Prusko - Prussia - other.wiki\nPrusko - Prussia\nZemě v Evropě, 1525 až 1871, poté stát v Německu\n„Pruský“ přeadresuje tady. Pro jiná použití, vidět Prusko (disambiguation) .\nNesmí být zaměňována s Ruskem .\nPreußen ( německy )\nPrūsija ( prusky )\nNahoře: Státní vlajka (1803–1892)\nDole: Servisní vlajka (1933–1935)\nVlevo: Ramena Pruského království\nVpravo: Ramena Svobodného státu\n(„Bůh s námi“)\n(„Píseň o Prusku“)\nKrálovská hymna :\n(„Sláva tobě ve Viktorově koruně“)\nKrálovství Pruska v roce 1714\nKrálovství Pruska v roce 1870\nNáboženská vyznání v\nPruském království 1880\n64,64% Jednotní protestanti\n( luteráni , reformovaní )\n0,19% Ostatní křesťané\nFeudální monarchie (1525–1701)\nAbsolutní monarchie (1701–1848)\nsemi-konstituční monarchie (1848-1918)\nústavní republika (1918–1930)\nAutoritářská prezidentská republika (1930–1933)\nNacistická diktatura jedné strany (1933–1945)\nAlbert I (první)\nFrederick III (poslední)\nFrederick I (první)\nWilhelm II (poslední)\nPředseda vlády 1, 2\nFriedrich Ebert (první)\nHermann Göring (poslední)\nRaně novověká Evropa až po současnost\n• Pruské vévodství\n10. dubna 1525\n• Unie s Brandenburskem\n27. srpna 1618\n• Pruské království\n• Svobodný stát Prusko\n• Zrušení ( de facto , ztráta nezávislosti )\n30. ledna 1934\n• Zrušení ( de iure )\n25. února 1947\n348 702 km 2 (134 635 čtverečních mil)\n297 007 km 2 (114 675 čtverečních mil)\nReichsthaler (do roku 1750)\nPruský tolar (1750–1857)\nNěmecká zlatá značka (1873–1914)\nNěmecká papiermark (1914–1923)\nBelgie Česká republika Dánsko Německo Litva Nizozemsko Polsko Rusko Švýcarsko\n1 Hlavy států, které jsou zde uvedeny, jsou první a poslední, které drží každý titul v průběhu času. Další informace najdete v jednotlivých pruských státních článcích (odkazy výše v části Historie).\n2 Pozice ministrapräsidenta byla zavedena v roce 1792, kdy bylo Prusko královstvím; premiéři zde představení jsou hlavami pruské republiky.\nPrusko byl historicky významný německý stát, který vznikl v roce 1525 s vévodstvím zaměřeným na oblast Pruska na jihovýchodním pobřeží Baltského moře . Byla to de facto rozpuštěn nouzovým dekretem převádějící síly pruské vlády , aby německý kancléř Franz von Papen v roce 1932 a de jure by s vyhláškou Allied v roce 1947. Po celá staletí, House of Hohenzollern vládne Prusko, úspěšně rozšiřuje svou velikost cestou neobvykle dobře organizovaná a efektivní armáda. Prusko s hlavním městem nejprve v Königsbergu a poté, když se v roce 1701 stalo Pruským královstvím , v Berlíně , rozhodujícím způsobem formovalo historii Německa .\nV roce 1871, díky úsilí pruského kancléře Otta von Bismarcka , byla většina německých knížectví sjednocena do Německé říše pod pruským vedením, ačkoli to bylo považováno za „ Malé Německo “, protože Rakousko a Švýcarsko nebyly zahrnuty. V listopadu 1918 byly monarchie zrušeny a šlechta ztratila svou politickou moc během německé revoluce v letech 1918–19 . Kingdom Pruska byl tedy zrušen ve prospěch republikové do Svobodného státu Pruska , na stavu Německa od roku 1918 do roku 1933. Od roku 1932, Prusko ztratilo jeho nezávislost jako důsledek pruské převratu , který byl vzat dále v příštím několik let, kdy nacistický režim úspěšně zavedl své zákony Gleichschaltung ve snaze o jednotný stát . S koncem nacistického režimu, v roce 1945, rozdělení Německa na spojenecké okupační zóny a oddělení jeho území východně od linie Odra – Nisa , která byla začleněna do Polska a Sovětského svazu, stát Prusko přestal existovat de facto . Prusko existovalo de jure až do svého formálního zrušení nařízením Rady spojenecké kontroly č. 46 ze dne 25. února 1947.\nJméno Prusko pochází od starých Prusů ; v 13. století, němečtí rytíři -AN organizovaný katolický středověký vojenský řád z německých křižáků -conquered pozemky obývaných nich. V roce 1308 dobyli němečtí rytíři oblast ( Pomerelia) s ( Danzigem ) Gdaňskem . Jejich klášterní stav byl většinou Germanised přes imigraci z centrálního a západního Německa , a na jihu, to bylo Polonised osadníky od Masovia . Druhý Peace of Thorn (1466) rozdělit Prusko do západního Královské Prusko , provincie Polska a východní části, z roku 1525 zvané Duchy Pruska , léno koruny Polska až 1657. Svazu Brandenburg a vévodství Pruska v roce 1618 vedlo k vyhlášení Pruského království v roce 1701.\nPrusko vstoupilo do řad velmocí krátce poté, co se stalo královstvím, a největší vliv uplatnilo v 18. a 19. století. Během 18. století měla za vlády Fridricha Velkého hlavní vliv v mnoha mezinárodních záležitostech . Na vídeňském kongresu (1814–15), který po porážce Napoleona přetvořil mapu Evropy , získalo Prusko nová bohatá území, včetně uhelného Porúří . Země poté rychle ekonomicky a politicky ovlivňovala a stala se jádrem Severoněmecké konfederace v roce 1867 a poté Německé říše v roce 1871. Pruské království bylo nyní v novém Německu tak velké a dominantní, že Junkers a ostatní pruské elity se stále více identifikovaly jako Němci a méně jako Prusové.\nKrálovství skončilo v roce 1918 spolu s dalšími německými monarchiemi, které se zhroutily v důsledku německé revoluce . Ve Výmarské republiky se Svobodný stát Prusko ztratil téměř všechny své právní a politický význam po roce 1932 pučem vedeným Franz von Papen . Následně byla v roce 1935 účinně demontována do nacistické německé Gaue . Některá pruská ministerstva však zůstala zachována a Hermann Göring zůstal ve své roli ministra prezidenta Pruska až do konce druhé světové války . Bývalá východní území Německa, která tvořila významnou část Pruska, ztratila po roce 1945 většinu německého obyvatelstva, protože Polská lidová republika a Sovětský svaz tato území absorbovaly a do roku 1950 vyhnaly většinu svých německých obyvatel . nositelem militarismu a reakce ze strany spojenců , byl oficiálně zrušen prohlášením Allied v roce 1947. mezinárodní postavení bývalých východních území Německa bylo sporné, dokud Smlouva o konečném uspořádání ve vztahu k Německu v roce 1990, zatímco jeho návratu do Německo zůstává tématem krajně pravicových politiků, Federace vyhnanců a různých politických revizionistů.\nTermín pruský se často používá, zejména mimo Německo, k zdůraznění profesionality, agresivity, militarismu a konzervatismu Junkerovy třídy pozemkových aristokratů na východě, kteří dominovali nejprve Prusku a poté Německé říši.\n3.1 germánská objednávka\n3.2 Pruské vévodství\n3.4 Pruské království\n3.4.1 Napoleonské války\n3.4.2 Války osvobození\n3.4.3 Války sjednocení\n3.4.3.1 Šlesvické války\n3.4.3.2 rakousko-pruská válka\n3.4.3.3 Franco-pruská válka\n3.4.4 Německá říše\n3.6 Svobodný stát Prusko ve Výmarské republice\n3.7 Prusko a Třetí říše\n3.8 Konec Pruska\n4 Správní a ústavní rámce\n5.3 Non-německá populace\nHlavní erb Pruska , stejně jako pruská vlajka , zobrazovaly černého orla na bílém pozadí.\nČernobílé národní barvy již používaly němečtí rytíři a dynastie Hohenzollernů . Řád německých rytířů měl na sobě bílý kabát vyšívaný černým křížem se zlatou vložkou a černým císařským orlem. Kombinace černé a bílé barvy s bílou a červenou hanzovní barvou svobodných měst Brémy , Hamburku a Lübecku a Braniborska vyústila v černo-bílo-červenou obchodní vlajku Severoněmecké konfederace , která se stala vlajka Německé říše v roce 1871.\nSuum cuique („každému, jeho vlastní“), motto Řádu černého orla vytvořeného králem Frederickem I. v roce 1701, bylo často spojováno s celým Pruskem. Železný kříž , vojenská vyznamenání vytvořil král Bedřich Vilém III v roce 1813, byl také často spojena se zemí. Tento region, původně osídlený starými pobaltskými Prusy, kteří byli pokřesťanštěni, se stal oblíbeným místem pro imigraci (později hlavně protestantskými) Němci ( viz Ostsiedlung ), stejně jako Poláky a Litevci podél příhraničních oblastí.\nPřed jeho zrušením zahrnovalo území Pruského království provincie Západní Prusko ; Východní Prusko ; Brandenburg ; Sasko (včetně velké části dnešního státu Sasko-Anhaltsko a částí státu Durynsko v Německu); Pomořansko ; Porýní ; Vestfálsko ; Slezsko (bez rakouského Slezska ); Schleswig-Holstein ; Hannover ; Hesse-Nassau ; a malá oddělená oblast na jihu zvaná Hohenzollern , rodový domov pruské vládnoucí rodiny. Země, kterou němečtí rytíři obsadili, byla rovná a pokrytá úrodnou půdou. Tato oblast byla dokonale přizpůsobena velkoplošnému pěstování pšenice. Vzestup raného Pruska byl založen na pěstování a prodeji pšenice. Německé Prusko se stalo známým jako „chlebový koš západní Evropy“ (v němčině, Kornkammeru nebo sýpce). Na pozadí této produkce pšenice vzrostla přístavní města Štětín ( Štětín ) v Pomořansku, Danzig ( Gdaňsk ) v Prusku, Riga v Livonsku, Königsberg ( Kaliningrad ) a Memel ( Klaipėda ). Produkce a obchod s pšenicí přinesly Prusko do blízkého vztahu s hanzovní ligou v období od roku 1356 (oficiální založení hanzovní ligy) až do úpadku ligy asi v roce 1500.\nExpanze Pruska na základě jeho spojení s hanzovní ligou odřízla Polsko a Litvu od pobřeží Baltského moře a obchodu v zahraničí. To znamenalo, že Polsko a Litva budou tradičními nepřáteli Pruska, kterému se stále říkalo Řád německých rytířů.\nSituace po dobytí na konci 13. století. Fialové oblasti pod kontrolou klášterního státu Řád německých rytířů\nŘád německých rytířů (oranžový) po Druhém trnském míru (1466)\nHlavní článek: Klášterní stav germánských rytířů\nV roce 1211 král Andrew II Maďarska poskytnuta Burzenland v Transylvánii jako léno do německých rytířů , německý vojenský řád z křižáckých rytířů, se sídlem v Jeruzalémském království v Acre . V roce 1225 je vyloučil a oni přenesli své operace do oblasti Baltského moře . Konrad I. , polský vévoda z Masovie , se neúspěšně pokusil dobýt pohanské Prusko na křížových výpravách v letech 1219 a 1222. V roce 1226 vévoda Konrad vyzval německé rytíře, aby dobyli pobaltské pruské kmeny na jeho hranicích.\nBěhem 60 let bojů proti starým Prusům založil Řád nezávislý stát, který ovládl Prusu. Poté, co se livonští bratři meče připojili k Řádu německých rytířů v roce 1237, Řád ovládal také Livonii (nyní Lotyšsko a Estonsko ). Kolem 1252 skončili dobytí nejsevernější pruské pokolení Skalvians jakož i západních pobaltských Curonians , a postavil Memel hrad , který se vyvinul do hlavního přístavního města Memel (Klaipėda) . Smlouva Melno definován konečnou hranici mezi Pruskem a přilehlé velkovévodství Litvy v roce 1422.\nHanzovní liga oficiálně vznikla v severní Evropě v roce 1356 jako skupina obchodních měst. Tato liga získala monopol na veškerý obchod opouštějící vnitrozemí Evropy a Skandinávii a veškerý obchod plachtění v Baltském moři pro cizí země. Mezi kupci interiérů Švédska, Dánska a Polska přišel cítit utlačováni Hanseatic ligou.\nV průběhu procesu Ostsiedlung (německá expanze na východ) byli pozváni osadníci, kteří přinesli změny v etnickém složení i v jazyce, kultuře a právu východních hranic německých zemí. Protože většinu z těchto osadníků tvořili Němci, stala se dominantním jazykem dolní němčina .\nRytíři Řádu německých rytířů byli podřízeni papežství a císaři . Jejich zpočátku blízký vztah s polskou korunou se zhoršil poté, co v roce 1308 dobyli Polsko ovládané Pomerelia a Danzig (Gdaňsk) . Polsko a Litva nakonec spojily přes svaz Krewo (1385) a porazily rytíře v bitvě u Grunwaldu (Tannenberg) ) v roce 1410.\nThe Thirteen roční válka (1454-1466) začal když pruská konfederace , koalice hanzovních měst západní Prusko, bouřil se proti řádu a požádal o pomoc polského krále Kazimíra IV Jagellonský . Řád německých rytířů byl donucen uznat svrchovanost a vzdát hold Casimirovi IV. V Druhém trnském míru (1466) , přičemž v tomto procesu ztratilo západní Prusko ( královské Prusko ) s Polskem. Na základě Druhého trnského míru byly založeny dva pruské státy.