Eugeni Alemany – Portalcomarcal\nEtiqueta: Eugeni Alemany\nL’Alcúdia celebra les Festes Patronals del 2 al 8 de setembre\n31 agosto, 2015 Portal Comarcal0\nLes festes s’iniciaran el dia 2 amb el Pregó 2015 a càrrec d’Artur Fontana Puig. A l’acte actuaran ‘En Clau de Jazz Quintet’ i els cantadors Christian i Jonathan Penalba. En acabar el pregó tindrà lloc la primera actuació de les festes amb el grup valencià Urbàlia Rurana, especialitzat en música folk valenciana d’arrels mediterranis. Com a novetat, enguany se celebrarà el primer Junior Chef, un concurs de cuina dirigit\nEugeni Alemany i Kogollonuts en la nit Jove de COMPROMÍS per Carcaixent\n14 mayo, 2015 Portal Comarcal0\nEugeni Alemany Eugeni Alemany és natural de Sueca. Llicenciat en Filologia. Inicià el seua trajectòria professional com a guionista en els programes "En casa con Bárbara" i "Queda’t amb mi" (Canal 9). En 2003 va debutar com a reporter en el magazine "A la fresca". Com a guionista i presentador ha participat en el programa de cine "Sense filtre" (Punt 2), en el late night "El típic programa" (Canal 9)\n28 abril, 2015 Portal Comarcal0\nCentenars de veïns i visitants de la comarca van gaudir d’un matí amb dos dels productes més típics del poble com a protagonistes. Les faves van estar presents en l’àrea gastronòmica, el concurs de la fava més llarga i amb més gallons, mentre el jurat tastava els vins locals i els joves jugaven al joc de sembrar i collir faves Bohnanza. L’humorista Eugeni Alemany va posar el colofó a la\nPablo Carbonell actua a Ontinyent dins el cicle «Ochenteando»\n9 abril, 2015 Portal Comarcal0\nPer a aquest divendres, Carbonell, que té 4 discos en solitari i 5 amb "Toreros Muertos", portarà un seguit de temes amb el seu personal estil d'influències punk, rock, folk, twist o salsa, tocat amb el segell de paròdia que el caracteritza. Encara que tots els concerts tindran lloc a les 23:00 h., les portes del recinte s'obriran a les 21:30 h. per al sopar tipo cocktail inclòs en els\nLa Guardia, Javier Urquijo o Eugeni Alemany protagonitzaran el festival Ochenteando a Ontinyent\n12 marzo, 2015 Portal Comarcal0\nUn cicle de concerts organitzat per Bamboo amb l'ajuda d'AD Libitum i l'Ajuntament d'Ontinyent i amb la col·laboració de diverses empreses de la comarca que, tal com indicava Jorge Rodríguez l'alcalde d’Ontinyent, “pretén posar a l’abast no sols d'Ontinyent sinó de la resta de la comarca un oci de qualitat i assequible”, ja que la entrada per a cada concert tindrà un preu de 10€ i inclourà sopar previ a\nEl III Festival de Cinema Mediambiental d’Ontinyent comptarà enguany amb la col·laboració de 12 associacions locals\n21 mayo, 2014 Portal Comarcal0\nFins a 12 associacions locals participaran enguany al III Festival de Cinema Mediambiental d’Ontinyent (“MOCMAO”) que es desenvoluparà del 19 al 25 de maig a la ciutat. El Festival està organitzat per l’Ajuntament d’Ontinyent, Caixa Ontinyent i el Cine Club Utiye, i a més enguany es compta amb la participació de la Colla Ecologista l'Arrel, la Coordinadora Ecologista de la Vall d'Albaida (CEVA), el Centre Excursionista d'Ontinyent, Ontinyent en Bici,\nEl Teatre Echegaray d’Ontinyent obri la programació del seu segon trimestre amb les actuacions de Pep Gimeno «Botifarra» i Eugeni Alemany\nEl seu espectacle “T’ho dic sense acritud” es posarà en escena aquest dijous a partir de les 21:00 hores, i servirà per replegar fons per l’Associació per a la Defensa i Integració del Malalt Mental (ADIEM). Les entrades, al preu de 10 euros, es poden adquirir anticipadament al CRIS (C/Sant Ignasi) o en taquilla el mateix dia de l’espectacle. Quant a l’actuació de Pep Gimeno “Botifarra”, serà presentada demà\nLa màgia i el mentalisme de Toni Pons arriben al circuit Café Teatre d’Ontinyent\n27 febrero, 2014 Portal Comarcal0\nAmb l’espectacle “Siente”, Pons pretén que l’espectador perda la noció que separa la ficció de la realitat amb una obra apassionant i entretinguda per a adults, gaudint l’emoció i la fascinació d’allò que sembla impossible gràcies al joc de la ment. Aquesta serà la cinquena actuació del Circuit Café Teatre Campus Ontinyent posat en marxa en novembre per tal d’augmentar l’oferta d’oci per als universitaris i, a la vegada, potenciar\nEl circuit Café Teatre torna a Ontinyent amb l’humor típicament valencià d’Oscar Tramoyeres\n30 enero, 2014 Portal Comarcal0\nDirectament des de l'Horta Valenciana, Óscar Tramoyeres, amb un humor fàcil, directe i genuïnament valencià amb el seu espectacle “Estic gros, que passa?” al qual repassa algunes de les coses quotidianes de la vida, tal com són, amb l’única finalitat d’aconseguir arrencar les rialles del públic. Aquesta serà la quarta actuació del Circuit Café Teatre Campus Ontinyent posat en marxa en novembre per tal d’augmentar l’oferta d’oci per als universitaris\nL’Exsecretari d’Estat d’Economia asistirá com a conferenciant a l’obertura de curs del Campus d’Ontinyent\n29 octubre, 2013 Portal Comarcal0\nL’exsecretari d’Estat d’Economia i professor de IESE Business Schooll, José Manuel Campa, assistirà el proper 19 de novembre com a conferenciant a l’acte solemne d’Obertura Oficial del Curs Acadèmic de la Universitat de València a Ontinyent. L’acte, a més a més servirà per a presentar el nou Premi d’Investigació Universitària “La Balarma”, dotat amb 5.000 euros, vinculat a la titulació de Magisteri i convocat per la Fundació Universitària Campus Ontinyent.


Barbara Eisele, nova incorporació a l'equip del Clúster\n14 octubre, 2020 by\tComunicació\tin Actualitat ⋅ Socis\nComunicació | 14 octubre, 2020\nAmb una diplomatura de relacions laborals, una llicenciatura en antropologia social i cultural i un màster en comunicació amb especialitatzació en RSC, la Barbara Eisele és una peça clau per al creixement del clúster.\n«Tenim la visió de portar el clúster a un nivell més macro, internacionalitzar-lo i poder posar en marxa projectes que representin un avenç real i significatiu en salut mental, neurociència i silver economy. I això només ho aconseguirem si en primer lloc potenciem l’economia local, afavorint la seva capacitat global».\nLa Barbara aporta experiència en la gestió de projectes d’innovació social, sostenibilitat i valor compartit, entre d’altres, així com en comunicació corporativa, que és l’àmbit en el qual s’emmarquen moltes de les actuacions que s’inclouen en la pròpia execució dels projectes.\nLi desitgem a la Barbara els millors èxits professionals i personals en aquesta nova etapa del CSMC que arrenca amb força!\ncluster salut mental catalunya equip fitxatge


Antich demana als seus socis que proposin dones com a conselleres\n28 febrer 2021 01:45\nDe moment, l'única ja plantejada és Fina Santiago, del Bloc\nEl futur president del Govern balear, el socialista Francesc Antich, ha demanat als seus socis del Bloc i d'UM que li proposin dones com a conselleres per poder complir així amb l'objectiu de constituir un govern paritari, on hi hagi tants homes com dones al capdavant de les 14 conselleries previstes. De moment, l'única dona proposada és la diputada del Bloc, Fina Santiago. La dirigent d'Esquerra Unida-Els Verds es perfila com a futura consellera de Benestar Social, una de les tres carteres en mans de la coalició progressista. Als altres dos departaments del Bloc "Mobilitat i Comerç" es perfilen dos homes, Biel Barceló i Biel Vicens, però el segon podria ser substituït per una nacionalista.\nTant des del Bloc com des d'UM s'admet que Antich els ha demanat que proposin dones com a conselleres. De fet, dirigents d'UM han confirmat que treballen en aquesta línia perquè, com a mínim, una de les tres carteres que els pertoquen tengui consellera. S'especula que aquesta pugui ser una de les actuals directores insulars del Consell de Mallorca. Dos dels noms que han sonat, els de Catalina Julve i María José Rodríguez semblen ara descartats. Antich no només ha comentat amb els seus socis la composició del futur govern, sinó que els ha començat a consultar per a la redacció del seu discurs d'investidura, que haurà de pronunciar al Parlament el proper dimarts, dia 3 de juliol.\nAntich també hauria començat a pensar en dones per ocupar les conselleries. Dona amb força l'actual diputada a Madrid, Bel Oliver, que podria ocupar la cartera d'Agricultura. També s'ha apuntat el seu nom vinculat a la Conselleria de Presidència. No és l'única opció. La número quatre de la llista autonòmica socialista, Bàrbara Galmés, podria ser la futura responsable d'Educació. I darrerament s'ha apuntat que una eivissenca, Pilar Costa. podria dur Interior.


