverovi. Při té příležitosti si vyžádal jeho texty, které pak pod názvem Na těle i na duši byly vydány v česko- španělské verzi. To položilo základ této edici, ve které dosud vyšlo sedm svazků, či spíše brožur. Jiří Dědeček vysvětlil, že jednoduchost vydání je dána menší finanční náročností vydání a větší dostupností takto vydaných textů. Vyzdvihl podíl organizace Člověk v tísni, která poskytuje překlady a dále nakladatelství členů klubu Olgy a Olega Krylovových. Jak dále uvedl, cílem Knihovničky PEN klubu je vydávat literaturu ze zemí, v nichž vládnou nedemokratické poměry, a upozorňovat tak na skutečnost, že ne všude existuje svoboda slova. Knihy jsou vydávány vždy dvojjazyčně, tedy v originále a pak buď česky, nebo v nějakém světovém jazyce, aby kniha byla prezentovatelná na mezinárodním fóru. V knihovničce dosud vyšlo sedm svazků, dva z nich, Pocit osamění Hosama Melhelma a výbor současné běloruské poezie Dvě duše si mohli účastníci na místě zakoupit. Z knihy Dvě duše rovněž zazněly na úvod a na závěr představování edice dvě ukázky v jedinečném podání jednoho z autorů, pana Alese Razanava.\nJiří Dědeček a Ales Razanav představují Knihovničku PEN klubu\nDalší, podle mého názoru zajímavou, doprovodnou akcí bylo představení knihy\nPotulky knihami a časem s Antonínem Přidalem\nPan Přidal úvodem zavzpomínal na své dětství a na otcovu knihovnu, na svůj první překlad, připomněl rozhlasový pořad Potulky knihami a hudbou, který byl jakýmsi předobrazem této knihy. Blíže se pak věnoval dvěma příběhům, které najdeme v knize. První z nich, příběh Aničky vznikl na základě úvahy nad podpisem v čítance z antikvariátu. Autor si nad podpisem vyfabuloval příběh, jak mohl pokračovat příběh dívenky, kdysi žákyně druhé třídy a majitelky čítanky.\nDalší z příběhů je o skutečné ženě, paní poštmistrové z Kobylí, která si po léta věrně zapisovala vyslechnuté rozhovory, které pak v nezměněné podobě vydala knižně pod názvem Lidské dokumenty. Vznikl tak dokument nesmírné ceny, zachycující nářečí, vymizelé slovní obraty a prosté radosti i starosti obyvatel vesnice. Autorovi pak její příběh zpracoval v jedné z kapitol knihy.\nNa dotaz z publika , zda se setkal osobně s I.B. Singerem, odpověděl, že bohužel nikoli. Setkal se ale s Leo Rostenem, jehož knihu Pan Kaplan má stále třídu rád přeložil.\nV mezičase konání těchto akcí zbyl čas i na návštěvu jednotlivých stánků a dalších doprovodných akcí. Mimo jiné představení knihy nakladatelství Fragment Nové povídky, spojené s autogramiádou autora Zdeňka Svěráka, nebo autogramiáda Ivana Klímy na stánku nakladatelství Academia. Zajímavou akcí byla dia-show Jana Svatoše Fotografické návraty o expedici v Keni , výstava dřevěných plastik Martina Patřičného nebo vernisáž výstavy Jaroslav Fišer: Fotografie pro knižní obálky .\nZajímavých akcí bylo v nabídce programu ještě několik, bohužel se často časově překrývaly. Poslední akcí, kterou jsem stihla navštívit, byla prezentace srbského románu o válce v Kosovu:\nSaša Stojanovič: Svár\nTuto akci uspořádalo nakladatelství Dauphin, opět pod záštitou a v prostorách PEN klubu. Představení knihy se zúčastnil autor Saša Stojanovič a překladatel Jan Doležal. Autor velice otevřeně pohovořil nejen o své knize, ale i o svém životním příběhu. O tom, že kniha je součástí terapie, která mu má pomoci vyrovnat se s posttraumatickým syndromem, který mu byl diagnostikován na sklonku války v Kosovu. Jeho kniha , jak uvedl, není ale jenom vážná. Autor se zaručil, že každého čtenáře nejenom pohne k slzám, ale i rozesměje. A pokud ne, dodal, je ochoten vrátit čtenáři peníze.\nJan Doležal a Saša Stojanovič\nPo skončení této akce zbývalo už jen nemnoho času do uzavření výstavních prostor.\nVeletrh pokračoval ještě v sobotu 22. října. Sobota je již tradičně věnována širší veřejnosti a tomu odpovídá i skladba doprovodného programu. Většinu těchto akcí tvoří besedy a autogramiády autorů, z odbornějších akcí nabídl druhý den veletrhu diskusi o Karlu Havlíčku Borovském, diskusi s mezinárodní účastí Svobodná Evropa včera a dnes nebo literární diskusi a autorské čtení Chladná země Bělorusko s Jáchymem Topolem, Alesem Razanavem a dalšími.\nPotěšitelné rozhodně je, že se Podzimní knižní veletrh koná za silné účasti jak vydavatelů a nakladatelů, tak i čtenářů. A největším pozitivem podle mě je , že mezi návštěvníky potkáte nejen knihovníky, překladatele a další odborníky, ale i studenty, seniory a celé rodiny.\nŠtítky: knihovny, seminář, knižní veletrh, akvizice, SDRUK, PEN klub


Žádosti o dotaci 1.D - pokyny k vyplnění platné pro rok 2019\nUpozorňujeme na skutečnost, že Český svaz včelařů, z.s. jako jediný žadatel v ČR vydal "Vnitrosměrnici k poskytování dotace 1.D" na zazimovaná včelstva.\nZe zveřejněné Vnitrosměrnice v časopisu a na webu ČSV vyplývá, že letos bude použit stejný postup jako v roce 2016, 2017 a 2018. Upozorňujeme hlavně na skutečnost, že včelaři by měli použít k výplatě svůj bankovní účet (vždy jej v žádosti o dotaci vyplnit), aby se předešlo potížím s plnou mocí při výplatě dotace 1.D v hotovosti. Pro rok 2019 je výplata a zaslání dotace v plné výší (tj.bez strhávání jakýkoliv částek) a pro všechny žadatele bez rozdílu na bankovní účet zrovnoprávněna s výplatou v hotovosti - o formě výplaty rozhoduje ten, kdo o dotaci žádá. Nikdo nemá právo vám vnucovat jinou formu výplaty dotace, než jakou jste uvedli na „Žádosti o dotaci“!\nExistují tři možnosti umístění včelstev a je nutné správný výběr jedné z možných variant, které jsou uvedeny níže.\nPrincip bude takový, že\n- 1 -. pokud včelař žádající o dotaci má včelstva umístěna na "území" nějaké základní organizace ČSV, pak podává žádost u této ZO ČSV, z.s..\n- 2 -. Pokud má včelař umístěna včelstva na tzv. území nikoho = (tj. „které v důsledku ukončení činnosti nebo nefunkčnosti ZO ČSV není pokryto organizací ČSV") a zároveň další včelstva na území v působnosti nějaké základní organizace ČSV, pak podává žádost o dotaci u této základní organizace ČSV, z.s. a nemusí dokládat toto umístění včelstev formulářem tzv. „Potvrzením o umístění včelstev...“.\nTímto „Potvrzením o umístění včelstev …“ se dokládají pouze stanoviště, která se nacházejí v působnosti vícero základních organizací ČSV, z.s..\nDoporučujeme, po loňských zkušenostech, všechny Žádosti o dotaci na příslušných formulářích na tyto ZO ČSV zasílat DOPORUČENĚ a nechat si kopii pro svoji potřebu. Loni některé ZO ČSV popírali převzetí těchto Žádostí o dotaci a dotaci vyplatili až po urgencích.\n- 3 -. Pokud má včelař včelstva umístěna pouze "na území nikoho" - kde nepůsobí v roce 2019 žádná organizace ČSV, z.s. ( viz příloha uvedená dole), pak podává "Žádost" u jednatele př. Jana Hužery, U Stadionu 975, 293 01 Mladá Boleslav, tel. 603 969 029. Pouze na tuto zde uvedenou adresu Žádosti o dotaci zasílejte.\nVýbor zajistí u skupiny č. 3 hromadné odeslání na sekretariát ČSV do Prahy.\nUpozorňujeme, že na druhé straně Žádosti o dotaci je statistické hlášení, jehož vyplnění není povinné, ale pouze doporučené.\nVeškeré formuláře, vztahující se k Žádosti o dotaci na zazimovaná včelstva 1.D najdete na našem webu v sekci Dokumenty, "Formulář pro dotaci 1.D platný pro rok 2019" popřípadě "Interaktivní formuláře" pro jednotlivé formy dotace http://www.vsmbo.cz/dokumenty-a-formulare .\n!!! ODEVZDÁVEJTE pouze originálně podepsané žádosti. Není možné posílat tyto žádosti o dotaci mailově. Chyběl by originální podpis!!!\nNezapomeňte vždy se žádostí o dotaci odevzdávat i kopii hlášení, jejíž formulář jste zřejmě obdrželi v měsíci srpnu z Hradištka z Českomoravské společnosti chovatelů. Zde máte nahlášena všechna stanoviště. Počty včelstev platné k 1.9.2019 budete hlásit po 1.9.2019 a nejpozději do 15.9.2019.\nTermín žádosti o dotaci 1.D je do 16.9.2019, prosíme ale žádosti za včelaře, kteří patří do skupiny č. 3, kteří žádají u př. Hužery, dodat dříve tj. nejpozději do 10.9.2019 to proto, abychom mohli vše administrativně zkontrolovat a vytelefonovat případné chyby a nedostatky. Neúplné žádosti by nám asi byly zamítnuty.\nVčlelaři z Hruboskalska dodají "Žádosti" př. Tobiškovi, který je protokolárně předá v ZO ČSV, z.s. Hrubá Skála nebo je do ZO zašle písemně doporučeným dopisem.\n7.8.2019 Jiří Šturma, předseda VSMBO\nSezóna 2019 - 2020 ve znamení úhynů a kolapsů?\n"Oficiální" metodika šlechtění včely medonosné v ČR\nPůsobení pesticidů a virů na zdraví včel; aktuální informace o zdravotním stavu včelstev\nNejčastější rezidua pesticidů v medu a pylu