\nV období mnišského řádu německých rytířů dostávali řády žoldnéři ze Svaté říše římské a postupně vytvořili novou pozemskou pruskou šlechtu, ze které se Junkersové vyvinuli, aby se ujali hlavní role v militarizaci Pruska a , později, Německo.\nPruská pocta od Jana Matejka . Poté, co přiznal závislost Pruska do polské koruny , Albert Pruska dostává Ducal Prusko jako léno od krále Zikmunda I. Starého z Polska v roce 1525\nHlavní články: Pruská pocta , Pruské vévodství a Koruna Polského království\nDne 10. dubna 1525, po podpisu krakovské smlouvy , která oficiálně ukončila polsko-germánské války (1519–21) , na hlavním náměstí polského hlavního města Krakova , Albert I. rezignoval na svou pozici velmistra německých rytířů a obdržel titul „vévoda z Pruska“ od polského krále Zygmunta I. Jako symbol vazalství dostal Albert od polského krále standard s pruským erbem. Černý pruský orel na vlajce byl doplněn písmenem „S“ (pro Zikmunda) a na krku měl umístěnou korunu jako symbol podrobení Polsku. Albert I., člen kadetské pobočky rodu Hohenzollernů, se stal luteránským protestantem a sekularizoval řádová pruská území. Jednalo se o oblast východně od ústí řeky Visly , později někdy nazývanou „Prusko správné“. Poprvé se tyto země dostaly do rukou větve rodu Hohenzollernů, kteří již od 15. století vládli Braniborskému markrabství . Kromě toho se Albert po svém zřeknutí se řádu mohl oženit a vyprodukovat legitimní dědice.\nHlavní články: Braniborsko-Prusko a Svatá říše římská\nBrandenburg a Prusko se spojily o dvě generace později. V roce 1594 Anna , vnučka Alberta I. a dcera vévody Alberta Fredericka (vládl 1568-1618), si vzal za svého bratrance Elector John Sigismund z Braniborska . Když Albert Frederick zemřel v roce 1618 bez mužských dědiců, John Sigismund bylo uděleno dědické právo na vévodství Pruska, pak ještě polské léno. Od této doby vévodství Pruska bylo v personální unii s markrabství Brandenburg. Výsledný stát, známý jako Brandenburg-Prusko , sestával z geograficky oddělených teritorií v Prusku, Braniborsku a v porýnských zemích Cleves a Mark .\nBěhem třicetileté války (1618–1648) po odpojených zemích Hohenzollernů opakovaně pochodovaly různé armády, zejména okupační Švédové . Neefektivní a vojensky slabý markrabě George George (1619–1640) uprchl z Berlína do Königsbergu , historického hlavního města pruského vévodství , v roce 1637. Jeho nástupce Frederick William I. (1640–1688) reformoval armádu na obranu zemí .\nFrederick William I šel do Varšavy v roce 1641, aby vzdal hold králi Władysławovi IV Vase z Polska za vévodství Pruska, který byl stále držen v léně od polské koruny. V lednu 1656, během první fáze druhé severní války (1654–1660), obdržel vévodství jako léno od švédského krále, který mu později udělil plnou svrchovanost Labiauskou smlouvou (listopad 1656). V roce 1657 polský král obnovil tento grant ve smlouvách Wehlau a Bromberg . S Pruskem držela brandenburská dynastie Hohenzollernů území bez jakýchkoli feudálních závazků, které tvořily základ pro jejich pozdější povýšení na krále.\n„ Velký kurfiřt “ a jeho manželka\nFrederick William I. se stal známým jako „velký volič“ za své úspěchy při organizování voličů, kterých dosáhl založením absolutní monarchie v Braniborsku-Prusku. Především zdůraznil význam silné armády pro ochranu odpojených území státu, zatímco Postupimský edikt (1685) otevřel Braniborsko-Prusko pro imigraci protestantských uprchlíků (zejména hugenotů ) a nastolil byrokracii na provádění státu efektivně.\nHlavní článek: Pruské království\nFrederick I. , král v Prusku\nDne 18. ledna 1701, Frederick William syn, volič Frederick III, modernizované Prusko z vévodství do království a korunoval sebe král Frederick já . Ve smlouvě o koruně ze dne 16. listopadu 1700 umožnil Leopold I. , císař Svaté říše římské , Frederickovi, aby se sám označil jako „ král v Prusku “, nikoli „ král Pruska “. Stát Brandenburg-Prusko se stal běžně známým jako „Prusko“, ačkoli většina jeho území, v Braniborsku, Pomořansku a západním Německu, ležela mimo vlastní Prusko. Pruský stát rostl v nádherě za vlády Fridricha I., který sponzoroval umění na úkor státní pokladny.\nPo Fredericku I. nastoupil jeho syn Frederick William I. (1713–1740), strohý „král vojáků“, který se nestaral o umění, ale byl šetrný a praktický. Je považován za tvůrce vychvalované pruské byrokracie a profesionalizované stálé armády, kterou vyvinul v jednu z nejmocnějších v Evropě, ačkoli jeho jednotky během Velké severní války bojovaly jen krátce . Vzhledem k velikosti armády ve vztahu k celkovému počtu obyvatel Mirabeau později řekl: „Prusko není státem s armádou, ale armádou se státem.“ Frederick William také usadil více než 20 000 protestantských uprchlíků ze Salcburku v řídce osídleném východním Prusku, které bylo nakonec rozšířeno na západní břeh řeky Memel a další regiony. Ve Stockholmské smlouvě (1720) získal polovinu švédského Pomořanska .\nKrál Frederick William I. , „voják-král“\nKrál zemřel v roce 1740 a jeho nástupcem byl jeho syn Frederick II. , Jehož úspěchy vedly k jeho pověsti „Fridricha Velkého“. Jako korunní princ se Frederick zaměřoval především na filozofii a umění. Byl to vynikající hráč na flétnu. V roce 1740 pruské jednotky překročily nechráněnou hranici Slezska a obsadily Schweidnitz. Slezsko bylo nejbohatší provincií habsburského Rakouska. Signalizovalo začátek tří slezských válek (1740–1763). První slezská válka (1740-1742) a druhé slezské války (1744-1745) byly historicky byly seskupeny s obecným evropské války volaného válka posloupnosti Rakušana (1740-1748). Císař Svaté říše římské Karel VI. Zemřel 20. října 1740. Na trůn ho vystřídala jeho dcera Marie Terezie .\nTím, že porazil rakouskou armádu v bitvě u Mollwitzu 10. dubna 1741, se Frederickovi podařilo dobýt Dolní Slezsko (severozápadní polovinu Slezska). V příštím roce 1742 dobyl Horní Slezsko (jihovýchodní polovina). Kromě toho ve třetí slezské válce (obvykle seskupené se sedmiletou válkou ) získal Frederick vítězství nad Rakouskem v bitvě u Lobositze 1. října 1756. I přes některá působivá vítězství se jeho situace v následujících letech stala mnohem méně pohodlnou. , protože selhal ve svých pokusech o vyřazení Rakouska z války a byl postupně omezen na zoufalou obrannou válku. Nikdy se však nevzdal a 3. listopadu 1760 pruský král vyhrál další bitvu, těžkou bitvu u Torgau . Přestože byl Frederick, několikrát na pokraji porážky, spojencem s Velkou Británií , Hanoverem a Hesse-Kasselem , nakonec dokázal udržet celé Slezsko proti saské koalici , habsburské monarchii , Francii a Rusku. Voltaire , blízký přítel krále, jednou popsal Prusko Fridricha Velkého slovy: „... byla to Sparta ráno, Athény odpoledne.“\nKrál Fridrich II. , „Veliký“\nSlezsko, plné bohatých půd a prosperujících výrobních měst, se stalo životně důležitým regionem Pruska, což značně zvětšilo oblast, počet obyvatel a bohatství národa. Úspěch na bojišti proti Rakousku a dalším mocnostem prokázal postavení Pruska jako jedné z evropských velmocí . Slezské války začaly více než století soupeření a konfliktů mezi Pruskem a Rakouskem jako dvěma nejmocnějšími státy působícími ve Svaté říši římské (ačkoli oba měly rozsáhlé území mimo říši). V roce 1744 spadl hrabství Východní Frísko do Pruska po zániku vládnoucí dynastie Cirksenů.\nV posledních 23 letech své vlády až do roku 1786 podporoval Frederick II., Který se chápal jako „prvního služebníka státu“, rozvoj pruských oblastí, jako je Oderbruch . Současně vybudoval pruskou vojenskou moc a zúčastnil se prvního rozdělení Polska s Rakouskem a Ruskem v roce 1772, což je čin, který geograficky spojil braniborská území s vlastními pruskými. Během tohoto období také otevřel pruské hranice přistěhovalcům prchajícím před náboženským pronásledováním v jiných částech Evropy, jako jsou hugenoti . Prusko se stalo bezpečným útočištěm stejným způsobem, jakým USA v 19. století uvítaly přistěhovalce hledající svobodu.\nFridrich Veliký, od roku 1772 jako první „Král z Pruska“, cvičil osvícený absolutismus . Zavedl obecný občanský zákoník, zrušil mučení a stanovil zásadu, že koruna nebude zasahovat do spravedlnosti. Rovněž propagoval pokročilé střední vzdělání, předchůdce dnešního německého systému gymnázií (gymnázia), který připravuje nejbystřejší žáky na vysokoškolská studia. Pruský vzdělávací systém byl emulovaný v různých zemích, včetně Spojených států.\nHlavní články: Napoleonské války , Bitva u Jeny-Auerstedt a Válka šesté koalice § Válka v Německu\nRůst Brandenburg-Prusko , 1600–1795\nZa vlády krále Fridricha Viléma II. (1786–1797) připojilo Prusko další polské území prostřednictvím druhého rozdělení Polska v roce 1793 a třetího rozdělení Polska v roce 1795. Jeho nástupce Frederick William III (1797–1840) oznámil spojení pruských luteránských a reformovaných církví do jedné církve .\nKrál Frederick William III\nPrusko se ujalo vedoucí role ve francouzských revolučních válkách , ale kvůli basilejskému míru z roku 1795 zůstalo po více než deset let zticha , jen aby znovu projelo válku s Francií v roce 1806 jako jednání s touto zemí o rozdělení oblastí vliv v Německu selhal. Prusko utrpělo zničující porážku proti jednotkám Napoleona Bonaparteho v bitvě u Jeny-Auerstedtu , což vedlo Fredericka Williama III. A jeho rodinu k dočasnému útěku do Memelu . Podle Tilsitských smluv z roku 1807 ztratil stát asi jednu třetinu své rozlohy, včetně oblastí získaných z druhé a třetí části Polska , která nyní připadla Varšavskému vévodství . Kromě toho byl král povinen zaplatit velké odškodnění, omezit svou armádu na 42 000 mužů a nechat francouzské posádkové jednotky v celém Prusku, čímž se království skutečně stalo francouzským satelitem.\nV reakci na tuto porážku se reformátoři jako Stein a Hardenberg pustili do modernizace pruského státu. Mezi jejich reformy patřilo osvobození rolníků z poddanství , emancipace Židů a jejich plné občanství. Školní systém byl předělán a v roce 1818 byl zaveden volný obchod. Proces reformy armády skončil v roce 1813 zavedením povinné vojenské služby pro muže. Do roku 1813 mohlo Prusko mobilizovat téměř 300 000 vojáků, z nichž více než polovinu tvořili branci Landwehru různé kvality. Zbytek tvořili obyčejní vojáci, kteří byli většinou pozorovatelů považováni za vynikající, a velmi odhodlaní napravit ponížení z roku 1806.\nPo porážce Napoleona v Rusku Prusko opustilo spojenectví s Francií a zúčastnilo se šesté koalice během „osvobozeneckých válek“ ( Befreiungskriege ) proti francouzské okupaci. Pruské jednotky pod vedením maršála Gebharda Leberechta von Blüchera rozhodujícím způsobem (vedle Britů a Nizozemců) přispěly ke konečnému vítězství nad Napoleonem v bitvě u Waterloo v červnu 1815. Odměnou Pruska v roce 1815 na vídeňském kongresu bylo obnovení jejích ztracených území, protože stejně jako celé Porýní , Vestfálsko , 40% Saska a některých dalších území. Tyto západní země měly zásadní význam, protože zahrnovaly Porúří , centrum rozvíjející se industrializace Německa, zejména ve zbrojním průmyslu. Tyto územní zisky také znamenaly zdvojnásobení populace Pruska. Výměnou se Prusko stáhlo z oblastí středního Polska, aby umožnilo vytvoření Kongresového Polska pod ruskou svrchovaností. V roce 1815 se Prusko stalo součástí Německé konfederace .