VA DE BO!: IDENTITAT I FRONTERES EN LA CREACIÓ DEL REGNE DE VALÈNCIA\nIDENTITAT I FRONTERES EN LA CREACIÓ DEL REGNE DE VALÈNCIA\nDurant el segle XIII, lliurant-se encara la guerra de reconquesta que els continuadors de la monarquia goda del regne de Toledo havien iniciat des dels nuclis de resistència del nord peninsular més de quatre-cents anys abans, es reprèn la reconquesta catalano-aragonesa cap al sud. Els pobles resistents del nord avançaven en aquestes èpoques a intervals irregulars cap a la definitiva conquesta de tot el territori de la península ibèrica, ocupat a les seves terres més meridionals per diferents regnes africans en plena decadència. Al sud de les fronteres catalanes i aragoneses, es trobaven unes terres que les fonts cristianes denominaven com Sharq al-Andalus, però que en cap cas coincidien com a entitat al que posteriorment va ser el regne de València. És important situar-se en el moment del que estem parlant per intentar comprendre la dinàmica conqueridora, repobladora i d'afirmació que l'Estat catalano-aragonés va seguir en aquesta guerra de reconquesta. D'una banda, la situació era bèl·lica des dels inicis de la reconquesta, per la qual cosa és important presumir que en una important zona fronterera entre aquests dos mons antagònics, la delimitació de les fronteres serà confusa i difícil. Com en el regne castellà, en aquestes terres, es recrea una situació de lluites i inseguretats en les quals amb un degoteig constant s'estableixen famílies pioneres, i en les quals sorgeix una cavalleria popular que seguint la tradició dels seus avantpassats, guanya terres que conrear, i avança amb les armes subsistint amb una ramaderia transhumant de fàcil moviment. Per exemple, es pot comprovar en documents anteriors a la penetració europea en Sharq al-Andalus, en el fur de Daroca de 1142, la carta de població d'Alcanyís de1157 o el fur de Terol de 1177 com les fronteres en moltes ocasions aconseguien poblacions considerades musulmanes com Cirat, Montant, Alpont, Morella, Llauris, Benifazá o fins i tot Xèrica, Begís i Arenós. D'altra banda, Sharq al-Andalus tampoc corresponia, malgrat el que s'afirma en ocasions, a les terres que temps després conformarien el nou Regne de València. D'aquesta manera en un primer moment, trobem un poble amb voluntat d'afirmació i conquesta dels nous territoris, i que no considera les fronteres existents, ni molt menys, com a definitives, entenent amb això que la guerra de reconquesta peninsular era dinàmica i constant. Considerem per això que la voluntat d'extensió d'una banda – l'europea – i de replegament –l'africana- formen part d'una confrontació d'identitats, en la qual la posterior creació del Regne de València es deurà més aviat a una raó conjuntural i de voluntat personal d'un monarca. Aquesta guerra que podríem denominar d'identitats, va ser l'origen de l'eixamplament de fronteres de la Corona d'Aragó i en les mateixes es van reafirmar un conjunt de referències pertanyents a un origen i a una personalitat clarament definides.\nPartint del principi que tota identitat intenta disposar d'un territori propi en el qual afirmar-se, i amb la voluntat de recuperació dels territoris dels seus avantpassats, milers de catalans i aragonesos seguint la iniciativa dels reis catalano-aragonesos i de la noblesa guerrera ressorgida durant els primers anys de la reconquesta i descendents de la noblesa hispà-visigoda, es van ser assentant en les mal delimitades terres de frontera esperant l'oportunitat de guanyar terreny als musulmans. Aquesta ocasió arriba l'any 1232 quan les tropes catalano-aragoneses penetren en territori musulmà, iniciant amb això una guerra que en successives fases es perllongaria fins a l'any1245. Una autoritat clarament definida –la Corona d'Aragó- pren possessió després de les seves victòries militars, d'un territori, que encara que ètnica i culturalment era africà, estava dividit políticament en diferents entitats. Paral·lelament, un altre regne europeu el de Castella eixamplava també les seves fronteres per la part occidental de Sharq al-Andalus. Per ordenar d'alguna manera les fronteres entre aquests dos regnes, posats d'acord en l'empresa reconquistadora cap al sud, ja en 1179 Alfonso II d'Aragó i Alfonso VIII de Castella havien delimitat els límits de les terres a reconquerir, i basant-se d'una manera difusa en les entitats polítiques africanes del sud, havien projectat en el Tractat de Cazorla la conquesta de les terres d'un Regne de Múrcia que quedaria en mans castellanes, i un Regne de València previst per a la Corona d'Aragó.\n1240 marca el moment en el qual el rei Jaime I, per importants raons d'interès polític que no són matèria d'aquest article, formalitza la creació del Regne de valència com a entitat política diferenciada a l'interior de la Corona d'Aragó, frenant amb això els interessos territorials de la noblesa aragonesa que pretenia estendre les seves possessions a les noves terres conquistades. En la primitiva Costum de la ciutat de València, el rei Jaime parla d'un regne de València amb uns límits precisos, que en aquest cas anirien des d'Ulldecona en el nord, fins a Biar en el sud, i en el qual Alventosa i Manzanera d'una banda, i Requena per l'altra delimitarien les fronteres del nou regne amb les possessions aragoneses i castellanes respectivament. Amb el Tractat de Almizra quatre anys després, la delimitació sud es confirmaria amb els límits imposats per la creació del llavors infant Alfonso de Castella, del nou regne de Múrcia.\nLes noves fronteres, delimitaven un espai nou en el qual afirmar la identitat catalano-aragonesa. Els cognoms dels pobladors, els senyals d'identitat, la cultura i la llengua així ho testifiquen. El mateix succeeix amb el regne de Múrcia. D'aquesta manera i de forma perfectament coordinada, les corones castellana i aragonesa afirmaven la seva posició en aquests territoris en els quals l'anterior classe dominant, passava a ocupar una posició inferior i marginal, en virtut a la seva derrota. Les noves terres no tornarien a ser musulmanes, i la població vençuda seria arraconada als segles posteriors fins a la seva definitiva expulsió per part d'un rei descendent de ambdós monarques. No obstant això, una vegada vençut el perill musulmà, es desenvoluparan en els anys posteriors diversos enfrontaments bèl·lics entre Castella i Aragó.\nDurant les guerres nobiliaries castellanes, i en el marc de la confrontació dinàstica a Castella, es va produir una aliança de Jaime II d'Aragó amb els infants de la Truja que va suposar l'ocupació per part d'aquell, del Regne de Múrcia quedant incorporat com un regne més de la Corona d'Aragó durant nou anys, situació que finalitzaria amb els tractats de Tordesillas i Elx en virtut als quals, els territoris murcians situats al costat nord del riu Segura passarien al Regne de València, d'aquesta manera les comarques d'Alacant, Oriola, Elx i l'interior de la conca del Vinalopó fins a Villena passaran a formar part del regne valencià, perdent-se , no obstant això, anys després, en l'anomenada guerra dels dos Peres, Villena i Jumella. Les arbitrarietats dels monarques, que consideraven els territoris com a patrimoni personal en contra de l'opinió de les ciutats, i les guerres d'interessos, van crear d'aquesta manera en el Regne de València, diferències culturals que van impedir una consolidació ètnica clarament diferenciada. Posteriorment encara es produiran algunes variacions a les fronteres polítiques del Regne de València.\nTrobem, d'aquesta manera, una voluntat de reconquesta i afirmació per part de catalans i aragonesos cap al sud, gestada a les fronteres entre dues realitats ètniques clarament diferenciades, i que sota l'impuls d'una classe dirigent sorgida en els primers anys de la Reconquesta i hereva de la realitat hispà-goda va propiciar la penetració i conquesta per part de la població catalano-aragonesa dels nous territoris que van ser dotats d'una legitimació política i jurídica. Els límits fronterers, que al principi sorgien de la victòria europea enfront de l'element africà, es veuran alterats posteriorment per les lluites civils entre els reis d'Aragó i Castella, que al principi havien realitzat el clar moviment de reconquesta d'una forma coordinada i amb el mateix objectiu.\nD'aquesta manera, podem constatar, que la gènesi de les fronteres del Regne de València va néixer d'un procés de guerra, en el qual l'ideal de reconquesta dels territoris perduts, unida a la voluntat d'afirmació d'una identitat ètnica va tenir el principal pes. Parlar de qualsevol tipus de continuïtat entre un presumpte i inexistent regne musulmà de València, i la realitat posterior seria pura quimera. Ni per origen, ni per llengua, ni per cultura, existia la més mínima afinitat entre els habitants i Sharq al-Andalus, que de per si mateix, com hem dit, ni tan sols coincidien territorial i políticament parlant, i el posterior Regne de València. Les fronteres exteriors del nou regne van sorgir a partir dels límits entre dues identitats – l'europea i l'africana – en un mateix territori peninsular, i en virtut a entenimentats i pactes entre la Corona d'Aragó i Castella, ambdues pertanyents a una mateixa realitat ètnica i cultural. Un poder que va imposar les seves fronteres de manera ordenada i sistemàtica i que va afirmar la seva identitat. Pretendre una altra cosa és negar l'evidència històrica en benefici de secesionimes sense sentit i atemptatoris contra la identitat afirmada pels nostres avantpassats.\nPublicado por València Identitaria en 23:35:00