Povinnost vakcinovat psa je dána zákonem\n7. listopadu 2021 - DNA znovu\nVážení členové, zase už se na nás řítí řada nepříjemných opatření a musíme doufat, že jaro bude lepší. Mezitím ovšem řada chovatelů ještě nesplnila povinnost provést u svého psa vyšetření DNA. Toto bylo schváleno v září čl.schůzí s termínem d... Více.\nKlub chovatelů psů leonbergerů\nPovinnost vakcinace psa je dána zákonem\nStále platí povinnost mít chovaného psa v imunitě proti vzteklině. Úmyslně neuvádíme každoročně přeočkovaného, protože podle platného znění veterinárního zákona je povinné mít zvíře vakcinované, tj. v tomto případě psa, bez toho, že je uvedena povinnost přeočkovávat každým rokem, záleží na doporučení výrobce vakcíny. Základním ustanovením je, že musí být pes očkován od 3 měsíců a musí být tzv. v imunitě.\nVětšina schválených typů vakcín musí být aplikována každoročně, to je pravda, je o tom možné se přesvědčit na webových stránkách SVS ČR (www.svscr.cz) , ale i u nás jsou schváleny k používání vakcíny, kdy se provádí revakcinace po dvou, popřípadě třech letech. Ovšem podmínka je, že v očkovacím průkazu, popřípadě pase, musí být uvedena použitá vakcína a termín přeočkování.\nTyto vakcíny jsou čtyři - BIOCAN od českého výrobce Bioveta, revakcinace po dvou letech, VANGUARD R též původem z ČR, firmy Pfitzer, revakcinace po dvou letech, NOBIVAC RABIES od holandského výrobce Intervet International, revakcinace po třech letech a RABISIN od francouzského výrobce Merial, revakcinace po třech letech. Kromě těchto je u nás schválených dalších třináct typů vakcíny od českých, francouzských a holandských výrobců pro přeočkování každoroční.\nPři požádání svodů či výstav psů je základní podmínkou prokázat platnou vakcinaci proti vzteklině. Organizátor tento požadavek standardně do podmínek uvádí. Při organizování takovýchto akcí pak by měla být akceptována i možnost využití vakcín takových, kdy se přeočkování provádí jednou za 2, popřípadě za 3 roky, aby se při přejímce zvířat předešlo nedorozuměním. Přejímá-li psy na svodu či výstavě veterinární lékař, tak pro něj je závazné ustanovení veterinárního zákona.\nCopyright © 2022 KCHL


PTAL SE: MARTIN DLOUHÝ, FOTO: MAREK WÁGNER\nJsou takový mix dobrého i zlého. Když mi byly tři roky, musela se naše rodina kvůli německé okupaci z Estonska vystěhovat. Jeli jsme nákladním vlakem na Ural, cesta trvala měsíc. Přežili jsme to jen díky tomu, že bylo léto. Ve vlaku jsem oslavila i své narozeniny, dostala jsem krabici sušenek, na jejich chuť nikdy nezapomenu. Pak přišla bída a hlad, naší specialitou byly zmrzlé brambory. Víte, že jsou sladké?\nDoufám, že to nikdy nebudu muset poznat. Jak jste se po tak otřesné době vraceli zpět do normálního života?\nMěli jsme štěstí v neštěstí. Když jsme se vrátili, z Tallinnu zbyly jen trosky, obyvatelné domy by se daly spočítat na prstech jedné ruky. Nějakým zázrakem jsme získali byt po německém důstojníkovi, který patrně opouštěl město velice narychlo. O jeho osudu jsme nic nevěděli, ale v bytě zanechal snad vše, co vlastnil. S největší pravděpodobností měl také malé děti, objevili jsme tam dva kufry hraček. Jedna z mých nejranějších příjemných vzpomínek z té doby je, jak sedím uprostřed místnosti obsypána panenkami.\nAni po válce jste si nadlouho neoddechli. Potom, co Stalin prohlásil, že se ho židovští lékaři pokusili otrávit, nastal hon na Židy. Váš otec, inženýr, byl odsouzen k deseti letům v gulagu. Prý jste po otci zdědila jeho nezdolný optimismus…\nMůj tatínek se jmenoval Solomon, byl veselý člověk a se svým jménem mohl být jedině Žid. Jsem Lilian Solomonovna Malkina, takže je jasné, kde jsou mé kořeny. Když jsme byli na Urale, dědci a babky po nás koukali, protože jim někdo řekl, že Židi mají ocas. Celá moje rodina odešla do Izrae¬le, byla jsem tam mnohokrát, ale natrvalo bych tam nechtěla. Žijí tam lidé s příliš stejným smyslem pro humor, a navíc to horko je pro mě nesnesitelné. V Estonsku jsem se s otevřeným antisemitismem nesetkala, spíš v Rusku, ve filmech jsem nikdy nemohla hrát hlavní role.\nVy jste hodně bojovala, abyste se stala herečkou…\nZ přijímacích zkoušek jsem měla hrůzu. Probíhaly v petrohradské, tehdy ještě leningradské akademii, a vybírala se jedna dívka z neuvěřitelného počtu tisíce zájemkyň. Já jsem v té době měla nadváhu a navíc také představy, že každá herečka musí být hubená. přes to všechno jsem na zkoušky šla a nakonec vyhrála. Možná se budete divit, ale porotu jsem zaujala právě svou postavou a také hlasem.\nMáte za sebou řadu zajímavých rolí, točila jste v mnoha zemích světa, v Česku vás ale proslavila až role Koljovy babičky v oskarovém snímku Jana Svěráka. Vnímáte ji jako svůj největší úspěch?\nJsou role divadelní a filmové. Když jsem začínala v Divadle Na Fidlovačce, kde dodnes působím, byla mým největším divadelním úspěchem možnost hrát v muzikálu Šumař na střeše. Toto představení je stále na repertoáru. Co se týká filmu, tak ač jsem hrála různě po světě, je pro mě skutečně životní rolí postava Tamary Komarovové, tedy babičky malého Kolji. Po světovém úspěchu filmu jsem pro celý český národ nebyla Lilian Malkina, ale prostě Koljova babička. Dokonce mě tak i oslovovali na ulici. (úsměv)\nTo by mě asi rozčilovalo, vás ne?\nPopravdě, z počátku mi to oslovení trošku vadilo, pak jsem si ale zvykla a dnes jsem za to ráda.\nJak vzpomínáte na Tallinn?\nSvé vzpomínky a zážitky stále doplňuji, do Tallinnu každoročně jezdím za přáteli. Mám ráda atmosféru, jaká tam panuje, je to velice kulturní město plné divadel a galerií. Ráda navštěvuji tallinnské nádraží, to je mým nejoblíbenějším zdejším místem. Je tam fontána s bronzovým jelenem, která se mi velice líbí, protože pro mě je jelen symbol svobody. Abych nezapomněla, je to tedy jen postřeh, ale Tallinn je pro mě taková malá Praha. Vždy, když se procházím Prahou, vyvstávají mi v hlavě obrázky z Tallinnu, všechna ta malebná zákoutí a tak. A také v Tallinnu seženete ty nejlepší šproty na světě a výborný likér Vana Tallin.\nTakže samé klady?\nTo bohužel ne, problémy jsou všude. Jedním z nejhorších je patrně současná mládež. Víte, v roce 1989 bylo v Estonsku přibližně čtyřicet procent Rusů. Založili rodiny a poklidně tady žijí, nicméně problém začíná v jazyce. Mladí Rusové neovládají estonštinu a když nesloží jazykovou zkoušku, nejsou uznáni za Estonce. A Rusko se jich straní, protože nežijí na území Ruska. V podstatě se jich zříká Rusko i Estonsko a tihle mladí lidé pak propadají kriminalitě, drogám a vodce.\nDo Estonska Češi příliš nejezdí, protože o této zemi mnoho nevědí. Můžete vypíchnout hlavní důvody, proč navštívit vaši rodnou zemi?\nEstonsko je studnicí historických i přírodních pokladů. Určitě bych zmínila ostrovy Saaremaa, Muhu, Vormsi a Hiiumaa. Nejsou známé, ale o to jsou zajímavější. Například na Saaremaa měli kotviště estonští piráti a jsou zde důležitá archeologická naleziště. Za návštěvu také stojí druhé největší město Estonska Tartu, známé svou univerzitou, kterou založil švédský král Gustav II. Adolf roku 1632. Doporučuji prohlídku lázní Haapsalu na západním pobřeží. Lidé sem jezdí nejen za historií, ale také kvůli mořské vodě a léčivému bahnu.\nCítím z vás, že jste velmi hrdou Estonkou.\nSamozřejmě, a také mě velice potěšila jedna celosvětová soutěž porovnávající zvukomalebnost jazyků. Estonština se v ní umístila na druhém místě s větou Ma lähen üle silla, což je v překladu „jdu přes most“. První tehdy byla italština.\nVedle Estonska, jaká jsou ještě místa vašeho srdce?\nMoje nejoblíbenější města jsou Petrohrad, Praha a Paříž. Také mám ráda Řím a Jeruzalém, kde žije moje sestra s rodinou, to jsou pro mě taková mystická města s tajuplným nábojem. V Benátkách jsem se cítila, jako bych byla v pohádce nebo v divadle života. Ve Španělsku je mou hvězdou Barcelona pro svou živost. Jsou města, kde jdete a nic se kolem vás neděje, to jsou mrtvá města, ale tady to žije. A nejvíc mě z celé Barcelony zaujal trh, jelikož tady tepe život nejvíc.\nKterá zastávka pro vás byla naopak zklamáním?\nVídeň, ale musím říct proč. Miluji Johanna Strausse, znám zpaměti celou jeho tvorbu a tak je pochopitelné, že jsem snila o Vídni a toužila ji navštívit. Časem, když byla možnost a já se do Vídně dostala, tak jsem nešla nejdřív do Burgtheateru nebo Prateru, ale k pomníku mého oblíbeného autora. Bohužel při prvním pohledu na kýčovitý pomník, kde je zlatá soška obletovaná múzami, jsem byla zklamána natolik, že mě přešla i chuť na další prohlídku města.\nJaké byly vaše první cesty do ciziny?\nK tomuto bych měla jednu úsměvnou vzpomínku. Chápejte, že v čase před revolucí bylo skoro nemyslitelné se z Ruska dostat do kapitalistického světa. V té době bylo u nás takové rčení „Pojedu na Kanárské ostrovy“, což znamenalo něco neuskutečnitelného nebo málo pravděpodobného. V Česku by se dalo asi říct, až vyhraji ve sportce. Tenkrát jsem volala domů z Lanzarote a znáte to. První říkám, hádej odkud ti volám, z Kanárů. A z druhé strany se akorát ozvalo, nedělej si legraci, kde jsi doopravdy? (smích)\nKdybyste nežila v Praze, dovedete si představit, že byste zapustila kořeny ještě někde jinde?\nUrčitě v Itálii. Přesněji v městečku Taormina na Sicílii. Mají tam úžasné antické divadlo. Ve svém věku už nejezdím po památkách, zajímá mě atmosféra daného místa. Pozoruji lidi, koukám se, jak se chovají. Tady, když je chuť, dáte si kávu, nikam se nespěchá. V Itálii jsou úžasní lidé. V Německu, Anglii nebo Francii se s vámi obvykle nebaví, pokud neovládáte jejich řeč, zde mi stačilo použít pár slov narychlo naučených ze slovníku. Když viděli mou snahu, rázem jsem byla jako jejich sestra.\nJste velice vitální, dokonce jsem četl, že pracujete dvacet hodin denně, jak doplňujete energii?\nProsím? Dvacet hodin? To zase někde napsali nějaký blábol. (smích) Ale energie do života i práce mám zatím dost. Zapomeňte ale, že vám dám nějaký recept na vitalitu. Veškeré dobíjení energie mi dává rodina. Vcelku všichni máme takzvaně tuhý kořínek, moje sestra je dokonce energičtější než já.\nJe o vás známo, že jste výborná kuchařka. Máte recept na nějakou rychlou delikatesu, když vás překvapí nečekaná návštěva?\nV poslední době jsem si oblíbila lilek na všechny možné způsoby, ale když potřebuji udělat něco dobrého a rychlého, sázím na ázerbájdžánskou marinádu. Zní to honosně, ale ve skutečnosti jenom rozmačkám několik granátových jablek, s nimi maso potřu a opeču.\nVšiml jsem si, že jste zhubla, je to jídelníčkem, nebo na to máte nějaký speciální recept?


