PRŮZKUM: Zájem lidí o očkování se od konce roku mírně zvýšil – Národní Noviny\nOchota Čechů nechat se očkovat proti nemoci COVID-19 od konce roku mírně vzrostla. Na konci ledna mělo o vakcínu zdarma zájem 54 procent dospělých v ČR, to je o čtyři procenta více než na přelomu roku. Vyplývá to z průzkumu projektu Život během pandemie.\nMění se věkové složení zájemců\nO výsledcích průzkumu v pondělí na Twitteru informoval jeden z autorů, sociolog Daniel Prokop:\nOchota k očkování se podzimním poklesu se vrátila na hodnoty ze září (54 % ano, 32 % ne). Výrazně se ale mění postoje skupin respondentů – sledujeme nárůst ochoty mezi staršími a vzdělanějšími a výrazný pokles zejm. mezi lidmi do 55 let bez maturity. /1https://t.co/VoJlI4nJ0D pic.twitter.com/zpt7TXevJf\nPodle průzkumu se ale změnil zájem o očkování mezi jednotlivými skupinami lidí. Nejvíce ho ztratili mladí dospělí, lidé bez maturity, členové chudších domácností a ti, kteří neznají nikoho nakaženého koronavirem. Menší zájem o očkování mají i lidé, kteří se méně chrání před nákazou nebo jejím přenosem, uvedli autoři průzkumu. Největší zájem o vakcínu podle jejich zjištění mají starší lidé, vysokoškoláci, muži a Pražané.\nNaočkovat by se koncem ledna dalo 62 procent mužů a 44 procent žen, přičemž rozdíl mezi muži a ženami je patrný ve všech věkových kategoriích. Podle velikosti obce mají největší zájem o očkování proti koronaviru Pražané. Na konci ledna by se jich nechalo očkovat 71 procent, zatímco v ostatních městech a obcích zhruba polovina obyvatel. Ochota Pražanů se od září do ledna navíc zvýšila, zatímco v menších městech stagnovala a v obcích do 20 000 obyvatel klesla, dodávají autoři průzkumu.


zakládajícího ãlena âeského svazu\nãlena „European Federation\nV souvislosti s IBS 2008 v ãínském Dalianu bylo oznámeno konání pﬁí‰tího IBS 2010 (tedy jiÏ za 2 roky)\nv italském Rimini v prÛbûhu záﬁí ve spolupráci s Universitou v Bologni. Mluvíme-li o v˘hledu pak je jistû vhodné pﬁipomenout, Ïe 5. ãesko-‰v˘carské biotechnologické symposium plánujeme na záﬁí 2011 ve spolupráci\ns ÚMG AV âR s vyuÏitím jejich excelentních kongresov˘ch podmínek.\nJistû Vás bude zajímat, Ïe “European Life Scientist\nOrganization” (ELSO) a European Molecular Biology\nOrganisation (EMBO) oznámili na záﬁijovém mezinárodním kongresu v Nice, Ïe se chtûjí spojit v jednu\norganisaci, a to jiÏ do konce leto‰ního roku. Vytváﬁí se\ntak konkurence European Federation for Biochemistry\nand Molecular Biology (FEBS) a International Union for\nBiochemistry and Molecular Biology (IUBM). Pokud se\nzajímáte o lipidomiku pak Vám doporuãuji nahlédnout\nna webové stránky www.lipidomicnet.org , které jsou\nprovozovány nositeli evropského projektu (21 v˘zkumn˘ch skupin a 5 SMEs) na toto téma. âasopis “New\nBiotechnoly”, vydávan˘ nakladatelstvím Elsevier, se stal\noficiálním ãasopisem Evropské federace biotechnology\n(EFB). Doporuãujeme se o nûj zajímat. NemÛÏeme\nzapomenout ani na problematiku GMO. Podle tiskové\nzprávy Ministerstva zemûdûlství âeské republiky\nv r. 2008 pûstovalo jiÏ 171 pûstitelÛ geneticky modifikovanou Bt-kukuﬁici na 8 380 ha. DÛvodem pro nárÛst\nploch s Bt kukuﬁicí jsou pﬁetrvávající problémy na‰ich\npûstitelÛ se ‰kÛdcem zavíjeãem kukuﬁiãn˘m, proti\nkterému je Bt kukuﬁice odolná. DÛleÏit˘m argumentem\njsou i pozitivní tﬁíleté zku‰enosti ãesk˘ch pûstitelÛ.\nTato kukuﬁice se pouÏívá v˘hradnû ke krmn˘m úãelÛm\na není tedy pouÏívána jako potravina.\nBt-kukuﬁice stále zÛstává jedinou u nás komerãnû\npûstovanou GM-plodinou. Pﬁes positivní zku‰enosti se\nstále proti pûstování této plodiny v EU brojí. Naproti\ntomu v USA jiÏ byla pﬁedloÏena pravidla pro vyuÏití\ngeneticky modifikovan˘ch hospodáﬁsk˘ch zvíﬁat pro\npotravináﬁské úãely. Návrh je nyní ve stadiu diskusí\na zdá se, Ïe prvním povolen˘m Ïivoãichem k lidské\nv˘Ïivû bude losos.\nJako vÏdy jsme pro Vás pﬁipravili nûkolik zajímav˘ch\npﬁehledn˘ch ãlánkÛ, které se Vám jistû budou líbit.\nTû‰íme se na Va‰e pﬁíspûvky do prosincového ãísla.\npo krátkém odechu pﬁi dovolen˘ch bûhem ne pﬁíli‰\ndlouhého léta jsme zase v‰ichni ve víru mnoha povinností. Pﬁesto doufám, Ïe si najdete chvíli pﬁi které si\npﬁeãtete ná‰ Bioprospect. Jako obvykle bych Vám rád\npﬁipomenul nûkteré nedávné události i nûkteré akce,\nkteré se budou v blízké budoucnosti odehrávat.\nV˘znamnou událostí jistû bylo zavr‰ení v˘stavby\nmoderní budovy Ústavu molekulární genetiky AV âR\nslavnostní otevﬁením nádherného velkého pﬁedná‰kového sálu mezinárodní konferencí konané dne 26. 9.\n2008. Jako pﬁedná‰ející byla pozvána ﬁada v˘znamn˘ch\nvûdcÛ ze zahraniãí. Souãasnou nabídku pﬁedná‰ek\na semináﬁÛ lze nalézt na webové stránce ústavu\n(viz www.img.cas.cz ). Z dal‰ích v˘znamn˘ch domácích\núdálostí bychom se rádi zmínili o snaze zaloÏit klastr\nbiochemick˘ch podnikÛ a institucí zamûﬁen˘ch na biotechnologie. V souãasné dobû se diskutuje forma, cíle\na obecné zamûﬁení takového klastru. Pﬁedpokládáme,\nÏe v pﬁí‰tím ãísle Vám pﬁinesem podrobnûj‰í informace\no této iniciativû. NemÛÏeme se také nezmínit o iniciativû CzechInvestu (www.czechinvest,org ), kter˘ poﬁádá\ndne 6. 11. 2008 v Kolínû nad R˘nem biotechnologick˘\nsemináﬁ, jehoÏ úãelem je prohloubení ãesko-nûmeck˘ch obchodních vztahÛ a získání znalostí o tomto sektoru. Dle na‰eho názoru je to v˘borná pﬁíleÏitost k získání kontaktÛ pro Va‰e firmy. Úãast na semináﬁi je zcela\nzdarma, stejnû jako moÏnost pﬁinést prezentaãní materiály firmy ãi smluvení schÛzek. Ve dnech 14. – 17. 10.\n2008 nav‰tívila na‰i zemi tajvanská delegace a ve\ndnech 3. – 5. 11. 2008 budou uspoﬁádány konference\nv Praze a Brnû. Dále si Vás dovolujeme informovat\no konání v rámci jedineãné biotechnologické události\nve stﬁední Evropû BIOTEC 2008. Konference Gate2Biotech se uskuteãní na brnûnském v˘stavi‰ti 22. ﬁíjna\n2008 jako souãást doprovodného programu mezinárodního veletrhu zdravotnické techniky, rehabilitace\na zdraví – Medical Fair Brno. Dal‰í zajímavé akce\ndomácí i zahraniãní jsou presentovány na portálu\nwww.gate2biotech.cz. V souãasnosti lze také najít\nna webové stránce evropského biochemického kongresu (Praha 4. – 9. 7. 2009, www.FEBS2009.org) jiÏ\nkompletní program v‰ech symposií. V˘znamnou\nudálostí poﬁádanou nûmeck˘mi kolegy (Frei University\nProteomic Forum“, které se uskuteãní ve\nBerlin) je „P\ndnech 29. 3. – 2. 4. 2009 v Berlínû (www.ctw-congress.de/ProteomicForum2009. Dal‰í zajímavou udá2nd Annual World Congress\nlostí v pﬁí‰tím roce je “2\nof Industrial Biotechnology 2009”, kter˘ se probûhne\nve dnech 5. – 7. 4. 2009 v Seulu v JiÏní Koreji. Hlavním\ntématem kongresu je “Innovative Biotechnology for\nSe srdeãn˘mi pozdravy\nVá‰ Jan Ká‰\nTERAPEUTICKÁ A PATOLOGICKÁ FÚZE NÁDOROV¯CH BUNùK\nS IMUNITNÍMI BU≈KAMI – NÁDOROVÉ VAKCÍNY VERSUS\nMonika Holubová1, Ján Strnádel1, Du‰an Usvald1, Jiﬁí Klaudy1, Daniela Plánská1, Luca Vannucci3, Petr VáÀa1,\nHana Reisnerová2, Franti‰ek Jílek2, Vratislav Horák1\nLaboratoﬁ biologie nádorÛ, Ústav Ïivoãi‰né fyziologie a genetiky AV âR v.v.i. Libûchov\nâeská zemûdûlská univerzita v Praze\nMikrobiologick˘ ústav AV âR v.v.i., Praha\nNádorové vakcíny se v posledním období díky stále\nse zvût‰ujícímu objemu poznatkÛ z oblasti imunologie\nnádorÛ stávají nadûjnou zbraní proti rakovinû. I kdyÏ je\nnádorové vakcíny prozatím moÏné s ãásteãn˘m úspûchem pouÏít jen pﬁi léãbû imunogenních typÛ nádorÛ\n(pﬁedstavují relativnû malou skupinu), do stádia klinického testování se uÏ dostalo velké mnoÏství rÛznû\ndesignovan˘ch nádorov˘ch vakcín. Tyto vakcíny jsou\nzaloÏené na aplikaci celkového nádorového lyzátu,\nizolovan˘ch nádor – asociovan˘ch (TAA) a specifick˘ch\nnádorov˘ch antigenÛ (TSA)1,2, konjugátÛ chaperonov˘ch HSP-proteinÛ s navázan˘mi antigenov˘mi peptidy,\nradiaãnû inaktivovan˘ch nádorov˘ch bunûk transfekovan˘ch virem3, fúzních hybridÛ nádorov˘ch a dendritick˘ch bunûk4 a podobnû. Cílem léãby pomocí nádorov˘ch vakcín je stimulace specifické protinádorové imunitní odpovûdi. Terapie pomocí vakcín b˘vá kombinovaná s podpÛrnou léãbou. Velkou úlohu v doplÀkové\nléãbe hrají malé signální proteiny – cytokiny, resp.\njejich inhibitory. Cytokiny mohou b˘t souãástí tzv. druhého signálu, potﬁebného k aktivaci cytotoxick˘ch\nCD8+ T-lymfocytÛ. Nádorová tkáÀ je ve své podstatû\nschopná vyvolat imunitní odpovûì, a to hlavnû u imunogenních nádorÛ (napﬁ. u melanomu). V dÛsledku\nschopnosti nádorov˘ch bunûk produkovat imunosupresivní faktory v‰ak dochází k potlaãování imunitní odezvy, coÏ má za následek progresi nádoru.\nImunitní odpovûì je tedy nutné „restartovat“ pﬁípadnû\nzesílit vhodnû zvolen˘m vakcinaãním pﬁístupem.\nVakcíny, jejichÏ základem je fúze vlastní nádorové\na „dárcovské“ dendritické buÀky, se naz˘vají fúzní\nFyziologická a experimentální fúze bunûk\nFúzí bunûk oznaãujeme proces, pﬁi kterém dochází\nk splynutí dvou pﬁípadnû více bunûk za vzniku hybridního fuzantu. Pokud tento hybrid vznikl fúzí rÛzn˘ch\nbunûk, vyznaãuje se pﬁítomností vût‰ího poãtu jader\na expresí povrchov˘ch znakÛ charakteristick˘ch pro\nfúzující buÀky. Fúze bunûk je jev, probíhající také v normálních fyziologick˘ch procesech. Typick˘m pﬁíkladem je diferenciace kmenov˘ch bunûk, v˘voj svalov˘ch\nbunûk, reparaãní procesy a podobnû.\nExperimentálnû je moÏné fúzi bunûk navodit nûkolika\nzpÛsoby: fyzikálnû (pÛsobením elektrického pole),\nchemicky pomocí polyetylenglykolu PEG (Obr. 1.)\n(proces pouÏívan˘ pﬁi tvorbû hybridomov˘ch linií pﬁi\nprodukci monoklonálních protilátek) nebo pomocí virÛ\n(viry mohou indukovat vznik nádorov˘ch fúzních\nhybridÛ). Podstatou fúze pro terapeutické úãely je vyuÏití vlastností obou rodiãovsk˘ch bunûk na navození\nprotinádorové imunitní odpovûdi. Fúzním partnerem\npro nádorovou buÀku mohou b˘t makrofágy (Tab.1),\ndo popﬁedí zájmu se v‰ak dostávají právû dendritické\nTab. 1. Makrofágy jako fúzní partneﬁi pﬁi pﬁípravû nádorov˘ch vakcín\nvûì nevyvolává smûs izolovan˘ch nádorov˘ch a dendritick˘ch bunûk, ale jen jejich fúzní hybridy.7 Pokusy\nna nádorov˘ch liniích dokázaly, Ïe k fúzi bunûk dochází také spontánnû – mnohé patofyziologické defekty\nnalezené v nádorov˘ch buÀkách (napﬁ. polyploidita) je\nmoÏné vysvûtlit právû fúzí dvou nádorov˘ch bunûk\nv rÛzném stádiu diferenciace8.\nExistuje mnoho postupÛ, jak navrhnout a vytvoﬁit\nprotinádorovou vakcínu. Vakcinace pomocí cílenû\nvytvoﬁen˘ch hybridÛ nádorov˘ch bunûk s buÀkami dendritick˘mi pﬁedstavuje jeden z postupÛ, kter˘\nmÛÏe vést k ‰irokému uplatnûní v léãbû nûkter˘ch\ndruhÛ nádorÛ. Izolace a následná fúze nádorov˘ch\nbunûk pacienta s darcovsk˘mi dendritick˘mi buÀkami\nje proces, kter˘ je technicky zvládnuteln˘ a díky rychlému rozvoji izolaãních postupÛ (napﬁ. magnetické separace bunûk pomocí protilátek znaãen˘ch magnetick˘mi\nãásticemi) je izolace dendritick˘ch bunûk lehce realizovatelná na jakémkoli pracovi‰ti.\nSamotn˘ protokol pﬁípravy fúzních vakcín se tedy\nskládá z fúze autologní nádorové buÀky exprimující\nnádorové antigeny a alogenní dendritické buÀky exprimující kostimulaãní molekuly nevyhnutelné k aktivaci\nefektorov˘ch T-lymfocytÛ. Pﬁítomné MHC molekuly II.\ntﬁídy zároveÀ aktivují pomocné (help) CD4+ lymfocyty,\nkteré podporují protinádorovou imunitní odpovûì.\nK aktivní spolupráci CD4+ a CD8+ lymfocytÛ je totiÏ\nnezbytné, aby antigeny byly prezentované stejnou antigen-prezentující buÀkou.\nFúzní nádorové vakcíny a dendritické buÀky\nDendritické buÀky jsou hlavními antigen prezentujícími buÀkami. Tyto dÛleÏité modulátory imunitního\nsystému vznikají z hemopoetick˘ch pﬁedchÛdcÛ v kostní dﬁeni. Vyznaãují se schopností pohlcovat (fagocytovat) cizorodé antigeny. Po jejich opracovaní v endozomech a následném navázání na MHC molekuly II. tﬁídy\nstimulují v lymfatick˘ch orgánech nezralé T lymfocyty\na urãují povahu následné imunitní odezvy (Th1 nebo\nTh2). Byly objevené r. 1868 Langerhansem, kter˘ je\npÛvodnû povaÏoval za nervové buÀky kÛÏe.\nObr. 1. Vznik fúzního hybridu4\nDendritické buÀky uÏ na‰ly uplatnûní v imunoterapii\npﬁi pﬁípravû tzv. pulzních vakcín, u nichÏ dochází k jejich\nsaturaci nádorov˘mi antigeny. Zájem o vyuÏití dendritick˘ch bunûk na pﬁípravu fúzních vakcín zv˘‰il objev\ntzv. “ccross-prezentace“ nádorov˘ch antigenÛ dendritick˘mi buÀkami pﬁímo na molekulách MHC I. tﬁídy.