CONCERT Xarim Aresté (Músiques de butxaca) | Ateneu Igualadí de la Classe Obrera\nDe veu esquinçada i aura enigmàtica, Xarim Aresté és un virtuós de les paraules i un poeta de la guitarra. Ha col·laborat amb artistes com Maika Makovski, Paul Fuster, Sanjosex, Pascal Comelade o Josele Santiago, entre d’altres, i encara ha tingut temps de liderar projectes propis com Very Pomelo o actualment el més personal, que presenta sota el seu nom.\n‘Polinèsies’ tracta la relació que hi ha entre el tot i cadascuna de les seves parts. De tot allò que hi ha de nosaltres en els altres i viceversa. Parla de l’aïllament que implica la individualitat i, a la vegada, de com estem connectats els uns als altres. En total, 10 cançons escollides entre un centenar, producte d’un moment de creativitat desbordant.\nEl disc s’ha cuinat a Blind Recuerdos amb la complicitat de Santos Berrocal i Florenci Ferrer, reconeguts productors de grups com Love of Lesbian o Sidonie, entre molts altres.\nA Músiques de butxaca, Xarim Aresté vindrà acompanyat de la seva banda, a la bateria, Ermengol Mayol, als teclats, Ricard Sohn i al baix, Miquel Sospedra.\nAquest concert compte amb la col·laboració especial d’Òmnium Anoia.


Noves Homilies: La nova comunitat (T. Pasqual – 2)\nLa nova comunitat (T. Pasqual – 2)\nEl llibre dels Fets dels Apòstols, de Sant Lluc, que llegim en aquesta temps litúrgic, va ser escrit probablement poc després de l’any 70. En ell es dóna per feta l’eclosió i la consolidació de les primeres comunitats cristianes. No deixa de cridar l’atenció i de meravellar, fins i tot, que en menys de mig segle, contant amb una dotzena de predicadors rústecs i amb uns migrats mitjans de comunicació, una nova religió basada en el Fill de Déu rebutjat pels estaments religiosos d’Israel, després crucificat i finalment ressuscitat, s’hagués estès pràcticament per tot l’Imperi romà, posant en entredit els valors d’aquell i el seu invencible poder. Els Emperadors romans van veure en el cristianisme un enemic pacífic formidable a qui calia suprimir.\nLes noves comunitats havien fet el miracle de canviar per dintre els seus adeptes i de capgirar l’estil de vida dels ciutadans romans convertits. Els creients en Crist posaven cura en captenir-se com els millors ciutadans, però ja no cercaven el poder, els honors ni el diner, sinó l’amor que els unia entre ells i amb el Crist. Llegim als Fets: <<La multitud dels creients tenia un sol cor i una sola ànima i ningú d’ells no parlava de les coses que posseïa com si fossin pròpies, sinó que tenien tots els béns en comú>>.\nSense menysprear les lleis de l’Imperi, s’havien convertit a una ètica nova que es basava en l’amor a Déu per mitjà del Fill i al proïsme com a germà, i a un pregon sentit de comunitat que tenia la seva esperança en el més enllà. El seu lema devia ser, més o menys: <<La nostra fe és la victòria que ja ha vençut el món>.\nEls batejats d’avui, les noves comunitats, hem perdut l’atractiu d’aquells cristians primers, i no hi ha comparació possible. Una bona part de nosaltres ha tornat als terrenals valors del ciutadans de l’Imperi: el poder, la vanitat, el diner, l’hedonisme més refinat, la reducció de les nostres esperances al benestar temporal i la pèrdua de la pertinença al Déu dels nostres pares, al Déu per qui Jesús va morir i per qui va ser realment ressuscitat. Ja no es pot afirmar de nosaltres, generalment parlant: <<Tots els creients eren molt ben vistos per la gent>>.\nPublicado por HTTPS en 11:30 a. m.