Unikátní protiatomový bunkr Folimanka se o víkendu opět otevře pro návštěvníky — PražskýDEN.cz\n9. července 2019, 01:00 Tereza Běhalová\nNa dotazy ohledně krytu a jeho historie vám na místě rádi odpoví pracovníci městské části, které najdete u hlavního vchodu, nebo dobrovolníci rozmístění přímo v krytu (česky, anglicky a rusky). Chcete-li si kryt v klidu prohlédnout, je vhodné přijít alespoň hodinu před zavírací dobou (kryt se zavírá v 15 hodin). Pokud tentokrát prohlídku nestihnete, nezoufejte. Další příležitost se naskytne v sobotu 17. srpna.\nStátní symboly reprezentují naši republiku, vycházejí z jejích tradic, historie a kultury. Národní muzeum připravilo jako první výstavu po ukončení nouzového stavu výstavu Symboly. Ta se věnuje všem státním symbolům České republiky, ukazuje jejich původ, zajímavosti jejich vzniku a zejména pak jejich proměnu od roku 1918 po současnost. Tradice českých státních symbolů sahá hluboko do středověku. Dnes používané státní symboly pak vycházejí z tradic Československé republiky, založené v roce 1918. Stávající symboly přesně vyjmenovává Ústava České republiky […]\nNárodní muzeum otevírá v Náprstkově muzeu asijských, afrických a amerických kultur novou výstavu nazvanou Doma na Sibiři, která ukazuje Sibiř jako životní prostředí mnoha národů, které se dokázaly přizpůsobit náročným přírodním podmínkám. Výstava se návštěvníkům poprvé otevře 6. března 2020 a bude k vidění až do konce letošního roku. Návštěvníci se budou procházet prostorem, který je členěn do několika částí věnovaných přírodě a pobytu venku, domovu a domácím pracím jihosibiřských pastevců, koženým a kostěným výrobkům ze severovýchodní Sibiře […]\nKudy tekla Vltava v době našich praprababiček? Jak vzniklo Jižní Město? Jak se proměnil Karlín od Sametové revoluce? A co se změnilo ve vaší čtvrti? To vše se dozvíte na nové interaktivní výstavě s názvem „Dvě Prahy: Město z ptačí perspektivy“ v Centru architektury a městského plánování (CAMP). Výstava ukazuje prostřednictvím plánů a leteckých snímků vývoj hlavního města za posledních dvě stě let. Od 3. do 29. března 2020 se může každý proměnit v průzkumníka své pražské čtvrti a navštívit ji v letech […]


Webové stránky | 2team.cz\nNabízíme profesionální přístup a kvalitní služby v oblasti internetových řešení, doložené množstvím spokojených zákazníků. Poskytujeme služby v oblasti: tvorba přístupných a použitelných webových stránek, tvorba e-shopů, kvalitní webovou i dtp grafiku, webové aplikace, optimalizace stránek pro vyhledávače, komplexní internetovou reklamu a propagaci > internetový marketing.\nTvorbou webových stránek se zabýváme několik let a za tu dobu máme již realizované stovky webových projektů. Ať již se jednalo o firemní prezentace, internetové stránky, webové aplikace či internetový marketing. S námi budou vaše webové stránky prosperovat! Nahlédněte do našich referencí a hodnocení.\nTvorba www stránek, Realizujeme webové stránky s možností jednoduché správy přes administrační rozhraní. Zajistíme Vám profesionální grafický vzhled vytvořený na míru.\nSEO a Internetový marketing, V dnešní době již nestačí jen mít webové stránky, ale také je potřeba je aktivně optimalizovat a propagovat. Dosáhněte vyšší cílené návštěvnosti webových stránek.\nKaždým dnem na internetu vznikají nové webové stránky. Některé jsou úspěšné, ale mnohé zůstanou „neviditelné“. Chcete, aby vaše webové stránky patřily do první skupiny? Pomůžeme Vám. Více se dočtete nejen v sekci internetový marketing.\nJednoduchá správa kdykoliv a odkudkoliv\nS naším systémem jednoduše upravíte jakoukoli informaci na Vašem webu během několika okamžiků z libovolného zařízení kdekoliv připojeného do internetu. Pro administraci není nutno instalovat žádnou aplikaci nebo klienta, vše zvládnete s pomocí libovolného webového prohlížeče.\nV každé oblasti podnikání je konkurence, se kterou je nutné bojovat. Tlak konkurence značně vzrostl v okamžiku, kdy se obchodování a další činnosti přesunuly na internet. Internetové stránky má totiž skoro každý. Rozdíl v jednotlivých webech je ale velký. Možná také máte web, který vám připadá být v pořádku, a přesto nemá úspěšnost, kterou jste od něj očekávali. Co s tím? Nechte si zhotovit webové stránky od firmy, která ví, co přitahuje pozornost uživatelů internetu, ale i vyhledávačů.\nTvorba webových stránek je naší prací,na kterou se zaměřujeme už dlouhou dobu a neustále se zajímáme o nové trendy v této oblasti. S námi budou vaše internetové stránky nejen existovat, ale také budou vidět. To se projeví na jejich návštěvnosti a máte-li komerční web, tak i na vašem zisku.\nTvorba webových stránek není náročná. Chcete-li však webové stránky, které perfektně plní svůj účel a jsou efektivní, obraťte se na odborníky, kteří dokáží více než jen „nějaké webové stránky“.\nUkázky naší práce můžete vidět v referencích.


Na neurčito odložila vláda schválení dokumentace Nové zelené úsporám :: Levné energie do domu\nÚvodní stránka > Na neurčito odložila vláda schválení dokumentace Nové zelené úsporám\nZdroj: Ministerstvo životního prostředí (https://www.mzp.cz/)\nVláda dokumentaci neschválila a jednání odložila na neurčito. Členové Rady SFŽP ČR nesouhlasí s možným zastavením programu a žádají vládu, aby své stanovisko změnila.\nČlenové Rady Státního fondu životního prostředí se seznámili se záporným stanoviskem vlády k pokračování programu Nová zelená úsporám předloženého ministrem životního prostředí Tomášem Podivínským.\nPro zastavení kvalitně připraveného a úspěšného programu nevidí členové Rady SFŽP ČR žádný rozumný důvod. Zastavení programu konkrétně znamená, že k již připraveným žadatelům o zateplení rodinných domů nedoputuje již připravených 800 mil. Kč. Současně to znamená, že o práci v tomto rozsahu přijdou malé a střední české firmy.\nMinistr životního prostředí Tomáš Jan Podivínský předložil materiál k Nové zelené úsporám na základě Usnesení vlády České republiky č. 116 ze dne 20. února 2013 ke schválenému „Věcnému záměru programu Nová zelená úsporám“. Program Nová zelená úsporám předpokládá zdroje ve výši 27 mld. Kč z dražeb emisních povolenek. Na rodinné domy je z této částky určeno 12,8 mld. Kč. Podle člena Národní ekonomické rady vlády, Ing. Miroslava Zámečníka, vytvoří každá miliarda korun, poskytnutá v rámci programu Nová zelená úsporám, na 2700 pracovních míst.