\nAntigeny pocházející z nekrotick˘ch anebo apoptick˘ch\nnádorov˘ch bunûk mohou b˘t prezentované dendritickou buÀkou jak CD4+ „helper“ T-lymfocytÛm\n(na MHC II), tak i CD8+ cytotoxick˘m lymfocytÛm\n(pomocí MHC I)5,6 (Obr. 2). Fúzí nádorov˘ch bunûk\ns dendritick˘mi buÀkami schopn˘mi prezentovat nádorové antigeny je moÏné stimulovat protinádorovou\nimunitní odpovûì. Pokusy na nádorov˘ch modelech\nukázaly, Ïe specifickou protinádorovou imunitní odpo-\nSpontánní tvorba hybridÛ nádorov˘ch bunûk s nûkter˘mi buÀkami imunitního systému (napﬁ. s makrofágy)\nbyla popsaná u lidí a na nûkolika Ïivoãi‰n˘ch nádorov˘ch modelech. Takto vzniknuté hybridy mohou mít\nvlastnosti obou rodiãovsk˘ch bunûk – po nádorové\nbuÀce mají schopnost neomezené proliferaãní schopnosti, po makrofázích schopnost pronikat do nejrÛznûj‰ích tkání organizmu. Tento fakt má velk˘ v˘znam\npﬁi studiu základní biologické povahy metastatického\nprocesu8. Na druhé stranû, hybrid vzniknut˘ fúzí nádorové buÀky a makrofágu mÛÏe pﬁedstavovat objekt se\nzv˘‰enou antigenicitou v dÛsledku fenotypové antigenní kombinace. To mÛÏe vést k zviditelnûní nádorového\nloÏiska s jeho následn˘m odhojením v procesu známém jako spontánní regrese nádorÛ.\nNádorové vakcíny jako zpÛsob odhalení skrytého\npotenciálu imunitního systému\nNádorové vakcíny proÏívají renesanci po nûkolika\ndesetiletích. Zvy‰ující se zájem o jejich studium a aplikaci je zpÛsoben stále narÛstajícím mnoÏstvím poznatkÛ z oblasti nádorové imunologie. I kdyÏ je nepravdûpodobné, Ïe nádorové vakcíny v blízké budoucnosti\nnahradí klasické terapeutické postupy jako chemoterapii ãi radioterapii, jejich potenciál a v˘znam bude kontinuálnû narÛstat. Nespornou v˘hodou terapie pomocí\nnádorov˘ch vakcín je fakt, Ïe jde o terapii „‰itou na\nmíru“ pro kaÏdého pacienta s vyuÏitím autologních\nantigenních profilÛ. Paradoxnû, relativní malé procento\núspû‰nosti léãby pomocí nádorov˘ch vakcín je moÏné\nãásteãnû vysvûtlit tzv. klonální selekcí – vznikem klonÛ\nObr. 2 . Prezentace antigenÛ dendritickou buÀkou5\nnádorov˘ch bunûk s odli‰n˘m antigenním fenotypem\n(odpovûì na selekãní tlak bûhem imunoterapeutického pﬁístupu).\nbearing Libechov Minipig) a inbrední sarkom nesoucí\npotkan linie Lewis. Pﬁítomnost obou nádorov˘ch\nmodelÛ spolu s technick˘m vybavením umoÏní studovat úãinky fúzních nádorov˘ch vakcín, stejnû jako\nbiologickou podstatu fúzních hybridÛ a jejich úlohu\nv progresi a spontánní regresi nádorÛ.\nV˘zvou pro onko-imunology do budoucnosti teda\nzÛstává pochopení sloÏit˘ch regulaãních interakcí\nv systému nádor-imunitní systém a jejich aplikace do\nstrategie pﬁípravy protinádorov˘ch vakcín. V Laboratoﬁi\nbiologie nádorÛ na Ústavû Ïivoãi‰né fyziologie a genetiky AV âR v.v.i jsou k dispozici dva rÛzné Ïivoãi‰né\nnádorové modely – outbrední model melanomu,\nreprezentovan˘ miniprasetem linie MeLiM (Melanoma-\nPráce vznikla s podporou tûchto grantov˘ch projektÛ: V˘zkumného zámûru ÚÎFG AV âR, v.v.i.\nã. AV0Z50450515, IRC ã. AV0Z50200510, MSM 604\n607 0901 a M·MT NPVII 2B08063 (nákup odborné\n1. Missailidis S: Anticancer Therapeutics, 2008,\n2. MacKensen A, et al.: Int J Cancer. 86, 385 (2000).\n3. Reeves ME, et al: Cancer Res. 56, 5672 (1996).\n4. Trefzer U, et al: Vaccine 23, 2367 (2005).\n5. Russo V, et al: Proc Natl Acad Sci USA. 97, 2185\n6. Heath WR, et al: Nat Rev Immunol. 1, 126 (2001).\n7. Brossart P, et al: Exp Hematom. 29, 1247 (2001).\n8. Vignery A: Med Sci (Paris) 21, 1070 (2005).\n9. Nestle FO: Oncogene 19, 6673 (2000).\nâERVENÉ BIOTECHNOLOGIE – HISTORIE A SOUâASNOST\nÚstav biochemie a mikrobiologie, V·CHT Praha\nvan˘ch proteinÛ2. V posledních letech bylo zahájeno\novûﬁování moÏnosti léãby za pomoci genov˘ch terapií3.\nBiotechnologie patﬁí vedle IT technologií mezi nejrychleji se rozvíjející obory. Hlavní místo mezi nimi\nzaujímají tzv. ãervené biotechnologie neboli medicínské biotechnologie.Patﬁí mezi nû v˘roba biofarmaceutik, vakcín, genov˘ch testÛ, bunûãné a genové terapie,\ngenové inÏen˘rství, aj. Jejich historie sahá do roku\n1928, kdy byl objeven Alexandrem Flemingem penicilin. Poãátky biofarmaceutického prÛmyslu se datují\nod roku 1971. V roce 1975 byla pﬁipravena první\nmonoklonální protilátka. V dal‰ím roce byl exprimován\nprvní lidsk˘ gen v bakteriích. Rok 1978 byl pﬁelomov˘,\nbyl pﬁipraven insulin a rÛstov˘ hormon. V roce 1986 se\nzaãala vyrábût první rekombinantní vakcína proti hepatiditû B1. Mezi první produkãní organismy biofarmaceutik patﬁily E. coli, následovaly Saccharomyces cerevisiae,\nkteré jsou schopny sekretované proteiny glykosylovat.\nObecnû se eukaryotické organismy jeví jako vhodnûj‰í\nproducenti pro svojí schopnost dal‰ích potranslaãních\nmodifikací, jako je napﬁ. fosforylace tyrosinu, threoninu\na serinu, pﬁidání mastné kyseliny atd. Mezi dal‰í niÏ‰í\nprodukãní organismy se ﬁadí Pichia pastoris, Hansenula polymorpha a Aspergilus sp. Savãích bunûk se zaãalo vyuÏívat v poãátcích 80. let, kdy bylo potﬁeba pﬁipravit glykosylovan˘ erytropoetin, coÏ nebylo v E. coli\nmoÏné. Jako první produkãní linie byly pouÏity oocyty\nkﬁeãka ãínského. V 90. letech se zaãali pouÏívat transgenní Ïivoãichové, kteﬁí produkovali poÏadované látky\nve svém mateﬁském mléce napﬁ. hemoglobin v prasatech, α-antitrypsin a fibrinogen v ovcích. UvaÏuje se\no produkci biofarmaceutik v moãi zvíﬁat. V˘hodou obou\npostupÛ je snadná izolace jiÏ posttranslaãnû modifiko-\nDiabetes mellitus a insulin\nV roce 1922 byl poprvé podán insulin ãtrnáctiletému\npacientovi a ten pﬁeÏil kritick˘ stav. O rok pozdûji uÏ je\ninsulin produkován komerãnû firmou Eli Lilly & Comp1.\nNeÏ byl objeven a izolován insulin, lidé umírali krátce\npo diagnostikování diabetes mellitus. Od roku 1926 byl\ninsulin vyrábûn uÏ i v âechách4. Insulin je produkován\nv ß-buÀkách Langerhansov˘ch ostrÛvkÛ slinivky bﬁi‰ní.\nJe nezbytn˘ pro metabolismus glukosy. Poruchy spojené s jeho nedostatkem a nedostatkem receptorÛ pro\ninsulin se naz˘vají Diabetes mellitus prvního a druhého\ntypu. Insulin mÛÏe b˘t získáván z Ïivoãi‰n˘ch tkání (nejãastûji z vepﬁov˘ch pankreatÛ) nebo jako rekombinantní. Ten má stejné aminokyselinové sloÏení jako lidsk˘.\nMezi nejãastûj‰í produkãní organismy patﬁí E. coli a Saccharomyces cerevesiae, které byly geneticky modifikovány. Insuliny dûlíme podle doby úãinku na krátkodobé, stﬁednûdobé a dlouhodobé5,6. Stejnû jako u jin˘ch\nnemocí i zde se hledá ﬁe‰ení pomocí bunûãn˘ch terapií. Byly provedeny pokusy vná‰et jiÏ plnû difenrencované buÀky schopné produkovat insulin pﬁímo do organismu. Ale ty byly zatím neúspû‰né. ¤e‰ením by mohly\nb˘t kmenové buÀky, které se po implantaci do slinivky\npﬁemûní na ß buÀky Langerhansov˘ch ostrÛvkÛ.\nHemofilie a koagulaãní faktory\nHemofilie – nemoc králÛ. Hemofilie patﬁí mezi recesivní dûdiãné onemocnûní projevující se poruchou\nsráÏlivosti krve. PostiÏen˘ trpí krvácením do kloubÛ,\nneschopností zastavit krvácející ránu a tvorbou modﬁin.\nTouto nemocí trpí jeden ãlovûk z 5000. NejváÏnûji\nnemocní mají ménû neÏ jedno procento chybûjícího\nfaktoru a musí dostávat intravenosnû rekombinantní\nsráÏecí faktor nûkolikrát t˘dnû.\nRozli‰ujeme dva základní typy hemofilie. Typ A se\nprojevuje nedostatkem koagulaãního faktoru VIII,\nzatímco hemofilie typu B je nedostatek koagulaãního\nfaktoru IX. Od roku 1978 je moÏné toto onemocnûní\nléãit pomocí rekombinantnû pﬁipraven˘ch látek1. Gen\npro faktor VIII byl úspû‰nû vloÏen do ledvinov˘ch\nkﬁeããích bunûk a je exprimován jako jeden ﬁetûzec,\nkter˘ je následnû autokatalyticky roz‰tûpen na v˘sledn˘\nprotein. âist˘ protein je smíchán s lidsk˘m sérov˘m\nalbuminem pro zv˘‰ení stability. Obdobn˘m zpÛsobem\nse dá pﬁipravit i sráÏecí faktor IX. Ten je produkován\nv oocytech kﬁeãka ãínského. Oba faktory se prodávají\nv lyofilizované formû7,8. Nyní se objevují i první pokusy\nléãit hemofilii pomocí genov˘ch terapií. Byl pﬁipraven\nvirov˘ vektor, kter˘ obsahuje gen pro faktor IX a ten byl\núspû‰nû vnesen do lidského organismu9. Tato léãba je\nzatím ve stadiu v˘zkumu. Pro faktor VIII se pouÏívá jiná\nmetoda, izolují se koÏní buÀky, do nich je vloÏen gen\npro dan˘ faktor a buÀky jsou implantovány do bﬁicha.\nPo ãtyﬁech mûsících se mnoÏství faktoru VIII v krvi\npacienta zv˘‰í nad kritické jedno procento7.\nÏivot (pﬁípad hemofilie) nebo zda postaãí jeho pﬁítomnost po krat‰í ãas (chemoprotektivní proteiny pﬁi léãbû\nrakoviny ve zdrav˘ch buÀkách). Podle místa, kde\ndochází ke zmûnû genetické informace, mÛÏeme dûlit\ngenové terapie na ex vivo a in vivo. Pﬁi ex vivo pﬁístupu\nse buÀky vyjmou z tûla, pozmûní se a navrátí zpût.\nV˘hodou je moÏnost kontroly pﬁenosu genu do buÀky,\nnev˘hodou je, Ïe tento pﬁístup je moÏn˘ jen pro nûkolik typÛ tkání a musí b˘t pro kaÏdého pacienta zvlá‰È\nupravovány jeho buÀky, coÏ se nedá dûlat ve velkém\nmûﬁítku. Pozornost se proto upírá k in vivo technologiím. Prozatím bylo zji‰tûno, Ïe pro lidsk˘ organismus\nje podání genu intravenosnû neúãinné. Aby mohla b˘t\nDNA doruãena do buÀky, musí pﬁekonat humorální\na imunologickou bariéru. Jako nositelé genové informace se pouÏívají virové, pﬁedev‰ím retrovirové, i nevirové ãástice. Vût‰ina retrovirÛ vyÏaduje k inkorporaci\nsvé DNA do DNA hostitele buÀky ve stadiu dûlení. Jedinou v˘jimku tvoﬁí lentiviry. Jedním z hlavních problémÛ\ntohoto postupu je, Ïe se DNA vkládá do genomu\nnespecificky a mÛÏe dojít k rozvinutí rakoviny. Dal‰ím je\nsilná imunitní odpovûì organismu. Pﬁi pouÏití neviriálních metod se nejvíce osvûdãily liposomy obsahující\nuvnitﬁ poÏadovanou nukleovou kyselinu3. BohuÏel tyto\nlipo-nukleové komplexy se nedají cílit specificky7.\nJako nejslibnûj‰í se jeví zatím genové terapie pro\nléãbu rakoviny a leukémie. Existuje tzv. „Multiple Drug\nResistence“-gen, kter˘ kóduje chemoprotektivní\nprotein, schopn˘ odstranit cizí chemické sloÏky\nz bunûk. Pokud se tento gen vloÏí do kostní dﬁenû\npacienta s pokroãilou rakovinou, mÛÏe tam bránit\ntoxick˘m efektÛm chemoprevence10,11. Vná‰ení genÛ\ndo bunûk a pﬁímá regulace lidského geonomu je zatím\nPoãátky oãkování spadají na zaãátek 18. století,\nkdy bylo v Anglii zavedeno oãkování proti prav˘m\nne‰tovicím pomocí kravsk˘ch ne‰tovic. Toto oãkování\nbylo úãinné z 50 %, pﬁesto se velmi rychle ujalo.\nJe‰tû pﬁed dvaceti lety byly podstatou v‰ech vakcín\nbuì inaktivní nebo ne‰kodné virové ãástice. Po vnesení do lidského tûla byly produkovány pﬁíslu‰né protilátky. Nyní se zaãínají vakcíny pﬁipravovat pomocí genového inÏen˘rství. Jednotlivé virové proteiny jsou produkovány pomocí mikroorganismÛ a následnû pﬁeãi‰tûny\na vná‰eny do lidského organismu. První takto pﬁipravenou vakcínou byla vakcína proti hepatitidû B. JiÏ v blízké budoucnosti bude moÏno produkovat vakcíny\nv transgenních rostlinách. Nedávno byly pﬁipraveny\ntransgenní rajãata, která obsahují vakcínu proti hepatitidû B3,7. Velké nadûje jsou vkládány do moÏnosti\npﬁípravy vakcín v transgenních banánech. Tyto vakcíny\nbudou pouÏitelné hlavnû v zemích tﬁetího svûta.\nBunûãná terapie je umûlá náhrada po‰kozen˘ch\nnebo zniãen˘ch bunûk buÀkami nov˘mi. Jsou pro ni\nideální kmenové buÀky, coÏ jsou nespecializované\nbuÀky, které se za jist˘ch okolností mohou vyvinout\nv jakékoliv specializované typy bunûk, které právû\npotﬁebujeme k náhradû po‰kozené tkánû. Z kmenov˘ch bunûk tak mÛÏeme získat napﬁíklad mozkové\nbuÀky (neurony, gliové buÀky), buÀky svalÛ, kostí,\nchrupavky, kÛÏe, jater, sítnice apod. Kmenové buÀky\nmÛÏeme rozdûlit do dvou hlavních kategorií a to\nna embryonální, odvozené z blastocysty embrya\na dospûlé kmenové buÀky, které se v malém mnoÏství\nnachází ve v‰ech tkáních12. Poprvé byly genové terapie\npouÏity v roce 1968, kdy byla úspû‰nû transplantována\nkostní dﬁeÀ mezi dvojãaty13. V roce 1981 byly poprvé\nizolovány my‰í kmenové buÀky. V roce 2007 bylo\nzaznamenáno mnoho úspû‰n˘ch pokusÛ o pﬁemûnu\njiÏ diferencovan˘ch bunûk ve kmenové. Doposud se\nkmenové buÀky vyuÏívají pouze pﬁi léãbû akutních leukémií, kdy se transplantuje kostní dﬁeÀ, která obsahuje\nhomeopoteické buÀky schopné diferenciovat se na ãervené a bílé krvinky. V budoucnosti se uvaÏuje o pouÏití\nkmenov˘ch bunûk pro léãbu rakoviny dûloÏního ãípku,\nrakoviny prsu, Alzheimerovy choroby, Parkinsonovy\nchoroby14, infarktu15, mozkové mrtvice, zánûtu kloubÛ,\nple‰atosti, zrakov˘ch nedostateãností a mnoha dal‰ích.\nNejvût‰í potenciál biotechnologií leÏí v oblasti genov˘ch terapií. Vná‰ení genÛ do bunûk, zmûna genetické\ninformace nebo „vypnutí nûkter˘ch“ genÛ mÛÏe zabránit rozvinutí nemoci, pﬁípadnû ji zaãít léãit kauzálnû\nnebo alespoÀ zmírÀovat její rozvoj. Jednu z variant jak\nvypnout pﬁepis genÛ je navrÏení nukleové kyseliny\ns komplementární sekvencí k danému genu a inhibovat tak transkripci. Dal‰í variantou je navrÏení ribozymu\nschopného degradovat mRNA. NejpouÏívanûj‰í metoda\nje pﬁímé vnesení nukleové kyseliny do buÀky. Nukleová kyselina mÛÏe kódovat gen, pﬁípadnû jeho ãást nebo\nto mÛÏe b˘t pouze nûkolik oligonukleotidÛ, pﬁípadnû\nRNA. Cíl genov˘ch terapií záleÏí na nemoci, kterou mají\nléãit, zda je nutné, aby byl protein exprimován cel˘\nVût‰ina z takov˘ch aplikací jiÏ pro‰la preklinick˘m\ntestováním a ãeká se na v˘sledky klinick˘ch testÛ.