Quant saps sobre Sant Bernat Màrtir? - Sants Patrons d'Alzira Bernat, Maria i Gràcia\nQuant saps sobre Sant Bernat Màrtir?\nAquest test sobre els Sants Patrons Bernat, Maria i Gràcia es compon de 10 preguntes.\nOn va nàixer Sant Bernat?\nConegut com a Sant Bernat Màrtir o Sant Bernat d’Alzira o Sant Bernat de Poblet, en realitat, va nàixer a Carlet (València). En concret en la desapareguda pedania de Pintarrafes en el lloc de la qual hi ha, hui dia, una ermita consagrada al seu nom.\nDe quin monestir va ser frare Sant Bernat?\nMonestir de la Murta a Alzira (València-Espanya)\nMonestir d’Aigües Vives (València-Espanya)\nReial Monestir de Santa Maria de Poblet (Tarragona-Espanya)\nReial Monestir de Santa Maria de la Valldigna (València-Espanya)\nL’any 1156, va viatjar a Catalunya en nom del rei moro de València per a negociar amb el Comte de Barcelona. Va acabar recalant en el Monestir de Poblet. Allí es convertirà al cristianisme i posteriorment prendrà l’hàbit de l’orde del Cister. No tornarà a la seua terra fins a 24 anys després.\nQuin era el nom de naixement de Sant Bernat?\nEl seu nom de naixement era AHMET IBN AL MANSUR. L’any 1156, en batejar-se i convertir-se al cristianisme en el monestir cistercenc de Santa María de Poblet (Tarragona-Espanya) prendrà el nom de Bernat en honor al fundador de l’orde del Cister Sant Bernat de Claravall.\nOn es troben actualment les restes mortals de Sant Bernat?\nMonestir de Santa Maria de Poblet (Tarragona-Espanya)\nErmita de Sant Bernat a Carlet (València-Espanya)\nLa Catedral de València (Espanya)\nEsglésia de Santa Caterina a Alzira (València-Espanya)\nLes restes mortals, és a dir les relíquies de Sant Bernat i les seues germanes, es troben a l’interior d’unes imatges de bronze en un altar a l’església de Santa Caterina a Alzira.\nSant Joan de Ribera l’any 1609, després de comprovar el continuat robatori dels ossos dels sants patrons, va ordenar fer una imatge de bronze i guardar en el seu interior les restes òssies que encara es conservaven. Aquesta imatge-reliquiari es conserva en l’actualitat i és la que es venera a l’església de Santa Caterina.\nAquesta mesura, per a detindre l’espoli, va funcionar tan bé que en 1647 es van realitzar dues imatges per a protegir les relíquies de les Santes Maria i Gràcia. Lamentablement aquestes imatges es van perdre en la guerra civil espanyola. En un dels múltiples registres que feien els milicians les van trobar i van acabar en una fosa. Allí, en trencar les imatges, les restes òssies van quedar escampats pel sòl. Alguns treballadors de la funció, secretament, van posar fora de perill la majoria de les relíquies. Hui dia, aquestes relíquies es conserven a l’interior d’unes noves imatges de bronze que són rèpliques de les quals es van perdre.\nRealment relíquies de Sant Bernat es poden trobar en diverses esglésies. Al llarg dels segles, per diferents motius, es van anar entregant xicotetes restes òssies en llocs on hi havia devoció per Sant Bernat.\nEn què any va morir Sant Bernat?\nNo és clar el dia exacte, varia segons les fonts, però va ocórrer entre el 20 i 23 d’agost de l’any 1180. Alguna font indica que va ser l’any 1181, però probablement era aqueix any quan la notícia va arribar al Monestir de Poblet on havia sigut frare, i d’ací la confusió.\nPer què Alzira i Carlet celebren la festa dels seus sants patrons Bernat, Maria i Gràcia el 23 de juliol?\nPerquè és l’aniversari del martiri i mort dels seus Sants Patrons.\nPerquè és l’aniversari del naixement de Sant Bernat.\nPer indicació del Vaticà.\nPerquè és l’aniversari de la troballa de les seues restes mortals.\nCap a l’any 1522, Alzira estava a punt de ser derrotada en la guerra de les Germaníes amb la consegüent pèrdua de poder polític que això podia causar a la ciutat. Això va fer témer als alzirenys que les restes (les relíquies) dels Sants Patrons, custodiats en un sepulcre al costat d’una ermita als afores de la ciutat, foren traslladats a la Catedral de València o al Monestir de Poblet. Per això les seues restes van ser amagades.\nHuit dècades després els monjos trinitaris, que ocupaven un monestir al costat de l’ermita, van decidir buscar les restes que suposaven estaven enterrats a l’interior de l’ermita. Els van trobar a l’alba del 23 de juliol de 1599.\nPer què el Monestir de Poblet celebra la festivitat de Sant Bernat el 2 de setembre i no el 23 de juliol com ocorre a Alzira i Carlet?\nÉs l’aniversari de la seua arribada al monestir.\nÉs l’aniversari de l’arribada de les relíquies de Sant Bernat al monestir.\nÉs l’aniversari del seu bateig en el monestir.\nÉs l’aniversari dels màrtirs de l’orde del Cister.\nDesprés de la segona troballa de les restes de Sant Bernat a Alzira en 1599, van tornar les reclamacions des d’altres llocs per a fer-se amb els seus ossos. Les relíquies de sants eren en aquells dies una cosa molt cobejada. Per a tal fi, fins i tot l’abat de Poblet va viatjar a Dénia per a demanar-li’l al rei Felip III. Davant tanta pressió i per a aplacar aquesta reclamació, finalment Alzira va decidir donar part de les relíquies. A Poblet li van entregar una canilla i un tros del cap de Sant Bernat, així com també relíquies de les germanes santes. Aquestes relíquies van arribar al Monestir de Poblet el 2 de setembre de 1603. El seu més insigne frare havia tornat.\nLamentablement aqueixes relíquies es perdrien en el segle XIX després de la desamortització. El 29 de juny de 1959, el llavors president de la Arxiconfraria, D.Manuel Montagud Ricart va fer lliurament al monestir de noves relíquies.\nQuan es va crear l’Arxiconfraria dels Sants Patrons d’Alzira, Bernat, Maria i Gràcia?\nDurant el regnat dels Reis Catòlics\nEl 2 de juny de 1688, el Papa Innocenci XI aprova i confirma la Confraria erigida sota l’advocació de Sant Bernat Màrtir.\nLamentablement, tota la centenària documentació de la confraria es va perdre en 1936 quan les esglésies d’Alzira van ser assaltades i incendiades.\nQuan es va proclamar a Sant Bernat patró d’Alzira?\nQuan la ciutat va ser conquistada pel rei Jaume I.\nEl segle XVII va ser un període de molta religiositat a Espanya. Així va ocórrer que hi havia localitats amb bastants festes de sants d’obligat compliment. Per això la seua Santedat el Papa Urbà VIII va emetre una Butla autoritzant les autoritats civils perquè proclamaren al seu patró que de forma automàtica seria reconegut per l’Església Catòlica.\nAixí, el 19 de juliol de 1643, el Consell General dels Jurats d’Alzira, emparant-se en el Motu Proprio del Papa Urbà VIII referent a les festes de precepte, va declarar Patró a Sant Bernat Màrtir.\nQuins eren els noms de naixement de les germanes de Sant Bernat, Santes Maria i Gràcia?\nZaida i Zoraida\nYasira i Yasmina\nFátima i Amira\nEls seus noms de naixement eren Zaida i Zoraida. El seu germà Fra Bernardo les va batejar a Guadassuar (València-Espanya), en el lloc conegut hui dia com a plaça del Ravalet. En aqueix moment i seguint el costum de l’època van adoptar un nom més “cristià” : Maria i Gràcia.


Com es canvia el comportament del color del cabell\nMoltes de les dones que volen canvis de vida estan ansiosos per la novetat, per regla general, sovint canvien el color dels cabells. Resulta que el color també pot afectar el personatge. Els psicòlegs creuen que al voltant del quaranta per cent de les dones, si canvien el color dels cabells, canviaran la seva conducta i el seu caràcter.\nEls colors clars actuen positivament sobre el caràcter femení. Es tornen més femenins i lleus en el comportament. Aquest estereotip està format per dibuixos animats i contes de fades des de la infantesa, en què tot tipus de fades i princeses són belleses roses.\nLes estadístiques mostren que en els temps moderns una noia rossa per als homes és el tipus més atractiu. Hi ha una opinió que tots els propietaris de cabells lleugers no tenen habilitats mentals excel·lents. No obstant això, aquest no és el cas. Moltes de les roses són dones molt erudites i intel·ligents.\nDarrere de l'ànima vulnerable i l'aspecte delicat d'una rossa es pot ocultar la naturalesa forta i voluntària. Les noies roses sempre volen la independència, volen ser autosuficients, però per tot el que necessiten patrocini.\nAquest color no afecta molt la naturalesa de la noia. No obstant això, aquestes noies es destaquen amb calma i discreció. No toleraran la pressió des de fora i prefereixen viure en harmonia amb ells mateixos. Les nenes de cabells fabulosos seran bons amics, llestos per escoltar sempre i donar-los bons consells.\nAquelles noies que desitgen tenir un toc de magrana o cabell robí sempre busquen el seu ideal, i en tots els àmbits de la seva vida en una carrera, en l'amor, en l'amistat. I, sens dubte, les dones que tenen cabell amb un tint vermellós a nivell subconscient, volen estar sempre al centre d'atenció.\nAntigament, les dones de cabell vermell eren considerades bruixes. Les noies de cabell vermell tenen trets de caràcter com el carisma, l'astúcia, el lideratge. Aquestes qualitats s'han desenvolupat des de la infància, ja que sovint pateixen el ridícul dels seus companys pel cabell.\nLes bèsties de cap color vermell no són capaços d'acompanyar a algú amb un compromís i són temperats ràpidament. A més, sovint no estan frenats, tossuts, no tàctils, però a l'escala de carrera estan molt segurs.\nEl color del castanyer també té un efecte favorable sobre el caràcter de la dona: es tornen tous i tendres. Aquestes noies són empleats molt executius i responsables, i per tant sovint triomfen en les seves carreres. Són alegres i sociables, el que significa que poden unir-se fàcilment a qualsevol empresa i, alhora, se senten molt còmodes.\nSi els cabells de la nena són negres com a tonalitats, probablement tinguin un caràcter molt fort. Es caracteritzen per la intencionalitat, la paciència, el discerniment. Per aconseguir el seu objectiu, aquesta noia aspira amb tota la seva força i avança. El color del cabell fosc afecta especialment el caràcter d'una dona. Moltes noies amb el color del cabell de color fosc adquireixen una mica de por.\nBrunettes són, sens dubte, provocadors. Volen viure amb les seves pròpies regles. Alguns homes temen construir relacions amb morenes, considerant-les "dones fatals".\nSi creieu que els resultats dels estudis recents, llavors els més confiats i propensos són les roses, no els pebrots vermells i les morenes. Les dones roses sovint tenen èxit i es consideren més atractives que les noies de cabell fosc. Això es deu al fet que s'utilitzen per establir un objectiu i anar-hi.\nSegons un estudi realitzat a la Universitat de Califòrnia, les noies roses se senten més que altres que estan obligades a aconseguir alguna cosa en aquesta vida. Cal assenyalar que aquesta qualitat no és genètica. Les roses tenyides també adquireixen militància i propòsit.\nAquests resultats van ser molt inesperats per als científics. Tot i que aquestes noies viuen a la buita des de la primera infància, les tracten millor que d'altres, però no semblen adonar-se que són considerades "princeses", - creu un dels professors de la universitat.\nEn el transcurs del mateix estudi, els científics també van trobar que les nenes i les morenes de cabell vermell sovint es corresponen amb els seus estereotips. No esperen un tractament especial per a ells mateixos i treballen dur.\nModa, com triar el vostre estil a la roba\nL'elecció d'un pentinat: regles per seleccionar una figura\nStyle Swag (Swag): què és i com seguir-lo\nRoba clàssica d'estil francès\nCosmètics basats en Botox\nFormació d'intervals: l'essència i els beneficis\n3 pentinats festius que són fàcils de fer per tu mateix!\nLes causes dels adolescents amb baix pes i la seva eliminació\nCreps amb xarop d'auró\nPorc al forn amb carbassa\nEls deu telèfons\nUn nen de 5 mesos: el règim del dia, el desenvolupament que hauria de ser capaç de fer\nPa dolç de carbassa\nEstrelles amb trastorns mentals: 7 històries de casos\nCarn en salsa de mostassa\nCarn zrazy amb bolets\nPer sortir o quedar-se: hi ha un futur per a la vostra relació?