Flexible SPA nejen thajské masáže | Slevomat.cz\nFlexible SPA nejen thajské masáže\nOstrava, Jantarová 3347/7\n„Perfektní poctivá masáž. Na závěr nabídnut i nápoj. Dobrá dostupnost a možnost parkování v OC Karolina.“ — Michal, Před 3 měsíci\nCelotělová hodinová masáž horkým olejem\n4,9 / 5Flexible SPA nejen thajské masáže, Ostrava\nCelotělová Royal masáž bylinkovými sáčky: 90 minut\nExkluzívní masáže v centru Ostravy\nJantarová 3347/7, Ostrava, 702 00 (zobrazit na mapě)\nJantarová 3347/7, Ostrava\n+420 603 410 307\n+420 731 464 234\nParkování zdarma. Podzemní parking OC Nová Karolina, první 2h zdarma, o víkendu zdarma\nMasáž super, uvolňující\nSkvělá masáž, snad nejlepší kterou\nPřímo naproti Karolíně, takže skvělá dostupnost. Šlo o dárek, kamarádka byla nadšená. Měsíc před uplatněním se dozvěděla, že je těhotná, když přišla a bavila se s nimi o tom, naprosto perfektní přístup a dostala těhotenskou masáž. Personál mluví pouze anglicky, vstřícné a úžasný přístup. Kamarádka říkala, že poprvé šla někam, kde se opravdu bude chtít vrátit (myslím na masáž ;-)).\nHodnocení podniku Flexible SPA nejen thajské masáže\nHodnocení všech akcí podnikuCelotělová hodinová masáž horkým olejem ve Flexible SPACelotělová Royal masáž bylinkovými sáčky na 90 minut ve Flexible SPA\nHodnocená nabídka: Celotělová hodinová masáž horkým olejem\nSkvělá relaxační masáž, určitě jsem na ní nebyla naposledy 🙂.\nDobře přístupná lokalita, krásné prostředí, skvělý masér i služby. Doporučuji…\nI přes mou neznalost angličtiny vše domluveno k mé naprosté spokojenosti.\nSuper přístup, perfektní provedení.\nZcela jistě nejlepší masáž v celé Ostravě a širokém okolí.\nMasérka Iya přesně ví co dělá, její masáž je naprosto luxusní. Člověk si odpočine a krásně zrelaxuje. Součástí je také masáž hlavy a nohou z obou stran – velmi příjemné. Po skončení masáže byl nabídnutý čaj. Prostředí je útulné a čisté.\nUrčitě doporučuji, má smysl se pravidelně vracet.\nVše naprosto perfektní, útulná atmosféra, milý personál,\n( domluvíte se pouze anglicky, ale základ bohatě stačí ). Po dlouhé době výborná masáž a to už jsme jich absolvovali několik ❣\nÚžasná masáž! Masér August je z Filipín a i když neumí moc česky, nebyl žádný problém. Byl uctivý a celou dobu masíroval na 100% a také o něco déle. Určitě se ráda vrátím.\nPerfektní poctivá masáž. Na závěr nabídnut i nápoj. Dobrá dostupnost a možnost parkování v OC Karolina.\nMožná by nebylo od věci při rezervaci zmínit, že bude masírovat masér muž. Pro některé lidi nemusí být dotek může při olejové masáží úplně příjemný a nedokážou se pak při masáží odreagovat.\nHezká lokalita, pohodlné parkování, čisté a příjemné prostředí. Rychlá možnost uplatnění voucheru.\nKvalita masáže byla průměrná.\nbezva zážitek, intenzivní masáž, kterou jsem cítila ještě dva dny, příjemné prostředí, v dobrém dosahu MHD\nMilá masérka. Masáž dokonalá.\nNejlepší masáž v Ostravě :-)\nNemělo to chybu, naprosto perfektní:-)\nnemám co napsat, dokonalé!:-)\nKrásné prostředí, příjemný personál. Dokonale provedení masáže, můžu srovnávat, jelikož jsem už masáže u asiatskych maseru vyskousela. Super.\nProvedená masáž byla velmi příjemná.\nKomunikace v češtině byla omezená. Vhodné pro anglicky mluvící zákazníky.\nVelmi příjemné prostředí, paní masérka byla profesionální, masáž úžasná, výborný relax\nNemám, co bych vytkla. Vše ok!\nVelmi příjemný personál, snaží se i mluvit česky. Převažuje AJ


Dobrý den, mou matku již několik měsíců trápí problémy spojené s neustálým tlakem v oblasti žlučníku. Nemá chuť k jídlu a ztrácí na váze. Neustále se musí do jídla nutit. Byla na sérii vyšetření, ale nic nezjistily. Nejvíce asi pomáhaly léky na psychiku, ale ty dlouho brát nemůže. Bydlíme v okrese Břeclav a byla také na pár dnů v místní nemocnici. Bez jakéhokoliv výsledku. Je v okolí nějaký odborník na kterého by jsme se mohly obrátit?\nDobrý den Radku, pokud se skutečně nic nenalezlo ve vyšetřeních, doporučuji navštívit jednak vašeho praktického lékaře, který Vás zná nejlépe. Psychiatr by potom mohl doporučit dlouhodobou terapii, která se z mého pohledu jeví jako nejvíce vhodná (a existují již preparáty, které lze brát dlouhodobě bez nežádoucích účinků jako je závislost apod.).


Britský premiér chce omezit přístup Středo a Východoevropanů do Velké Británie | 21. 10. 2014 | Britské listy\nV britské Konzervativní straně se šíří hysterický strach před euroskeptickou stranou UKIP Nigela Farageho, k níž nedávno přešli dva konzervativní poslanci a jeden z nich okamžitě vyhrál za UKIP doplňovací volby.\nV panice oznámil o víkendu podle týdeníku Sunday Times britský premiér David Cameron, že omezí přístup Středo- a Východoevropanů do Velké Británie.\nNa to ostře reagoval José Manuel Barroso, odcházející prezident Evropské komise, jednak v nedělním televizním rozhovoru a pak v pondělní přednášce v Chatham House. Upozornil, že Cameronův návrh omezit přístup občanů EU do Británie by byl protizákonný, že by ohrozil základní princip Evropské unie, a že evropští politikové odmítnou veškeré Cameronovy pokusy omezovat základní principy Evropské unie, jako je volný pohyb občanů. Cameronův úřad na to reagoval slovy, že Evropská unie se musí zreformovat, a Cameron dodal, že jeho jediným šéfem je "britský lid", avšak odmítl zveřejnit podrobnosti o tom, jak si představuje omezení přístupu občanů EU do Velké Británie.\nBarroso upozornil, že v mnoha evropských zemích žijí britští občané, například ve Španělsku je jich až 800 000, v zimě až 2 miliony. Budou tito občané nuceni se vrátit do Británie?\nBarroso varoval, že Evropská unie odmítne snahu Británie omezit přístup občanů EU do Spojeného království. Vytvořilo by to totiž druhořadé evropské občany:\n"Podle jakých kritérií by se jim přístup do Británie zakazoval? Podle bohatství země? Chcete snad vytvořit Evropskou unii s občany první a druhé třídy?"\nNigel Farage, předseda strany UKIP, poukázal na to, že Cameron lže britskému lidu, protože Barroso má pravdu, že volný pohyb občanů je základním principem Evropské unie, Podle Farage je jediným řešením, aby Británie z EU odešla.\nKonfederace britského průmyslu přivítala argumentaci José Manuela Barroso. Barroso varoval, že v případě odchodu Velké Británie z EU ztratí Británie jakýkoliv vliv na mezinárodní scéně a velké nadnárodní podniky a finanční instituce z Británie odejdou.\nCameron a čelní konzervativci tvrdí, že britská veřejnost je přistěhovalectvím ze středovýchodní Evropy "znepokojena" a záležitost je nutno řešit.\nSky News upozornily, že počet Britů, kteří souhlasí, aby všichni občané Evropské unie měli právo žít a pracovat ve Velké Británii, za poslední rok výrazněji vzrostl. V srpnu 2013 tento názor mělo 23 procent Britů, v říjnu 2014 ho má 36 procent Britů. V srpnu 2013 toto právo odmítalo 57 procent Britů, dnes ho odmítá 46 procent Britů.\nJak na to poukázaly v pondělí Channel Four News, někteří britští občané mají naprosto zkreslené představy o počtu přistěhovalců v Británii. Někteří si například myslí, že v Británii žije dnes 86 procent přistěhovalců, ve skutečnosti je to jen 8 procent.


Kolečkové brusle Tempish Vestax | Sportovní obchod.cz\n- Vyberte - 39-42, orang 39-42, green 35-38, orang 35-38, green\nStejně tak je revoluční použitá technologie FLYKNIT na vnitřní botu brusle.\nDíky této technologii je možno měnit vlastnosti lineru na různých místech boty i když je vyroben z jednoho kusu.\nV různých částech je vnitřní bota jinak pevná, tuhá, více, či méně odvětraná a celkově se tedy může lépe přizpůsobit chodidlu, lépe jej fixovat ke skeletu brusle a podstatně lépe plnit funkční záležitosti, jako je odvětrávání nebo odvod vlhkosti z chodidla.\nNártový pásek na suchý zip dotáhne a podrží chodidlo v optimální poloze ve skeletu.\nTkaná technologie výroby lineru FLYKNIT také umožňuje nové pojetí designu celé brusle - ten je atraktivní a zcela odlišný od všech předcházejících modelů bruslí v nabídce TEMPISH za posledních více jak 20 let.\nZadní poutko má pásek z reflexním efektem pro zvýšení bezpečnosti bruslaře za snížených světelných podmínek.\nBota s límcem lépe podrží nohu nad kotníkem při bruslení a dá uživateli větší jistotu při bruslení.\nLímec se stahuje přezkou s pojistkou proti otevření.\nSkelet brusle je z pevného a vysoce houževnatého PP (polypropylen), má nastavitelnou velikost v rozsahu 4 velikostí. Navržená konstrukce a použité materiály se projevily ve velmi nízké hmotnosti celé brusle.\nBrusle je osazena kolečky TEMPISH RADICAL, které se vyznačují vysokou přilnavostí a tlumením nerovností povrchu, nízkým opotřebením a velmi malým valivým odporem.\nKolečka se otáčejí na kvalitních, přesných ložiskách ABEC 7 CHROME hi-precision TOP SPEED s gumovými prachovkami a s minimálním valivým odporem, zajišťují rychlejší jízdu.\n- kategorie: Unisex\n- skelet: 3 dílný s nastavitelnou velikostí - systém EASY PUSH, nastavitelná přední část skeletu, houževnatý materiál PU, nosná část+límec materiál PP\n- vnitřní materiál: vícevrstvý s vnější textilií utkanou technologií FLYKNIT, anatomická polstrace s vyšší stavbou vnitřní boty pro jistější vedení a ochranu kotníku\n- systém zapínání: tkaničky, 1x oboustranná přezka AUTO LOCK, 1x stahovací pásek na suchý zip\nZboží Kolečkové brusle Tempish Vestax není přímo na našem skladě.\nZeptejte se na zboží Kolečkové brusle Tempish Vestax\nMáte dotaz ohledně výrobku Kolečkové brusle Tempish Vestax? Vyplňte níže uvedený formulář a my Vám ihned, jak to bude možné, odpovíme.