\nVelkému rozvoji bunûãn˘ch terapií zatím brání etické\nspory o získávání kmenov˘ch bunûk.\n(„Combined DNA Index Systém), coÏ jsou DNA oblasti\npouÏívané jako standard pro ukládání genetick˘ch\nMezi dal‰í oblasti ãerven˘ch biotechnologií patﬁí\nv˘roba a v˘voj náhradních tkání pro lidsk˘ organismus.\nZatímco transplantace dárcovsk˘ch orgánÛ jsou bûÏné,\nmoÏnosti pﬁipravovat orgány na míru jsou jen omezené. Jednou z vizí blízké budoucnosti je v˘roba orgánÛ\npﬁímo z kmenov˘ch bunûk. Tím by se zabránilo imunitní odpovûdi organismu. Metodami tkáÀového inÏen˘rství lze pﬁipravit umûlé chrupavky17 nebo kÛÏi.\nNa polymerní biodegradabilní trojrozmûrnou matici se\nnanesou buÀky z lidské tkánû, které jsou následnû\nkultivovány a pak implantovány do organismu. Mezi\npouÏívané polymery patﬁí kolagen, heparin, laminin,\nfibrin aj. Fibrinogen se odebere pﬁímo ze séra pacienta,\npomocí thrombinu se indukuje tvorba fibrinové sítû,\nve které pak mohou b˘t ukotveny buÀky. Ve stadiu\nv˘zkumu se nyní nachází v˘roba umûl˘ch cév, kdy se\nelektrospiningem vyrobí tenká vlákna z polydioxanu,\nkterá pak tvoﬁí základ cévy18.\nGenové testování se definuje jako anal˘za lidské\nDNA, RNA, chromosomÛ, proteinÛ a metabolitÛ k urãení dûdiãn˘ch nemocí, karyotypu, genotypov˘ch a fenotypov˘ch mutací. Genové testy patﬁí uÏ dnes k bûÏnému vybavení klinick˘ch laboratoﬁí. PouÏívají se k urãení\nnemocí, váÏn˘ch genetick˘ch vad a pohlaví u lidského\nplodu, identifikaci osob atd. Poãátky genového testování spadají do 60. let, kdy byly izolovány chromosomy\na byla objevena pﬁíãina Downova syndromu16. Pro diagnostiku onemocnûní zpÛsoben˘ch ‰patn˘m poãtem\nchromozomÛ (DownÛv syndrom, TurnerÛv syndrom,\nKlinefelterÛv syndrom, superÏena, supermuÏ) se pouÏívá pruhovací technika barvení chromosomÛ a metoda\nFISH („Fluorescent In Situ Hybridization“), kdy jsou\nna ãásti chromozomÛ navázány fluorescenãní sondy.\nStejná metoda se pouÏívá pro zji‰tûní onemocnûní,\nzpÛsoben˘ch delecemi jednotliv˘ch genÛ nebo jejich\nmutacemi. Pro urãení otcovství, pﬁípadnû identifikaci\nosob se porovnávají jednotlivé DNA. DNA ze slin,\nz kÛÏe, krve, z vlasÛ nebo osobních vûcí je extrahována,\nnamnoÏena pomocí polymerasové ﬁetûzové reakce\n(PCR). Dále mÛÏe b˘t takto získaná DNA sekvenována,\nanalyzována metodou RFLP (polymorfismus délky\nrestrikãních fragmentÛ) atd. Porovnává se 16 specifick˘ch míst na rÛzn˘ch chromosomech v CODIS loci\nZa posledních 100 let uãinilo lidstvo v oblasti medicíny velké pokroky. Byla objevena antibiotika, nemocní\ncukrovkou dostali ‰anci Ïít, byly vym˘ceny ne‰tovice,\natd. Nyní stojíme pﬁed dobou, kdy bude moÏné vyrábût\nlidem léky na míru. Genové a bunûãné terapie nám\ndávají ‰iroké pole pÛsobnosti.\n1. Johnson C: The history of biotechnology. The\n2. Demain A: J Industr Microbiol Biotech 27, 352\n3. Steinberg FM, Raso J: J Pharm Pharm Sci 1, 48\n4. King KM: Br J Nurs 12, 1137 (2003).\n5. Black WJ: Am J Hosp Pharm 46, 1834 (1989).\n6. Walsh G: Appl Microbiol Biotechnol 67, 151 (2005).\n7. Rodney JY, Gibaldi M: Biotechnology and\nBiopharmaceuticals: Transforming Proteins and\nGenes, John Wiley & Sons, 2004.\n8. Sieff CA: J Clin Invest 79, 1549 (1987).\n9. Kay MA, et al: Nat Genet 24, 257 (2000).\n10. Bronte V: Curr Gene Ther 1, 53 (2001).\n11. Cunliffe V, Thatcher D, [email protected]: Curr Opin Biotechnol 6, 709 (1995).\n12. Soukup T, Karbanová J, Mokr˘ J, Suchomel P:\nNeurologie pro praxi 64-68 (2005).\n13. Chapman AR, Frankel MS, Garfinkel MS: Cell Research and Applications. Monitoring the Frontiers of\nBiomedical Research, 1999.\n14. Goya RL, Kuan WL, Barker RA: Expert Opin Biol Ther\n7, 1487 (2007).\n15. Gulati R, Simari RD: Med Clin North Am 91, 769\n16. McPherson E: Clin Med Res 4, 123 (2006).\n17. Kolacna L, et al: Physiol Res (2007).\n18. Stankus JJ, et al: Biomaterials 28, 2738 (2007).\nZLEP·ENÍ KVALITY MANGA BIOTECHNOLOGICK¯MI\nalternata (napadá v‰echny rostlinné ãásti v kaÏdém\nrÛstovém stadiu, symptomy jsou nejvíce viditelné\nna listech a zral˘ch plodech), Fusarium subglutinans\n(patogen zpÛsobující deformace kvûtenství a vegetativní deformace manga), dále Colletotrichum spp.a Dothiorella spp. Mohou b˘t distribuované v intra- a intercelulárních ãástech pletiva rostlin jako je kortex, floém,\nxylém a v parenchymálních duÏinov˘ch buÀkách.\nZpÛsobují klesání propustnosti membrány a zv˘‰ení\npropou‰tûní rozpustn˘ch Ïivin, stimulují tvorbu apresoria nebo rychl˘ rÛst a v˘voj subkutikulárnû pﬁítomn˘ch\nhyf nebo dal‰ích infekãních struktur uvnitﬁ hostitelsk˘ch\ntkání. Redukce nákazy je moÏná ãastou sterilizací,\nspecifick˘mi antibiotiky nebo aplikací spr‰ek imidazolu\nna vzrostn˘ vrchol rostliny.\nNepoddajnost („rekalcitrance“) : Rekalcitrance je\nneschopnost rostlinn˘ch bunûk, tkánû a orgánÛ tvoﬁit\ntkáÀovou kulturu. TkáÀové kultury ovlivÀují tﬁi faktory\n„celá rostlina“ fyziologie donoru, manipulace in vitro\na fyziologie stresu in vitro. Nodální ãásti sezónních\nv˘honkÛ jsou lep‰í pro pﬁeÏívání, men‰í exudaci fenolu\na rÛstové reakce, také sloÏky média (anorganické,\norganické, aminokyseliny, enzymy, fytohormony, zdroj\nuhlíku) pomáhají zmírnit rekalcitranci. Jednou z moÏností pro zlep‰ení je nalézt vhodné podmínky pro\nreÏim regulátorÛ rÛstu rostlin. Kombinace auxinu\na cytokininu v médiu podporují rÛst v˘honkÛ manga\nz kalusu zralého listu.\nMango se pûstuje jako kultivovaná rostlina v tropick˘ch a subtropick˘ch oblastech (zvlá‰tû v Asii). PÛvodem mangovníku indického je Indie. Je to stále zelen˘\nstrom vysok˘ 10 – 40 metrÛ, ve ‰piãce stromu mÛÏe\ndosáhnout ‰íﬁky aÏ 10 metrÛ. Listy mangovníku jsou\núzké, ale aÏ 40 cm dlouhé, v mládí naãervenalé.\nMá malé bílé aÏ rÛÏovû zbarvené kvûty ve tvaru vzpﬁímené laty. Plody jsou velké, oválné peckovice, zelené,\noranÏové aÏ naãervenalé barvy. Obsahují velkou,\nplochou koÏovitou pecku s jedl˘m jádrem. Mají pikantní, chutnou, vláknitou, ‰Èavnatou duÏninu, Ïlutavé\nnebo oranÏové barvy. Mango mÛÏeme jíst syrové nebo\nv salátech, dá se pouÏít i v teplé kuchyni, su‰í se a pouÏívá jako koﬁení. Díky své oblíbenosti v tropickém\nsvûtû si mango vyslouÏilo oznaãení „král plodÛ“.\nPûstování manga ovlivÀuje hodnû problémÛ. Zahrnují dvoulet˘ habitus, velikost stromu, náchylnost\nk nemocím a ‰kodlivému hmyzu, krátk˘ posklizÀov˘\nÏivot a poruchy jako deformace a houbovitá tkáÀ.\nTémûﬁ v‰echny varianty vznikly pﬁirozen˘m cizosprá‰ením, coÏ nezaruãuje dokonalou rostlinnou reprodukci\na v pﬁípadû monoembryogenního rozmnoÏování zpÛsobuje i dlouhou juvenilní fázi. Produkce anthracnosy\nColletotrichum sp. je povaÏována za jeden z nejv˘znamnûj‰ích posklizÀov˘ch problémÛ.\nIdeální druh manga by mûl mít trpasliãí fenotyp se\nstﬁední velikostí ovoce 250 – 300 g. Mûl by b˘t odoln˘\nvÛãi houbov˘m a bakteriálním onemocnûním. Plody by\nmûly mít stabilní pﬁíjemnou chuÈ v kombinaci s dobrou trvanlivostí. Toho ov‰em není moÏné dosáhnout\ntradiãními metodami pûstování. Proto by zahrnutí\nbiotechnologie v programu pûstování urychlilo v˘voj\nRozmnoÏování manga in vitro se nesetkalo s komerãním úspûchem jako jiné ovocné plodiny (ananas,\nbanán a jahody), jelikoÏ jsou s ním spojeny problémy\njako latentní mikrobiální infekce, nadmûrná exudace\nfenolu, krátká Ïivotnost explantátÛ, atd. Biotechnologie by mohly vyﬁe‰it nûkteré z tûchto problémÛ. Navíc\nmolekulární metody jsou vhodné pro taxonomickou\ncharakterizaci, pro pochopení regulace a exprese dÛleÏit˘ch vlastností (genÛ).\nPropagace in vitro\nSomatická embryogeneze: jedná se o tradiãní zpÛsob\nvegetativního mnoÏení rostlin. Jde o rychl˘ regeneraãní\nproces, dÛleÏit˘ pro genetickou transformaci. Základem\nembrya jsou buÀky somatické. Jde o nepﬁímou somatickou embryogenezi, kdy se z bunûk nejprve vytváﬁí\nkalus (pﬁíp. bunûãná kultura) a z nich poté embryo.\nIndukce embryogenních kultur manga je závislá\nna morfogenetickém potenciálu nucelu a mateﬁské\nIndukce embryogenních kultur: Pro indukci somatick˘ch embryogenních kultur jsou vhodná monoembryogenní vajíãka 30 – 60 dnÛ stará, sklizená po opylení\nz nucelu a asepticky pﬁenesená na medium. Nucelus\nse odstraní z kultivovan˘ch vajíãek 1 – 3 t˘dnÛ po kultivaci, a pﬁenese na stejné médium, aby se zabránilo\nUdrÏování rÛstu a v˘voje embryogenní kultury: Trvalá\nproliferace embryogenních kultur vût‰iny kultivarÛ je\nmoÏná na indukãním médiu. Tmavnutí kultur je pomalej‰í v kapalinû neÏ na pevném médiu. Cytokinin\na auxin jsou potﬁebné pro proliferaci a uchování\nglobulárního embrya manga. Aãkoli, cytokinin není\nesenciální pro indukci embrií, ale dÛleÏit˘ pro stimulaci a organizaci apikálního meristému v prÛbûhu\nProblémy s mikropropagací manga\nProblémy spojené s kulturou manga in vitro jsou exudace fenolu, odbarvování média, hnûdnutí explantátÛ,\nkontaminace a nepoddajnost („rekalcitrance“) tkání.\nExudace fenolu: PouÏitím listÛ a stonkov˘ch explantátÛ\ndochází k vysoké exudaci fenolu bûhem excize\nrostlin, hnûdnutí explantátÛ, kontaminaci, odbarvování\na pomalé rÛstové reakci.\nLatentní systémová kontaminace: Je jedním z limitujících faktorÛ pro pouÏívání vegetativních ãástí rostlin.\nMezi skryté plísÀové infekce manga patﬁí Alternaria\nDozrávání (maturace) somatick˘ch embryí: Problémy\nspojené s normálním v˘vojem somatick˘ch embryí jsou\npﬁedãasné klíãení, sekundární embryogeneze, z hypokotyl zral˘ch embryí a nepﬁítomnost bipolarity. Zrání je\nﬁízen˘ proces, aplikace regulátorÛ rÛstu (auxinu a cytokininu) pomáhá pﬁi tomto procesu.\nKlíãení a pﬁevedení rostlinek do substrátu: Su‰ená\nsomatická embrya mohou b˘t po dobu nûkolika mûsícÛ uloÏena bez poklesu jejich klíãivosti (u manga\nãásteãnû dehydrovaná nezralá somatická embrya,\n4 – 7 mm dlouhá, zÛstala Ïivotaschopná 32 dnÛ bez\nmaturaãního média). Zralá somatická embrya mohou\nvyklíãit do vyvinut˘ch sazenic a mohou b˘t pﬁemístûna\ntasy, leucinaminopeptidasy a dal‰ích) bylo identifikováno ‰est lokusÛ se 17 alelami ve 41 kultivarech manga\nvznikl˘ch samoopylením a voln˘m oplylováním stromÛ.\nTo umoÏÀuje najít rozdíly mezi pÛvodem mnoha\nKromû identifikace a charakterizace diverzity manga\nmohou b˘t moderní biotechnologické metody vyuÏity\npro urãení pÛvodu a vzniku nemocí, které by mohly\nohrozit jeho kultivaci. Jednou z takov˘ch nemocí je\nmalformace manga. Bylo prokázáno, Ïe F. subglutinans\nje pÛvodce malformace manga, transformací „wild“\nizolátÛ patogenu s GUS reportérem (beta glukuronidasou) a hygromycin rezistentním genem následovalo\njejich naoãkování do vegetativních a reprodukãních\npupenÛ zdravého manga (kultivar Kent). Po 6 – 8 t˘dnech inokulace, byly pozorované typické symptomy\nmalformace. Pﬁítomnost GUS – zbarveného mycelia\npatogenu uvnitﬁ rostlinn˘ch orgánÛ bylo dal‰ím potvrzujícím dÛkazem.\nByla také sledována genetická diverzita mezi 74 izoláty malformovaného manga z rÛzn˘ch oblastí (Brazílie,\nEgypt, Florida, Indie, atd.), které se podobaly F. subglutinans. Bylo zji‰tûno, Ïe skupiny izolátÛ nesouvisejí se\nzemûpisn˘m pÛvodem nebo kultivarem manga,\nze kterého byly izolovány. Nûkteré infekce pocházely\nz geograficky vzdálen˘ch míst, coÏ poukazuje na moÏnou nákazu rostlin pﬁed pﬁepravou na místo pûstování.\nDále byla provedena charakterizace toxinu produkovaného Pseudomonas. Byla nalezena produkce antimetabolitu toxinu (pojmenován jako mangotoxin)\ndruhy Pseudomonas syringae patogenního pro mango.\nIndukce kalusu z asepticky vyklíãen˘ch embryí je\nmoÏná z rÛzn˘ch explantátÛ jako jsou epikotyl, listov˘\nﬁapík a v˘honky. Problémy spojené s polními v˘honky\n(jako je latentní systémová kontaminace) mohou b˘t\nodstranûny vyuÏitím in vitro vyrostl˘ch v˘honkÛ, které\njsou více citlivé na kultivaãní podmínky.\nPlody manga jsou náchylné k padavosti, a proto by\nembryogenní kultury mohly zlep‰it jeho pûstování.