Un cap de setmana de Cinema Ciutadà Compromés! | ACICOM\nNo oblides imprimir la teua invitació per a votar la pel·lícula que t’agrade més. Volem saber la teua opinió!\n26/10 L’alquería de Vicent Martí\nSAVIS DE L’HORTA: Savis de l’horta recupera les històries i experiències d’homes i dones llauradores de l’horta de València. Descobrim així un món cultural, humà i geogràfic oblidat per la societat moderna. Històries que guarden un missatge universal, i molt actual, sobre l’experiència humana. És un documental per reflexionar sobre l’art de viure i d’estimar-se la vida.\nEnllaç tràiler: https://bit.ly/2ytu4vY\nTIGERNUT: LA PATRIA DE LAS MUJERES ÍNTEGRAS: Documental que destapa una trama internacional de suposades corrupció i abusos de companyies valencianes que espolien recursos a Àfrica en el sector de la xufa (“tigernut” en anglès), el nou súper-aliment de moda a tot el món occidental.\nEnllaç tràiler: https://bit.ly/2yVtoim\n26/10 Col·legi Major Rector Peset\nLLIBERTAT D’IMPRESSIÓ: La lluita del periodisme lliure contra les pressions i censures. Es tracta d’una sàtira i una censura, partint de la manifestació en contra de Mongòlia en la porta d’un teatre a Cartagena. Els entrevistats (Wyoming, Gonzo, Leo Bassi, Darío Adanti, Eugenio Merino, JL, Monteys, Fontdevila, Guillermo, Boye, …) parlen sobre el segrest de la revista El Jueves en 2007, les dimissions en 2014, la monarquia, l’església, el franquisme… Per tancar amb la llei “ Mordassa” i els últims casos de condemnes per twits.\nEnllaç tràiler: https://bit.ly/2AnAX3q\n20:15h. Col·loqui amb el director, Unió de Periodistes Valencians i El diario.es CV.\n27/10 Octubre Centre de Cultura Contemporània\n20-S. El documental de Jaume Roures sobre un dia decisiu per a l’independentisme. Reconstrucció minuciosa del que va passar en la Consellería d’Economia i Hisenda, a la seu de la CUP i als carrers de Barcelona el 20 de setembre de 2017, a través dels relats dels propis protagonistes dels fets que van desembocar en l’entrada a la presó dels líders d’Òmnium Cultural i l’Assemblea Nacional Catalana, Jordi Cuixart i Jordi Sánchez.\nEnllaç tràiler: https://bit.ly/2ytbzYC\n18:00h. Col·loqui amb Marià de Delàs. Periodista del diari Públic, Lluís Llach i Jaume Alonso-Cuevillas, advocat de Puigdemont.\n28/10 Ca Revolta\nFRIDA: Una robot arriba nova a l’institut, però és massa diferent a la resta. Com reaccionaran els companys i companyes? Com es sentirà ella?\nJULIA Y MANUEL: A Julia li agraden les colomes i el solet. A Manuel el que li agrada és escoltar les seves cançons preferides en la ràdio. El problema és que a les colomes de Julia no els agraden les cançons de Manuel.\nQUÈ ESTEM FENT MALAMENT?: Elena, una dona de classe mitjana espanyola, viu aïllada i atemorida pel sofriment que cada dia li propicia la seva parella. La pel·lícula mostra a una dona sola a la seua casa en situacions domestiques angoixants i revestides d’amargor. Elena passa les hores pendent dels missatges de terror, els insults i vexacions que rep de la seva parella i de la porta que cada dia s’obre per portar-li un nou malson.\nBIENVENIDO A CASA: La història d’una família al llarg de cinquanta anys explicada sense eixir del rebedor de la seva casa.\nMAESTRA, LA DEPURACIÓN DE LAS REPUBLICANAS: Les mestres de la República van ser perseguides i penalitzades. A l’escola del Raval-Peñacerrada, a Mutxamel (Alacant) van ser expulsades del seus llocs de residencia i se’ls va prohibir accedir a llocs directius. Entre elles Asunción Cruañes, una de les mares de la Constitució. Totes elles van ser acusades de delictes com ser irreligioses, amorals, deficients en el seu treball, pertànyer a sindicats, etc.\nRENTA ANTIGUA: Carme és una senyora major que viu atemorida, víctima d’assetjament immobiliari. És l’última dels inquilins que viu en un cèntric edifici de Barcelona sota el règim de renda antiga.\nVOLUNTARIA CONTRA L’OBLIT: El documental vol transmetre les sensacions, emocions i sentiments que cada dia envolten a un grup de persones cooperants i malalts d’alzheimer que es convertixen en els autèntics actors d’aquest relat audiovisual.\nHumor feminista amb Kankaneo.


Mon Planeta | La mort com a camuflatge: Membracidae | Bestiari no al·legòric\nper Víctor Nubla diumenge, 27 d’octubre 2019 - 08:30h\nEn el nostre increïble viatge al microunivers, el bestiari deixa de banda la temàtica central d’“éssers no gaire grans que es fiquen dins d'uns altres” gràcies a una família d'insectes extraordinaris: els membràcids. Uns especialistes del camuflatge en un món minúscul. Dos motius pels quals són difícils de veure a simple vista. A diferència del cas anterior, aquests éssers diminuts són amics de les formigues i la seva mirmecofília (amor per les formigues) no és, ni molt menys, tan possessiva i fatal com la del Cordyceps. Les formigues actuen com a protectores dels membràcids i aquests els proporcionen un dels seus més sucosos secrets: la “rosada de mel”.\nAprofundim una mica en el món dels membràcids, com són, com viuen i tot plegat. Hi ha unes 3000 espècies de membràcids distribuïdes per tot el món. Són molt petits (menys d'un centímetre) i viuen al laberint vegetal del sòl fins que són adults i traslladen el seu hàbitat als arbres. Aquests menjadors de saba excreten una substància viscosa, dolça i energètica, la “rosada de mel”, que les formigues consideren deliciosa, i d'aquí la seva relació mutualista. Les nimfes dels membràcids s'alimenten de saba i tenen un tub anal extensible que està dissenyat per a dipositar la "rosada de mel" fora del seu cos. Això és important per als insectes xucladors de saba ja que, d'aquesta manera, eviten possibles infeccions amb fongs. Els membràcids, a més, són insectes socials que cuiden de les seves larves en grup.\nSón petits i no gaire àgils, així que tenen molts depredadors potencials. Com han resolt el tema de la supervivència? Pels fòssils que s'han trobat se sap que els insectes, originalment, van tenir un parell d'ales per segment, és a dir, tres parells d'ales. Però fa 200 milions d'anys un gen va inhibir el desenvolupament del primer parell, el que correspondria al protórax, i es van quedar amb dos parells. Els membràcids van ser els únics que van evolucionar de manera que el vestigi del parell d'ales anteriors es va convertir en una protuberància insòlita. Una mena de casc. En molts casos, la protuberància és bastant més gran que el seu propietari, de vegades el doble, i cobreix tota la seva part dorsal. Les formes que adopten són fascinants. Depenent de l'espècie, el pronot pot tenir forma de flor, de fulla, d'espina, d'excrement, de cornamenta... Es va descartar que tingués com a objectiu l'atracció en el festeig sexual, ja que el dimorfisme es dóna en poques espècies. També es va descartar l'ús defensiu, a mode de cuirassa, ja que el casc dels membràcids està unit articularment al protórax, com si fossin unes ales. Així doncs, es va valorar la possibilitat que la seva finalitat fos mimetitzar-se en l'entorn. El camuflatge.\nLa veritat és que els membràcids, a més de ser inquietantment bells, són uns mestres del camuflatge. A la llista de possibilitats vegetals triades per cada espècie com a barret, cal afegir els ornaments dorsals que adopten la forma d'insectes, com per exemple formigues, cosa que proporcionalment seria com si nosaltres ens poséssim un barret de les dimensions i la forma d'un rinoceront. Però el que més em va captivar d'aquests animalons va ser l'elecció mil·lenària que va fer l'espècie Bocydium globulare, endèmica de la selva brasilera, que medeix quatre mil·límetres i que, com animal solitari que és, ha adoptat el camuflatge ideal: el d'un insecte mort envaït per Cordyceps. Impressionant. Bocydium globulare, l'hàbitat del qual se situa als arbustos de Tibouchina urvilleana o "planta de la glòria", llueix tiges acabades en globus que emergeixen de la zona que hi ha entre el cap i el tòrax, d'una manera molt i molt semblant al cos fructífer o estroma arborescent de Cordyceps unilateralis, que també viu al Brasil i que és el fong paràsit de les protectores de Bocydium globulare: les formigues.\nEn aquest cas, com en els anteriors, no cal establir pautes suggestives que acostin el resultat de la capacitat de Bocydium d'aparentar ser una Camponotus morta per Cordyceps al nostre univers d'experiència. Romandrà com una pintura abstracta en la nostra memòria.