\nHlavní článek: Německé revoluce v letech 1848–49\nKrál Frederick William IV\nV první polovině 19. století došlo v Německu k dlouhodobému boji mezi liberály, kteří chtěli sjednocené federální Německo na základě demokratické ústavy, a konzervativci , kteří chtěli udržet Německo jako spleť nezávislých monarchických států, o které Prusko a Rakousko soupeří. vliv. Jedno malé hnutí, které v tomto období signalizovalo touhu po sjednocení Německa, bylo studentské hnutí Burschenschaft , jehož studenty podpořili používání černo-červeno-zlaté vlajky, diskuse o sjednoceném německém národě a progresivní liberální politický systém. Vzhledem k velikosti a ekonomickému významu Pruska se ve 20. letech 20. století začaly do jeho oblasti volného obchodu připojovat menší státy. Prusko velmi těžilo z vytvoření Německé celní unie ( Zollverein ) v roce 1834 , která zahrnovala většinu německých států, ale vyloučila Rakousko.\nV roce 1848 viděli liberálové příležitost, když v Evropě vypukly revoluce . Král Frederick William IV. Byl znepokojen tím, že svolá národní shromáždění a udělí ústavu. Když frankfurtský parlament nabídl Fredericku Williamovi korunu sjednoceného Německa, odmítl s odůvodněním, že nepřijme korunu od revolučního shromáždění bez sankce ostatních německých panovníků.\nFrankfurtský parlament byl nucen se rozpustit v roce 1849 a Frederick William vydal první pruskou ústavu svou vlastní autoritou v roce 1850. Tento konzervativní dokument stanovil parlament složený ze dvou komor. Dolní komora nebo zemský sněm byli voleni všemi daňovými poplatníky, kteří byli rozděleni do tří tříd, jejichž hlasy byly váženy podle výše zaplacených daní. Ženy a ti, kteří neplatili žádné daně, neměli hlas. To umožnilo jen něco málo přes třetině voličů zvolit si 85% zákonodárného sboru, a to vše kromě zajištění dominance dobře situovaných mužů v populaci. Horní komora, která byla později přejmenována na Herrenhaus („House of Lords“), byla jmenována králem. Zachoval si plnou výkonnou moc a ministři byli odpovědní pouze jemu. Výsledkem bylo, že sevření tříd statkářů, Junkerů , zůstalo neporušené, zejména ve východních provinciích.\nV roce 1862 král Wilhelm já jsem jmenoval Otto von Bismarck jako předseda vlády Pruska . Bismarck byl odhodlaný porazit jak liberály, tak konzervativce a zvýšit pruskou nadvládu a vliv mezi německými státy. Proběhla spousta debat o tom, zda Bismarck skutečně plánoval vytvoření sjednoceného Německa, když se vydá na tuto cestu, nebo zda jednoduše využil okolností, které padly na místo. Jeho paměti jistě vykreslují růžový obrázek idealisty, ale byly napsány s výhodou zpětného pohledu a nebylo možné předvídat určité zásadní události. Je jasné, že Bismarck usiluje o podporu velké části obyvatel tím, že slibuje, že povede boj za větší sjednocení Německa. Nakonec vedl Prusko třemi válkami, které společně přinesly Williamovi pozici německého císaře .\nKrálovství Dánska bylo v té době v osobním spojení s Duchies Schleswig a Holstein , oba který měl úzké vazby s sebou, i když jen Holstein byl součástí německé konfederace . Když se dánská vláda pokusila začlenit Šlesvicko, nikoli však Holštýnsko, do dánského státu, vedlo Prusko v první válce o Šlesvicko (1848–1851) Německou konfederaci proti Dánsku . Protože Rusko podporovalo Rakousko, Prusko také připustilo převahu v Německé konfederaci v Rakousku v punktaci Olmütz v roce 1850.\nV roce 1863 zavedlo Dánsko společnou ústavu pro Dánsko a Šlesvicko. To vedlo ke konfliktu s Německou konfederací, která povolila okupaci Holštýnska Konfederací, ze které se dánské síly stáhly. V roce 1864 pruské a rakouské síly překročily hranici mezi Holštýnskem a Šlesvicko a zahájily druhou válku o Šlesvicko . Rakousko-pruské síly porazily Dány, kteří se vzdali obou území. Ve výsledné Gasteinské úmluvě z roku 1865 převzalo správu Schleswigu Prusko, zatímco Rakousko převzalo správu Holštýnska.\nHlavní článek: rakousko-pruská válka\nBismarck si uvědomil, že dvojí správa Schleswig a Holstein byla pouze dočasným řešením a mezi Pruskem a Rakouskem vzrostlo napětí. Boj o nadvládu v Německu poté vedl k rakousko-pruské válce (1866), vyvolané sporem o Schleswig a Holstein, přičemž Bismarck použil jako důvod války nespravedlnosti .\nNa rakouské straně stály jižní německé státy (včetně Bavorska a Württemberg ), některé středoněmecké státy (včetně Saska ) a Hanover na severu. Na straně Pruska byla Itálie, většina severoněmeckých států a některé menší středoněmecké státy. Nakonec lépe vyzbrojené pruské jednotky získaly rozhodující vítězství v bitvě u Königgrätzu pod vedením Helmutha von Moltkeho staršího . Stoletý boj mezi Berlínem a Vídní o nadvládu Německa byl nyní u konce. Jako vedlejší akci v této válce porazilo Prusko Hanover v bitvě u Langensalzy (1866) . Zatímco Hanover marně doufal v pomoc Británie (protože předtím byli v personální unii), Británie zůstala mimo konfrontaci s kontinentální velmocí a Prusko uspokojilo svou touhu po sloučení kdysi oddělených území a získání silné ekonomické a strategické moci, zejména z plného přístupu ke zdrojům Porúří.\nBismarck si v budoucnu přál Rakousko jako spojence, a tak odmítl anektovat jakékoli rakouské území. Ale v pražském míru v roce 1866 připojilo Prusko čtyři rakouské spojence v severním a středním Německu - Hanover , Hesse-Kassel (nebo Hesse-Cassel), Nassau a Frankfurt . Prusko také získalo plnou kontrolu nad Schleswig-Holstein . V důsledku těchto územních zisků se nyní Prusko nepřerušeně táhlo přes severní dvě třetiny Německa a obsahovalo dvě třetiny německé populace. Německá konfederace byla rozpuštěna a Prusko přimělo 21 států severně od hlavní řeky k vytvoření Severoněmecké konfederace .\nPrusko bylo dominantním státem v nové konfederaci, protože království zahrnovalo téměř čtyři pětiny území a populace nového státu. Téměř úplná kontrola Pruska nad konfederací byla zajištěna ústavou, kterou pro ni navrhl Bismarck v roce 1867. Výkonnou moc měl prezident, kterému pomáhal kancléř odpovědný pouze jemu. Předsednictví bylo dědičným úřadem pruských panovníků Hohenzollernů . Tam byl také dva-dům parlament. Dolní komora neboli Reichstag (sněm) byla volena všeobecným hlasováním pro muže . Horní komora neboli Bundesrat (Federální rada) byla jmenována vládami státu. Bundesrat byla v praxi silnější komora. Prusko mělo 17 ze 43 hlasů a mohlo snadno řídit řízení prostřednictvím spojenectví s ostatními státy.\nV důsledku mírových jednání zůstaly státy jižně od Mohanu teoreticky nezávislé, ale dostaly (povinnou) ochranu Pruska. Dále byly uzavřeny smlouvy o vzájemné obraně. Existence těchto smluv však byla utajena, dokud je Bismarck nezveřejnil v roce 1867, kdy se Francie pokusila získat Lucembursko .\nHlavní článek: francouzsko-pruská válka\nCísař Wilhelm I.\nSpor s Druhým francouzským impériem ohledně kandidatury Hohenzollernů na španělský trůn byl eskalován jak Francií, tak Bismarckem. Se svým Ems Dispatch využil Bismarck incidentu, při kterém se francouzský velvyslanec obrátil k Williamovi. Vláda Napoleona III. , Očekávající další občanskou válku mezi německými státy, vyhlásila válku proti Prusku a pokračovala ve francouzsko-německém nepřátelství . Na počest svých smluv se však německé státy spojily a rychle porazily Francii ve francouzsko-pruské válce v roce 1870. Po vítězství pod vedením Bismarcka a Pruska přijaly Baden , Württemberg a Bavorsko , které zůstaly mimo severoněmeckou konfederaci, začlenění do sjednocené německé impérium .\nImpérium bylo „ maloměstským “ řešením (v němčině „ kleindeutsche Lösung “) otázky spojování všech německy mluvících národů do jednoho státu, protože vylučovalo Rakousko, které zůstalo napojeno na Maďarsko a jehož území zahrnovalo jiné než německé obyvatelstvo. . 18. ledna 1871 (170. výročí korunovace krále Fridricha I. ) byl William v Zrcadlové síni ve Versailles mimo Paříž prohlášen za „německého císaře “ (ne „císaře Německa“) , zatímco francouzské hlavní město bylo stále v obležení .\nPrusko v Německé říši od roku 1871 do roku 1918\nDvě desetiletí po sjednocení Německa byly vrcholem bohatství Pruska, ale zárodky potenciálních sporů byly zabudovány do prusko-německého politického systému.\nÚstava Německé říše byla mírně pozměněnou verzí ústavy Severoněmecké konfederace. Oficiálně byla Německá říše federálním státem. V praxi byl vztah Pruska se zbytkem říše poněkud matoucí. Království Hohenzollern zahrnovalo tři pětiny německého území a dvě třetiny jeho populace. Imperial německá armáda byla v praxi rozšířené pruské armády, i když ostatní království ( Bavorsko , Sasko a Württemberg ) udržel své vlastní armády. Císařská koruna byla dědičným úřadem rodu Hohenzollernů , královského domu Pruska. Předseda vlády Pruska byl až na dvě krátká období (leden – listopad 1873 a 1892–94) také říšským kancléřem. Samotná říše však neměla právo vybírat daně přímo od svých poddaných; jediným příjmem plně pod federální kontrolou byla cla, společná spotřební daň a výnosy z poštovních a telegrafních služeb. Zatímco všichni muži nad 25 let byli způsobilí volit v císařských volbách, Prusko si zachovalo svůj omezující třítřídní volební systém. To skutečně vyžadovalo, aby král / císař a předseda vlády / kancléř hledali většiny ze zákonodárných sborů volených dvěma různými franšízami. V království i říši nebyly původní volební obvody nikdy překresleny, aby odrážely změny v populaci, což znamená, že na přelomu 20. století byly venkovské oblasti hrubě nadměrně zastoupeny.\nCísař Fridrich III\nVýsledkem bylo, že Prusko a Německá říše byly paradoxem. Bismarck věděl, že jeho nová německá říše je nyní ve srovnání se zbytkem kontinentu kolosem. S ohledem na tuto skutečnost prohlásil Německo za spokojenou moc a využil svůj talent k zachování míru, například na berlínském kongresu . Bismarck sotva dosáhl úspěchu v některé ze svých domácích politik, jako je antikatolická Kulturkampf , ale měl také smíšený úspěch v těch, jako je germanizace nebo vyhoštění Poláků cizí národnosti (ruských nebo rakousko-uherských).\nFrederick III se stal císařem v březnu 1888, po smrti jeho otce, ale on umřel na rakovinu jen 99 dnů pozdnější.\nVe věku 29 let se Wilhelm stal císařem Wilhelmem II po obtížném mládí a konfliktech se svou britskou matkou Viktorií, princeznou Royal . Ukázalo se, že je to muž s omezenými zkušenostmi, úzkými a reakčními názory, špatným úsudkem a občasnou špatnou náladou, což odcizilo bývalé přátele a spojence.\nHlavní článek: pruské státní železnice\nV 80. letech Prusko znárodnilo své železnice ve snaze snížit sazby nákladní dopravy a vyrovnat tyto sazby mezi přepravci. Vláda místo toho, aby co nejvíce snížila sazby, provozovala železnice jako snahu o zisk a zisky ze železnice se staly hlavním zdrojem příjmů pro stát. Znárodnění železnic zpomalilo ekonomický rozvoj Pruska, protože stát ve své železniční budově upřednostňoval relativně zaostalé zemědělské oblasti. Přebytky železnice navíc nahradily vývoj přiměřeného daňového systému.\nSvobodný stát Prusko ve Výmarské republice\nHlavní článek: Svobodný stát Prusko\nKvůli německé revoluci roku 1918 se Wilhelm II vzdal funkce německého císaře a pruského krále. Prusko bylo v nové Výmarské republice prohlášeno za „svobodný stát“ (tj. Republiku, německy Freistaat ) a v roce 1920 obdrželo demokratickou ústavu.\nTéměř všechny územní ztráty Německa, specifikované ve Versailleské smlouvě , byly oblasti, které byly součástí Pruska: Eupen a Malmedy do Belgie ; Severní Šlesvicko do Dánska; Memel území Litva; oblast Hultschin do Československa . Mnoho z oblastí, které Prusko anektovalo na rozdělení Polska , jako jsou provincie Posen a Západní Prusko , stejně jako východní Horní Slezsko , šlo do druhé polské republiky . Danzig se stal Svobodným městem Danzig pod správou Společnosti národů . Také Saargebiet byl vytvořen hlavně z dříve pruských území. Východní Prusko se stalo exclave, dosažitelnou pouze lodí ( námořní služba Východní Prusko ) nebo železnicí přes polský koridor .