Setkání Surfáků v Hradci :: Eva a Vašek\nNovinky > Setkání Surfáků v Hradci\nSetkání Surfáků v Hradci\nByl pozdní večer, 9. máj, kdy jsme se vrátili, plni krásných dojmů, ze setkání Surfáků v Hradci Králové. Na Setkání jsme přijeli z Liberce, vlakem a už to byl hezký zážitek. Projížděli jsme jarní krajinou, plnou svěží jarní zeleně, viděli jsme sady rozkvetlých jabloní v Českém ráji a zahrádky s jarními květinami u rodinných domků.\nPo příjezdu do Hradce v neděli dopoledne jsme se prošli městem, které je zároveň mým milovaným rodným městem a obdivovali především staré historické a restaurované domy na Malém i Velkém náměstí, shlédli krásnou budovu biskupského paláce, gotický chrám sv. Ducha, barokní kostel Paní Marie, Bílou věž a též konečně opravený Grandhotel.\nPo obědě u Černého koně jsme šli na Střelnici, na naše Setkání Surfáků. Velký sál byl tak plný, že jsme jen stěží našli pro nás 4 místa v přísálí. V sále převládala červená barva, hlavní barva surfáckých triček, což bylo důkazem, že jsme na správném místě. Později jsme se mohli, díky Vaškovi, přestěhovat hned pod jeviště, takže jsme si připadali jako v Praze, na Barče, kam často jezdíme, a tak měli vše z první ruky.\nPoblíž seděli i naši dobří přátelé jak z Barči, tak i z krásných dovolených v Chorvatsku, což bylo velmi příjemné.\nVystoupení Evičky a Vaška bylo jako vždy velice působivé, jejich krásné písničky zahřívaly naše duše a přenášely nás do jiného světa, mimo denní realitu. Také jsme byli překvapeni zase novým nápadem a to, jak nás David Ševčík fotil hned na místě a paní Lenka Vaňková nám tak mohla ihned předávat naše fotografie, což mělo veký úspěch. Zároveň jsme ji obdivovali, jak takové množsví požadavků s klidem zvládala.\nKdyž se hrálo také pro nejstaršího našeho Surfáka, pana Vlastíka Klimeše, který se letos dožívá svých 88 let, vytvořilo se kolem něho velké kolečko Surfáků a my, Surfačky, jsme si ho předávaly a naše pospolitost byla dojemná. Myslím, že to byl i pro něho velký zážitek, díky Evičce a Vaškovi, kteří vědí, jak udělat lidem radost.\nChtěla bych jen uvést, že Evičku a Vaška známe již 1O let a máme je stále stejně rádi. A protože se jen tak hned nenajde další dvojice, která by svoji práci dělala stejně poctivě, obětavě, s plným nasazením a schopna svým osobním fluidem rozdávat tolik radosti obyčejným lidem, nemusí se bát ani konkurence ani bulváru.\nDíky Vám, Evičko a Vašku, za vše krásné, co nám svými písničkami dáváte a přejeme Vám, aby se Vám stále tak dařilo, jak nyní.\nMarie Židová a manželem Vladimírem a dcerou Hanou z Liberce


PALBA.CZ • Zobrazit téma - ČSR roku 1945. Pražské povstání. Č 13.\nČSR roku 1945. Pražské povstání. Č 13.\nod michan » 1/5/2017, 04:16\nMapa bojů partyzánů demokratických, řízených exilovou vládou v Londýně\n, a partyzánů řízených Moskvou a KSČ, na území ČSR do května 1945.\nKdyž se, rozdělena na 4 menší skupiny, přemístila partyzánská brigáda Mistra Jana Husa do nového operačního prostoru (do oblasti Červených Janovic mezi Ledčí nad Sázavou a Kutnou Horou), začala navazovat součinnost s dalšími partyzánskými oddíly a skupinami. V novém prostoru se jednalo o součinnost s partyzánskými oddíly působícími v Českomoravské vrchovině, tedy se sovětským oddílem Jermak, s Kišovým plukem generála Svobody a s kontrarozvědným oddílem NKVD Zarevo. A právě zde se při zakládání národních výborů a při komunistické agitační činnosti, dostali partyzáni z brigády Mistra Jana Husa do rozepře s příslušníky organizací nekomunistického odboje řízeného tzv. Radou tří (někdy také zkráceně R3, více viz i o historii zde:\na zde pak foto:\nvelitele generála Vojtěcha Borise Luži:\n). Příslušníci Rady tří, kteří působily v tomto prostoru a podřizovaly se plánům na povstání řízené vládou v exilu, v Londýně, se neřídily pokyny sovětské armády ani pokyny KSČ.\n"Komunistická stranická aktivita, i když se oháněla hesly široké národní fronty boje proti fašismu, nejenže tříštila síly na domácí frontě, ale předem už vytvářela podmínky pro zavádění pořádku nikoli z demokratické vůle lidu, ale tak, jak vyhovovaly zájmům Moskvy a KSČ, poslušně se podřizující jejím příkazům".\nSám Pich-Tůma přiznává, když píše: "Naše organizační činnost a vznik prvních ilegálních národních výborů však narazily na odpor nekomunistické protinacistické organizace Rada tří, která nám dala ultimátum, že pokud nepřestaneme okamžitě zakládat ilegální národní výbory a nepodřídíme se jejímu velení, bude informace o místě našeho působení předána gestapu. Teprve po válce se věci vysvětlily." A zde pan autor dodává: A jak se vysvětlily? Vysvětlily se tak, že tato vyhrůžka nebyla vůbec vyslovena (Pich-Tůma si ji vymyslel), anebo nebyla míněna vážně. Buď jak buď zakládání národních výborů v čele s komunisty a příprava nastolení komunistické nadvlády prostřednictvím partyzánského hnutí neustaly (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 90, 91, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nPřes všechnu tuto protivládní činnost a nechuť se dohodnout o spolupráci s nekomunistickými partyzány, činnost brigády Mistra Jana Husa, v únoru a březnu 1945 proti Němcům a jejich válečné mašinérii pokračovala. Byly i dílčí neúspěchy a ztráty:\n"V noci z 22. na 23. únor (1945) partyzáni brigády M. J. Husa poškodili lokomotivu nákladního vlaku a v téže době šestičlenná skupina pod Kolesnikovým vedením přepadla železniční stanici v Leštině a vypustila tu 18 cisternových vagónů s naftou. Druhý den večer skupina vedená Pichem-Tůmou zastřelila v automobilu na silnici Praha-Brno mezi Frýdnavou a městečkem Habry vedoucího Parteiverbindugstelle (šéf nejvyššího orgánu, hlavní vedoucí) NSDAP v Praze Bruno Waltera (zmínku viz také zde:\nhttp://www.fronta.cz/kalendar/partyzany ... uno-walter\n26. března se nacistům podařilo goniometricky zaměřit štáb brigády, rozmístěný v lesíku Na Dlouhé u obce Leškovice. Vojenské i policejní jednotky neprodyšně obklíčily celý prostor. Rozpoutal se noční boj s mnohonásobnou přesilou. Poslední depeše, kterou velitel odeslal sovětskému nadřízenému štábu, zněla: ´Nemáme čas prorazit. Obklíčili nás. Kapitán Fomin. Umíráme za vlast.´\nV boji padli: náčelník štábu J. V. Perchun, radisté Čepurov a Poljaková, lékařka Smyková, čeští partyzáni Jan Janáček ze Sobiňova a Josef Coufal ze Samotína. Smrtelně zraněného velitele Fomina gestapáci odvezli do Chrudimi, ale dřív, než ho mohli podrobit mučení, zemřel. Partyzánská brigáda pod velením M. Picha-Tůmy však pokračovala v bojové i politické činnosti až do konce války, měla pět oddílů a na 1 200 spolupracovníků."\nBilance brigády Mistra Jana Husa, je velice pestrá a bohatá a vyjadřuje různorodost její činnosti. Velkou část činnosti zaujímá poškozování chodu německé válečné mašinérie. Ostatně posuďme:\n"Zorganizovala celkem přes 100 ilegálních národních výborů a založila 96 organizací KSČ." Což je její politická činnost, bez toho, že by s ní souhlasil nekomunistický odboj.\nBilance za účelem rozvracení německé válečné mašinérie a způsobení ztrát nacistům pak zní:\n"V 66 bojových akcích zlikvidoval 785 nacistů, 7 zrádců a 28 kolaborantů. Vykolejila 14 vlaků s válečným materiálem, zničila 1 nepřátelské letadlo Focke-Wulf 190, 138 aut, 28 motocyklů, 4 goniometrické stanice, 10 OT, 1 SHD a 2 protiletadlové kanóny. Z cisteren vypustili partyzáni 4 755 litrů benzínu, 2 250 litrů nafty a zásoby lihu ze 4 lihovarů. Poškodili 3 železniční a 1 silniční most, dvakrát narušili železniční trať a dvanáctkrát přerušili telefonní spojení. Vyřadili z provozu továrnu Pragofera ve Škrdlovicích a vyhodili do povětří skladiště trhavin. Úctyhodná bilance, zasluhující pochvalu sovětského velení i vedení VKS(b) a KSČ (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 91, 92, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nJeště jednu důležitou informaci zde je třeba říci tak jak ji ve své knize zachytil pan Richter a která je poměrně přesně zachycena i v dalších historických dokumentech a i třeba ve Wikipedii, o dalším osudu Picha-Tůmy, viz zde:\nhttps://www.fdb.cz/lidi-zivotopis-biogr ... -tuma.html\na i v jiných článcích, viz také zde:\n"Miroslav Pich-Tůma, fanatický komunista a sovětský agent, se stane po válce poslancem Národního shromáždění a ve službách StB spolupachatelem několika vražd, jak se dočteme v knize Viléma Hejla Zpráva o organizovaném násilí: ´Byli to klasické fémové vraždy, spáchané proto, že oběti nebylo ani v podmínkách totalitního režimu možno postavit před soud a zároveň se shodně mínilo, že už vědí příliš mnoho. Proto musel zemřít ing. Petr Konečný kdesi u Bánské Bystrice a Fr. Novotný u Benešova. Pich-Tůma byl podle vyjádření jednoho ze svých soudruhů, docela dobrý chlap, až na to, že koho udeřil, ten to většinou nepřežil - a rány rozdával rád.