De Tot: Camins equivocats\nNúria 5 de novembre de 2011 a les 10:31\nAcabo de llegir el teu escrit, just després de penjar el meu. Jo he votat sempre, alguns cop amb pinces molt grosses al nas. Aquest cop votaré com tu perquè veig una esperança amb els que ara es posen al davant. Quan això dels que criden a l'abstenció disfressada d'estelada, llegeix aquest article, és interessant:\nAssumpta 16 de novembre de 2011 a les 16:43\nTens una frase que he trobat magnífica: "Sembla que l'enemic sigui el company de lluita".\nNo ho entenc, no ho entenc i mai ho podré entendre.\nJordi 19 de novembre de 2011 a les 0:19\nAssumpta: El dia que no sigui així guanyarem. Molta gent hauria de pensar una mica abans d'obrir la boca o actuar. Quin és l'objectiu comú? Podem fer res si no podem decidir a casa nostra?


Registre Rappelz. Juga Rappelz en línia gratuït\nNoms alternatius: Rappelz, joc Rappelz, Rappelz en línia, Rappelz en línia\nRappelz en línia - es tracta d'un nou joc de fantasia, que va crear el fabricant coreà NFLAVOR . Per a l'ús del joc sense necessitat de pagar, com Rappelz Online fundada en el principi de « lliure jugar » és a dir, la quota mensual de la partida no es troba.\nA , cal d'alguna manera i grata en el joc Rappelz Online que compleixin els següents requisits mínims del sistema:\n· 512 MB RAM [ _2_] de Windows XP o 1024 MB per de Windows Vista [ _2_]\n· 128 MB Targeta de vídeo;\nAquests són alguns dels inconvenients possibles per jugar sense problemes, els creadors recomanen els següents requisits:\n· Processador - Pentium IV-3. 0GHz o AMD Athlon X2 5000 +,\n· Generació de targetes gràfiques més recents, amb 256 Mb o superior;\nTambé cal tenir accés a Internet.\nPer començar el joc, cal dur a terme p egistratsiya joc Rappelz . Per a això, feu el següent:\n· En realitat Inscriure Rappelz perfil. Aquí ha d'introduir la seva adreça de correu electrònic (que serà el nom d'usuari en el joc), contrasenya, llegit i accepto les condicions d'ús del joc,\n· A continuació, cal descarregar el client del joc, es pot fer directament en el lloc. Per jugar Rappelz, requereix aproximadament 2. 1 GB d'espai lliure en disc. Després Rappelz joc en línia descarregar, només ha d'executar el programa d'instal · lació de fitxers . Exe de la carpeta on el joc s'ha descarregat. En aquest registre Rappelz Online acaba i podem continuar amb el joc.\nI gras Rappelz té un alt nivell de gràfics. Els paisatges i personatges dibuixats en detall, en el més mínim detall fins al punt que alguns objectes es poden veure durant hores i només volen tocar. Cal destacar la banda sonora del joc. Música sonant constantment crea l'ambient adequat, més jugadors submergir en el món de la màgia.\nJoc en línia Rappelz en la qual hi ha tres races úniques\nNoi - és habitants primogènits món de les fades. Ells tenen un profund coneixement de la màgia, pot utilitzar-la de manera eficaç. També saben com viure en harmonia amb la natura i la forma d'utilitzar els seus dons, sense causar dany al seu temps. La formació d'aquesta cursa com la civilització ha estat llarg i difícil. No sense l'ajuda de Deva i Asura Gaya es va convertir en l'amo de la seva terra.\nAsura - fills de Déu de la Destrucció. Ells saben perfectament l'art de la guerra - els mags tenen pietat als enemics i els seus atacs sempre trobar el seu objectiu. Malgrat els seus orígens, que van ser creats amb la finalitat d'ensenyar a la gent per defensar les seves terres i ser capaç de lluitar per ells.\nVerge - aquest és el Guardià de la Llum, fills de Déu de la Creació. Característica d'aquesta raça és que són mestres de la màgia curativa. Però això no vol dir que no poden lluitar! Verge van ser enviats a aquest món per ensenyar a la gent a estimar i cuidar tots els éssers vius, per protegir-los. D'aquestes persones van aprendre a usar la màgia per a fins curatius i aneu a la batalla només en resposta a l'agressió.\nA Rappelz jugar pot estar en un gran nombre de llocs. Pots jugar en els pantans, deserts, muntanyes, turons, planes, coves, mines, i molts altres llocs. El joc també abundància de diferents edificis - vostè pot trobar tot tipus de ruïnes, edificis operatius, castells. Per tant, un munt d'espais oberts per a la batalla i tothom pot triar el terreny en més interessant. Jugar, sempre cal estar preparat per a la batalla, ja que el món està ple de diferents monstres, animals i altres criatures màgiques.\nUna característica distintiva del joc és que es pot fer-li una ajuda en forma d'un animal. Tothom pot trobar un dels favorits per a tothom. Vostè pot prendre, per exemple, s'estan efectuant o un animal, com ara:\n· N Anter i [_19_ ]\n·  [_34_ _23_] Aus i\n· Skeleton i\n· Xarxa la elf [_21_ ] i\n· Syn la seva elf [_21_ ] i\n· Sirenes i\n· Wolf i\n·  [_34_ _23_] Salamandres i\n· Tempesta Filla\n· Angel i\n· Blanc la Drac [_21_ ] i\nAlguns animals domèstics aconsegueixen més fàcil, alguns més, però tots ells tenen les seves pròpies característiques i pot ser molt valuosa en un món perillós.\nI grata en el joc en línia Rappelz pot ser 5 servidors oficials. Quina triar - li toca a l'usuari.\nJocs Jocs MMORPG en línia Rappelz


El Vilatorrada assalta Berga i s'endú un triomf vital per a la permanència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBEEP BERGA 57 61 VILATORRADA\nEl Vilatorrada assalta Berga i s'endú un triomf vital per a la permanència\nEls bagencs van aconseguir la primera victòria de la temporada a domicili\nRoger Solernou va reaparèixer després d´una lesió i va anotar 16 punts mireia arso\nEl Beep Berga va encaixar una nova derrota a la seva pista, en aquesta ocasió davant el Vilatorrada, que es va imposar per un resultat final de 57-61 en un matx entre dos equips de les nostres comarques que ocupen els darrers llocs de la classificació del grup 3 de Primera Catalana. Aquesta és la primera victòria a domicili del curs per als santjoanencs.\nEn el primer quart el domini va ser del conjunt berguedà, que va estar molt encertat, tant en defensa com en atac. Això es va traduir en quatre punts de marge al final (18-14). En el segon període els locals van ampliar el marge fins als deu punts, però els jugadors de Sant Joan de Vilatorrada van reaccionar en els darrers minuts gràcies a la gran feina en defensa, que els va permetre sortir al contraatac i anotar cistelles fàcils. Es va arribar a la mitja part de l'enfrontament amb empat a 31.\nEn la segona meitat el Beep Berga va estar molt encertat en el llançament exterior i va arribar al final del tercer quart amb dos punts de marge (45-43). En els deu darrers minuts els berguedans van mantenir una renda de cinc punts i semblava que s'endurien una victòria molt important, però tot seguit van aparèixer els nervis a les files locals, i això va fer que prenguessin males decisions en atac. Aquest fet el va saber aprofitar a la perfecció el conjunt dirigit per Oliver Fernández, que va capgirar el marcador i va assolir un triomf vital per les seves opcions de permanència a Primera.