\nFederativní státy Výmarské republiky s Pruskem ve světle šedé barvě. Po první světové válce přišly provincie Posen a Západní Prusko převážně do 2. polské republiky ; Posen-West Prusko a západní Prusko okres byly vytvořeny ze zbývajících částí.\nNěmecká vláda vážně uvažovala o rozdělení Pruska na menší státy, ale nakonec převládl tradicionalistický sentiment a Prusko se stalo zdaleka největším státem Výmarské republiky , který zahrnuje 60% jejího území. Se zrušením starší pruské franšízy se stala baštou levice. Jeho začlenění „Červeného Berlína“ a industrializované Porúří, obě s většinou dělnické třídy, zajistilo levicovou dominanci.\nV letech 1919 až 1932 vládlo Prusko koalice sociálních demokratů , Katolického centra a německých demokratů ; v letech 1921 až 1925 koaliční vlády zahrnovaly Německou lidovou stranu . Na rozdíl od jiných států Německé říše nebyla nikdy ohrožena většinová vláda demokratických stran v Prusku. Nicméně, ve východním Prusku a v některých venkovských oblastech je nacistická strana of Adolf Hitler získal čím dál větší vliv a lidové podpory, a to zejména z nižší střední třídy od roku 1930. S výjimkou katolické Horním Slezsku , nacistická strana v roce 1932 se stala největší stranou ve většině částí Svobodného státu Prusko. Demokratické strany v koalici však zůstaly většinou, zatímco komunisté a nacisté byli v opozici.\nVýchodní pruský Otto Braun , který byl pruským ministrem-prezidentem téměř nepřetržitě od roku 1920 do roku 1932, je považován za jednoho z nejschopnějších sociálních demokratů v historii. Spolu se svým ministrem vnitra Carlem Severingem provedl několik reforem určujících trendy , které byly rovněž modely pro pozdější Spolkovou republiku Německo (SRN). Například pruský ministr-prezident by mohl být vytlačen z funkce, pouze kdyby existovala „pozitivní většina“ pro potenciálního nástupce. Tento koncept, známý jako konstruktivní vyslovení nedůvěry , byl přenesen do základního zákona SRN. Většina historiků považuje pruskou vládu během této doby za mnohem úspěšnější než německá vláda jako celek.\nNa rozdíl od svého předválečného autoritářství bylo Prusko pilířem demokracie ve Výmarské republice. Tento systém byl zničen Preußenschlagem („pruským pučem“) říšského kancléře Franze von Papena . V tomto převrat , vláda Reich sesadil pruskou vládu dne 20. července 1932, pod záminkou, že tato ztratil kontrolu nad veřejným pořádkem v Prusku (během Krvavé neděle z Altona, Hamburg , který byl dosud součástí Tehdejší Prusko) a pomocí provedených důkazů, že sociální demokraté a komunisté plánovali společný puč . Generální ministr obrany Kurt von Schleicher , který byl hybnou silou puče, vyrobil důkazy o tom, že pruská policie na základě Braunových příkazů upřednostňovala komunistické Rotfrontkämpferbund v pouličních střetech s SA v rámci údajného plánu podněcování marxistické revoluce, kterou používá k získání nouzového dekretu od prezidenta Paula von Hindenburga, kterým se ukládá říšská kontrola Prusku. Papen se jmenoval říšským komisařem pro Prusko a převzal kontrolu nad vládou. Preußenschlag usnadňuje, jen o půl roku později, Hitler chopit se moci rozhodně v Německu, protože měl celý aparát pruské vlády, včetně policie, které má k dispozici.\nPrusko a Třetí říše\nÚzemí ztracené po první světové válce\nÚzemí ztraceno po druhé světové válce\nPo jmenování Hitlera novým kancléřem využili nacisté nepřítomnost Franze von Papena jako příležitost ke jmenování federálního komisaře Hermanna Göringa pro pruské ministerstvo vnitra. Volby do Reichstagu dne 5. března 1933 posílily postavení národně socialistické německé dělnické strany (NSDAP nebo „nacistická“ strana), přestože nedosáhly absolutní většiny.\nBudova Reichstagu, která byla zapálena o několik týdnů dříve, 27. února, byl za přítomnosti prezidenta Paula von Hindenburga v Posádkovém kostele v Postupimi dne 21. března 1933 otevřen nový Reichstag . Na propagandistickém setkání mezi Hitlerem a nacistickou stranou bylo slaveno „manželství starého Pruska s mladým Německem“, které mělo zvítězit nad pruskými monarchisty, konzervativci a nacionalisty a přimět je k podpoře a následnému hlasování za zmocňovací zákon. z roku 1933 .\nV centralizovaném státě vytvořeném nacisty podle „Zákona o rekonstrukci říše“ („ Gesetz über den Neuaufbau des Reichs “, 30. ledna 1934) a „ Zákona o říšských guvernérech “ („Reichsstatthaltergesetz“, 30. ledna 1935). státy byly rozpuštěny, ve skutečnosti, pokud ne podle zákona. Vlády federálních států nyní řídily guvernéři říše, kteří byli jmenováni kancléřem. Souběžně s tím narůstala důležitost organizace strany do okresů ( Gaue ), protože úředník odpovědný za Gau (jehož hlava byla nazývána Gauleiter ) byl znovu jmenován kancléřem, který byl současně šéfem nacistická strana.\nTato centralistická politika zašla v Prusku ještě dále. Od roku 1934 do roku 1945 byla téměř všechna ministerstva sloučena a pouze několik útvarů si dokázalo udržet nezávislost. Samotný Hitler se formálně stal guvernérem Pruska. Jeho funkce však vykonával Hermann Göring jako pruský předseda vlády.\nJak je stanoveno v „ Velkopolském zákoně o Hamburku “ („Groß-Hamburg-Gesetz“), došlo k určitým výměnám území. Prusko bylo rozšířeno například 1. dubna 1937 začleněním svobodného a hanzovního města Lübeck .\nPruské země převedené do Polska poté, co byla během druhé světové války znovu připojena Versailleská smlouva . Nicméně, většina z tohoto území nebyla reintegrated zpátky do Pruska, ale přiřazeny k samostatným Gaue z Danzig-západ Prusko a Wartheland po většinu trvání války.\nMapa stávajících stavů Německa (v tmavě zelené), které jsou zcela nebo převážně umístěných uvnitř starých hranic Imperial Německa ‚s království Pruska\nOblasti východně od linie Odra-Nisa , zejména východní Prusko, západní Prusko a Slezsko, byly v roce 1945 postoupeny Polsku a Sovětskému svazu kvůli Postupimské smlouvě mezi třemi spojenci: Spojenými státy, Spojeným královstvím, a Sovětský svaz. To zahrnovalo důležitá pruská města jako Danzig , Königsberg , Breslau a Stettin . Populace uprchla , většinou do západních zón, nebo byla vyhnána. Počet obětí se odhaduje na 2 až 4 miliony, včetně těch, kteří uprchli ze sovětské armády během posledních měsíců války před uzavřením smlouvy.\nV rámci svých válečných cílů usilovali západní spojenci o zrušení Pruska . Stalin byl původně spokojen, že si jméno ponechá, Rusové mají odlišný historický pohled na svého souseda a někdy bývalého spojence. Zákonem č. 46, který byl přijat a realizován Radou pro kontrolu spojenců dne 25. února 1947, však bylo Prusko oficiálně prohlášeno za rozpuštěné.\nV sovětské okupační zóně , kterou se v roce 1949 stalo Východní Německo (oficiálně Německá demokratická republika), došlo k reorganizaci bývalých pruských území na státy Braniborsko a Sasko-Anhaltsko , přičemž zbývající části spolkové země Pomořany směřovaly do Meklenburska - Vorpommern . Tyto státy byly de facto zrušeny v roce 1952 ve prospěch Bezirke (okresů), ale byly znovu vytvořeny po znovusjednocení Německa v roce 1990.\nV západních okupačních zónách , které se v roce 1949 staly západním Německem (oficiálně Spolková republika Německo), byla bývalá pruská území rozdělena mezi Severní Porýní-Vestfálsko , Dolní Sasko, Hesensko , Porýní-Falc a Šlesvicko-Holštýnsko . Württemberg-Baden a Württemberg-Hohenzollern byly později sloučeny s Badenem a vytvořily stát Bádensko-Württembersko . Saarská oblast, kterou Francouzi spravovali jako protektorát odděleně od zbytku západního Německa, byla v roce 1956 přijata do Spolkové republiky Německo jako samostatný stát po hlasování.\nO rok později, v roce 1957, byla na základě rozhodnutí Spolkového ústavního soudu v Německu založena a implementována Pruská nadace kulturního dědictví federálními zákony v západním Německu . Základním cílem této instituce je ochrana kulturního dědictví Pruska. Ze svého ústředí v Berlíně působí dodnes.\nSprávní a ústavní rámce\nHlavní články: Svobodný stát Prusko , Braniborsko-Prusko a Pruské království\nV polovině 16. století se braniborští markraběti stali silně závislými na stavech (představovali hraběte, pány, rytíře a města, ale nikoli preláty, kvůli protestantské reformaci v roce 1538). Závazky markraběte a daňové příjmy, jakož i markraběcí finance byly v rukou Kreditwerk , instituce nekontrolované voliči, a stavovského Großer Ausschuß („velký výbor“). Důvodem byly ústupky kurfiřta Joachima II. Roku 1541 výměnou za finanční pomoc panství; Kreditwerk však v letech 1618 až 1625 zbankrotoval. Markrabě se dále musely vzdát stavovského veta ve všech otázkách týkajících se „lepšího nebo horšího v zemi“, ve všech právních závazcích a ve všech záležitostech týkajících se zástavy nebo prodeje voličova nemovitého majetku.\nRezidence Hohenzollern v Berlíně\n... během období renesance\n... podle návrhu z roku 1702\nAby snížil vliv stavů, vytvořil v roce 1604 Joachim Frederick radu nazvanou Geheimer Rat für die Kurmark („Rada záchodů pro voliče “), která místo stavů fungovala jako nejvyšší poradní rada pro voliče. byla trvale založena v roce 1613, do třicetileté války (1618–1648) se jí nepodařilo získat vliv až do roku 1651\nAž do třicetileté války zůstávala různá teritoria Brandenburg-Prusko na sobě politicky nezávislá a spojovala je pouze společná feudální představená. Frederick William (vládl v letech 1640–1688), který předpokládal transformaci personální unie na skutečnou unii , začal centralizovat brandenbursko-pruskou vládu ve snaze ustanovit Geheimerovu krysu jako ústřední orgán pro všechna území v roce 1651, ale toto projekt se ukázal jako neproveditelný. Místo toho volič nadále jmenoval pro každé území guvernéra ( Kurfürstlicher Rat ), který byl ve většině případů členem Geheimer Rat . Nejmocnější institucí na těchto územích zůstaly vlády panství ( Landständische Regierung , s názvem Oberratsstube v Prusku a Geheime Landesregierung v Mark a Cleves), které byly nejvyššími vládními agenturami v oblasti jurisdikce, financí a správy. Volič se pokusil vyvážit stavovské vlády vytvořením komor Amtskammer pro správu a koordinaci voličských domén, daňových příjmů a privilegií. Takové komory byly zavedeny v Braniborsku v roce 1652, v Cleves a Marku v roce 1653, v Pomořansku v roce 1654, v Prusku v roce 1661 a v Magdeburgu v roce 1680. Také v roce 1680 se Kreditwerk dostala pod záštitu voličů.\nSpotřební daň Fredericka Williama I. ( Akzise ), která od roku 1667 nahradila majetkovou daň zvýšenou v Brandenburgu pro stálou braniborsko-pruskou armádu se stavovským souhlasem, byla voličem zvýšena bez konzultací se stavovskými. Uzavření druhé severní války v letech 1655–1660 politicky posílilo voliče, což mu umožnilo reformovat ústavu Cleves a Marka v letech 1660 a 1661 a představit mu loajální úředníky a nezávislé na místních statcích. V pruském vévodství potvrdil tradiční stavovské výsady v roce 1663, ale ten přijal výhradu, že tato privilegia nesmí být použita k narušení výkonu suverenity voličů. Stejně jako v Brandenbursku Frederick William ignoroval výsadu pruských stavů potvrdit nebo vetovat daně vyvolané voličem: zatímco v roce 1656 byl se stavovským souhlasem zvýšen Akzise , volič silou vybíral daně, které pruské majetky neschválily pro poprvé v roce 1674. Od roku 1704 se pruské majetky de facto vzdaly práva schvalovat kurfiřtské daně, přestože k tomu byly formálně stále oprávněny. V roce 1682 zavedl volič Akzise do Pomořanska a v roce 1688 do Magdeburgu, zatímco v Cleves a Mark byl Akzise představen pouze v letech 1716 až 1720. Kvůli reformám Fredericka Williama I. se státní příjmy za jeho vlády trojnásobně zvýšily a daňové zatížení na subjekt dosáhl úrovně dvakrát vyšší než ve Francii.