\nPři výslechu ubil k smrti zpravodajského důstojníka npor. ing. Bedřicha Weisnera a jiné vězně. Nakonec byl zatčen a souzen spolu s O. Závodským, Oskarem Valešem, Ivo Milenem, Vladimírem Smolkou, Bedřichem Pokorným´. Ale to všechno teprve přinese budoucí čas, který má pro Picha-Tůmu připravenu sebevraždu oběšením /v roce 1995 - má poznámka/ (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 92, 93, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nPokračujme znovu v líčení dalších partyzánských oddílů od září a na přelomu let 1944 a 1945. Historické podklady říkají, že v listopadu 1944 na Českomoravské vrchovině působil již zmiňovaný sovětský partyzánský oddíl NKVD zvláštního určení Zarevo, který v noci z 21. na 22. listopad přešel ze Slovenska na Moravu pod velením P. V. Fjodorova (krycí jméno Faustov).\n"30. září po 23. hodině, jak víme, přistál u Račic výsadek Jermak pod velením N. I. Dmitrijeva. K místu přistání se již v ranních hodinách sjížděli četníci i německé vojsko. Partyzáni v dešti, který znemožnil jejich vystopování pomocí psů, unikali pronásledovatelům směrem na Studnici. U Ježkovic se střetli s příslušníky poddůstojnické školy Wehrmachtu. Pokračovali v ústupu východním směrem, ale na místě museli zanechat skoro všechny zásoby a výzbroj. V prostoru Studnice, kde původně měli být vysazeni, zjistili, že se nacházejí uvnitř vojenského výcvikového prostoru. Ustupovali tedy dál na východ, kde navázali spojení s českými odbojáři. Ti usměrnili jejich přesun do prostoru západně od Prostějova, kde se v lesích skrývalo několik skupin sovětských zajatců, spolupracujících s místními odbojovými organizacemi. Dmitrijev po příchodu na určené místo navázal se zajatci spojení a přijal je do svého oddílu, který se poté rozdělil na skupiny vytvářející rozptýlené jednotky Jermaka (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 93, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nSeznámili jsme se před tím i s 1. čs.partyzánskou brigádou Jana Žižky, když její štáb, který se po proniknutí ze Slovenska do Beskyd, na území protektorátu, usadil na severním svahu Trojačky, nedaleko Horní Bečvy. Velitel 1. čs.partyzánské brigády Jana Žižky, poručík Ušiak měl tehdy okolo sebe 140 partyzánů. Poslechněme si co dál odhalují, historické podklady, které říkají , a to trochu blíže, kdo také byl mezi těmi 140ti Ušiakovými partyzány, na novém působišti v protektorátu:\n"Mezi nimi je i Jan Dvořák, kterého přivedl Vávra-Stařík společně s Šálkem do Murzinova štábu již na Slovensku. Dvořák tehdy utekl na Slovensko, protože mu v protektorátu hořela půda pod nohama kvůli kriminálním deliktům.\nNyní po příchodu na Moravu, se při hledání spolupracovníků v řadách místního obyvatelstva setkal s jistým Jaškem, který se vydával za vedoucího komunistické odbojové organizace, ale ve skutečnosti pracoval jako konfident pro ostravské gestapo s úkolem navázat spojení s vedením partyzánů. Jašek Dvořáka, který sám již na Slovensku spolupracoval s gestapem, snadno získal pro spolupráci s ostravskou služebnou (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 93, 94, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nRe: ČSR roku 1945. Pražské povstání. Č 13.\nod michan » 1/5/2017, 04:29\nČSR roku 1945. Pražské povstání. Č 14.\nPři dalším, bližším, seznamování s 1. čs.partyzánskou brigádou Jana Žižky, opět narážíme na jméno Vávra-Stařík. Historiografie o něm zase mluví v době, kdy se s oddělenou skupinou partyzánů dostal do protektorátu, na Moravu, přes Makytu v prostoru Lázů. První úkryt na Moravě této skupině poskytl pasekář Pavel Kreta v Huslenkách-Uherské.\n"Příslušníci partyzánského oddílu Liptál, vedeného Stanislavem Mikou, jim našli ještě dva další úkryty v chalupách Jana Surého a Antonína Surého v Hovězí-Stříbrníku. Koncem října Jaroslav Švehla, syn hajného v liptavské oboře, s Pavlem Krajčákem celou Vávrovu skupinu zavedl do hájenky Obora, kde si už skupina partyzánů zřídila základnu. Netušili, že mají ve svých řadách agenta gestapa, ruského emigranta Nikolaje Šapošnikova, štábního kapitána předválečné československé armády, který byl vsetínským gestapem vyslán na Slovensko, aby pronikl mezi partyzány. Vávra, který se s Šapošnikovem sblížil, jej určil svým zástupcem a místním odbojářům jej představil jako spojku pro styk s nimi. Odbojáři si Šapošnikova, který svým chováním vzbudil jejich podezření, dali prověřit. Byl spatřen, jak vchází do budovy vsetínského gestapa. I další získané informace potvrzovaly, že Šapošnikov je zrádce. Partyzáni jej proto 12. listopadu 1944 zastřelili. Vávra-Stařík, který se stejně jako Šapošnikov často vzdaloval od skupiny, v době odhalení jeho konfidenství nenadále svou skupinu bez udání důvodů opustil a uchýlil se do své rodné obce Lhoty u Malenovic (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 94, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nV oblasti, kde se po příchodu na Moravu usídlila Ušiakova 1. čs.partyzánská brigáda Jana Žižky, sídlil i nekomunistický západní výsadek Wolfram (\na zde: http://www.v-klub.cz/view.php?cisloclanku=2005082801\n). Velitel západního výsadku Wolfram, kapitán Otisk chtěl navázat také spolupráci s 1. čs.partyzánskou brigádou Jana Žižky, ale při výměně názorů došlo při setkání vedoucích představitelů k názorovému rozdílu a ukázala se ideová propast, která je rozdělovala.\n"Poručík Ušiak otevřeně prohlásil: ´Kde ja budem bojovať, tam mi žiaden prezident Beneš nemá čo rozkazovať!´ Kapitán Otisk to vzal na vědomí. Jeho oddíl byl po všech stránkách lépe vybaven, a proto poskytl Ušiakovi 10 000 marek ve snaze pomoci jeho oddílu, ale když viděl, že komunističtí partyzáni bojují za jinou vládu než on a jeho lidé, ztratil zájem na další spolupráci (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 94, 95 vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nHistorické dokumenty však obsahují ještě jednu spolupráci, mezi jedním ze členů nekomunistické skupiny Wolfram, kterým byl Josef Bierský, a jedním ze členů Murzinových partyzánů Stanislavem Kotačkou. Příběh říká, že ač neměla být mezi Wolframem a brigádou Jana Žižky žádná spolupráce, jedna se přece jen udála a znamenala pohromu a přinesla další sledy různých událostí...:\n"Přesto jeden z jeho bojovníků, Josef Bierský (z nekomunistického západního výsadku Wolfram - má poznámka), je pověřen zúčastnit se 19. října 1944 ilegální schůzky v prostoru hory Smrk. Doprovází ho jeden z Murzinových partyzánů Stanislav Kotačka, který pobytem u partyzánů hledí zatáhnout oponu za svou minulostí kriminálního zločince. Cestou podlehne svým zločineckým sklonům. V příhodném okamžiku Bierského zavraždí a okrade o peníze i cennosti. Vlakem pak odjede do Brna. Tam 20. října padne do rukou policie, která ho odevzdá gestapu. Při výslechu ochotně prozradí všechno, co ví o západních i východních partyzánech, udá jejich pomocníky i místa pobytu. S využitím jeho výpovědi gestapo 22. října pozatýkalo hajné J. Faldyna, K. Kurečka a F. Kubala, v jejichž revírech se partyzáni Jana Žižky usadili. Všichni tři byli popraveni. Partyzáni naopak odhalili a zastřelili konfidentku M. Ryplovou, která k nim byla vyslána, aby podávala zprávy. V obsažné knize Jaroslava Pospíšila Hyeny nacházíme příběhy dokládající, že mezi partyzány se vedle uvědomělých bojovníků proti fašismu a přesvědčených stoupenců komunistické odbojové linie vyskytovalo i mnoho dobrodruhů, násilníků i vyslovených zločinců. Vedle hrdinů, odhodlaných v každé situaci obětovat život, se v složitých situacích lidé tohoto druhu zachovali zpravidla jako bezectní ničemové, zbabělci a vyslovení zrádci."