Com WhatsApp Web Sense Codi QR? ▷ ➡ Aturada Creativa ▷ ➡\nCom WhatsApp web sense codi QR?\n¿WhatsApp Web sense codi QR? Sens dubte, la versió de WhatsApp per a escriptori, ha estat un encert. Si ets d'aquells o aquelles que treballa a l'ordinador i parla simultàniament amb els seus contactes, llavors sabràs la utilitat de WhatsApp web.\nD'altra banda, és molt possible que l'escriptori es desvinculi de l'registre de el telèfon i ens demani tornar a escanejar el codi QR. No és d'el tot perillós, però resulta complicat quan no tenim el mòbil a la mà per identificar el nostre compte.\nMolt es parla d'una actualització de WhatsApp per poder obrir WhatsApp Web sense el codi QR, I d'això en parlarem a continuació.\nPerò si ets dels que no li importa descarregar una altra aplicació per utilitzar WhatsApp sense verificar l'accés amb el codi QR, llavors et convido a que segueixis llegint.\n1 Actualització de WhatsApp ¿és possible usar WhatsApp web sense codi QR?\n2 Aparella el teu dispositiu mòbil i l'ordinador\n3 Utilitza simuladors d'Android\n4 Consideracions sobre WhatsApp Web\nActualització de WhatsApp ¿és possible usar WhatsApp web sense codi QR?\nS'està treballant en una nova versió que permet que puguem accedir a WhatsApp web sense usar el codi QR. Això és perquè, s'ha considerat deslligar els dos accessos. Vol dir que, WhatsApp serà independent de la seva versió d'escriptori.\nTotes dues tindran un inici de sessió per separat. Es planteja que, hi hagi una forma d'ingressar per mitjà de l'escriptori, proporcionant les dades del compte en WhatsApp, podent prescindir de l'lector QR.\nAparella el teu dispositiu mòbil i l'ordinador\nSi has aparellat el teu telèfon amb el teu ordinador prèviament, podràs ingressar al teu compte de WhatsApp sense escanejar de nou el codi QR.\nPerò això només és recomanable si la PC només la fas servir tu, en cas contrari, s'obrirà sense cap problema o contrasenya, les vegades que s'ingressi a l'adreça de WhatsApp web. En aquest sentit, tingues en compte el grau de seguretat i privacitat que això implica. Si no vols córrer riscos, evita mantenir la sessió oberta, tancant-des del dispositiu.\nUtilitza simuladors d'Android\nAmb un simulador d'Android, podràs utilitzar el dispositiu des de la PC, Vinculant les dues sessions. Un cop hagis instal·lat el teu simulador d'Android; per cert, un bastant recomanable pot ser el simulador Blue Stacks. Veuràs que és gratis i podràs usar-lo fàcilment.\nUn cop hagis verificat el teu compte de WhatsApp, podràs fer servir el simulador com un segon telèfon des de la computadora. tindràs accaixò a l'aplicació de WhatsApp, sense obrir WhatsApp web. De fet, podràs fer servir l'app com ho faries en el teu telèfon.\nConsideracions sobre WhatsApp Web\nÉs summament important que es faci servir la verificació per mitjà d'un codi QR, Aquests es presenten aleatòriament cap a casa inici de sessió, de fet, això garanteix una major seguretat, pel que fa a l'ús del teu compte.\nPermetent que només l'accés autoritzat pugui entrar al teu perfil a WhatsApp. Si comptes amb un ordinador personal, pots sempre ingressar sense usar el codi QR, Mantenint la sessió iniciada. Recorda que és important evitar qualsevol tipus de vulnerabilitat dins de l'aplicació, posant en risc les teves converses.\nCom aconseguir fons de pantalla de Stranger Things?\nPer què el meu mòbil diu memòria plena si no tinc res?


Conflicte entre un veí i el Patronato Local de la Vivienda de Molins de Rei | Viu Molins de Rei\nEl pis està situat al carrer Plaça Pins , al barri de Bonavista // Jose Polo\nMés de 50 anys després de la seva construcció, el Patronato Local de Vivienda de Molins de Rei reclama la propietat d’un pis del barri de Bonavista. Aquest habitatge va formar part dels 100 pisos de protecció oficial construïts durant el franquisme per diverses empreses molinenques amb la col·laboració de l’Ajuntament i el Patronato, que en aquells temps -l’any 1960- tenia una vessant benèfica. La persona que actualment viu al pis, Marcos Pérez, qualifica la situació en la qual es troba com “inversemblant”.\n“Resulta que després de viure durant tots aquests anys alguns volen fer veure que ara la casa no és meva”, diu en declaracions a Viu Molins de Rei. La discussió està entre si el pis que van cedir-li per un mòdic preu als seus pares ara fa més de mig segle era en règim d’amortització, per el qual la propietat passava a mans dels seus hereus després de 50 anys o de lloguer, règim pel qual el pis encara seria propietat del Patronato.\nRamon del Barrio, president del Patronato, diu en declaracions a aquesta redacció que “el pis va ser cedit en règim de lloguer als seus pares” i, afegeix que “els papers així ho demostren”. El cas va arribar als jutjats on, en primera instància, el Jutjat de Sant Feliu de Llobregat va donar-li la raó al Patronato. Però davant el recurs de Pérez en segona instància la justícia provincial va donar-li la raó al veí. Ara, el Patronato ha decidit recórrer el cas al Tribunal Suprem i, per tant, el veredicte final es dictarà des de Madrid.\nL’entramat legal que envolta el cas és força complex. En un principi els contractes dels pisos eren de venda però, anys més tard, els veïns es van assabentar que l’empresa gestora va llogar diferents pisos en qualitat de “lloguer amb contracte indefinit” que “anava passant de pares a fills de manera indefinida”, segons explica Marcos Pérez. El cas de Pérez és especial. El Patronato va adjudicar “en propietat” un pis a seva família per una greu malaltia del seu pare, que patia de mobilitat reduïda i era incapaç de pujar i baixar les escales del tercer pis situat al carrer Sant Miquel on vivien. Josep Pascó, metge de Molins de Rei durant aquells anys, va pagar personalment l’entrada del pis al llavors alcalde de la vila i president del Patronato, José Vilagut, qui va accedir a donar-li el pis a la família Pérez.\nEl testimoni de Pascó, encara viu, va ser clau en l’última sentència de la justícia. Ramón del Barrio denúncia que el testimoni de Pérez es va basar en “l’opinió i el criteri d’un senyor que ja no es troba en ple ús de les seves facultats”. Pérez el desmenteix rotundament: “el senyor Pascó va testificar davant un notari i, tot i tenir una edat avançada, mentalment està perfecte”, diu. Altres proves, com el rebut original o la cartilla inicial en la qual es reflexa l’entrada de 22.000 pessetes de l’època pagades per Pascó també van ser clau, tot i que des de l’empresa es dubte de la seva validesa.\nUn cop els pares de Marcos Pérez van morir, aquest va sol·licitar l’escriptura de la casa passats els 50 anys establerts, que era el temps fixat per a la amortització de la vivenda. El Patronato, ja transformat en una empresa privada, va negar-li argumentant que la casa va estar cedida en règim de lloguer. A més, segons el propi Pérez, van amenaçar-lo de “posar un lloguer un 200% més alt per actualitzar-lo als nivells dels lloguers actuals”. Del Barrio defineix el Patronato com “una entitat sense ànim de lucre enfocada a la construcció d’habitatge social” però el veí afectat per aquest litigi veu com la solidaritat que es va tenir amb la seva família anys enrere ara queda estèril. La lluita per la propietat del pis cedit als pares de Pérez en temps franquistes continuarà oberta, el Tribunal Suprem tindrà l’última paraula.\nEtiquetes:Bonavista carrer Sant Miquel franquisme habitatge José Vilagut Josep Pascó justicia jutjant de Sant Feliu de Llobregat Marcos Pérez Patronat L0cal d'Habitatge Patronato Local d'Habitatge Patronato Local de Vivienda de Molins de Rei Patronato Municipal de Vivienda de Molins de Rei Ramón del Barrio Tribunal Suprem