\nKoruna pruského krále ( sbírka zámku Hohenzollern )\nZa vlády Fridricha III. ( Ve funkci: 1688–1713) byla brandenburská pruská území de facto redukována na provincie monarchie . Závěr Fredericka Williama by rozdělil Brandenburg-Prusko mezi jeho syny, ale jeho prvorozený syn Frederick III (I), s podporou císaře , se podařilo stát se jediným vládcem na základě smlouvy Gera z roku 1599, která zakazovala rozdělení Území Hohenzollern. V roce 1689 byla zřízena nová centrální komora pro všechna Braniborsko-pruská území pod názvem Geheime Hofkammer (od roku 1713: Generalfinanzdirektorium ). Tato komora fungovala jako nadřízená agentura komor Amtskammer teritorií . General War komisariát ( Generalkriegskommissariat ) se ukázal jako druhá centrální kanceláře, vyšší, než je místní Kriegskommissariat agentur zpočátku zabývajících se správou armády, ale než 1712 přeměněna na agenturu rovněž zabývá obecnou daní a úkolů policie.\nKrálovství Pruska fungovalo jako absolutní monarchie až do revolucí v roce 1848 v německých státech , poté se Prusko stalo konstituční monarchií a Adolf Heinrich von Arnim-Boitzenburg byl zvolen prvním pruským předsedou vlády ( Ministerpräsident ). První pruská ústava pochází z roku 1848. Pruská ústava z roku 1850 zavedla dvoukomorový parlament. Dolní komora nebo zemský sněm zastupovaly všechny daňové poplatníky, kteří byli podle výše zaplacených daní rozděleni do tří tříd . To umožnilo jen něco málo přes 25% voličů zvolit si 85% zákonodárného sboru, a to vše kromě zajištění dominance dobře situovaných prvků populace. Horní komora (první komora nebo Erste Kammer ), později přejmenovaná na pruskou Sněmovnu lordů ( Herrenhaus ), byla jmenována králem. Zachoval si plnou výkonnou moc a ministři byli odpovědní pouze jemu. Výsledkem bylo, že sevření tříd statkářů, Junkersů , zůstalo neporušené, zejména ve východních provinciích. Pruská tajná policie , vytvořený v reakci na Revolutions 1848 v německých státech , podporovaný konzervativní vládu.\nNa rozdíl od svého autoritářského předchůdce před rokem 1918 bylo Prusko v letech 1918 až 1932 slibnou demokracií v Německu. Zrušení politické moci aristokracie přeměnilo Prusko na region silně ovládaný levým křídlem politického spektra, přičemž hlavní vliv měl „Červený Berlín“ a průmyslové centrum Porúří . V tomto období vládla koalice středo-levých stran, převážně pod vedením východopruského sociálního demokrata Otta Brauna (1920–1932) . Během svého působení Braun provedl několik reforem (společně se svým ministrem vnitra Carlem Severingem ), které se staly vzorem pro pozdější Spolkovou republiku Německo . Například pruský premiér by mohl být vytlačen z funkce, pouze kdyby existovala „pozitivní většina“ pro potenciálního nástupce. Tento koncept, známý jako konstruktivní vyslovení nedůvěry , se stal součástí základního zákona Spolkové republiky Německo. Většina historiků považuje pruskou vládu během 20. let za mnohem úspěšnější než německá vláda jako celek.\nPodobně jako u jiných německých států obou nyní i v době , výkonná moc zůstala svěřena Minister-prezident Pruska av zákonech stanovených v zemském sněmu zvolen lidmi.\nV roce 1649 se osady Kursenieki podél pobaltského pobřeží východního Pruska rozkládaly od Memelu (Klaipėda) po Danzig (Gdaňsk) .\nV roce 1871 měla pruská populace 24,69 milionu, což představuje 60% populace Německé říše . V roce 1910 se počet obyvatel zvýšil na 40,17 milionu (62% populace říše). V roce 1914 mělo Prusko rozlohu 354 490 km 2 . V květnu 1939 mělo Prusko rozlohu 297 007 km 2 a počet obyvatel 41 915 040 obyvatel. Knížectví Neuenburg , nyní kanton Neuchâtel ve Švýcarsku, bylo součástí pruského království od roku 1707 do roku 1848.\nDuchy Pruska byl první stát oficiálně přijmout Lutheranism v 1525. V brázdě reformace , Prusko byl ovládán dvěma hlavními protestantskými vyznání: luteránství a Calvinism . Většina pruského obyvatelstva byla luteránská, ačkoli ve střední a západní části státu byly rozptýlené reformované menšiny, zejména Brandenbursko , Porýní , Vestfálsko a Hesensko-Nassau . V roce 1613 se John Sigismund, braniborský kurfiřt a pruský velkovévoda, prohlásil za reformované vyznání víry a přenesl berlínskou katedrálu z luteránského do reformovaného kostela. Luteráni a reformované sbory po celém království byly sloučeny v roce 1817 pruským svazem církví , který se dostal pod přísnou královskou kontrolu. V protestantských oblastech píše Nipperdey:\nHodně z náboženského života bylo podle běžných lidských standardů často konvenční a povrchní. Stát a byrokracie si udržovaly odstup a raději církve lžíce krmily a zacházely s nimi jako s dětmi. Viděli církve jako kanály pro vzdělávání, jako prostředek vštěpování morálky a poslušnosti nebo pro šíření užitečných věcí, jako je včelařství nebo pěstování brambor.\nPrusko získalo významnou Huguenot populaci po vydání na Edict Fontainebleau podle Louis XIV Francie a následující dragonnades . Pruskí panovníci, počínaje Frederickem Williamem, braniborským kurfiřtem, otevřeli zemi prchajícím francouzským kalvínským uprchlíkům. V Berlíně postavili a uctívali ve svém vlastním kostele zvaném Francouzská katedrála na Gendarmenmarkt . Čas plynul a francouzští reformovaní se asimilovali do širší protestantské komunity v Prusku. Jižní oblast východního Pruska v Mazursku byla většinou tvořena germanizovanými luteránskými mazury .\nPo roce 1814 obsahovalo Prusko miliony římských katolíků na západě a na východě. V Porýní , částech Vestfálska , východních částech Slezska , Západního Pruska , Ermlandu a provincie Posen žilo značné množství obyvatel . Komunita v Polsku byla často etnicky polská , ačkoli to není případ východního Slezska, protože většina katolíků byla Němci. V průběhu 19. století Kulturkampf pruským katolíkům bylo zakázáno vykonávat jakékoli oficiální funkce státu a bylo jim do velké míry nedůvěřováno.\nPrusko obsahovalo relativně velkou židovskou komunitu, která byla většinou soustředěna ve velkých městských oblastech. Podle sčítání lidu z roku 1880 to bylo největší v Německu s 363 790 jedinci.\nV roce 1925 bylo 64,9% pruské populace protestantské , 31,3% římskokatolická , 1,1% židovská , 2,7% bylo zařazeno do jiných náboženských kategorií.\nV roce 1871 žilo v Prusku přibližně 2,4 milionu Poláků, což představovalo největší menšinu. Dalšími menšinami byli Židé, Dánové , Fríští , Holanďané , Kašubové (72 500 v roce 1905), Mazurové (248 000 v roce 1905), Litevci (101 500 v roce 1905), Valoni , Češi , Kursenieki a Srbové .\nOblast Velkopolska , kde polský národ vznikl, se po rozdělení Polska stala provincií Posen . Poláci v této provincii s polskou většinou (62% polských, 38% německých) se postavili proti německé vládě. Také jihovýchodní část Slezska ( Horní Slezsko ) měla polskou většinu. Katolíci a Židé však neměli stejné postavení jako protestanti.\nV důsledku Versailleské smlouvy z roku 1919 byla druhé polské republice poskytnuta nejen tato dvě území, ale také oblasti s německou většinou v provincii Západní Prusko. Po druhé světové válce bylo Východní Prusko, Slezsko, většina Pomořanska a východní část Braniborska buď připojeno k Sovětskému svazu, nebo poskytnuto Polsku, a německy mluvící obyvatelstvo bylo násilně vyhnáno .\nPruský král Frederick William I. vítající vyloučené salzburské protestanty\nBerlin Cathedral c. 1900\nPruské deportace (Polenausweisungen) byly masové vyhoštění etnických Poláků v letech 1885 až 1890.\nClark, Christopher . Iron Kingdom: The Rise and Downfall of Prussia, 1600–1947 (2009), standardní vědecká historie ISBN 978-0-7139-9466-7\nDuchhardt, Heinz (2006). „Friedrich Wilhelm, der Große Kurfürst (1640–1688)“. In Kroll, Frank-Lothar (ed.). Preußens Herrscher. Von den ersten Hohenzollern bis Wilhelm II (v němčině). Kývnutí. str. 95–112. ISBN 3-406-54129-1 .\nKoch, HW Dějiny Pruska (1987) ISBN 0-582-48190-2\nKotulla, Michael (1. ledna 2008). Deutsche Verfassungsgeschichte: vom Alten Reich bis Weimar (1495–1934) . Springer. ISBN 978-3-540-48705-0 . Vyvolány 11 December 2011 .\nKugler, Franz Theodor (1845) . Historie Fridricha Velikého: Pochopení úplné historie slezských kampaní a sedmileté války . Přeložil Moriarty, Edward Aubrey. Ilustroval Menzel, Adolph . Londýn: Henry G. Bohn.\nAvraham, Doron (říjen 2008). „Sociální a náboženský význam nacionalismu: Případ pruského konzervatismu 1815–1871“. Evropská historie čtvrtletně . 38 (38 # 4): 525–550. doi : 10.1177 / 0265691408094531 . S2CID 145574435 .\nBarraclough, Geoffrey (1947). Počátky moderního Německa (2. vydání). , pokrývá středověké období\nCarroll, E. Malcolm. Německo a velmoci, 1866–1914: Studie veřejného mínění a zahraniční politiky (1938) online ; online na Questia také online recenze ; 862pp; psáno pro pokročilé studenty.\nFriedrich, Karin (2000). Druhé Prusko. Královské Prusko, Polsko a svoboda, 1569–1772 . Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-58335-0 . online recenze\nFriedrich, Karin. Brandenburg-Prusko, 1466–1806: Vzestup složeného státu (Palgrave Macmillan, 2011); 157 bodů. Důraz na historiografii.\nHaffner, Sebastian (1998). Vzestup a pád Pruska .\nHamerow, Theodore S. Obnova, revoluce, reakce: ekonomie a politika v Německu, 1815–1871 (1958)\nHenderson, William O. Stát a průmyslová revoluce v Prusku, 1740–1870 (1958)\nHolborn, Hajo (1982). Dějiny moderního Německa (3. díl 1959–64); sloupec 1: Reformace; sv. 2: 1648–1840 . 3. 1840–1945. ISBN 0691007969 .\nHorn, David Bayne. Velká Británie a Evropa v osmnáctém století (1967) zahrnuje 1603–1702; 144–177 str. pro Prusko; 178–200 pp pro ostatní Německo; 111–143 pro Rakousko\nJeep, John M. (2001). Středověké Německo: encyklopedie . ISBN 0824076443 .\nKoch, HW (1987). Dějiny Pruska . - krátká vědecká historie.\nMaehl, William Harvey (1979). Německo v západní civilizaci .\nNipperdey, Thomas. Německo od Napoleona do Bismarcku: 1800–1866 (1996). výňatek\nReinhardt, Kurt F. (1961). Německo: 2000 let . 2 obj. , důraz na kulturní témata\nShennan, M. (1997). Vzestup Braniborského Pruska . ISBN 0415129389 .\nTaylor, AJP (2001). Kurz německých dějin: Přehled vývoje německých dějin od roku 1815 .\nPoklad, Geoffrey. The Making of Modern Europe, 1648–1780 (3. vydání, 2003). 427–462.\nWheeler, Nicholas C. (říjen 2011). „Ušlechtilý podnik státní správy přehodnocující vzestup a pád modemového státu v Prusku a Polsku“. Srovnávací politika . 44 (44 # 1): 21–38. doi : 10,5129 / 001041510X13815229366480 .\nWikimedia Commons má média související s Pruskem .\nWikivoyage má průvodce po Prusku .\nWikisource má text článku Prusko z roku 1911 Encyklopedie Britannica .\nPreussen.de (web domu Hohenzollernů ).\n(v němčině) Preußen-Chronik.de\nSprávci pruských provincií\nWebové stránky nadace pruského kulturního dědictví\nStiftung Preußischer Kulturbesitz (obrazový archiv).\nNadace pro pruské paláce a zahrady Berlin-Brandenburg\n(v němčině) ústavní listina pro pruský stát („Uložená ústava“ - 5. prosince 1848) (plný text).\n(v němčině) Ústavní listina pro pruský stát („Revidovaná ústava“ - 31. ledna 1850) (plný text).\nSprávní členění Pruského království, 1900/10\nTato stránka byla naposledy upravena 10. května 2021 v 19:08 (UTC) .