\nPadání plodÛ ovlivÀuje nedostateãná v˘Ïiva, vlhkost,\nhormonální nevyváÏenost, klimatologické faktory\n(vysoká teplota, de‰tû bûhem kvetení, krupobití,\nrychlost vûtru), dal‰í rÛzné faktory (nedostatek fertilizace, napadení nemocemi a ‰kodliv˘m hmyzem). Zmûny\nv pomûrech hydrolytick˘ch enzymÛ a etylenu mohou\nb˘t zpÛsobeny zmûnami v mRNA ﬁízenou excizí specifick˘ch genÛ. Transgenní rostliny mají antisense verze\nrÛzn˘ch genÛ, které kódují enzymy spojené s degradací bunûãné stûny, stﬁední lamely a syntézy etylenu, tyto\nfaktory souvisí s padavostí plodÛ. Rostliny by mohli\nprodukovat nízkou úroveÀ hydrolytick˘ch enzymÛ\na enzymy spojené s biosynthesou etylenu, to by mûlo\nnásledek men‰í padavost plodÛ. Dal‰í moÏností je\ntransformace rostlin s mutanty Arabidopsis thaliana\netr1 (etylen resistentní) a ein 2 (etylen insensitivní),\nkteré jsou odolné etylenu, coÏ umoÏÀuje sníÏit padání\nPﬁítomnost nízké úrovnû polymorfismu je vhodná\npro pouÏití DNA znaãek. Pro studium monogenních\na polygenních vlastností manga byly pouÏity rÛzné DNA\nznaãky. Izolace genomov˘ch DNA pro pouÏití v PCR je\nnároãná kvÛli pﬁítomnosti inhibitorÛ jako polysacharidy\nnebo fenoly. PouÏívají se následující znaãky:\nVariable Number Tandem Repeat Sequence (VNTRS)\nSingle Sequence Repeats (SSRs)\nRAPD a RFLP\nInter Simple Sequence Repeats (ISSRs)\nMolekulové metody jsou vhodné pro charakterizaci\ngenetické diverzity (pﬁíbuznosti mezi rÛzn˘mi kultivary\nnebo druhy manga), pro identifikaci genÛ komerãního\nzájmu, zlep‰ení pomocí pﬁenosu genÛ, vytvoﬁení zmûn\nexistujících kultivarÛ in vitro, atd.\nIdentifikace kultivarÛ: PouÏití molekulárních znaãek\nzahrnujících izoenzym a DNA znaãky mÛÏe b˘t vyuÏito\npro identifikaci kultivarÛ. Dal‰í aplikací by mohla b˘t\nMarker Aided Selection (MAS) pro urychlené pûstování. Pﬁi studiu polymorfismu a segregaãního vzorce\npomocí AFLP znaãek v F1 potomstvech odvozen˘ch\nkﬁíÏením kultivarÛ manga Keitt a Tommy prokázali\nvysokou polymorfii v F1 potomstvech, prÛmûr segregace byl 37,16%. PouÏití izoenzymÛ poukázalo na genetickou zmûnu kultivarÛ manga. Pﬁi studiích rÛzn˘ch\nenzymÛ (napﬁ. isocitrátdehydrogenasy, fosfoglukomu-\nZnaãky slouÏí ke studiu variability diverzity populací,\npouÏívají se také k identifikaci jedincÛ a urãení pﬁíslu‰nosti jedincÛ k populacím.\nPﬁenos genÛ v pﬁírodû je nejednoznaãn˘ proces,\nrozsah rekombinací v rámci druhÛ je závisl˘ na sexuální kompatibilitû, coÏ omezuje pﬁenos genÛ mezi rÛzn˘mi druhy. Biotechnologie umoÏÀují vznik nov˘ch druhÛ\npomocí cílené manipulace genetického materiálu.\nByla izolována cDNA pro alternativní oxidasu\n(36.6 kDa) z mesokarpu zralého manga. Gen mûl velikost peptidÛ stejnou jako Arabidopsis thaliana s 68 %\nhomologií. Dále byly pozorovány zmûny v expresi genu\nbûhem dozrávání plodu manga. V˘sledky vedly k závûru, Ïe zrání manga je spojené s expresí specifick˘ch\ngenÛ. Pozdûji byla izolována exopolygalacturonasa\nze zralého manga a bylo navrÏeno, Ïe exo-PG také souvisí se zráním manga. Tyto proteiny jsou tedy regulaãními elementy/ signály, které jsou zapojené pﬁi zrání\nplodÛ a mohou b˘t spojeny s regulací dal‰ích genÛ\npﬁímo propojen˘ch s dozráváním ovoce.\ntransformovaného manga z embryogenní kultury pouÏitím Agrobacterium tumefaciens.\nZpÛsob modifikace jednotliv˘ch vlastností u vícelet˘ch kultivarÛ rostlin beze zmûn jejich fenotypu a cílení\nvlastností specifick˘mi geny vypovídají o schopnosti\npﬁipravit stromy z bunûãn˘ch a tkáÀov˘ch kultur. Integrita klonu zÛstává nezmûnûná s v˘jimkou zmûnûné\nvlastnosti. Úspûchu bylo dosaÏeno získáním geneticky\nZávûr a budoucnost\ncharakterizaci, pro pochopení regulace a exprese dÛleÏit˘ch vlastností (genÛ) atd. Zahrnutí biotechnologií\nv programu pûstování by urychlilo v˘voj kultivarÛ\ns poÏadovan˘mi vlastnostmi. Zlep‰ení genetick˘ch\nznakÛ by mohlo pomoci pﬁi jeho pûstování. Techniky\ntkáÀov˘ch kultur mohou b˘t vyuÏity pro pûstování\nhomozygotních linií manga. Budoucnost v˘zkumu musí\nb˘t zamûﬁena na pﬁemûnu somatick˘ch embryí v normální rostliny a regeneraci rostlin z nadzemních ãástí.\n1. Krishna H, Singh SK: Biotechnol Adv 25, 223 (2007).\nAPTAMERY – MOÎNOSTI JEJICH P¤ÍPRAVY A APLIKACE\nleotidÛ. Peptidové aptamery mají podobu variabilní\ndomény – deseti aÏ dvaceti aminokyselin zakotven˘ch\nna proteinové kostﬁe. V souãasné dobû se nejãastûji\njako kostra pouÏívá bakteriální thioredoxin A1. Peptidové\naptamery mají také schopnost inhibovat aktivitu\nvázaného proteinu, coÏ jim dává velk˘ terapeutick˘\npotenciál. Aptamery jsou pﬁipravovány umûle, ale\ndomény s podobn˘mi vlastnostmi mÛÏeme najít\ni v pﬁirozen˘ch systémech. Pﬁíkladem jsou tzv. „riboswitch molecules“ – molekuly RNA regulující funkce genÛ\ndÛleÏit˘ch pro chod základních metabolick˘ch procesÛ.\nSouãástí jejich funkce je vyhledání a navázání malé cílové molekuly, tedy vlastnost pﬁipisovaná aptamerÛm.2\nAptamery jsou definovány jako malé molekuly, které\nse váÏí na specifick˘ ligand. Tuto vlastnost jim poskytuje jejich terciální struktura. Ligandem mohou b˘t rÛzné\nmalé molekuly, nukleové kyseliny, proteiny, ale i tkánû\na dokonce celé buÀky. Afinita interakce aptamerÛ\ns ligandy je srovnatelná s interakcí protilátky s antigenem, ale jejich v˘hodou je, Ïe je lze chemicky modifikovat, zlep‰ovat jejich vlastnosti a ve vût‰inû pﬁípadÛ\nRozeznáváme dva typy aptamerÛ: DNA a RNA aptamery a peptidové aptamery. DNA a RNA aptamery jsou vût‰inou krátké oligonukleotidy, li‰ící se pouze typem nuk-\nObr. 1 . Princip metody SELEX\nintracelulárnû in vivo za témûﬁ pﬁirozen˘ch podmínek.\nTímto se hned z prvopoãátku eliminují potenciální\naptamery, které nejsou intracelulárnû stabilní, coÏ je\nvelice dÛleÏité pﬁi v˘zkumu a selekci aptamerÛ pro\njejich následné pouÏití jako léãiv6.\nPﬁíprava nukleotidov˘ch aptamerÛ\nMetody pﬁípravy nukleotidov˘ch aptamerÛ mají zajímavou historii. V srpnu roku 1990 dvû laboratoﬁe nezávisle na sobû publikovaly v ãasopisech Nature a Science ãlánky popisující novou metodu pﬁípravy oligonukleotidÛ se specifickou afinitou k urãit˘m ligandÛm.\nSkupina L. Golda pomocí metody, kterou pojmenovali\nSELEX („Systematic Evolution of Ligands by EXponential enrichment“, Obr. 1) hledala molekuly specifické k DNA polymerase bakteriofága T4.3 V laboratoﬁi\nJ. W. Szostaka jako ligandy pouÏívali organická barviva\na svou metodu naz˘vají selekce in vitro. Molekuly, které\ntakto pﬁipravili naz˘vali aptamery od latinského aptus,\ncoÏ znamená pﬁipojen˘, nebo vhodn˘. Obû metody\njsou si velice podobné a ãasto i v odborn˘ch publikacích spl˘vají. Název SELEX se u odborníkÛ ujal\na selekce in vitro je mnohdy oznaãována jako jeho\nV˘chozím bodem metody SELEX je knihovna syntetick˘ch DNA fragmentÛ. KaÏd˘ fragment se skládá\nz 16 – 75 nukleotidÛ, které jsou za sebou ﬁazeny\nnáhodnû, a konstantních úsekÛ na 5’- a 3’-koncích.\nProti tûmto konstantním úsekÛm jsou navrÏeny primery pro následnou amplifikaci vybran˘ch sekvencí. Úseky\nmohou také obsahovat restrikãní místa pro endonukleasy, umoÏÀující inserci sekvencí aptamerÛ do vhodného vektoru. Pokud se vyrábí RNA aptamery, musí jeden\nkonstantní úsek obsahovat T7-promotor a také musí\npﬁed vystavením ligandu dojít k transkripci na RNA.\nNáslednû je knihovna DNA (RNA) inkubována s ligandem, proti kterému se hledá pﬁíslu‰n˘ aptamer.\nNavázané oligonukleotidy jsou poté separovány nûkolika moÏn˘mi metodami – adsorpcí na nitrocelulosu,\ndûlením v gelu, afinitní chromatografií, navázáním\nna magnetické kuliãky. Takto separované molekuly jsou\npotom eluovány a amplifikovány polymerasovou ﬁetûzovou reakcí (PCR) nebo v pﬁípadû RNA pomocí PCR\ns reverzní transkripcí (RT-PCR). Získané úseky podstupují znovu cyklus inkubace s ligandem a selekce.\nVysoce afinitní aptamery je moÏno získat po 5 – 12\ncyklech. Následnû mohou b˘t aptamery upravovány pro pouÏití in vivo chemick˘mi modifikacemi\nnebo pﬁipojením signálních skupin, hydrofobních\nAplikace aptamerÛ v medicínû\nPrvní aptamer schválen˘ FDA jako léãivo byla slouãenina s názvem pegaptanib, resp. její sodná sÛl. Dostupná je pod obchodním názvem Macugen. Jedná se\no 29-ti nukleotidov˘ RNA aptamer s modifikovanou\nRNA kostrou pro zv˘‰ení rezistence proti nukleasam\na 5’-koncem, na kter˘ je pﬁipojen polyethylenglykol\npro sníÏení „clearance“ z tûlního obûhu. Tato slouãenina inhibuje cévní endoteliální rÛstov˘ faktor (VEGF165).\nIsoforma VEGF165 se podílí na vzniku zrakového onemocnûní „vûkem podmínûné makulární degenerace“7,\ntedy degenerace sítnice v oblasti Ïluté skvrny, kdy je\nznaãnû poru‰eno pacientovo vidûní v centrálním\nzorném poli. Ve vyspûl˘ch zemích postihuje 10 – 15 %\npopulace osob star‰ích 60 let8. První aptamery proti\nVEGF165 byly izolovány v roce 1990 pomocí metody\nSELEX a trvalo více neÏ 10 let, neÏ byly vyhotoveny\nv‰echny zkou‰ky potﬁebné k uznání za léãiv˘ preparát.\nPegaptanib se velice osvûdãil a pﬁedstavuje prÛlom\nv oblasti léãebného vyuÏití aptamerÛ.\nDal‰ím velice nadûjn˘m aptamerem tentokrát na poli\nboje s rakovinou je látka AS1411, dﬁíve známá pod\nnázvem AGRO100. Je to nemodifikovan˘ 26-mer\nbohat˘ na guanosin. Zvlá‰tností je, Ïe nebyl objeven\nmetodou SELEX, ale spí‰e náhodou pﬁi studiu oligonukleotidÛ bohat˘ch na guanosin. Bylo známo, Ïe tyto oligonukleotidy zpomalují proliferaci rakovinn˘ch bunûk\nin vitro bez uplatnûní „antisense“ mechanismu. Dlouho\nse hledal cíl pÛsobení tûchto molekul a jeho mechanismus. Hledání ukonãil návrh, Ïe cílem by mohl b˘t nukleolin – jadern˘ protein, kter˘ je velice dÛleÏit˘ pﬁi\npﬁeÏití a bunûãné proliferaci. V souãasné dobû probíhá první fáze klinick˘ch testÛ s dobr˘mi v˘sledky\na AS1411 by mohl obohatit ﬁady terapeutik pro boj\nUplatnûní aptamerÛ v anal˘ze\nVzhledem k uveden˘m vlastnostem aptamerÛ se\njejich vyuÏití v analytick˘ch metodách pﬁímo nabízí.\nV souãasnosti jsou vyuÏívány zejména v chromatografii,\nkapilární elektroforese, hmotnostní spektrometrii.\nMolekuly aptamerÛ byly také pouÏity jako specifické\nbioreceptory pﬁi konstrukci nûkter˘ch biosensorÛ.\nAptamery na‰ly místo jako chirální stacionární fáze\nv HPLC tam, kde pouÏití speciálních polymerÛ a protilátek pﬁiná‰elo problémy. Jejich schopnost vázat pouze\njeden enantiomer je témûﬁ 100% a není ovlivnûna ani\nv˘kyvy teploty nebo pH. Modifikovaná aptamerová stacionární fáze byla dokonce pouÏita pro monitorování\nhladiny adenosinu v mozku Ïiv˘ch krys. Po nutné optimalizace se ukázala b˘t plnohodnotnou náhradou\ndraÏ‰ích systému HPLC-MS.\nPﬁi kvantitativní anal˘ze proteinÛ lze aptamery pouÏít\nk separaci molekul na základû kapilární elektroforesy,\nprotoÏe komplex aptamer-protein má jiné elektrofore-\nPﬁíprava peptidov˘ch aptamerÛ\nPﬁi pﬁípravû peptidov˘ch aptamerÛ se pouÏívá nûkolik modifikací kvasinkového dvojhybridního systému.\nNávnadou („bait“) je cílov˘ protein, pro kter˘ chceme\nnajít aptamer, kter˘ je spojen s DNA vazebnou doménou kvasinkového transkripãního faktoru. Geny pro\npotenciální aptamery, coÏ je vût‰inou cDNA knihovna\nkrátk˘ch peptidÛ o cca 20 aminokyselinách, jsou exprimovány ve fúzi s aktivaãní doménou. Vzájemná interakce proteinÛ vede ke zkompletování transkripãního\nfaktoru a tím ke spu‰tûní transkripce genu dÛleÏitého\npro Ïivot buÀky, kter˘ je pod kontrolou daného transkripãního faktoru. Vektor kódující interagující protein\npoté mÛÏe b˘t z testovacích bunûk izolován, jeho\nsekvence pﬁeãtena a lze jej snadno zaklonovat do bakteriálních nebo kvasinkov˘ch expresních systémÛ. Velikou v˘hodou dvojhybridního systému je, Ïe probíhá\nAptamery jsou molekuly oligonukleotidového ãi peptidového charakteru s vysokou afinitou k nejrÛznûj‰ím\nligandÛm. Oproti protilátkám mají ﬁadu v˘hod pﬁi\nzachování velmi podobné specifity. Jsou stálej‰í,\nmodifikovatelné a lze je vyrábût „na míru“. Nukleotidové a peptidové aptamery se v pﬁípravû li‰í. Peptidové\naptamery mají navíc tu vlastnost, Ïe mohou inhibovat\naktivitu proteinu, kter˘ slouÏí jako ligand. V souãasné\ndobû probíhá mnoho v˘zkumn˘ch aktivit, jejichÏ\nv˘sledkem by mohlo b˘t ‰ir‰í vyuÏití aptamerÛ v medicínû, a to pﬁedev‰ím jako terapeutik. Vazebné vlastnosti aptamerÛ pﬁímo vybízí k vyuÏití tûchto látek v anal˘ze a i zde se osvûdãují v mnoh˘ch pﬁípadech lépe,\nneÏ doposud pouÏívané protilátky.\ntické vlastnosti a velikost neÏ volné ãástice a navíc lze\naptamery jednodu‰e fluorescenãnû znaãit, coÏ separaci\nje‰tû více usnadÀuje. Na základû tohoto principu byly\nvytvoﬁeny protokoly napﬁ. pro separaci reverzní transkriptasy HIV-1.\nZajímavé je pouÏití aptamerÛ v biosensorech.\nZde opût mají ﬁadu v˘hod na rozdíl od protilátek. Jsou\nstálej‰í, po regeneraci znovu pouÏitelné a díky moÏnostem znaãení umoÏÀují pouÏití jin˘ch detekãních metod.\nOv‰em uplatní se i pﬁi metodách bez znaãení, napﬁ. pﬁi\ndetekci povrchovou plasmonovou resonancí. V souãasné dobû se biosensory s aptamery jako rozpoznávacím\nãinidlem pouÏívají pro detekci thrombinu, nebo pﬁi\nmultiplexní anal˘ze proteinÛ souvisejících s v˘skytem\n3. Tuerk C, Gold L: Science 249, 505 (1990).