\nCo se také stávalo bylo, že se partyzáni střetli i navzájem, o čemž svědčí další příhoda:\n"27. října 1944 se pozdě v noci v objektu Minaříkovy pily v Ratiboři na Vsetínsku konala důležitá porada zástupců partyzánské skupiny kapitána V. G. Ševcova-Grekovského s představiteli odbojových odborových organizací Vsetínska (zmínku pak viz i zde:\nhttp://www.pametnaroda.cz/story/vitek-l ... -1924-3209\n). Na poradu se dostavil i po zuby ozbrojený Vladimír Krejčík, užívající krycího jména kapitán Jerry, se svým pobočníkem. Ševcov mu začal ostře vytýkat, že se svými lidmi drancuje a okrádá chudé rolníky, pasekáře, terorizuje obyvatelstvo a dopouští se i jiných nepřístojností, které poškozují dobré jméno partyzánů. Krejčík s pobočníkem se nezmohli na slovo odporu. Žádali pouze, aby se celá věc řešila na štábu 1. čs. partyzánského oddílu, a ze schůzky zřejmě rozčileni odešli. Asi po dvou hodinách se kapitán Jerry vrátil s hloučkem svých partyzánů, došlo k přestřelce, při níž byli sovětští partyzáni kapitán Ševcov-Grekovskij a poručík Pavel Pimenov zastřeleni.\nV Ušiakově štábu upevnila své postavení blonďatá podporučice Olga Františáková, zejména tím, že držela s politickým komisařem Stěpanovem. Plnila úkol kurýra, zajišťujícího spojení s rozptýlenými součástmi brigády i s místními spolupracovníky (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 95, 96, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nA tak jsme se dostali k jedné z nejtragičtějších událostí v životě a boji 1. čs.partyzánské brigády Jana Žižky, na jejímž konci byla smrt jejího velitele, tehdy poručíka Jána Ušiaka, statečného partyzánského velitele (něco více viz také zde:\n). Z mnou uznávaného historického pramene se dozvídáme, cituji:\n"Na 2. listopad byla dohodnuta schůzka vedení brigády se zástupci ilegální organizace KSČ a výsadku Wolfram na mýtině u Čerova mlýna v Beskydech. Jako ostravský zástupce strany se na ni dostavil konfident M. Jašek, takže gestapo o schůzce vědělo a mělo ji pod kontrolu. Dozvědělo se však o ní i velení Einsatzkommanda I Rusham, které v ní vidělo příležitost zlikvidovat velitelské centrum banditů, jak Němci nazývali partyzány. Policejní síly prostor schůzky obklíčily. Propukla prudká přestřelka, v níž byli zraněni Ušiak, Murzin i další partyzáni. (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 96, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.). "\nUdálost je pak z pozdější zprávy tehdejšího náčelníka štábu 1. čs.partyzánské brigády Jana Žižky, kapitána Dajana Bajanoviče Murzina, který v ní napsal, cituji:\n"Přišli jsme na mýtinu nedaleko rozcestí u mlýna... Fašisti nás napadli ze zálohy. Začali jsme střílet ze všech stran. Jako člověku, který má dostatek zkušeností z partyzánských bojů v Bělorusku a na Ukrajině, mně bylo okamžitě jasné, že jsme padli do léčky. Někdo nás zradil. Byli jsme obklíčeni. Na dlouhé rozvažování nezbývalo času, střely nás stále bičovaly. Vydal jsem rozkaz k plnému krytí a začal jsem v polokruhu střílet ze samopalu... Začal tvrdý, nerovný boj. Staršina Kravčuk samopalem prostřílel cestu směrem na Kněhyni. Pravděpodobně nám chtěl umožnit návrat ke štábu... Vše se bleskově odehrálo v několika okamžicích. Ušiak dal rozkaz k útoku a k průlomu z obklíčení, abychom se mohli stáhnout ke Kněhyni. Ruční granáty, kterými jsme zaútočili proti nepříteli kryjícímu se v okolních houštinách, nám na několik okamžiků uvolnily cestu. V místech, kde jsme právě byli s Ušiakem, terén prudce stoupal. Rychle jsme vyrazili vpřed a stříleli kolem sebe. Náhle jsem ucítil tvrdou ránu do nohy. Vzápětí následoval pád na kolena. Ušiak byl bledý jako stěna. Obě ruce měl prostřílené. Ukryli jsme se za kmen stromu a začali znovu pálit. V tom okamžiku byli s námi dva partyzáni. Rozhodl jsem se, že Ušiaka je třeba za každou cenu dopravit do štábu. Vydal jsem rozkaz. Cílenými salvami jsem začal krýt přepravu a vyprázdnil jsem dva zásobníky.\nNepřátelé se stále více blížili k mému úkrytu. Znovu jsem vystřelil a plazil se k okraji rokle. Následoval prudký pád, zraněnou nohou jsme narazil na nějaký kámen a tělem mi projela nesnesitelná bolest. Ještě mne zamrazila studená voda horského potoka. Vše jsem si ale uvědomil až po několika dnech, kdy jsem nabyl vědomí. Ani dnes však nemohu přesně určit, jak dlouho jsem ležel tam v té chladné vodě... (Historickým podkladem pro informace je zde výňatek z hlášení D. B. Murzina, který napsal: pan PhDr. Karel Richter, CSc., - Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, na str. 96, 97, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.). "\nA pak již náš přední historik dovypráví: "Vážně zraněného Ušiaka partyzáni dopravili nejprve do osamělé chalupy pod Martiňákem. Odtud jej zanedlouho převezli do domku O. Machandra v Čeledné. Murzina odnesli do lesního úkrytu na úpatí Magurky, kde se následující tři týdny léčil v péči J. Křenovského a J. Tkáče.\nPříslušníci 1. čs. partyzánské brigády J. Žižky ani v té době nezanechali bojových diverzních akcí, jako byly přepady četnických stanic, německých i protektorátních úřadů a ničení jejich spisů a kartoték, napadání stráží a hlídek. .... Začátkem listopadu provedli pět diverzních akcí na tratích v okruhu své působnosti.\nNacisté v široce založené operaci Tetřev (viz i zde na Wikipedii:\n), kterou řídil sám K. H. Frank, vypátrali bunkr štábu v Kněhyni a 3. listopadu jej obklíčila početná stíhací skupina z Holešova. Partyzáni svedli s nacisty urputný boj, v němž jich několik padlo, ale většina pronásledovatelům unikla. Na udání agenta Dvořáka, který se stále držel v blízkosti štábu, zahájili nacisté týž den razii ve Velkých Karlovicích a Prostřední Bečvě, v Čeladné i v dalších místech, kde se partyzáni ukrývali v chalupách vesničanů. Desítky zatčených byly odvezeny k výslechům do Ostravy a mnozí z nich pro výstrahu veřejně popraveni.\nPoručíka J. Ušiaka se nacisté chtěli zmocnit živého, ale statečný partyzánský velitel, když zjistil, že dům je obklíčen a nelze uniknout, si přiložil pistoli ke spánku a zastřelil se (Historickým podkladem pro informace je zde: pan PhDr. Karel Richter, CSc., Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 97, 98, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.). "\nod michan » 1/5/2017, 04:38\nČSR roku 1945. Pražské povstání. Č 15.\nNěmecká proti partyzánská "operace Tetřev" (viz také zde:\n) se nijak zvlášť nepodařila. Nezničila ani štáb 1. čs.partyzánské brigády Jana Žižky, a ani nijak zvlášť neomezila činnost brigády.\nJiž v prosinci 1944 došlo k reorganizaci štábu, když velení 1. čs.partyzánské brigády Jana Žižky, převzal uzdravený a radiotelegraficky povýšený na majora D. B. Murzin /zde viz\nfoto D. B. Murzina/, za mrtvého Ušiaka. Náčelníkem štábu brigády se stal V. Nastěnko a politickým komisařem byl I. P. Stěpanov.\nA došlo k dalším neopatrnostem, a projevovala se i nezkušenost některých, která znamenala smrt partyzánů, ale především smrt jejich pomocníků z řad obyvatelstva, cituji:\n"Jedné prosincové noci se u Slavičíńových a Pastorkových ubytuje skupinka sovětských partyzánů. Jejich stopy nenechává bez povšimnutí stíhací oddíl z Morávky, který zanedlouho dorazí ke zmíněným usedlostem. Po zjištění, že partyzáni nerozestavěli hlídky, zaujali Němci výhodné pozice. Z obklíčeného domku A. Koloničného v té době odchází nic netušící S. Mnichopovič. Krátká dávka ze samopalu jej usmrcuje. Další partyzáni se brání, dům je proto zapálen, v nastalém zmatku se třem bojovníkům podaří uprchnout, další dva jsou v přestřelce zabiti. Zadržen je těžce zraněný sovětský partyzán V. Dunajevskij, kterého později vyšetřuje oddíl zvláštního určení ve Starých Hamrech.\nPo zostřeném výslechu Dunajevskij označil na Morávce mnohá stavení podporovatelů partyzánů. Tito lidé jsou nasváženi do obecního hostince na Morávce. Postupně bylo V. Dunajevským usvědčeno 24 osob, z nichž 14 vlastenců stihl trest smrti, další horalé byli odsouzeni k dlouholetému pobytu v káznici. Dunajevskij prozradil také umístění bunkru na Malém Travnatém. Po jeho obklíčení padlo v přestřelce osm sovětských partyzánů, dalším třem se podařilo uprchnout (Historickým podkladem pro informace je výňatek z knihy J. Pospíšila a také: pan PhDr. Karel Richter, CSc., Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 98, 99, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nO činnosti partyzánů, která se vyznačovala zrádcovstvím konfidentů a i násilnostmi partyzánů, z knihy Hyeny od Jaroslava Pospíšila, z prostoru Podbeskydí, od obyvatel beskydských kotárů, cituji:\n"Nadlesní ing. Vilém Nevřala z hájovny revíru Podolánky-Čeladná uvádí: ´Od podzimu roku 1944 se kolem naší myslivny v revíru Podolánky začaly pohybovat malé skupinky partyzánů, kterým jsme vypomáhali jídlem a drobnými věcmi, které po nás žádali. Hodně napětí lidé v Podbeskydí prožili po tragické smrti\nvelitele partyzánů Ušiaka /viz foto J. Ušiaka/ a zatčení hajného Křenovského, který byl pravděpodobně udán nadlesním Zdeňkem Pitnerem. Neustálé prohledávání lesů německým jagdkomandem, které chodilo ve skupinkách o 25 až 30 plně ozbrojených mužích, nahánělo lidem strach. Obavy byly také ze zrádců z partyzánských řad a provokatérů. Byli jsme ve dvojím ohni, na jedné straně měl lesní personál okamžitě hlásit každý podezřelý pohyb neznámých osob v revíru, na druhé straně jsme chtěli partyzánům pomoci...