HomeAll Posts...Jaké akcie koupit v roce 2021?\n1 Nejlepší akcie k nákupu v roce 2021\n1.1 Jak vybrat nejlepší akcie k nákupu v roce 2021?\n1.2 Top 10 akcií ke koupi v roce 2021!\n1.3 Závěrečná slova o tom, jaké akcie koupit v roce 2021\nNejlepší akcie k nákupu v roce 2021\nJaké jsou nejlepší akcie na nákup v roce 2021, které žádáte? Pravděpodobně tito!\nExistují nějaké dobré akcie, které je třeba sledovat v roce 2021? Bude rok 2021 vhodný čas na nákup akcií? Pojďme se podívat na ty nejlepší a zjistit.\nPři pohledu na to, jaké akcie koupit v roce 2021, nemůžete uniknout pandemii, která přišla charakterizovat rok 2020 a pravděpodobně bude pokračovat po většinu roku 2021.\nAčkoliv to zpočátku zní docela děsivě, nemělo by to být, protože za každou hroznou věcí, která se kdy na akciovém trhu stala, vždy někdo někde vydělává peníze.\nZatímco některé akcie se mohou zdát velmi zřejmé – například Zoom (více o nich níže!) – existuje spousta, o kterých si možná neuvědomujete, že měly obrovský rok 2020 a jsou nastaveny tak, aby to pravděpodobně pokračovaly až do roku 2021.\nAle pamatujte si, jen proto, že akcie jsou považovány za skvělé skladem koupit v roce 2021, to neznamená, že tomu tak bude nutně. Musíte být aktivním účastníkem akciového trhu.\nŽe peníze se „pasivně“ nevydělají samy; musíte nastupovat a vystupovat ve správný okamžik, protože je pravděpodobné, že pandemie pomine, věci se znovu změní.\nV tomto článku se podíváme na to, které akcie koupit v roce 2021 a proč by to mohly být skvělé investice. Samozřejmě byste si měli udělat vlastní průzkum, než se zapojíte do jakýchkoli akcií zmíněných v tomto článku!\nJak vybrat nejlepší akcie k nákupu v roce 2021?\nTo není snadný úkol a pravděpodobně nebudete mít přímou odpověď, ať se zeptáte kohokoli.\nPravdou je, že akciový trh se hodně mění. Skvělý akcie koupit v roce 2021 v roce 2022 může být hroznou zásobou!\nMusíte se soustředit na to, co jim stále dává hodnotu, a samozřejmě zvážit, jak dlouho chcete tuto akci držet.\nKromě toho nesledujte jen zásoby, musíte sledovat podobné akcie, abyste zjistili, co se skutečně děje na akciovém trhu.\nSkvělým způsobem, jak zjistit, jaké skvělé akcie lze koupit v roce 2021, by bylo podívejte se na to, co se v roce 2020 obzvlášť dobře povedlo, za předpokladu, že velká část roku 2021 bude podobná.\nNejpravděpodobnějším důvodem, proč tomu tak může být, je: koronavirus. Ve druhé polovině roku 2020 začal počet případů opět stoupat a vypadá to, že bohužel nastaví trend pro většinu zimy 2020/2021.\nByl by to dobrý nápad dávejte pozor na zásoby, kterým se během pandemie dařilo a drž se dál od akcií, které bojovaly.\nPamatujte, že u některých akcií je může zabít několik měsíců bez jakéhokoli prodeje nebo alespoň se sníženým příjmem.\nZ tohoto důvodu je velmi důležité, abyste byli opatrnější, než byste byli po většinu jiných let.\nOstražitě se držte své strategie řízení rizik, Přemýšlejte o tom jako o svém nejlepším příteli, který se vás snaží udržet pryč od nebezpečí.\nKromě toho může být lepší podívat se na investování více do hodnotových akcií namísto růstových akcií, které s sebou nesou větší riziko, i když tomu tak není vždy.\nTo znamená, že většina z našich 10 nejlepších akcií, které se mají koupit v roce 2021, se během roku 2020 udělala úžasněji než kterýkoli jiný rok.\nTop 10 akcií ke koupi v roce 2021!\nPodívejme se na 10 akcií, které stojí za zvážení v roce 2021:\nKteroukoli z těchto akcií a mnoho dalších si můžete koupit na eToro a zaplatit 0% provizi!\nVětšina společností na tomto seznamu kvůli pandemii vzrostla. Především vedle technologických akcií uvidíte spoustu společností, které pracují s farmaceutiky.\nZde je náš seznam nejlepších akcií k nákupu v roce 2021! Zapište si je, zkontrolujte a prozkoumejte!\nJste opravdu překvapeni, že vidíte Amazon v tomto seznamu? Akcie Amazonu jsou prostě nepřekonatelné!\nJejich růstový příběh je prostě úžasný a nikdy to nevypadá, že se to zastaví. Všechno, do čeho se zapojí, se promění ve zlato.\nNejen, že jsou jednou z největších a nejúspěšnějších společností v oblasti elektronického obchodování na světě, ale také mají podílí se na cloudových výpočtech s AWS a streamování na Amazon Prime.\nTo vše vzniklo Jeff Bezos, nejbohatší muž světa, v roce 2020 ještě bohatší\nV první polovině roku 2020, Cena Amazonu stoupla o 49,3%, což z něj činí jednu z nejlepších akcií k nákupu v roce 2021.\nPro obří společnost jako Amazon je těžké růst, většina společností dosáhne určitého bodu a to je vše. Ale Amazon je zjevně zvláštní případ, je už tak velký a přesto pokračuje. Když při této velikosti tolik vyroste, je to docela šílené!\nZvažovali byste nákup Amazonka skladem?\nWest Pharmaceutical Services je pravděpodobně společnost, o které jste nikdy předtím neslyšeli. S jejich IPO v roce 1988, byli ve skutečnosti už nějakou dobu, a obecně řečeno, jsou docela stabilní zásoby.\nAle to všechno se změnilo, když začala pandemie. Víte, West Pharmaceutical Services se specializuje na injekční farmaceutické obaly a doručovací systémy.\nNení tedy vůbec překvapením, že měli dobrý rok 2020. Jsou to společnosti jako West Pharmaceutical Services může pomoci dodat vakcínu, kterou potřebujeme, abychom porazili tento virus.\nBylo řečeno, ceny se v únoru 2020 propadly, ale když přišel March, vystřelili na hodnotě a zdálo se, že tam zůstávají.\nV první polovině roku 2020, Cena West Pharmaceutical Services vzrostla o 51,4%.\nZvažovali jste nákup WST skladem?\nPayPal si v roce 2020 vedl opravdu dobře a vy můžete zcela pochopit proč. Každý pracuje z domova a nikdo se nemůže osobně setkat.\nStali se výchozím způsobem zasílání peněz lidem během uzamčení a objednávky z domova, ať už jde o příbuzné, elektronický obchod, práci nebo placení účtů.\nPayPal také těžil ze zvýšeného zájmu o eBay během pandemie je PayPal od roku 2003 hlavním poskytovatelem plateb na eBay.\nPamatujte si však, že PayPal má v tomto odvětví spoustu soupeřů se stále rostoucím počtem start-up služeb, které se je snaží překonat.\nV první polovině roku 2020, Cena PayPal vzrostla o 61,1%, čímž se v roce 2021 stane jednou z nejlepších akcií.\nNěkteří navrhli, že PayPal je v tuto chvíli docela nadhodnocený, a proto je pravděpodobné, že až pandemie skončí, mohou snížit cenu.\nZvažovali jste nákup PayPal skladem?\nRegeneron Pharmaceuticals je další populace, která díky koronaviru prudce vzrostla v ceně.\nJsou to biotechnologická společnost, která zkoumala a vyráběla zdravotnické výrobky pro širokou škálu různých zdravotních poruch.\nPrávě teď z nich udělalo tak cennou zásobu, že byli schváleno americkým ministerstvem zdravotnictví a sociálních služeb k produkci protilátek proti koronaviru.\nJinými slovy, léčba, kterou vyrábějí, by mohla zachránit životy mnoha lidí, pokud by byla účinná. V některých ohledech jsou velmi podobné West Pharmaceutical Services.\nV první polovině roku 2020, Cena Regeneron Pharmaceuticals vzrostla o 66,1%.\nTo znamená, že si toho všimněte jejich ceny akcií byly v posledních několika letech obzvláště volatilní, často dramaticky střílí a pak stejně dramaticky klesá zpět.\nDexCom je další společnost zabývající se zdravím na tomto seznamu nejlepších akcií ke koupi v roce 2021, ale tady je to, čím se liší: nemá nic společného s pandemií!\nDexCom ve skutečnosti vzrostl velmi dramaticky navzdory pandemii. Kdyby pandemie neproběhla, kdo ví, jak dobře by to teď mohlo být.\nDexCom vyrábí kontinuální monitory glukózy, zařízení, která brání diabetikům v tom, aby si museli píchat prst vždy, když chtějí zkontrolovat hladinu cukru v krvi.\nTaková technologie je velmi výhodné pro lidi s diabetem kteří budou moci kontrolovat hladinu glukózy, kdykoli budou chtít.\nV první polovině roku 2020, Cena DexCom vzrostla o 85%. A na rozdíl od mnoha akcií na tomto seznamu má DexCom velmi dobrou šanci na další růst i po pandemickém pasu.\nZvažovali jste nákup DexCom skladem?\nPracování z domova? Potřebujete podepsat hodně papírů? Možná jste dokonce zahájili nebo ukončili práci v roce 2020? No, pak jsi ty papíry pravděpodobně nepodepsal osobně, že??\nProtože každý, kdo má uzamčení, pracuje z domova, většina lidí nemůže jít ven a podepsat ten důležitý kousek papíru, pravděpodobně jste museli udělat elektronický podpis, což je přesně to, co DocuSign poskytuje.\nJejich nástroje pro elektronický podpis jsou obzvláště užitečné pro jakékoli HR oddělení, účetní služby nebo jakoukoli společnost, kde je podpis smlouvy velmi důležitý.\nKromě toho nabízejí také to, co nazývají „cloud cloudu“, který lze integrovat s více než 350 různými nástroji, jako jsou Salesforce a Google Suite..\nV první polovině roku 2020, Cena DocuSign vzrostla o cenu 132,4%.\nEtsy je zajímavá akcie pro tento seznam nejlepších akcií, které lze koupit v roce 2021, specializující se na širokou škálu ručně vyráběných a historických produktů prodávaných na jejich platformě eCommerce.\nTo, co z nich dělá obzvláště zajímavou zásobu, do které se mohou zapojit v roce 2021, je to, jak dobře si vedli kvůli pandemii, nesmírně získat z poptávky po maskách.