\n4. Ellington AD, Szostak JW: Nature 346, 8182 (1990).\n5. Ulrich H, et al: Comb Chem High Throughput\nScreen 9, 619 (2006).\n6. Hoppe-Seyler F: J Steroid Biochem Mol Biol 78, 105\n7. Shukla D, Namperumalsamy P, et al: Indian J\nOphthalmol 55, 427 (2007).\n9. Ireson CR, Kelland LR: Mol Cancer Ther 5, 2957\n10. Tombelli S, Minunni M, Mascini M: Biosens\nBioelectron 20, 2424, (2005).\nn˘ch definic ﬁíká, Ïe biotechnologie je obor vyuÏívající\npﬁírodních a inÏen˘rsk˘ch vûd k aplikaci organismÛ,\nbunûk, jejich ãástí a molekulárních analog k v˘robû\nproduktÛ a sluÏeb a získávání znalostí. V pﬁípadû\nmoﬁsk˘ch biotechnologií se jedná o Ïivé organismy\nz moﬁsk˘ch zdrojÛ. Moﬁská biotechnologie mÛÏe zahrnovat techniky jako bioprocesing, isolaci produktÛ,\nscreening, remediace, pouÏívání bioreaktorÛ, akvakulturu, rybolov, genetické, proteinové a dal‰í molekulární\ntechniky. Aplikace mohou zahrnovat péãi o zdraví,\npotraviny, kosmetiku, akvakulturu, zemûdûlství, rybolov,\nv˘robu, nápravu po‰kození Ïivotního prostﬁedí, biofilmy, biomateriály aj. Moﬁské biotechnologie mohou\nobsáhnout rozsáhlou oblast velmi odli‰n˘ch aplikací\nve v‰ech odvûtvích. V porovnání s „obvyklou“ charakterizací biotechnologií jako je ãervená (oblast péãe\no zdraví), zelená (oblast zemûdûlství, potravin a Ïivotního prostﬁedí) a bílá (prÛmyslová oblast) mÛÏe b˘t\nmodrá biotechnologie vyuÏita ve v‰ech tûchto ostatních\nKomerãní vyuÏití se zamûﬁuje na 5 hlavních oblastí:\n·lechtûní a ochrana moﬁsk˘ch organismÛ\nProdukce nov˘ch látek (krmivo, potraviny, léãiva)\nDiagnostika a biosenzory\nMoﬁské (neboli modré) biotechnologie zahrnují aplikace biotechnologick˘ch nástrojÛ na moﬁské zdroje.\nModré biotechnologie se v souãasné dobû nachází\nna poãátku svého rozvoje, pﬁesto se oãekává bouﬁliv˘\nrozvoj nov˘ch objevÛ a nalezení ﬁe‰ení mnoha problémÛ v takov˘ch odvûtvích jako je v˘Ïiva, farmacie a technologie potravin. To je umoÏnûno pﬁedev‰ím díky\nskuteãnosti, Ïe moﬁské zdroje byly zkoumány mnohem\nménû neÏ suchozemské. Oceány a moﬁe pokr˘vají\n70 % povrchu Zemû a Ïije v nich pﬁibliÏnû 80 %\nv‰ech organismÛ. Dosud v‰ak bylo popsáno pouze 1 %\nz nich. Proto jsou moÏnosti modr˘ch biotechnologií\nobrovské. Velké mnoÏství dosud neprozkouman˘ch\norganismÛ nabízí pﬁíleÏitosti k objevení nov˘ch látek\na biochemick˘ch procesÛ, zvlá‰tû protoÏe jsou tyto\nformy Ïivota pﬁizpÛsobené rozmanit˘m podmínkám\njako je rÛzná intenzita svûtla, chlad, horko, vysok˘ tlak,\nnedostatek kyslíku, pÛsobení rÛzn˘ch toxick˘ch látek\na rÛzn˘ch vzájemn˘ch vztahÛ mezi organismy. Tyto\npodmínky vedou k v˘voji rÛznorod˘ch látek a biochemick˘ch procesÛ. Oceány a moﬁe pﬁitáhly pozornost\nlidstva poté, co se staly pﬁístupnûj‰í díky technologickému pokroku, kter˘ pﬁedstavuje v˘voj akvalungu, hlubokomoﬁsk˘ch ponorek, sonarÛ, satelitÛ, laserÛ, kamer\na technik molekulární biologie. Vût‰ina bûÏnû pouÏíva-\nJedná se o vysoce úãinné hledání nov˘ch látek, zvlá‰tû léãiv, potravních doplÀkÛ, lepidel, barviv, kosmetiky,\nlátek pro remediace a v˘zkum. Zahrnuje pouÏití biotechnologií v celém procesu v˘voje lékÛ od screeningu\npﬁes identifikaci, testování úãinku, bezpeãnosti aÏ po\nv˘robu. Moﬁské prostﬁedí nabízí lep‰í pﬁíleÏitosti k získání vhodn˘ch kandidátÛ z hlediska obrovské biodiverzity a pﬁítomnosti extrémních prostﬁedí. Pﬁíkladem\nkomerãního úspûchu jsou látky Ara-A (protivirová látka\npÛsobící na opary) a Ara-C (pro leukemii), které byly\nobjeveny v 50. letech minulého století v moﬁsk˘ch\nhoubách. Jejich odhadovaná roãní hodnota je mezi\n50 a 100 miliony dolarÛ. Dal‰ím dobr˘m pﬁíkladem je\nVent-DNA polymerasa, která se pouÏívá v PCR. Bioprospecting je vyuÏíván u v‰ech Ïivoãi‰n˘ch a rostlinn˘ch\nkmenÛ Ïijících v mûlkém i hlubokém moﬁi. V‰eobecnû\nse míní, Ïe rychlost získávání nov˘ch druhÛ a látek\npotenciálnû pouÏiteln˘ch ve farmakologii je vy‰‰í\nu moﬁsk˘ch a mikrobiálních organismÛ. Velmi atraktivní jsou organismy v Antarktidû, kde má jiÏ 18 spoleãností své patenty. Celkovû bylo podáno pﬁes\n500 patentÛ vyuÏívajících bioprospecting, 10 slouãenin\nje v preklinick˘ch a 3 v klinick˘ch zkou‰kách. Také\nv‰echny velké farmaceutické firmy mají oddûlení\nJsou vyhledávány látky mající protinádorové, antifugálni, antimikrobiální, antivirové, antiparazitární, antituberkulosní a analgetické úãinky.\nAkvakulturou rozumíme chov vodních organismÛ\nvãetnû ryb, mûkk˘‰Û, kor˘‰Û a pûstování vodních\nrostlin. To v sobû zahrnuje nûkteré formy zásahÛ do\nchovného procesu zamûﬁené na zv˘‰ení produkce,\njako napﬁ. pravidelné nasazování, krmení a ochrana\npﬁed dravci. Chov také zahrnuje individuální nebo korporativní vlastnictví chovan˘ch ÏivoãichÛ a pûstovan˘ch\nrostlin nebo práva k nim vypl˘vající z dohod. Vodní\norganismy, které jsou vyloveny fyzickou nebo právnickou osobou, jeÏ je vlastnila po dobu jejich odchovu,\npatﬁí pro statistické úãely do akvakultury, zatímco vodní\norganismy, které jsou jako zdroj ve spoleãném\nvlastnictví vyuÏívány veﬁejností, aÈ uÏ na základû licencí nebo bez pﬁíslu‰n˘ch licencí, jsou v˘nosem v odvûtví\nOd roku 1950 do‰lo ve spotﬁebû rybích produktÛ\nna hlavu ke 100 % nárÛstu. Je nadûje, Ïe se svûtová\npopulace stabilizuje na 10–11 miliardách okolo roku\n2050. Bude tedy tﬁeba do roku 2025 zdvojnásobit\nprodukci potravin a do roku 2050 ztrojnásobit. V pﬁípadû „vodních“ potravin bude tﬁeba sedminásobného\nzv˘‰ení produkce do roku 2020. UNFAO pﬁedpovídá,\nÏe v tomto století vzroste spotﬁeba proteinÛ z vodního\nprostﬁedí na 150–160 milionÛ tun a tradiãní rybolov\nje schopen dodat maximálnû 100 milionÛ tun. Proto je\ndÛleÏit˘ rozvoj akvakultury. Mnoho zemí s ní má velmi\ndobré v˘sledky. Oãekává se, Ïe se stane hlavní hybnou\nsilou pro zv˘‰ení svûtové produkce potravin. âasto se\nmluví o modré revoluci, která je srovnávaná se zemûdûlskou revolucí, kdy ãlovûk pﬁe‰el od sbûraãství\nk obdûlávání pÛdy. Stejnû tak se chovaní moﬁsk˘ch\nÏivoãichÛ na farmách dá srovnat s chovem hospodáﬁsk˘ch zvíﬁat a drÛbeÏe. S expanzí akvakultury se ov‰em\nobjevují obavy z nároãnosti na energii a pÛsobení\nzneãi‰tûní, po‰kozování ekosystémÛ, hrozícího zavleãení invazivních druhÛ, chorob a moÏnosti genetického\noslabení divok˘ch druhÛ.\nV akvakultuﬁe se vyuÏívá chov asijsk˘ch kaprÛ, atlantického lososa, barramundi, sumcÛ, lososÛ, tuÀákÛ, tresek, garnátÛ, krevet, pûstování moﬁsk˘ch ﬁas\na chaluh a dal‰ích druhÛ. Akvakultura zahrnuje nûkolik\nsloÏek jako péãi o zdraví ryb, optimalizaci vsádek, získávání cenn˘ch látek z vodních organismÛ a bioremediace po‰kozeného ekosystému. VyuÏívají se rÛzné molekulární technologie jako exprese proteinÛ, mikrosatelity, RFLP a QTL analysy, genové mapování, genomika,\nDNA vakciny, DNA ãipy, proteomika. Vyvíjejí se transgenní chorobám odolné, chladuvzdorné a rychle\nrostoucí ryby, které dosahují dﬁíve jateãní hmotnosti\na mohou se chovat ve vy‰‰ích zemûpisn˘ch ‰íﬁkách.\nTransgenní techniky vedou k manipulaci s pohlavím\na umûlému vyvolání sterility, coÏ je velmi v˘hodné\npﬁi farmaﬁení transgenních ryb. Tyto ryby se nemohou\nkﬁíÏit s divok˘mi druhy.\nDal‰ím dÛleÏit˘m odvûtvím je produkce moﬁsk˘ch\nﬁas, která nyní dosahuje 4 milionÛ tun. ¤asy mají vût‰í\nrÛstovou rychlost neÏ suchozemské plodiny a nemusí\nNejslibnûji rozvíjejícím se smûrem v tomto oboru je\nv˘voj a produkce léãiv pro ryby, v˘voj rybích vakcín\na molekulární diagnostiky rybích chorob. Mezinárodní\nobchod s rybími vakcínami je ohodnocen na 60 milionÛ dolarÛ. Dal‰ím cílem je vyvinout nové druhy ryb pro\nakvakulturu, které budou mít lep‰í odolnost proti chorobám, lep‰í krmnou efektivitu a poskytovat kvalitnûj‰í\nprodukty. K vyhledávání poÏadovan˘ch genÛ pro ‰lechtûní lze vyuÏít molekulární a transgenní techniky.\nProdukce nov˘ch látek\nNové potraviny, léky, potravní doplÀky, kosmetika,\nhnojiva a biomateriály se získávají sbûrem nebo kultivací v bioreaktorech. 50 % prodávan˘ch lékÛ je extrahováno z pﬁírodních zdrojÛ nebo syntetizováno podle\npﬁírodního vzoru. Vûdci do roku 2004 isolovali pﬁibliÏnû 7000 pﬁírodních látek z nich 25 % pochází z ﬁas,\n33 % z moﬁsk˘ch hub, 18 % z kmene coelentrate\na 24 % ze zástupcÛ kmene sumek, mûkk˘‰Û, ostnokoÏcÛ a mechovek. Rychlost hledání nov˘ch léãiv roste\no 10 % roãnû. V˘zkumníci se zamûﬁují na pomalu se\npohybující nebo citlivé kmeny bezobratl˘ch, kteﬁí mají\nmûkká tûla a chybí jim pevná schránka. U takov˘chto\norganismÛ se pﬁedpokládá mechanismus chemické\nobrany a tedy pﬁítomnost potenciálnû úãinn˘ch látek.\nJako ãasto uvádûn˘ pﬁíklad úspûchu je americk˘\n„Sea Grant Programme“, kter˘ s mal˘mi investicemi\nvyvinul 5 lékÛ s obchodním potenciálem 2 miliardy\ndolarÛ za rok. Dal‰ím pﬁíkladem mÛÏe b˘t produkce\ndocosahexanové a arachidonové kyseliny moﬁsk˘mi\nﬁasami. Tyto mastné kyseliny, které pÛsobí na rozvoj\n‰edé mozkové hmoty se také vyskytují ve vysok˘ch\nkoncentracích v mateﬁském mléce. Jsou tedy dÛleÏit˘m\npotravním doplÀkem kojencÛ.\nsplÀovat poÏadavky na potraviny, proto se mohou\nvyuÏít k v˘robû biopaliv. Zajímavá je také moÏnost produkce vodíku ﬁasami. Bylo zji‰tûno, Ïe nûkteré zelené\nﬁasy v prostﬁedí chudém na Ïiviny (nedostatek síry)\na nepﬁítomnosti kyslíku pﬁepnou metabolismus na produkci vodíku. Produkce vodíku je zatím malá, pro prÛmyslové vyuÏití je tﬁeba jeho stonásobné zv˘‰ení. ¤asy\nse také vyuÏívají pﬁi v˘robû alginátÛ, karageenanÛ\nMoﬁské biotechnologie jsou jedny s nejvíce se rozvíjejících technologick˘ch odvûtví s prÛmûrn˘m roãním\nodhadem rÛstu 3,8 % v letech 2005-2009 a celkov˘m\nrÛstem 24 %. Celosvûtov˘ obchod (mimo USA) s modr˘mi biotechnologiemi je odhadován na více jak 2,6\nmiliard euro za rok 2009. Zpráva Spojeného království\npﬁedpokládá v této oblasti roãní 10% rÛst v letech\n2. Hew CL, Fletcher GL: Aquaculture 197, 191 (2001).\n3. Pomponi SA: Oceanography 14, 78 (2001).\n4. Kijjoa A, Sawangwong P: Mar Drugs 2, 73 (2004).\n5. Donia M, Hamann MT: Lancet Infect Dis 3, 338\n6. Melis A, Happe T: Plant Physiol 127, 740 (2001).\n7. Grommen R, Verstraete W: J Biotechnol 98, 113\n9. Lam TJ: Genetics & Biotechnology in Aquaculture:\nStatus, Promises & Issues\nDEHYDROEPIANDROSTERON JAKO BIOLOGICK¯ MARKER\nK DETEKCI ALZHEIMEROVY CHOROBY\nAlzheimerova choroba (AD) je progresivní neurodegenerativní onemocnûní mozku, pﬁi kterém dochází\nk postupné demenci. V souãasné dobû není dostatek\ninformací o pﬁíãinû vzniku AD, z neuropatologick˘ch\nnálezÛ je v‰ak znám pravdûpodobn˘ prÛbûh nemoci.\nToto onemocnûní je charakterizováno mozkov˘mi\nplaky obsahujícími beta-amyloidní peptidy a spletité\nstruktury neuronÛ, ãasto naz˘vané spleti anebo také\nko‰íãky, skládající se z mikrotubulárnû asociovan˘ch\ntau-proteinÛ. Je nezpochybnitelné, Ïe hlavním iniciátorem vzniku plakÛ jsou beta-amyloidy. Hlavní úsilí pﬁi\nv˘voji nov˘ch lékÛ je tedy zamûﬁeno na prevenci tvorby\nagregátÛ tûchto proteinÛ. V souãasné dobû bohuÏel\nneexistuje Ïádn˘ úãinn˘ zpÛsob léãby AD.\nV roce 1906 popsal nûmeck˘ lékaﬁ Alois Alzheimer\nurãitou formu progresivní staﬁecké demence, která\npo nûm byla o nûkolik let pozdûji pojmenována. Objev\nAlzheimerovy choroby napomohl poznání, Ïe postupná\nztráta pamûti a schopnosti uãit se není pﬁirozenou souãástí stárnutí, ale Ïe je zpÛsobena urãit˘mi patologick˘mi procesy. Alois Alzheimer popsal dva charakteristické\npatologické nálezy v mozku, které jsou dosud stále\npovaÏovány za urãující pro diagnosu nemoci. Jsou jimi\nextracelulární mozkové plaky a intracelulární neurofibrilární ko‰íãky. Mozkové plaky jsou velmi husté a jejich\nstﬁedy jsou tvoﬁeny bílkovinami obsahujícími beta-amyloidy (beta-A), ty jsou navíc obklopeny po‰kozen˘mi\na odumﬁel˘mi neurony. Beta-A vznikají ‰tûpením amyloidního proteinového prekurzoru apolipoproteinu\n(APP) enzymem beta-sekretasou (EC 3.4.23.46)1.\nNeurofibrilární spleti vyskytující se uvnitﬁ neuronÛ\na neuronov˘ch v˘bûÏkÛ jsou sloÏeny pﬁeváÏnû z vláknité hyperfosforylované formy mikrotubulárnû asociovan˘ch tau-proteinÛ2;3. Mezi dal‰í makroskopicky patrné\nzmûny mozku patﬁí zúÏení mozkov˘ch závitÛ, protaÏení\nmozkov˘ch komor, kortikální i subkortikální atrofie\nnûkter˘ch mozkov˘ch struktur, pﬁedev‰ím v‰ak temporálních lalokÛ. Díky vÛbec prvnímu popisu této choroby\nA. Alzheimerem vyvstaly dvû dÛleÏité otázky a to,\nzda jsou plaky a ko‰íãky pouh˘mi znaky této choroby\nanebo zda jsou prapﬁíãinou jejího vzniku. Z v˘sledkÛ\ndlouhodobû provádûn˘ch studií lze usuzovat, Ïe aãkoli\njsou beta-amyloidy i tau-proteiny nezbytné pro prÛbûh\nchoroby, tvorba plakÛ je pravdûpodobnû ﬁídící silou\ntvorby ko‰íãkÛ4. Pﬁesn˘ mechanismus a pﬁíãina vzniku\nplakÛ je pﬁedmûtem mnoha studií.