\nČasto neuvážené a bezcitné chování nás od této pomoci odrazovalo a mezi občany zasévalo nedůvěru.\nZvláště odsouzeníhodným činem bylo zavraždění hajného Josefa Děckého, kterého lesní personál našel podřezaného pod vrstvou odtávajícího sněhu na lesní cestě směrem na Kněhyni. Po této tragické události se hajní domluvili, že pokud zahlédnou při obchůzce lesem nějaké podezřelé lidi, budou se tvářit, jako by nic neviděli.\nZa svého služebního působení v Beskydách jsem se setkal s mnohými pasekáři, kteří se na partyzánský odboj dívali spíše s rozpaky a despektem. Nakolik se partyzáni při svých akcích chovali odvážně, nemohu posoudit, uměli však loupit a znásilňovat ženy. Jednou večer k nám přišli opilí, jeden z nich mě vyzval, abych mu šel cosi ukázat ven. Za chvíli jsem z domu zaslechl křik. Dveře verandy byly zamknuté - manželka zůstala uvnitř a někdo z nich jí začal obtěžovat. Začal jsem bouchat na dveře, až mi otevřeli...\nPartyzáni nám také sebrali poslední jídlo, nepomohlo naříkání ženy, že má děti, co jim dá jíst. Byli to neurvalci a bezcitní zbabělci. Na lidi na samotách si troufli, ale krást u bohatých německých rodin v Čeladné se báli. Vzali nám také všechny cennosti.\nTo, co se stalo nám, potkalo i jiné lidi žijící na pasekách. V jedné usedlosti znásilnili tři sestry. Slušní partyzáni byli spíše výjimkou a ti měli naši podporu (Historickým podkladem pro informace je výňatek z knihy J. Pospíšila Hyeny, a také od: pan PhDr. Karel Richter, CSc., Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 99, 100, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nTěch příběhů podobného rázu zde již zaznělo více a podporuje je i další, který náš historik ve své knize také uvádí, včetně výňatku z novely mnou oblíbeného Ladislava Mňačka - Smrt si říká Engelchen. Tu si každý přečtěte v této novele, nebo v knize Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, od pana PhDr. Karel Richter, CSc., na str. 100. Já zde ocituji další takový příběh, jako výňatek (v Pospíšilově citaci z knihy Hyeny), který nastínil pan Karel Richter o zločinném násilí partyzánů, když napsal, cituji:\n" Zločinnou násilnickou zvůli některých partyzánů dosvědčuje (v Pospíšilově citaci) i Jindřiška Růčková-Havrlantová: ´Dodnes nerada myslím na to, co jsem prožila jako patnáctiletá dívka 9. prosince 1944 na Bílové u Rejnovic. V ten den k nám přišli partyzáni a nařídili, abychom k uvítání majora Murzina zabili prasnici, která zrovna měla selátka. Prosili jsme je, aby to po nás nechtěli, protože malá prasátka by uhynula. Jako náhradu jsme jim nabízeli ovce. Tyto však partyzáni odmítli, šli do domu strýce Josefa Růčky číslo 22, kde v podvečer prasnici zabili. Syn Josefa Růčky Jaroslav se s tím nemohl smířit, odešel do Podhradní Lhoty, kde na četnické stanici nahlásil, co se stalo.\nV době nepřítomnosti se dostavil Murzin, na jehož počest byla u Josefa Růčky a Kubíčků připravena hostina. Strýc Josef při ní rozjařeným partyzánům sdělil, že jeho syn se zabitím prasnice nesouhlasil a odešel to ohlásit. Opilí partyzáni neznali slitování. Počkali si, až se vrátil mladý Jarek, napadli jej a pobodali. Došlo i ke střelbě, při které zabili tetičku Růčkovou. Pak partyzáni, kteří vyváděli jako diví, odešli ke Kubíčkům a chalupu strýce Josefa Růčky zapálili. Po tomto činu se přesunuli na okraj lesa, kde čekali na četníky. Ti ale odešli, když z dálky uviděli, že chalupa hoří. Po tom všem jsme pak už jen mohli vypravit pohřeb tetičky a bratrance Růčkových, který v nemocnici zemřel´ (Historickým podkladem pro informace je výňatek z knihy J. Pospíšila, Hyeny, a také od: pan PhDr. Karel Richter, CSc., Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 100, 101, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."\nBylo zaregistrováno mnoho dalších případů, kdy nezodpovědné chování partyzánů zavinilo smrt civilních obyvatel a hovořili jsme i o tom, že do partyzánských skupin proniklo mnoho konfidentů. V historických podkladech se hovoří např. o svůdné Martě Rakové, jako agentce gestapa, která prý okouzlila Murzinova velmi blízkého spolupracovníka Martina Valaštiaka, který byl kurýrem pro spojení a pak jej dokonce získala pro spolupráci s gestapem. Ale nezodpovědnost a lehkomyslnost některých partyzánů škodila i dalším partyzánským skupinám ve vlastní 1. čs.partyzánské brigádě Jana Žižky. Historické zdroje uvádějí příklad, cituji:\n"V úseku Raškovice a Nošovic si počátkem ledna vybudoval základnu jeden z oddílů brigády, vedený Emilem Muroněm. 10. ledna 1945 při střetu se stíhací jednotkou oddílu Rusham byl Muroň zajat. Po tvrdých výsleších jej dopravili do služebny ostravského gestapa. Komisař Dietrich jej přinutil pod hrozbou smrti ke zradě. Udal své přechovávatele, J. Bártka, J. Bílka, otce a syna Mikulcovy z Bukovin jako pomocníky partyzánů. Všechny čeká zatčení a smrt.\nV únoru si Muroň vysloužil zařazení do kategorie placených agentů. Udá manžele Hlinské z Růžďky, kteří mu poskytli úkryt. Jeho informace přivodí zatčení pětičlenné rodiny Strnadelových, rodiny Sládečkových, S. Mužika a H. Šipka, manželů Dudkových... Vláká do pasti gestapa sovětského parašutistu Ostapenka ze skupiny Arap, kpt. A. J. Niščimenka a jejich pomocníky, četaře F. Janečka a další.\nV Murzinově štábu se uchytili i jiní konfidenti, Josef Kocian, Jaroslav Nogol, Mrňka, Svoboda. Objevil se tu i proslulý agent František Šmíd, nedlouho předtím, než byl odhalen a zneškodněn. Těsný kontakt s černovousým Murzinem navázal i František Foukal, který zároveň udržoval styky s gestapákem Supparitschem."\nBohužel docházelo i k přehmatům, že z konfidentství byli obviněni a zastřeleni lidé, kteří jimi nebyli, tedy lidé naprosto nevinní, kteří byli obviněni bez jakéhokoliv důkazu.\n"Na základě falešných údajů konfidenta Nogola, jak uvádí Jaroslav Pospíšil, vydal štáb partyzánské brigády bez jakéhokoli prověřování rozkaz k zastřelení dvaadvacetiletého Jana Rafaje z Jasené. Podle svědectví pamětníků rozkaz vydal pian a zloděj, který se vetřel mezi partyzány. Rafajova rodina požádala Janova přítele Rudolfa Turečka, aby se vydal k partyzánům a pokusil se zjistit, co se stalo s jejich synem, o němž již dlouho nemají žádné zprávy. Do hor Turečka doprovázel Miroslav Laža. Některému z výše postavených sovětských velitelů se oba mladíci zdáli podezřelí. Bez jakéhokoliv vyšetřování nařídil údajnému partyzánovi Turínovy z Prlova, aby oba nevinné mladíky, úpěnlivě prosící o život, zastřelil. Nebyl to zdaleka poslední případ toho druhu (Historickým podkladem pro informace je výňatek z knihy J. Pospíšila, Hyeny, a také od: pan PhDr. Karel Richter, CSc., Dobývání domova. Osvobozování Moravy a Čech bez cenzury a legend, str. 101, 102, vydalo Nakladatelství NOOS s.r.o. v roce 2016, s jejichž laskavým svolením je možno mnou citace použít, jejich web je: http://www.noos.cz., na některých místech i s mým komentářem a textem.)."


Sluneční brýle značky Woox Speculum Rubra\nÚvod » Sluneční brýle » Woox » WOOX Speculum Rubra\nČíslo produktu: 7882\nModel: Speculum Rubra\nSluneční brýle WOOX Speculum Rubra jsou sportovní brýle každým coulem. Kontrastní šedo-červené barevné provedení jenom podtrhují jejich agresivní tvary. Rám je vyroben z pružného, ale odolného a lehkého polymeru TR90. Čočky, vyrobeny z odolného polykarbonátu, jsou hnědé barvy a perfektně se hodí pro každodenní pohybové aktivity. A co je hlavní, spolehlivě filtrují 100 % UV záření. Brýle jsou ergonomického tvaru a pohodlně se nosí počas celého dne. Bližší informace najdete na záložce "parametry". Přesné rozměry hledejte v přiloženém obrázku. Brýle se dodávají s měkkým textilním pouzdrem.