\nKromě toho mnoho spotřebitelů chtělo koupit své místo ručně vyráběné výrobky nebo kteří si chtěli koupit řemeslné potřeby.\nA skutečnost, že se jedná o platformu eCommerce, pouze zvýšila zájem spotřebitelů o ně, protože nemuseli chodit nakupovat.\nV první polovině roku 2020, Etsy vzrostl o cenu 139,8%. Někteří věří, že po pandemii mohou mít potíže s pokračováním tohoto trendu.\nKdo ví, za pár desetiletí se myšlenka řídit elektromobil může stát nejen realitou, ale normou a tento úspěch může ležet téměř úplně na bedrech Tesly.\nV roce 2020 zatím Tesla zaútočila na přiblížení a blíže k jejich cíl vydělat 1 milion aut ročně – tvrzení, které získalo Teslu hodně kritiky již v roce 2016, kdy za rok vyrobily pouze 50 000 automobilů.\nNa začátku V říjnu 2020 vyrobila Tesla 318 000 automobilů, vynikající zlepšení od roku 2016 a míří na 500 000 koncem roku.\nZajímá vás, čeho by mohli dosáhnout, kdyby k pandemii nikdy nedošlo!\nV první polovině roku 2020, Cena Tesly vzrostla o 158,1%.\nAž budeme všichni staří, za 50 až 60 let od nynějška budeme všichni vzpomínat na to, jak jsme pomocí Zoom používali během pandemie kontakt s přáteli a rodinou!\nZoom v tomto seznamu není vůbec žádným překvapením. Dalo by se to dokonce nazvat jednou ze značek roku, společností, která definuje rok 2020.\nBude však velmi zajímavé sledovat, jak bude Zoom pokračovat, i když pandemie skončí.\nPravděpodobně bude nutné navázat některá významná partnerství s velkými společnostmi, aby se staly jejich hlavním nástrojem pro videokonference.\nFaktem však je, že mnoho společností již má k tomu vyhrazenou službu a to, co pravděpodobně zvyšuje hodnotu Zoom, je nezávislí uživatelé udržující kontakt se svými blízkými..\nV první polovině roku 2020, Zoom vzrostl v ceně 272,6%, což z ní v roce 2021 dělá jednu z nejlepších akcií.\nTesla se musí docela obávat, jak rychle Nikola v roce 2020 rostla!\nJsou jednou z nejrychleji rostoucích společností na dnešním akciovém trhu a vypadá to, že tento trend bude pokračovat.\nJe třeba zmínit, že Nikola měla později v roce 2020 nějaké potíže, které během roku několikrát dramaticky klesly v ceně, a proto by obchodníci s akciemi měli postupovat opatrně.\nTo znamená, že Nikola od poloviny listopadu 2020 vykázala neuvěřitelný růst, což je pravděpodobně způsobeno jejich partnerství se společností General Motors, která získala 11% společnosti.\nTo je obrovská zpráva, která by mohla v blízké budoucnosti výrazně urychlit počet elektrických vozidel na našich silnicích.\nV první polovině roku 2020, Nikola vzrostla o cenu 554,4%.\nPřipraveno k nákupu Nikole skladem?\nZávěrečná slova o tom, jaké akcie koupit v roce 2021\nPřipravte se na nejhorší a nejlepší možné případy! Pandemie se mohla vyčistit rychleji, než se očekávalo, nebo přetrvávat více, než se očekávalo.\nMusíte si naplánovat různé scénáře: „Pokud se to stane, udělám to nebo pokud se to stane, udělám to“ atd.. Čím více jste připraveni, tím menší je pravděpodobnost, že budete šokováni pokud se věci pokazí.\nPandemie bude pravděpodobně pokračovat po většinu roku 2021. Existuje také možnost, že se toho dočkáme také v roce 2022.\nZásoby, které pravděpodobně budou dobré pouze pro pandemii, se po skončení pandemie pravděpodobně neobjeví. Podobně akcie, které si nyní vedou špatně, se pravděpodobně nakonec vrátí k určitému pocitu normality.\n„Pandemické akcie“, pokud je chcete takto označit, jsou krátkodobé, nikoli dlouhodobé.\nDlouhodobé zásoby se mohou během pandemie docela poškodit, ale pravděpodobně se nakonec zotaví.\nPandemie může představovat dobrou příležitost, jak dostat nohu do dveří dobrých akcií za nižší než obvyklou cenu. Po skončení pandemie budete muset jen sedět a pamatovat si, jak se dostat z „pandemických zásob“.\nDalší klíčovou věcí, kterou je třeba si uvědomit, je, že nejlepší obchodníci mohou přežít jakýkoli trh, ale to jen proto, že vložili své přežití před ziskem.\nSkutečné peníze vyděláte pouze tehdy, když se naučíte, jak nejprve přežít tím, že tyto peníze vydrží déle; jde o dlouhý běh, ne o sprint!\nPokud si stále nejste jisti, jaké akcie koupit v roce 2021, zkuste se podívat na situaci v jiném světle.\nHledejte jistoty, které pandemie způsobila, a naučte se s pandemií obchodovat, nebojte se toho. Hledejte novou nabídku a poptávku, kterou způsobila, a nechte ji pracovat ve váš prospěch.\nPokud opravdu chcete být po celý rok 2021 opatrní, pravděpodobně budou muset být cíle turné přísnější.\nSamozřejmě, pamatujte, že pokud se situace opravdu zhorší, nejlepší obchod, který můžete provést, je žádný obchod. Možná se budete muset v roce 2021 naučit více sedět na rukou, ale to nemusí být nutně špatná věc!\nPokud jste se něco naučili z What Stocks to Buy In 2021?, Udělejte z toho tyto klíčové body.\nWest Pharmaceutical Services a Regeneron dosahují díky koronaviru obrovských zisků. Společnost West Pharmaceutical Services poskytuje injekční farmaceutické obaly a souhlas společnosti Regeneron s tvorbou protilátek proti koronaviru.\nAmazon nadále roste do nových výšin. Amazon, který je již obrovským konglomerátem, stále roste, a to jak z hlediska služeb, tak z hlediska hodnoty akcií.\nDexCom bude pravděpodobně průlomovým skladem 2021. Jejich inovativní technologie bude pravděpodobně i přes pandemii pokračovat v rozbíhání hodnoty svých zásob až do roku 2021.\nNikola v roce 2020 rostla více na ceně akcií než Tesla. Je to pravděpodobně kvůli jeho partnerství se společností General Motors.\nPokud vás bavilo číst What Stocks to Buy In 2021, sdělte to komukoli jinému, o kterém si myslíte, že to bude také zajímat.\nZřeknutí se odpovědnosti: Investice do akcií zahrnuje značné riziko ztráty a není vhodná pro všechny investory. Než se rozhodnete koupit akcie, měli byste pečlivě zvážit své investiční cíle a ochotu riskovat. A co je nejdůležitější, neinvestujte peníze, které si nemůžete dovolit prohrát.


Tyden.cz | Brno chce umožnit svatby v zoo. Vytvoří také virtuální prohlídku\n22.01. 09:01 | Autor: ČTK\nBrno chce umožnit lidem uzavírat sňatek v prostorách brněnské zoo. Je o to velký zájem, řekl náměstek primátorky Petr Hladík (KDU-ČSL). Podle něj vyjde vytvoření zázemí pro svatebčany na stovky tisíc korun, město chce možnost nabídnout od léta. Kromě toho plánuje v centru města na Staré radnici vytvořit za pět milionů virtuální prohlídku zoo, která jinak leží na okraji města. Do budoucna by se mohla rozšířit až do podzemních prostor, které jsou nyní nepřístupné.\nLidé se po možnosti svatby v areálu zoo ptali, ale zatím to nebylo možné. "Chceme proto letos vyčlenit prostor, který by nabídl zázemí pro svatbu, ale nerušil by návštěvníky. Zároveň by místo mohlo být zajímavé pro fotografa," uvedl Hladík.\nMluvčí zoo Michal Vaňáč řekl, že prostor pro svatby bude pod dětskou zoo a také v blízkosti expozice s kiangy, což je asijský osel. "Bude to novinka. Dosud jsme nabízeli jen rozlučku se svobodou, nyní budeme moct nabízet rozlučku i obřad," uvedl Vaňáč.\nMěsto se zoo chystají i virtuální prohlídku zahrady, kterou by letos vytvořily v přízemí Staré radnice v centru města. Podle Vaňáče je to priorita zoo. "Může to být alternativa pro zimní měsíce, jak navštívit zoo v teple a komfortu, ale také je to možnost pro osoby se sníženou možností pohybu. Člověk by přišel a nasadil by si jen brýle a v místnostech by mohl navštívit různé expozice," popsal záměr Hladík.\nVybavení by mělo stát zhruba pět milionů korun. "Týká se to přízemí Staré radnice. Máme ale vyhlédnuté i podzemí, které je zatím nepřístupné, protože je tam velká vlhkost. Rádi bychom to vyřešili, abychom příští rok rozšířili virtuální prohlídku i tam," řekl Hladík. Podle něj je to poslední historická část podzemí, která je nepřístupná. Brněnská zoo vznikla v roce 1957. Loni zaznamenala nejvyšší návštěvnost 330 tisíc lidí.\nFoto: archiv , zoobrno.cz


Soubor SF. Programy, které otevírají .sf\nDomů : Přípony souborů : Format .sf\nTyp souboru 1:Minecraft JAR Signature File\nCo je to soubor SF?\nSoubor používaný společností Minecraft, 3D světová stavební hra napsaná v jazyce Java; uložený v souboru Minecraft.jar v adresáři META-INF archivu .JAR a používá název CODESIGN.SF; uloží digitální podpis používaný k ověření obsahu archivu.\nSoubor CODESIGN.SF je také uložen se souborem CODESIGN.RSA. Žádný soubor by neměl být upraven nebo hra nemusí fungovat správně. CODESIGN.SF byl dříve jmenován MOJANG_C.SF.\nProgramy, které otevírají SF soubory\nTyp souboru 2:IRCAM Sound File\n.SF druhá možnost\nFormát zvukového souboru vyvinutý IRCAM, Institut de Recherche et Coordination Acoustique / Musique (z Francie); používá se pro ukládání ukázkových zvukových vzorků.\nO SF souborech\nNaším cílem je snaha vám pomoci pochopit, za co odpovídá soubor s příponou * .sf a jak daný soubor otevřít.\nTyp souboru IRCAM Sound File, popisy softwaru pro Mac, Windows, Linux, Android a iOS uvedené na této stránce byly individuálně prozkoumány a ověřeny pomocí příkazu SouboryInfo. Snažíme se o 100% přesnost a publikujeme pouze informace o formátech souborů, které jsme testovali.