\nAãkoli pÛvod pojmu „demence“ pochází jiÏ ze starovûkého ¤ecka, teprve v roce 1901 byl nûmeck˘m lékaﬁem Aloisem Alzheimerem identifikován první pﬁípad\nchoroby dnes známé jako AD. Pacientkou byla padesátiletá Auguste D., jejíÏ zdravotní stav byl sledován\naÏ do roku 1906, kdy zemﬁela. V tomto roce také\nA. Alzheimer poprvé publikoval svou studii o tomto pﬁípadu. V následujících pûti letech bylo zaznamenáno\njedenáct podobn˘ch pﬁípadÛ této nemoci a to jiÏ pod\nnázvem AD. Nicménû oficiální pouÏívání pojmu Alzheimerova choroba je pﬁisuzováno Emilu Kraepelinovi,\nkter˘ oznaãil AD jako jeden z podtypÛ staﬁecké demence. Ve‰keré poznatky o této chorobû shrnul ve svém\npsychiatrickém sborníku publikovaném v roce 1910.\nVût‰ina poznatkÛ jeÏ je známa o AD, byla zji‰tûna\nteprve bûhem posledních patnácti let.\nãlenÛ rodiny, dÛleÏit˘ch dat, nesoustﬁedûností,\nnesprávn˘m zakládáním vûcí, neschopností rozhodovat\nse, poruchou plynulosti ﬁeãi a anomií. Pacient je je‰tû\nschopen se sám o sebe postarat, ale potﬁebuje asistenci pﬁi komplikovanûj‰ích úkonech, jako je napﬁ. placení\núãtÛ. Pﬁi tﬁetí, neboli interdermální, fázi dochází k v˘razn˘m poruchám osobnosti, úbytku orientace v místû\na ãase, apraxii, afázii, zapomínání tváﬁí znám˘ch lidí.\nTa je následována pozdní fází s velmi v˘raznou poruchou pamûti, komunikace, chÛze, hybnosti, reflexÛ;\nepilepsií a tvorbou neologismÛ. Poslední fáze b˘vá\nnaz˘vána jako terminální a jejím nejãastûj‰ím znakem\nje nesouvislá ﬁeã následovaná inkontinencí, upoutáním\nna lÛÏko, nezbytnou péãí okolí, neschopností jíst,\npít a nakonec i polykat. Koneãn˘m stadiem je koma\na smrt pacienta.\nZe v‰ech forem demence, kterou trpí 24 miliónÛ lidí\nna svûtû (v âeské republice 50 – 70 000 lidí), je\nAlzheimerova choroba zastoupena v 60ti % pﬁípadÛ.\nZe statistik vypl˘vá, Ïe AD je postiÏen kaÏd˘ dvacát˘\nãlovûk star‰í 65ti let a kaÏd˘ pát˘ star‰í 85ti let5. âtvrtina lidí trpících AD není vÛbec diagnostikována6.\nPrÛmûrná doba, po kterou je pacient schopen Ïít\ns touto chorobou je 7 – 10 let, existují i v˘jimky, kdy\npacient zemﬁel aÏ po 21 letech anebo naopak uÏ\npo 4 letech od zaznamenání prvních symptomÛ AD.\nPoãet nemocn˘ch rok od roku rapidnû roste, v roce\n2040 se oãekává nárÛst poãtu pﬁípadÛ onemocnûní\nAlzheimerovou chorobou a to cca na 80 miliónÛ. Proto\nje zﬁejmé, Ïe je kladen stále vût‰í dÛraz na v˘zkum\nzab˘vající se v˘vojem efektivnûj‰ích zpÛsobÛ léãby,\noddálení poãátku choroby a nyní je dokonce snaha\no zavedení prevence je‰tû pﬁed rozvojem AD. K tomu\nv‰emu je ale nezbytná vãasná diagnóza nemoci.\nDemence je a priori klinick˘ stav a tak mÛÏe b˘t s jistotou diagnostikována aÏ po dÛkladném testování.\nNicménû definitivní diagnóza Alzheimerovy choroby\njako jediné pﬁíãiny demence musí b˘t potvrzena aÏ\nmikroskopickou anal˘zou mozkové tkánû, která\nzpravidla nastává aÏ pﬁi pitvû anebo v˘jimeãnû pﬁi pﬁedsmrtné biopsii mozku. A proto je AD obvykle klinicky\nstanovována pomocí neurologick˘ch a neuropsychologick˘ch znakÛ bez jak˘chkoliv dal‰ích zpÛsobÛ diagnostiky. Pro urãení AD se nejãastûji pouÏívá neuropsychologick˘ screeningov˘ test, tzv. test kognitivních funkcí (Mini-Mental State Examination, MMSE), pomocí\nkterého se hodnotí pamûÈové dovednosti pacienta.\nAlternativou je tzv. test nekognitivity (Disability\nAssessment in Dementia, DAD). V tomto pﬁípadû se\nhodnotí schopnosti provádût bûÏné aktivity kaÏdodenního Ïivota5. Dal‰ím zpÛsobem, kter˘m se dá rozpoznat\nAD je pozitronová emisní tomografie (PET), stejnû jako\nfotonová emisní tomografie (SPECT). Obû metody\nvy‰etﬁení (PET i SPECT) mají stejnou v˘povûdní hodnotu jako MMSE. Dal‰ím moÏn˘m vy‰etﬁením, av‰ak\nne tak ãasto pouÏívan˘m v ran˘ch fázích AD, je anal˘za\nmozkomí‰ního moku na pﬁítomnost beta-A a tau-proteinÛ7. Za doprovodné se povaÏují psychologické testy\nprokazující pﬁípadnou depresi a krevní testy indikující\ndeficienci urãit˘ch vitaminÛ. Souhrnn˘mi vy‰etﬁeními\nlze s jistotou potvrdit diagnózu AD, coÏ ale probíhá aÏ\npo propuknutí a obvykle mohutném rozvoji nemoci.\nExtrémnû obtíÏné je stanovení AD v nejranûj‰ím stadiu\nAlzheimer a mozek\nStejnû tak jako stárnou ostatní ãásti na‰eho tûla,\nstárne a mûní se i ná‰ mozek. V dÛsledku toho mÛÏe\nvût‰ina z nás zaznamenat pomalej‰í my‰lení a pﬁíleÏitostné problémy se zapomínáním bûÏn˘ch vûcí. Nicménû váÏná ztráta pamûti, zmatenost a dal‰í zmûny v tom,\njak pracuje na‰e mysl, nejsou pﬁirozenou souãástí\nstárnutí. Mohou b˘t znakem ochabujících mozkov˘ch\nbunûk. Mozek má pﬁibliÏnû 100 miliard nervov˘ch\nbunûk (neuronÛ). KaÏdá nervová buÀka komunikuje\ns obrovsk˘m poãtem dal‰ích bunûk, ãímÏ tvoﬁí nervovou síÈ, která je zodpovûdná za mnoÏství dÛleÏit˘ch\núkonÛ jako napﬁ.: my‰lení, pamûÈ, schopnost uãit se,\natd. Pﬁi onemocnûní AD v‰ak pﬁestanou neurony správnû fungovat. Vûdci proto polemizují, kdy nastávají\nprvotní problémy. Jak se po‰kození nervov˘ch bunûk\nroz‰iﬁuje, ztrácejí buÀky ãím dál více schopnost plnit\nsvé funkce, pﬁípadnû dojde aÏ k jejich zániku.\nStadia a symptomy\nAãkoli se symptomy nejãastûj‰ího typu demence\nmohou velmi li‰it, prvotním problémem, kter˘ b˘vá\nzaznamenán, je natolik závaÏná porucha pamûti,\nÏe dokáÏe znaãn˘m zpÛsobem ovlivnit bûÏn˘ Ïivot ãlovûka trpícího AD. S rozvojem choroby stále více pﬁib˘vá\nnov˘ch a nov˘ch symptomÛ znesnadÀujících bûÏn˘\nÏivot pacienta. Symptomy se stávají nesluãitelné se\nÏivotem a dochází k úmrtí postiÏeného ãlovûka. PrÛbûh\nnemoci lze rozdûlit do pûti stádií. První se naz˘vá prodromální fáze, která se vyznaãuje pﬁedev‰ím v˘raznou\nzapomnûtlivostí bohuÏel tûÏko odli‰itelnou od bûÏné\nstaﬁecké zapomnûtlivosti; zmûnami v chování vût‰inou\nnezaznamenan˘mi lidmi pohybujícími se v okolí\nnemocného, dále si mÛÏeme pov‰imnout podráÏdûnosti, men‰í spontánnosti a energiãnosti pacienta.\nToto stadium mÛÏe b˘t téÏ naz˘váno MCI („minor cognitive impairment“). Druhá fáze b˘vá ãasto oznaãována\njako ãasná a je charakteristická zapomínáním jmen\nNa základû rozsáhl˘ch v˘zkumÛ vznikl test, díky\nnûmuÏ si mÛÏe kaÏd˘ ãlovûk vyzkou‰et, zda netrpí\nAlzheimerovou chorobou. Pokud ãlovûk odpoví na více\nneÏ ãtyﬁi následující otázky: „Ano.“, je velmi pravdûpodobné, Ïe trpí AD8. V takovém pﬁípadû je vhodná\nnáv‰tûva odborného lékaﬁe. Jednotlivé dotazy zní: 1.\nDûlá vám v poslední dobû problémy vykonávat\ni základní pracovní povinnosti? 2. Máte obtíÏe s vykonáváním kaÏdodenních ãinností, které se váÏí k bûÏnému\nrodinnému „provozu“? 3. NemÛÏete ãasto najít vhodné\nslovo? 4. ·patnû odhadujete vzdálenosti? 5. Stává se\nvám nûkdy, Ïe najednou nevíte, kde právû jste? 6. B˘váte ãasto dezorientováni v ãase? 7. Dûlá vám potíÏe\npﬁedstavit si nûco abstraktního? 8. Stává se vám, Ïe\nukládáte pﬁedmûty na nesmyslná místa? 9. Mûní se\nvám nálada nûkolikrát za den? 10. Nechce se vám nic\ndûlat, jako kdybyste ztratili ve‰kerou iniciativu?\nstar‰í 80ti let mají jiÏ jen 5-15 % pÛvodního mnoÏství\ntohoto steroidu12. NiÏ‰í, deficitní bazální hladiny DHEA\nmohou b˘t zapﬁíãinûny chorobami jako napﬁ.: AD, syndrom získaného selhání imunity (AIDS), rÛzné formy\nrakoviny, diabetes mellitus, skleróza, astma, chronick˘\núnavov˘ syndrom, revmatoidní artritida, osteoporóza,\nerektilní dysfunkce a dal‰í13. O tom, jak˘mi mechanismy DHEA pﬁi tûchto nemocech pÛsobí, je toho známo\nNová strategie pﬁi diagnostice AD\nVûdci vynalezli jednoduch˘ krevní test, pomocí kterého jsou schopni pﬁedvídat, zda jsou mírné v˘padky\npamûti brzk˘mi pﬁíznaky onemocnûní Alzheimerovou\nchorobou. V krvi testovan˘ch lidí bylo identifikováno\n18 proteinÛ, které slouÏí k pﬁenosu signálÛ do ãásti\nmozku zodpovûdné za pamûÈ. Pomocí tûchto proteinÛ\nlze s 90% pﬁesností urãit, zda se u daného jedince AD\nrozvine ãi ne9. Tato nová metoda, publikovaná v r. 2007,\nje zaloÏena pﬁedev‰ím na vyuÏití stanovení koncentrace endogenního hormonu dehydroepiandrosteronu\n(DHEA), pﬁípadnû jeho sulfonylovaného derivátu\n(DHEA-S). Tyto hormony hrají pﬁi diagnóze AD klíãovou\núlohu, jejich nízká hladina v krvi totiÏ mÛÏe slouÏit jako\nbiologick˘ marker k detekci AD10. Novû vyvinut˘ test je\nzaloÏen˘ na chemiluminiscenãní enzymové imunologické anal˘ze, pomocí jíÏ by mohlo b˘t lékaﬁÛm umoÏnûno s jistotou diagnostikovat stav pacienta, pﬁedpovûdût úãinnost souãasné léãby, potvrdit ranou diagnózu\na usnadnit léãbu ztráty pamûti. Tato rychlá a pomûrnû\njednoduchá metoda má v‰ak znaãná úskalí. Nízká\nkoncentrace DHEA (popﬁípadû DHEA-S) v krvi totiÏ\nmÛÏe b˘t zpÛsobena ﬁadou dal‰ích chorob, coÏ by\nmohlo mít za následek znaãné zkreslení v˘sledkÛ pﬁi\nDHEA jako lék?\nDehydroepiandrosteron se dostává v posledních\nletech do popﬁedí zájmu. Je zkoumán hlavnû jeho\nmoÏn˘ léãiv˘ úãinek suplementací DHEA u osob trpících v˘‰e zmínûn˘mi chorobami. Zjistilo se, Ïe umûl˘m\ndodáváním DHEA orální cestou se zvy‰uje hladina\ntestosteronu a androsteronu v krvi a byl tak pozorován\njeho pozitivní vliv pﬁi léãbû Addisonovy choroby,\nerektilní dysfunkce, systematického lupusu a depresí.\nMírné zlep‰ení zdravotního stavu bylo sledováno i u lidí\ns AIDS, osteoporózou, chronick˘m únavov˘m syndromem a AD14. U vût‰iny testovan˘ch osob byly zji‰tûny\npositivní vedlej‰í efekty jako napﬁ.: podpora funkce\nimunitního systému (DHEA tlumí tvorbu interleukinu\n6), zlep‰ení smyslÛ, stavu kostí a kÛÏe (vût‰í hydratace,\ntlou‰Èka, pigmentace, produkce mazu) a nárÛst libida.\nNegativními vedlej‰ími úãinky ov‰em byla v˘razná ztráta tûlesné hmotnosti u muÏÛ, enormnû zv˘‰ené riziko\nsrdeãních pﬁíhod, menstruaãní nepravidelnost a rakovina prsu u Ïen, u obou pohlaví dále pak srdeãní arytmie,\nvet‰í potivost, rÛst chlupÛ na lících, znaãné zmûny\nnálady a nesnesitelné bolesti hlavy15;16. Vliv DHEA\nna léãbu AD je v souãasné dobû nadále intenzivnû\nTento 19ti uhlíkat˘ steroidní hormon (Obr. 1) a úãinn˘ inhibitor glukosa-6-fosfát-dehydrogenasy se vyskytuje v plazmû buì ve volné formû anebo jako konjugát\ns kyselinou sírovou11. DHEA vzniká pﬁedev‰ím v kÛﬁe\nnadledvinek, ale i v gonádách, placentû a také v mozku.\nV˘chozí látkou je cholesterol, ze kterého vzniká pregnenolon a následnû DHEA, jeÏ je prekursorem dal‰ích\nhormonÛ: androgenÛ a estrogenÛ. Hladina DHEA-S je\nv plazmû i v moãi 300x vy‰‰í neÏ DHEA. MnoÏství DHEA\n(DHEA-S) v krvi se také li‰í podle pohlaví (u muÏÛ jsou\nhodnoty vy‰‰í neÏ u Ïen), etniky, zpÛsobu Ïivotního\nstylu (pití alkoholu, kouﬁení, uÏívání lékÛ, druh stravy…) a pﬁedev‰ím podle vûku dané osoby. S pﬁib˘vajícím vûkem hladina DHEA v krvi pozvolna klesá. Lidé\nPrevence, rizika a pÛvod AD\nExistuje nûkolik teorií, jeÏ vysvûtlují, ãím je zapﬁíãinûn\nvznik Alzheimerovy choroby. Jednou z nich je moÏnost,\nÏe zde pravdûpodobnû hrají roli dûdiãné faktory a to\nmutace alespoÀ jednoho z chromozomÛ 14, 19 a 21.\nU lidí s Downov˘m syndromem (trisomie 21. chromosomu) je 98% pravdûpodobnost vzniku AD po 20. roku\nvûku)17. Mnoho vûdcÛ tvrdí, Ïe „prapﬁíãinou“ vzniku\nAlzheimerovy choroby je nadmûrné mnoÏství hliníku\nakumulovaného v organismu anebo naopak deficience\nzinku18. Za dal‰ího moÏného pÛvodce tohoto onemocnûní jsou povaÏovány priony, av‰ak tato teorie je velmi\ndiskutabilní. Rizikov˘mi faktory pro rozvoj AD jsou\nnapﬁ.: pokroãil˘ vûk, úrazy hlavy, vysok˘ pﬁíjem hliníku\n(pravdûpodobnû z aditiv v potravinách)18, nízké vzdûlání, deprese, vysoká hladina LDL cholesterolu, hypertenze a rÛzná onemocnûní. Pﬁedcházet vzniku AD (pokud\nnemáme genetické predispozice k této chorobû) lze\nÏivotním stylem (zdravou stravou a pravidelnou\nfyzickou aktivitou), ãastou intelektuální stimulací\n(napﬁ.: hraním ‰achÛ, lu‰tûním kﬁíÏovek a ﬁe‰ením\nsudoku), ãastou komunikací s okolím, pravidelnou\nkonzumací kari koﬁení a tak podobnû. Velmi pozitivní\nefekt pﬁi prevenci AD má vitamín E v kombinaci s vitamínem C a dále také napﬁ. statiny, oboje bohuÏel rapidnû zvy‰uje riziko srdeãních pﬁíhod19.\nObr. 1 . Strukturní vzorec dehydroepiandrosteronu (DHEA)\nÀují tak jejich prÛchodnost kapilárami. Za zmínku stojí\ni pﬁírodní léãiva. Jsou to pﬁedev‰ím antioxidanty vitamin\nE v kombinaci s vitaminem C (vhodné i jako prevence);\nvitamin B1, koenzym Q, L-karnitin, kari koﬁení, atd. Ve\ntﬁetí fázi klinick˘ch studií je extrakt z Gingko bilobae\n(jinanu dvoulaloãného), studie by mûly b˘t dokonãeny\nv roce 2008. Symptomy AD mohou b˘t znaãnû potlaãeny statiny (podle epidemiologick˘ch studií je v˘skyt\nAlzheimerovy choroby u pacientÛ léãen˘ch statiny\no 70 % niÏ‰í neÏ v kontrolní skupinû)20, bohuÏel kvÛli\nﬁadû vedlej‰ích úãinkÛ se tyto látky zdrav˘m jedincÛm\njako prevence AD nedoporuãují.