Nová CD pod lupou: Od Nicka Cavea po pianistu Růžičku - Deník.cz\nNová CD pod lupou: Od Nicka Cavea po pianistu Růžičku\nPraha /RECENZE, VIDEO/ - Šéfredaktor Pražského deníku Ondřej Leinert si bere na paškál každý měsíc nová alba, co právě vyšla, a hodnotí je procenty, jež si podle něj zaslouží… Tento měsíc mimo jiné poslouchal nové desky Nicka Cavea, Jakea Bugga či The Foals.\nNová CD, ilustrační foto | Foto: Markéta Vančová\nThe Foals - Holy Fire\nžánr: indie rock, dance-punk, math rock, post-rock\nJedna z nejvýraznějších nahrávek nezávislé rockové produkce na začátku roku 2013 - to je podle serveru Metacritic deska Holy Fire od oxfordských The Foals. Navzdory tomu, že žánrově Foals pořád koketují s dance-punkem a produkci jim obstarávají věhlasní Flood a Alan Moulder (tedy pánové, kteří měli prsty v Depeche Mode, Erasure nebo U2), je to rozhodně jejich nejmíň taneční a nejvíc zadumaná deska. Spíše než u nás známější Klaxons, které budeme mít letos možnost vidět na hradeckém Rock for People, zapadá někam mezi atmosferický indie rock prezentovaný Death Cab for Cutie a post punk v podání Interpol - s oběma kapelami mimochodem nahrával právě zde přítomný producent Alan Moulder. Vznikla tak hutná, ale s až matematicky repetitivními kytarami poněkud zaměnitelná deska. Po čtyřminutovém intru Prelude a výborné pětiminutové záležitost Inhaler, která vás od popové pohody evokující Big In Japan od Alphaville přivede až do new-rave rockové extáze, jsem čekal trochu víc.\nžánr: indie pop, dream pop\nJestliže od The Foals se „cosi slušného" čekalo, tahle nahrávka z malého manhattanského labelu Other Music je slušné překvapení. Deska začíná samplem z osmdesátkového hitu Genesis, skladby Mama. A třebaže dál už jsou Ex Cops v mezích postmodernity originální a samplují jen svoje nápady, dává i výtah z Genesis jasně tušit, o co půjde: o popovou desku, která navzdory tomu, že je kytarová, neurazí žádného posluchače sympatizujícího s nejdivočejší érou synťáků a mrkváčů. Skladby jako Ken, James nebo Billy Pressly přetékají melodickým optimismem evokujícím nedávnou výbornou nahrávku kapely, která loni v listopadu navštívila pražské MeetFactory, The Pains Of Being Pure At Heart. Ex Cops sice nemají až tak úplně jejich tah na branku, spíše než na nejveselejších dnech The Cure zjevně ujížděli na syrovostech The Jesus And Mary Chain a toulali se v ulicích jako The Smiths. Což ale není na škodu, protože jejich desítka skladeb je čirá a zábavná radost z hudby. A romantické písně typu „ty jsi lev, já jsem ovce" jednoduše povznášejí.\nžánr - alternative rock\nAustralský básník, filmový scenárista (loni šlo do kin jeho prohibiční drama Země bez zákona) a hudebník Nick Cave se po pěti letech, kdy pracoval spíše na projektu Grinderman, zase vrátil k The Bad Seeds, se kterými hraje už téměř 30 let. A je to návrat ve stylu hodném umělce, který reprezentuje to nejvkusnější z gothic rocku. Aktuální deska spojuje melancholicky chlapský cohenovský projev ve skladbě Wide Lovely Eyes s ženskou křehkostí ve We No Who U R i mazáckou suverenitou Neila Younga ve Water's Edge - a přitom na moment nepochybujete, že na druhé straně je ten totálně nejvíc cool pětapadesátník, jakého si dokážete představit - Nick Cave. Deska navíc boduje i komerčně, je to vůbec první Caveova nahrávka, která se v jeho rodné Austrálii dostala na špici prodejnosti, a ve Velké Británii zase mezi nejlepší tři. To je příjemné zjištění, protože na rozdíl od dravého Grindermana jde přes svoji vnitřní bohatost o poměrně komorní počin muže, který dokáže zrovna tak zasvěceně psát verše o hříšném ženském rozkroku jako předmluvy k biblickým evangeliím.\nžánr: folk rock, country\nV Anglii jsou z tohohle osmnáctiletého chlapce slušně odvázaní: „Nový Bob Dylan," hlásí řada recenzentů. Úvodní tóny jeho otvíráku z debutové desky, skladby Lightning Bolt, nakopnou zas skoro jako nesmrtelný šlágr Ring Of Fire z produkce jiného klasika Johnnyho Cashe. Toho ostatně Bugg uvádí též jako jednoho ze svých největších vzorů. Otázkou je, jestli Bugg dokáže tak nakopnout, protože to má v sobě, nebo proto, že prostě hrát jako Cash funguje vždycky. Těžiště Buggova alba však nespočívá v prvních čtyřech energických skladbách, ale v deseti dalších uklidněných, kde to mladík z Nottinghamu musí utáhnout silou své osobnosti. Z té ještě pořád, marná sláva, vyzařuje spíš dítě než muž s kytarou, a Bugg, který pohříchu není obdařen tím tvrďáckým hlasem co Cave nebo Cash, tak může evokovat dojem městského chlapce, co se zamiloval na venkově. Více než v případě leckoho jiného zde ale platí, že rozhodne druhá deska, která může Bugga vynést mezi nadpozemské nebo naopak zamést mezi komiky.\nžánr: alternative rock, shoegazing\n„Letos už konečně vydáme novou desku. Jestli ne, tak jsem mrtvej muž," říkal frontman kultovní rockové kapely z přelomu 80. a 90. let My Bloody Valentine Kevin Shields. Touto historkou začal recenzi na nejnovější desku nazvanou m b v kolega ze serveru Pitchfork. O historku jde proto, že od doby, kdy Shields tohle rozhlašoval, uteklo 16 let. Kapela, která se stala inspirací pro celou generaci hudebníků jako The Verve, M83 nebo naši Ecstasy of Saint Theresa, nevydala nový materiál už 22 let. A ve chvíli, kdy už to nečekali ani její nejzarytější fanoušci šokovala: „Během pár dní to bude," vzkázal Shields. Jak řekl, tak tentokrát fakt udělal. A navzdory na první poslech komplikovanému zvuku vrstvených kytar a zastřeného zpěvu vydali zase desku, která bude nestárnoucí jako dvě předchozí. M b v si můžete pustit dnes a za deset let a když přistoupíte na její temnou hru uvědomíte si, že jste nezestárli ani o den. A pecka Only Tomorrow rulez!\nMikoláš Růžička - Piano\nžánr: indie rock, acoustic\nPiano je celkem logickým vyústěním hudebních aktivit Mikoláše Růžičky. Muže, který před pár lety dal dohromady s tehdejším frontmanem Southpaw Jiřím Burianem projekt Republic Of Two. Jejich republice se daří, má za sebou ocenění Objev roku na Andělech 2010, dvě povedené desky a na třetí už písničky též vznikají. Zároveň si nelze nevšimnout, jak zprvu komorní uskupení roste a předvádí stále energičtější koncerty, které už dnes v mnohém připomínají zmíněnou někdejší klubovku Southpaw. S Pianem se Růžička opět vrací do nejklidnějších poloh Republic of Two a symbolem tohoto návratu je i zde vystupující, někdejší cellistka Republic of Two, Terezie Kovalová. Bylo by ale laciné označit Piano jen za komornější projekt poloviny Republic of Two. V silných, Ondřejem Ježkem výborně produkovaných skladbách Land nebo It Won't Destroy Me, se civilizační magořinec střetává s jednou klidnou duší v natolik posluchačsky příjemném tvaru, že má dost důvodů fungovat nejen jako odbočka.\nČlánek byl uveřejněn v rámci přílohy Deníku, magazínu Kulturák - březen 2013.\nNová CD pod lupou,\nNová CD, která nás v září zaujala\nPraha /RECENZE, VIDEO/ - Šéfredaktor Pražského deníku Ondřej Leinert si bere na paškál každý měsíc nová alba, co právě vyšla, a hodnotí je procenty, jež…\nNová cédéčka, která nás zaujala\nPraha /RECENZE/ – Zavádíme novou, pravidelnou rubriku, takového průvodce světem hudebních nosičů. Šéfredaktor Pražského deníku Ondřej Leinert si bere na…\nOd Ikara ke dnešku: Nohavicovo nové století


Pouzdro na tablet UAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9" od 1 639 Kč | SROVNAME.cz\nPouzdro na tablet UAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9"\nUAG Lite Shock pouzdro - ochranné pouzdro pro iPad Pro 11 Nový typ ochrany! O Urban Armour Gear produkty UAG jsou navrženy v USA dobrodruhy pro dobrodruhy. Příslušenství UAG ponořený do podstaty dobrodružství. Pracujeme tvrdě, hledáme nové, neobvyklé inspirace a neustále posunuje hranice konvenčních představ vytvářet výrobky nejvyšší kvality. Pro vytvoření nejsilnější materiály, použité nylonu Shock rukáv 840D nazývané také balistická. Jedná se…\nUAG Shock Sleeve Lite iPad Pro 12.9" (černá midnight camo)\nUAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9" (982400114061)\nNázev produktu: Pouzdro na tablet UAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9"\nUšetříte až: 860 Kč\nUAG Lite Shock pouzdro - ochranné pouzdro pro iPad Pro 11 Nový typ ochrany! O Urban Armour Gear produkty UAG jsou navrženy v USA dobrodruhy pro dobrodruhy. Příslušenství UAG ponořený do podstaty dobrodružství. Pracujeme tvrdě, hledáme nové, neobvyklé inspirace a neustále posunuje hranice konvenčních představ vytvářet výrobky nejvyšší kvality. Pro vytvoření nejsilnější materiály, použité nylonu Shock rukáv 840D nazývané také balistická. Jedná se o velmi trvanlivý materiál odolný vůči vodě. Dnes je to jedna z nejtěžších typů nylonu na trhu. Přemýšlivý design stylové a odolné ochrany při 360 ° C. S tenkým a lehkým designem si můžete dát v tašce nebo batohu. Případ také zapadá do doby Apple Magic Keyboard® Pencil® a s přídavným přední kapsy skryla příslušenství. Military styl minimalistický design s charakteristickými motivy jako UAG nebo vyměnitelné verze maskáče pruh s logem. Privacy certifikace Shoda s vojenskou standardu MIL STD 810G 516,6, která definuje stupeň odolnosti proti nárazu v případě pádu. Specifikace • Přední kapsa na zip pro příslušenství. • Odnímatelná / vyměnitelný suchý pruh. • Kompatibilní s Pouzdro na tablet Apple iPad Pro 12,9" (2020) a iPad Pro 12,9" (2018), nylon, zavírací, ochrana displeje proti poškrábání . Vybíráte moderní prostředek, jak šetřit tablet před nechtěným vyklouznutím z rukou? Zavírací pouzdro UAG bude určitě volbou číslo jedna. Pouzdro je konstruováno pro tablety o uhlopříčce až 12,9. Kvalitní konstrukce pouzdra UAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9 se postará o to, že váš tablet neohrozí ani sebevětší náraz. Pohodlí při čtení pouzdro nijak nenarušuje, jeho tělu dominuje materiál - nylon. Černá barva pouzdra na tablet je už jen příjemným bonusem. Nejdůležitější parametry pouzdra na tablet UAG Shock Sleeve Lite Black Camo iPad Pro 12.9 Zavírací typ střeží zadní část tabletu i displej Je vhodné pro tablety do velikosti 12,9\nTablety UAG Tablety APPLE Tablety SAMSUNG Tablety LENOVO Nejlevnější tablety Levné tablety\nTablet Umax VisionBook 7A Plus od 1 535 Kč\nDell aktivní dotykové pero Premium PN579X od 1 908 Kč\nWacom Bamboo Ink Plus od 1 977 Kč\nKlávesnice Prestigio CLICK & TOUCH (UK) od 1 990 Kč\nTablet iGET SMART W82 od 2 087 Kč\nTablet Alcatel 1T 7 2019 WiFi 1/16 Prime Black (8068) od 1 490 Kč\nTablet Alcatel 1T 7 2019 KIDS 1/16 Pink bumper case od 1 790 Kč\nTablet Alcatel 1T 7 2019 KIDS 1/16 Blue bumper case od 1 731 Kč