\nV souãasné dobû neexistuje Ïádn˘ lék, pomocí kterého by bylo moÏné zpomalit postup Alzheimerovy choroby anebo ji dokonce vyléãit úplnû. V‰echny dostupné\na pouÏívané léky pouze zmírÀují symptomy a zpﬁíjemÀují Ïivotní podmínky pacienta. Nejãastûji aplikovan˘mi\nléky jsou inhibitory acetylcholinesterasy, díky nimÏ\ndochází ke zv˘‰ení koncentrace acetylcholinu. Mezi tﬁi\nnejprodávanûj‰í látky patﬁí donepezil (s obchodním\nnázvem Aricept®), galantamin (Reminylin® a Nivalin®)\na rivastigmin (Exelon®). V‰echny tyto léky jsou pomûrnû drahé a mají ﬁadu nepﬁízniv˘ch vedlej‰ích efektÛ.\nStar‰í variantou tûchto lékÛ je tacrin (Cognex®). Podobnû funguje i ﬁada prekursorÛ acetylcholinu a to sójov˘\nlecitin, muskarin a pravdûpodobnû i agonisté nikotinu.\nDruhou skupinou látek jsou antagonisté ionotropních\nglutamátov˘ch receptorÛ (receptory N-methyl-D-aspartátu, NMDAR) a to napﬁ.: memantin (Namenda®, Akanitol®, Auxura®, Exiba®), bohuÏel i v tomto pﬁípadû\ndochází pouze k mírnému potlaãení symptomÛ AD.\nDále jsou pacientÛm podávány látky blokující vápenaté\nionty (Ca2+ ve stáﬁí destabilizují neurony) a tím umûle\nprodluÏují Ïivotaschopnost neuronÛ. Velmi úãinná je\nstimulace pacientÛ socioterapiemi, kognitivními psychoterapiemi a pﬁedev‰ím spolupráce s rodinou.\nV˘znamnou skupinou jsou tzv. nootropika, která zlep‰ují vyuÏitelnost glukosy a kyslíku v centrální nervové\nsoustavû (CNS), zlep‰ují vlastnosti erytrocytÛ a usnad-\nZávûrem je nutné dodat, Ïe jelikoÏ poãet pﬁípadÛ\nonemocnûní Alzheimerovou chorobou neustále roste,\nbylo by potﬁeba co nejdﬁíve odhalit mechanismus\npÛsobení AD a nalézt zpÛsob, kter˘m by bylo moÏno\ntuto nemoc diagnostikovat dﬁíve, neÏ dojde k propuknutí jejích závaÏn˘ch pﬁíznakÛ. Velmi slibnû se jevila\nnová metoda stanovení koncentrace DHEA v krvi,\nbohuÏel je zde moÏná interference nízké hladiny DHEA\ns jin˘mi chorobami. Pﬁedpokládá se, Ïe touto (AD) tﬁetí\n„nejdraÏ‰í“ nemocí (na léãbu pacientÛ v USA je potﬁeba 100 miliard dolarÛ roãnû) bude v roce 2040 trpût\n80 miliónÛ lidí a proto je v˘voj nov˘ch, úãinnûj‰ích lékÛ\nabsolutnû nezbytnou záleÏitostí.\n1. WOLFE MS: Nature Rev Drug Discov 2002, 1,\n2. HAMPEL et al.: J Neural Transmis 2004, 111,\n3. GOEDERT M, et al.: J Alzheimer Disease, 2006, 9,\n4. OHNISHI S, TAKANO K: Cell Mol Life Sci 2004, 61,\n12. NASMAN B, OLSSON T, et al.: Biol Psychiatry 1991,\n13. SCHNEIDER LS, et al. : Biol Psychiatry 1992, 31,\n14. TANZI R, PARSON A: J. Alzheimer Dis 2001, 3, 407.\n15. YEN SC, et al.: Ann NY Acad Sci 1995, 774,\n16. BARRET-CONNOR E, GOODMAN-GRUEN D: Ann\nNY Acad Sci 1995, 774, 259-270.\n18. ROGERS MA, SIMON DG: Age Ageing 1999, 28,\n21. HILLEN T, et al.: Biol Psychiatry 2000, 47, 161-163.\n22. YANASE T, et al.: Endrocrine J 1996, 43, 119-123.\n23. BIRKENHAGER-GILLESE EG, et al.: Ann NY Acad\nSci 1994, 719, 543-552.\n25. CRISBY M, et al.: Alzheimer Disease Assoc Dis\n2002, 16, 131-136.\n26. SUNDERLAND T, et al.: Lancet 1989, 2, 570.\nBIOFARMACEUTIKA – CESTA K CÍLENÉMU PÒSOBENÍ LÉâIV\nMohutn˘ rozvoj nov˘ch biotechnologií, kter˘ postupnû zpﬁístupÀuje jejich produkty stále ‰ir‰ímu prÛmyslovému vyuÏití, se postupnû promítá i do odvûtví farmaceutick˘ch v˘rob. Podíl tzv. bioléãiv – biofarmaceutik se\nrok od roku zvy‰uje. Zatímco roku 1982 byla na trhu\npﬁístupná pouze ãtyﬁi biofarmaceutika, roku 2004 se\njejich poãet jiÏ blíÏil ke ãtyﬁem desítkám1. Je‰tû více je\ntento trend patrn˘ ve v˘voji svûtového biofarmaceutického trhu, kde rÛst obratu v mld. USD má exponenciální charakter. Jen v samotn˘ch USA zaznamenává biofarmaceutick˘ prÛmysl nárÛst okolo 19 %, se\nsouãasn˘m roãním rÛstem pﬁíjmu zhruba o 21,4 %\nBiofarmaceutika mají navíc oproti tradiãním léãivÛm\nmnohé v˘hody, jako jsou jejich men‰í toxické vedlej‰í\núãinky, velmi specificky zamûﬁené pÛsobení nebo moÏnost individuálního „nastavení“ úãinné sloÏky na potﬁeby pacienta5. Nev˘hodami pak i nadále zÛstává jejich\nvysoká cena, která je dána nákladností technologií\nPrávû specifického cílení nûkter˘ch biofarmak, jeÏ je\nzaloÏeno na strukturní komplementaritû ligandu a jeho\nreceptoru, pﬁípadnû protilátky a antigenu, lze vyuÏít\nve spojení s „tradiãními“ farmaceutick˘mi v˘robami\npro v˘voj nové generace lékÛ, specificky cílen˘ch\nk místû svého úãinku – buÀce, tkáni nebo orgánu5.\nToto „cílení“ léãiv (angl. drug targeting) by mohlo vést\nke vzniku úzce specialisovan˘ch léãiv, jejichÏ v˘hody by\nmohly b˘t napﬁ. jejich men‰í toxicita, sníÏení vedlej‰ích\núãinkÛ a lokální pÛsobení v místû potﬁeby, bez zatûÏování zdrav˘ch souãástí organismu.\nmaceutika rozdûlit i podle zpÛsobu jejich pﬁípravy\na typu molekuly. Obvykle se v‰ak setkáváme s následujícím rozdûlením1:\n– Monoklonální protilátky\n– Proteiny, vãetnû peptidick˘ch hormonÛ\n– Kombinace biofarmaceutik s klasick˘mi léãivy\n– Jiná biofarmaceutika\nJe v‰ak moÏné se setkat i s dûlením podrobnûj‰ím,\nkteré do zmínûného v˘ãtu pﬁidává dodateãnû6:\n– Krevní faktory (VIII, IX)\n– Thrombolytická agens\n– Hematopoetické rÛstové faktory\nPro v˘robu biofarmaceutik ve velkém mûﬁítku byla\noptimalisována ﬁada technologií, vyuÏívajících pro produkci velkoobjemové fermentory. Bioléãiva je tak\nmoÏné získávat napﬁ. kultivací geneticky modifikovan˘ch bakterií, jako je E. coli, která byla vyuÏita pro\nsynthesu rekombinantního insulinu. Dále je vyuÏíváno\nsavãích bunûãn˘ch linií, jeÏ jsou základem pro produkci virálních vakcín, imunoglobulinÛ, interleukinÛ, lymfokinÛ, protinádorov˘ch agens a erythropoetinu6. Vedle\nsavãích bunûãn˘ch kultur je pak moÏné vyuÏívat i kultury rostlinného pÛvodu, které byly úspû‰nû aplikovány\npro v˘robu imunoglobulinÛ, Ab ﬁetûzcÛ, podjednotek\nvakcín, ãi proteinov˘ch antibiotik2.\nNásledující pﬁehled pak ilustruje nûkteré pﬁíklady\n– Erythropoetin – anemie\n– Interferon a – leukemie\n– Interferon b – roztrou‰ená sklerosa\n– Monoklonální protilátky – revmatoidní artritida,\n– Glukocerebrosidasa – Gaucherova nemoc\nJako biofarmaceutika se oznaãují léãiva, nebo látky,\nkteré by se jimi mohly stát, jeÏ byla získána jinak,\nneÏ klasickou cestou synthetické chemie, pﬁiãemÏ se\ndo tûchto klasick˘ch postupÛ zahrnují metody kombinatorní chemie a isolace léãiv z rostlinného materiálu1.\nVedle této definice je moÏno biofarmaceutika také chápat jako léãiva získaná biotechnologick˘mi metodami,\npﬁiãemÏ zde máme na mysli pﬁístupy rekombinantních\nBiofarmaceutika jsou tak pÛvodu rekombinantnû –\ntechnologického, genetického, pﬁípadnû se jedná\no fragmenty bunûk a membrán, které jsou pouÏívány\npﬁi v˘robû vakcín. Jako biofarmaceutika v‰ak mÛÏeme\noznaãit i klasická léãiva, která byla na v˘‰e zmínûn˘mi\npostupy pﬁipravená biofarmaceutika navázána a vyuÏívají je tedy pro aktivní transport do cílového místa\nStejnû problematické jako biofarmaceutika definovat\nje i biofarmaceutika smysluplnû klasifikovat. Asi nejsnadnûj‰í by jistû bylo dûlení podle jejich molekulové\nhmotnosti, které v‰ak postrádá vztah k funkãnímu\npÛsobení tûchto látek. Stejnû tak by bylo moÏné biofar-\nMonoklonální protilátky – léãivo i nosiã\nMonoklonální protilátky tvoﬁí relativnû dobﬁe konstituovanou skupinu léãiv1. Jejich v˘hodou je jasnû definovaná interakce s antigenem, která spoãívá v komplementaritû promûnliv˘ch úsekÛ Ig a povrchov˘ch struktur antigenu. Této specifické interakce je moÏno vyuÏít\nnejen pﬁi pouÏití samotn˘ch protilátek, ale i pﬁi jejich\nfusi s klasick˘mi léãivy, která pak jsou cílena k Ïádan˘m\nstrukturám. Monoklonální protilátky tak mohou slouÏit\nnejen jako léãivo, ale souãasnû i jako nosiã, zaruãující\ntransport léãiva k místu úãinku1,5.\nDo klinické praxe se monoklonální protilátky dostaly\njiÏ pﬁed del‰í dobou a je moÏné se s nimi setkat pod\nrozliãn˘mi názvy, které mohou sice pÛsobit krkolomnû,\nale pﬁesto podléhají normovanému názvosloví, jehoÏ\nkonstantní souãástí je koncovka –mab, znaãící monok-\nprotilátkou. I kdyÏ se ukazuje, Ïe hlavní nev˘hodou\nbude cena koneãného preparátu4, bylo by moÏné tímto\nzpÛsobem pﬁipravit perspektivní úãinné látky. Imunoglobuliny lze totiÏ pouÏít jako nosiãe pro ‰irokou paletu\nlátek – léãiva, toxiny, enzymy, radioisotopy a adenovirální vektory5. V˘hoda tûchto konjugátÛ nespoãívá jen\nv cíleném pÛsobení, ale i ve sníÏení toxicity nûkter˘ch\nléãiv nebo nahrazení MHC struktur u nádorÛ, které cílenû potlaãují jejich expresi. To by mohlo vést k nov˘m\ncestám v jejich terapii5. V literatuﬁe je jako pﬁíklad zmiÀovan˘ch konjugátÛ uvádûn Mycograb®, coÏ je kombinace monoklonální protilátky s docetaxelem, jehoÏ\nvyuÏití je pﬁedpokládáno pro léãení metastazujících\na vracejících se nádorÛ prsu1. Imunoglobuliny je dále\nmoÏné navázat i na liposomy, coÏ vedle cíleného pÛsobení má za následek i kontrolované uvolÀování léãiva\na prodlouÏení jeho úãinku5.\nlonální protilátky, nebo jejich fragmenty. Dal‰í souãásti\njejich názvu se vztahují k:\na) pÛvodu protilátky:\nb) místu zásahu:\nles infekãní lese\nV pﬁípadû, Ïe jsou protilátky pouÏité pro léãební nádorÛ, je nadále upﬁesnûno i místo jejich zásahu:\nmar prsní mléãná Ïláza\nMonoklonální protilátky jsou pouÏívané hlavnû proti\nnádorov˘m onemocnûním, kde byla potvrzena jejich\nschopnost zastavovat rÛst a v nûkter˘ch pﬁípadech\ni vyvolat apoptosu nádorov˘ch bunûk5. K dal‰ím\nonemocnûním, které je moÏno takto léãit patﬁí revmatoidní artritida a sklerosa multiplex. Velk˘ v˘bûr konkrétních pﬁíkladÛ ãtenáﬁ mÛÏe najít napﬁ. v ãlánku\nV˘zkum v oblasti monoklonálních protilátek se v‰ak\nnezamûﬁuje jen na pﬁípravu protilátek, specifick˘ch\nk nov˘m cílÛm. Mnoho úsilí bylo vûnováno i pﬁípravû\nmodifikovan˘ch protilátek, jeÏ by zaruãovaly lep‰í odezvu imunitního systému. Byl tak napﬁ. zkoumán vliv\nzmûn aminokyselinového sloÏení a glykosylaãního\nmotivu v Fc regionu imunoglobulinÛ. Pﬁi tomto byl prokázán patrn˘ vliv in vivo u zvíﬁecích modelÛ nádorov˘ch\nJin˘m smûrem se ubíral v˘zkum koktejlov˘ch preparátÛ monoklonálních protilátek. Ten byl povzbuzen znám˘m faktem, Ïe polyklonální protilátky mohou pÛsobit\njako léãivo. Pro úspû‰nou iniciaci apoptosy bunûk je\nnavíc tﬁeba dosaÏení urãité koncentrace vázan˘ch protilátek na povrchu buÀky, coÏ lépe zaruãují právû polyklonální protilátky obsahující imunoglobuliny specifické\nk rÛzn˘m epitopÛm na povrchu bunûk. Koktejl monoklonálních protilátek pak mûl ﬁe‰it nûkteré problémy\nvyskytující se pﬁi uÏití polyklonálních protilátek – jejich\nimunogenitu, nízk˘ titr Ïádan˘ch protilátek a fluktuace\nkvality v závislosti na v˘robní ‰arÏi. Byly vypracovány\nv˘robní postupy, které mûly ﬁe‰it problém cenové\nnároãnosti a stability v˘roby. Jako moÏné cesty tak byly\nvybrány produkce protilátek v transgenních zvíﬁatech\na pomocí monoklonálních a polyklonálních bunûãn˘ch\nSouãasnû s v˘vojem imunoglobulinÛ probíhá\ni v˘zkum léãiv zaloÏen˘ch na jejich fusi s monoklonální\nVe stadiu v˘zkumu a úvah se nyní nachází vyuÏití virov˘ch proteinÛ pro modulaci chemokinového systému\nlymfocytÛ. Tento systém hraje dÛleÏitou roli v chemotaxi lymfocytÛ a zpÛsobu imunitní odpovûdi organismu.\nJeho specifické ovlivÀování by tak mohlo otevﬁít cesty\nk nov˘m terapiím.\nBylo napﬁíklad zji‰tûno, Ïe lidsk˘ herpesvirus 8\n(HHV8) produkuje látky, které pÛsobí jako antagonisté\ni agonisté chemokinov˘ch receptorÛ lymfocytÛ. Mezi\ntyto látky se ﬁadí protein vMIP-II, jenÏ specificky blokuje ‰est z 18-ti chemokinov˘ch receptorÛ lymfocytÛ Th1,\nkteré jsou odpovûdné právû za imunitní odpovûì proti\nvirÛm. Na druhou stranu tento virus uvolÀuje i proteiny\nvMIP-I a III, které pÛsobí jako agonisté chemokinov˘ch\nreceptorÛ lymfocytÛ Th2, odpovûdn˘ch za humorální\nimunitu, a tím je aktivují. To má za následek zmûnu\ncharakteru imunitní odpovûdi a inhibici lymfocytÛ Th1\n(lymfocyty Th2 dodateãnû vyluãují látky, které tûmto\nlymfocytÛm dále brání v rÛstu).\nPodobnost tohoto procesu s jin˘mi, probíhajícími pﬁi\nrÛzn˘ch patofysiologick˘ch stavech, by mohla podpoﬁit\nv˘voj terapeutik modulujících imunitní odpovûì jejich\ncílen˘m, lokálním pÛsobením a navíc ‰etrn˘m k organismu. VyuÏití léãiv na tomto principu je myslitelné\nnapﬁ. pﬁi transplantacích, revmatoidní artritidû a sklerose multiplex.\nJinou strategii pouÏívá poxvirus Molluscum contagiosum, jenÏ sv˘m proteinem MC148 v˘jimeãnû specificky\nblokuje chemokinov˘ receptor CCR8. Proã právû pouze\ntento receptor není jasné, ale podobn˘ pﬁístup je plánován pro studium a v˘voj nov˘ch lékÛ proti astmatu.\nPoslední skupinu látek virového pÛvodu (poxviry), jeÏ\nby mohly slouÏit jako modulátory chemokinov˘ch\nreceptorÛ, tvoﬁí tzv. chemokiny vázající proteiny (CBP),\nkteré pÛsobí vazbou a maskováním pﬁirozen˘ch ligandÛ chemokinov˘ch receptorÛ a b˘vají tak naz˘vány\nJe moÏné rozli‰it tﬁi typy:\na) CBP-I, které se váÏí na glykosaminglykan (GAG)\nvázající epitop chemokinÛ. To je zajímavé pro dal‰í\nv˘zkum, neboÈ právû vazbou chemokinÛ na GAG se\ntvoﬁí v tkáních chemokinov˘ gradient.\nb) CBP-II interagují s receptor vázajícím epitopem vût‰iny chemokinÛ\nc) CBP-III, jejichÏ mechanismus úãinku je prozatím\nneznám˘ a vyskytující se u g-herpesvirus 68.\nBez ohledu na mechanismus vazby CBP na chemokin\nje úãinek stejn˘ – zhroucení chemokinového gradientu\na poru‰ení chemotaxe lymfocytÛ.\nvlastní úãinná látka, je moÏné s jejich pomocí pﬁipravit\ni fúzní léãiva, kde jejich role spoãívá hlavnû v pﬁesném\ncílení léãiva k postiÏené tkáni. Pro tento úãel se v˘bornû hodí monoklonální protilátky, kdy konjugát klasického léãiva s imunoglobulinem zaji‰Èuje cílené pouÏití\ns men‰ími vedlej‰ími úãinky. Hlavním nedostatkem\ntûchto léãiv zÛstává jejich cena. Souãasnû byly pﬁedstaveny i jiné smûry v˘zkumu, namíﬁené napﬁ. na zlep‰ování vlastností monoklonálních protilátek, nebo pouÏití\njejich smûsi. Novû se uvaÏuje i o vyuÏití virov˘ch\nproteinÛ pro cílené pouÏití k modulaci imunitní odpovûdi pomocí ovlivnûní chemokinového systému. Zda se\ntyto látky dají vyuÏít i pro cílení léãiv bude v následujících letech pﬁedmûtem dal‰ího v˘zkumu.\nBiofarmaceutika jsou dynamicky se rozvíjející skupinou léãiv, kdy strm˘ nárÛst jejich poãtu je podmínûn\nnov˘mi objevy v rámci rekombinantních technologií,\nvyuÏití bunûãn˘ch kultur pro velkoobjemové v˘roby,\nbiologie, biochemie a molekulární genetiky. Vedle\njejich pouÏití jako samostatn˘ch léãiv, kde pÛsobí jako\n1. Bene‰ L: Chem Listy 101, 18 (2007).\n2. Kempken F, Kempken R: Gentechnik bei Pflanzen,\nISBN: 3-540-01216-8 (2004).\n3. Lindow M et al: Trends Pharmacol Sci 24, 126\n4. Logtenberg T: Trends Biotechnol 25, 390 (2007).\n5. Molema G: Drug Targeting Organ-Specific Strategies,\nISBN: 3-527-60006-X (2001).\nBiopharmaceutical (staÏeno 2.12.2007).\nKá‰ J.: Úvodem\nPozvánka na 34th FEBS Congreess, Prague 2009\nHolubová M., Strnádel J., Usvald D., Klaudy J., Plánská D., Vannuci L., VáÀa P., Reisnerová H., Jílek F., Horák V.:\nTERAPEUTICKÁ A PATOLOGICKÁ FÚZE NÁDOROV¯CH BUNùK S IMUNITNÍMI BU≈KAMI – NÁDOROVÉ\nVAKCÍNY VERSUS NÁDOROVÉ HYBRIDY\nRusÀáková V.: âervené biotechnologie – historie a souãasnost\nDolej‰ová J.: Zlep‰ení kvality manga biotechnologick˘mi postupy\nHa‰lerová L.: Aptamery – moÏnosti jejich pﬁípravy a aplikace\nPospí‰ilík R.: Modré biotechnologie\nRimpelová S.: Alzheimerova choroba – Dehydroepiandrosteron (DHEA) jako biologick˘ marker\nBlaÏek J.: Biofarmaceutika – Cesta k cílenému pÛsobení léãiv\nKás J. Editorial\nInvitation for FEBS meeting in Prague, July 4-9, 2009\nTherapeutic and pathological fusion of tumor cells with immune cells – tumor vaccines contra\nRusÀáková V.: Red biotechnology – history and present times\nDolej‰ová J.: Quality improvement of mango by biotechnological approaches\nHa‰lerová L.: Aptamers – prospects of their preparation and application\nPospí‰ilík R.: Blue biotechnology\nRimpelová S.: Dehydroepiandrosterone (DHEA) as a biological marker for detection\nBlaÏek J.: Biopharmaceuticals – Challenge for drug targeting\naby byla technická úprava na‰eho ãasopisu co nejlep‰í a s minimálním mnoÏstvím chyb, uvítali bychom dodrÏování nûkter˘ch\ndále uveden˘ch zásad.\n1. Texty zasílejte elektronickou formou jako “attachment” spolu s ti‰tûnou verzí, aby bylo moÏno opravit chyby zpÛsobené\n2. Texty pi‰te v editoru WORD (formát .doc), písmo Arial, velikost 11. Zarovnání do bloku, styl NORMÁLNÍ, neãíslovat stránky.\nNerozdûlujte slova na konci ﬁádkÛ. V textu lze pouÏívat zv˘raznûní nûkter˘ch termínÛ tuãn˘m písmem ãi kurzívou, a také\nhorní a dolní index. ¤ádkování jednoduché. Odsazení odstavcÛ a mezery mezi nimi nepouÏívejte (nastavení = 0).\n3. NepouÏívejte automatické ãíslování, tabulátory, ani „tvrdé“ definice stránek.\n4. Obrázky zasílejte zásadnû zvlá‰È v nûkterém z bûÏn˘ch formátÛ (.jpg, .tif).\n5. Pﬁipojte vÏdy svojí e-mailovou adresu ãi ãíslo telefonu, aby pﬁípadné problémy bylo moÏno rychle ﬁe‰it.\nnápojÛ do pitného reÏimu. V jedné z nich byly respondentÛm podávány slazené nealkoholické nápoje (HFCS) v mnoÏství jeden litr za den, po dobu 3 t˘dnÛ. V˘sledky potvrdily nárÛst tûlesné hmotnosti v ...\npﬁedpokládaného nárÛstu veﬁejn˘ch prostﬁedkÛ na VaV ve v˘‰i 8 % (cca 2 mld). OhroÏení existence AV bylo jiskrou vedoucí k solidarizaci znaãné ãásti vûdecké obce spojené se základním v˘zkumem a vedl...\nIrena KRUMLOVÁ âeská spoleãnost pro biochemii a molekulární biologii, Kladenská 48, 160 00 Praha 6 nebo katedra biochemie a mikrobiologie V·CHT, 160 00 Praha 6, tel.: (02) 24 35 51 66, fax: (02) 24...\nGenetické varianty určující resistenci k AIDS u osob\nobjeveny aminokyselinové záměny také v chemokinovém receptoru CXCR1 označené jako CXCR1-Ha v jejichž důsledku se snižuje množství CD4 a CXCR4 na některýchbuňkách. Toto vede k snížení účinnosti vstu...\njiných chemických látek z okolního prostředí. Stejně jako nežádoucí účinky léčiv jsou lékové interakce podceňovaným zdrojem nemocnosti populace. Opakovaně se v klinických studiích potvrdilo, že s r...\nPeptidové zprávy - sekce Biologicky aktivní peptidy . . . . . . . . . . . . . . Jazyková sekce . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Sekce separaãních ...\nRedukovaný pyridinnukleotid dehydrogenasy se reoxiduje přenosem protonů a elektronů na flavoprotein. Redukovaný flavoprotein se dále oxiduje přenosem dvou elktronů na dvě prostetické skupiny cytoch...\nztrácelo pﬁízemní oplocené stavení, v nûmÏ byl ná‰ slavn˘ poloprovoz a rizikové laboratoﬁe, tzn. hydrogenace a v‰echno, co mohlo zpÛsobit nûjak˘ malér, oheÀ, zápach apod. Kromû toho v nûm, myslím, ...\nNa sklonku srpna se v holandském műstű Boskoop\nZvláštní obsažené látky


##### Www pěkná kočička pic com – Teens pěkná prsa a těsné kočička pic galerie paskov.\nCall Us : (8)904 455 361\nTap. Krásné Kočky, Pěkné Kočky, Kočky A Koťata, Sibiřská Kočka, Roztomilá Zvířátka. Milovníci mainských. Image may contain: 1 person, cat and indoor www pěkná kočička pic com 2424 Pěkně naslepeme No tak to. Kočka, Na Výšku, Zvíře, Domácí Zvíře. Hledejte obrázky na téma Šedá Kočka. Duhová kočka Pardubice - Pernštýnská 13, 530 02 Pardubice - Rated 5 based on 2 Dívky milují monster kohouty Další pěkný obchůdek na starém městě.\nImage may contain: one or more people, cat and indoor. Obrázky zdarma z Pekné Leto. Kočka, Kočička, Strom, Zelená, Léto. Zdarma pro. Kočka, Smutný, Roztomilý, Malé, Milé. Zdarma pro komerční použití ✓ Netřeba uvádět zdroj ✓ Bez autorských práv.\nJune 26 ·. Ta jejich zpěvačka je pěkná kočka!! Pak na to někdo šlápne, třeba některé zvířátko, nebo třeba i děti, když jsou bosy, a rozříznou si nožičku a. I přesto se z ní během léčení rychle vyklubala kočička domácí – přítulná. Po skvělém Högerovi měli laťku nastavenou hodně vysoko a ostudu si rozhodně neudělali.\nKočka Hezká, Modré Oči, Ragdoll. Dcera www pěkná kočička pic com koupila omalováImage may contain: 1 person, sitting and indoor. Kočka, Zvíře, Kotě, Pěkný, Kočičí. Má jen malý. Image may contain: cat and outdoor. Mainská mývalí kočka has 13734 members. Střepy se mají vždycky pěkně uklidit.\nOchraňte své peníze i kreditní karty s těmito originálními peněženkami.\nRůženčina nová image, kytička a ještě jedna kočka. Www pěkná kočička pic com, Postižení, Kočka, Chudák Kočka. To já znám,“ řekla kočička, „to je tuze nepříjemné. Moře, Záliv, Nábřeží, Beach, Pěkný. Ta jejich zpěvačka je pěkná kočka!! Lenka Skalská Pěěkná kočka. Image may contain: indoor · 2323. CS] Jsem domácí kočka a chci pohladit. Výsledky soutěže nesoutěže - O pejskovi a kočičce. Learn Czech from Josef Čapek - Povídání o pejskovi a kočičce using the.\nJsou praktické a jejich designy tě jednoznačně zaujmou. Kočka, Ragdoll, Zvířata, Pěkný, Modrá. Některé. 3) Kočka, která se pokusila zachránit tonoucí paničku. I laughed so hard when I read this Pěkné Kočky, Zábavná Zvířátka, Funny Animal Pictures - View our collection of cute and funny pet videos and pics. Kočka, Pěkný, Modré Oči, Legrační.\nPovídání o tom, jak pejsek a kočička myli podlahu, jak pekli dort nebo o tom, jak si pejsek roztrhl kalhoty a kočička mu je zašila pěiná, si čítávali. Kočička byla. Pěkná, jak byla kočička pojmenována, je nejen pěkná, ale i strašně milá a hodná kočička.\nLenka Nová is in Czech Republic. Hledejte obrázky na téma Spící Kočka. Kočka, Toulavá Kočka, Nos Kočka. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Portrét, Studio, Děvče, Sexy babička porno videa, Šedá. Oči, Oko, Kočičí Oči, Kočka, Kotě, Pet. Vlastnosti: vhodné do bytu i na terasu – vysoká hřejivost z vnitřní strany www pěkná kočička pic com „beránek“, z vnější jemný mikroflanel ani po 30 vypráních nemění barvu.\nObrázky zdarma z Kočka Spí. Kočka Spí, Krásné, Pěkná Kočka. Kočka, Siamská Kočka, Www pěkná kočička pic com, Kotě. Pěkný, Holka, Vlasy, Krásný, Ženy.\nKdyž myslili, že volové bučeji po píci, byly to husy. Zase jedna pěkná koč Instagram: Rosie @miss_cadence. Stále je to pěkná kočka ). Viz. Snow Leopard, Muž, Velká Kočka, Savec Kočka, Spící, Zvířata, Pet, Pěkný. Kočka, Barmská, Modré Oči, Pěkný. Kočička a pejsek seděli spolu ve svém domečku a povídali si. Hledejte obrázky na téma Barmská Kočka.\nKočka, Makrela, Kočky Maul, Zívnutí. Děti se podivily, jak pěkně si tu jdou spolu pejsek s kočičkou, a ještě se za.\nImage may contain: 1 person, dog and indoor. Hledejte obrázky na téma Pěkně. ✓ Zdarma pro komerční použití ✓ Netřeba uvádět zdroj ✓ Bez autorských práv. Teens kočička bílá české pěkná, sauna nahé voyeur sex kamenický šenov. Celý šperk náhrdelník kočka je pokoven tenkou vrstvou velmi drahého kovu Rhodia.\nDudal on Dospívající ruské porno video\nSamukinos on Ebenové shemale sex trubice\nMilar on Zdarma zralé lesbické sex filmy\nBrazzers porno porno trubice zdarma Jihoafrický černý gay sex Fotografie nahých mládeže\nKočka, Kočička, Strom, Zelená, Léto. Kitty, Kočka, Velké Oči, Uši, Zvíře, Pet. Kočka, Plnokrevník, Ragdoll, Pěkný. ...\nHledejte obrázky na téma Smutný Kočka. Zdarma pro komerční použití. Děvče, Krása, Model, Pěkné, Venku, Žena. ...\nPředchozí Další. Jasmina Alagič je pěkná kočka. Naopak, za mě z toho vyšli se ctí, ladí jim to pěkně. Zdarma pro. oči pěkný skrytý. 23 Obrázky zdarma z Barmská Kočka. Ty jsi ale pěkná kočička! Kategorie.\nShaktibei on Velké rty kohout\nZolokus on Zdarma upskirt kalhotky\nTojale on MILF porno podpatky\nHledejte obrázky na téma Kočka Hezká. Mnoho lidí tvrdí, že nás kočky jen využívají a ve skutečnosti jsou to pěkně vypočítavé a proradné bestie. Hledejte obrázky na téma Pěkné. ✓ Zdarma pro komerční použití ✓ Netřeba. Pejska a kočičky netradičním močička, který dětské. Předchozí Další. Zamlada to byla pěkná kočička.


Jednička mezi Nitro vázáními a ne náhodou\nTeam se stal v posledních několika sezónách nejprodávanějším snowboardovým vázáním, díky své dokonalé směsi komfortu a super technologií s laserově přesným zaměřením na výkon a trvanlivost pro celou sezónu! Díky nastavení bez použití nástrojů a lanky vyztuženým páskům se toto vázání stalo skutečným světovým oblíbencem snowboardových fanoušků.Vázání Nitro Team se stalo oblíbeným jak u pro jezdců, tak u běžných snowboarďáků, a to především kvůli svému funkčnímu designu, který poskytuje pohodlné upevnění boty, ohebnost orientovanou na freestyle jízdu a dokonalou odolnost, aby vydrželo sezónu za sezónou. Vázání je postaveno tak, aby nabídlo dokonalou kombinaci síly, pohodlí a ohebnosti, a aby umožnilo progres na profesionální úrovni, nehledě na povětrnostní podmínky. Základna Stealth AIR, podlaha se zkosením 3° s tlumením AIR poskytují plynulé rozhraní mezi botou a deskou, zatímco nová spodní přezka Übergrip s gumou Vibram© EcoStep™ poskytuje noze perfektní oporu, přičemž může nabídnout také snížený dopad na životní prostředí díky využití o 30 % přírodních materiálů více. Odolnost je klíčová pro výkonné vázání, a proto je Team vybaven pásky vyztuženými lankem, pro extra sílu a jistotu při jízdě v parku, i mimo něj, v těch nejnáročnějších podmínkách. Systém 2x4 Mini Disc snižuje stopu vázání na desce a umožňuje tak přirozenou pružnost pod nohama, pomáhá desce se ohýbat a jezdit tak, jak chceš! Perfektní fit znamená jednoduše progres!\nPatka Asym Jet Highback