Amposta presenta nou catÃ leg turÃstic a Fitur\nInici ComunicaciÃ³ NotÃcies NotÃcies 2017 Amposta presenta nou catÃ leg turÃstic a Fitur\nÃ‰s un catÃ leg fotogrÃ fic amb els actius turÃstics de la ciutat\nL’àrea de Turisme de l’Ajuntament d’Amposta ha presentat aquest dimecres 18 de gener un nou catàleg turístic editat per a difondre els atractius turístics d’Amposta i també de les Terres de l’Ebre. Ho va fer en el marc de la Fira Internacional de Turisme de Madrid, Fitur, que se celebra fins el 22 de gener. La regidoria de Turisme hi participa a través del córner del Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona i té presència a l’estand de la marca Terres de l’Ebre.\nEl nou catàleg, del qual se n’han imprès 5.000 exemplars, es distribuirà a fires especialitzades nacionals i internacionals i agències de viatges receptores. És un document fonamentalment fotogràfic, amb imatges que evoquen els diferents tipus d’actius que té la ciutat, com el Delta de l’Ebre i el seus espais singulars, les tradicions per gaudir del moment, el turisme actiu que permet viure emocions el turisme esportiu o el turisme cultural i històric, a més de la gastronomia amb el Mercat com a eix central. "També s’inclouen fotografies d’actius turístics de les Terres de l’Ebre", destaca la regidor de Turisme, Joana Estévez. Els eslògans que acompanyen les imatges estan escrits en català, castellà, anglès i francès.\nFitur és la fira internacional de Turisme més important que se celebra a l’Estat espanyol i de les més importants d’Europa. Atrau l’atenció del sector professional.


Viacrucis del Sant Ecce-Homo, l’acte més esperat de Dijous Sant a Tarragona\nL’esdeveniment s’iniciarà a les 23.45 hores | La Germandat portarà el Crist a espatlles fins al Santuari del Loreto\ndijous, 18 d’abril 2019 - 12:00h\nDijous Sant a Tarragona 2016 | Joaquim Bartolomé\nÉs Dijous Sant i la ciutat de Tarragona espera amb candeletes que arribi mitjanit per celebrar el Viacrucis de la Germandat del Sant Ecce-Homo. Tarragona és, probablement, una de les ciutats de tot el Camp de Tarragona on la Setmana Santa es viu amb més passió.\nDes del passat dijous 4 d’abril, la ciutat ha acollit diverses activitats de caràcter religiós i cultural a totes les seves parts i, per descomptat, les processons coronen una de les setmanes santes més espectaculars del territori.\nTorns de Guàrdia i Passadís de la Llum abans de l’esperat Viacrucis\nA partir de les sis de la tarda, la ciutat de Tarragona iniciarà la jornada amb els actes de Setmana Santa d’avui. A les 18.00 hores, l’església de Natzaret acollirà l’Ofici del Sant Sopar i Torns de Guàrdia dels Armats de La Sang. A la mateixa hora, tindran lloc la missa del Sant Sopar a l’església de Sant Agustí, i el Sant Sopar i l’adoració del Santissíma a l’església de Sant Llorenç.\nA les 19.00 hores, la plaça de l’església del Serrallo aclamarà l’Esmendada dels misteris del gremi de Marejants. Seguidament, a les 20.00 hores, la catedral Metropolitana acollirà la missa Solemne dels Oficis de Dijous Sant. A les 21.00 hores, la plaça de l’església del barri marítim del Serrallo s’il·luminarà amb el Passadís de la llum i, posteriorment, a les 21.15 hores, es duran a terme els Torns de Guàrdia dels Armats de Marejants.\nA les 22.00 hores, s’iniciarà l’Hora Santa, la qual donarà pas a l’esperada Viacrucis de la Germandat del Sant Ecce-Homo.\nViacrucis del Sant Ecco-Homo\nLa nit de Dijous Sant és especial a Tarragona, sobretot, per a la Germandat del Sant Ecce-Homo. Aquest és el dia del seu Viacrucis. Com és tradició, arrencarà a les 23.45 hores des de l’avinguda Maria Cristina i enfilarà cap al Santuari del Loreto passant pel camí antic del Lorito.\nEl que va començar com un acte familiar, s’ha convertit en un Viacrucis de referència, el qual acaba ajuntant gairebé un miler de persones. Actualment, l’acte és un referent a la ciutat pel que fa a totes les activitats i tradicions que se celebren durant la Setmana Santa al territori.\nSetmana Santa de Tarragona agenda Setmana Santa


Acampada La Safor - Valldigna: Tres famílies seran tirades al carrer si la solidaritat ciutadana no ho impedeix\nTres famílies seran tirades al carrer si la solidaritat ciutadana no ho impedeix\nDes de la PAH i l’Assemblea 15M Safor-Valldigna continuem esperant la mediació de les administracions que no concreten en fets les declaracions d’intencions que, fins a data de hui, han resultat estèrils\nEls propers dies 20, 21 i 24 de setembre, la solidaritat ciutadana té una cita amb tres famílies de la comarca de La Safor, per evitar que siguen tirades al carrer. Es tracta de tres casos que coneguem de prop, perquè ja els vam recolzar en el primer intent de desnonament. Són les famílies de Carolina, Óscar i Nicky. Mentre l’administració es queda en les paraules i no passa a l’acció, des de la PAH i l’Assemblea del 15M Safor-Valldigna demanem una negociació que els permeta les opcions del lloguer social o la dació en pagament, segons els casos. I si això no s’aconsegueix, la mobilització a peu de carrer tractarà d’impedir, una vegada més, que aquestes injustícies es permeten amb els nostres veïns i veïnes.\nDarrere de la cobdícia bancària i la deixadesa de les administracions pot haver-hi tres famílies destrossades. És que ningú pensa fer res?\nCarolina, desnonada per avalista. Bankia, dos pisos al preu d’un\nEl 22 de novembre de 2011, més de 100 persones, ciutadans i ciutadanes anònims, aconseguien, amb la seua mobilització, aturar el desnonament de Carolina i la seua família a Beniarjó. Era el primer dels desnonaments aturat per la solidaritat ciutadana a la comarca de La Safor.\nQuasi un any després, el problema continua sense estar resolt. Aquesta família, que viu a Beniarjó, continua sense aconseguir una eixida pactada amb Bankia. Cal recordar que Carolina i la seua família poden quedar-se al carrer perquè van avalar un dels seus fills en la compra del seu pis. Al quedar-se el fill a l’atur i no poder seguir pagant la quota, Bankia li va llevar el pis i no sols continua exigint-li que pague per una vivenda que ja no té en propietat i en la qual ja no viu, sinó que també vol quedar-se en la dels seus pares.\nDavant la barbaritat que suposa deixar una família sencera, integrada per gent gran i menors, sense sostre; davant una acció que naix de la cobdícia insaciable de Bankia que no li importa haver pagat a Rato, 2.34 milions d’euros, a costa de tirar cada dia famílies al carrer; davant tot això sols ens queda la solidaritat ciutadana. És per això que el proper dijous, 20 de setembre, fem una crida a la ciutadania perquè es mobilitze davant la casa de Carolina a Beniarjó, al C/Canonge Montaner nº 9, a les 11:30 h.\nÓscar, pateix una greu malaltia del cor. A Bankia no l’importa\nEl cas d’Óscar, més recent, també és conegut per moltes ciutadanes i ciutadans. El darrer mes de juliol ens mobilitzarem a casa seua, a veí barri gandià de Corea. Minuts abans coneixiem que el jutjant núm. 3 havia acceptat ajornar-lo, sols dos mesos, donat l’estat d’extrema gravetat d’aquest veí nostre, qui pateix una enfermetat cardiovascular i està a l’espera de ser intervingut. Però eixe ajornament ha estat insuficient, tant per a negociar una eixida amb el banc, així com perquè puga ser operat i es recupere de la dita operación a casa seua i no al carrer.\nTambé en aquest cas necessitarem la mobilització de les veïnes i veïns de Gandia. Davant una banca inhumana, la solidaritat veïnal pot aconseguir fer justícia. Per això, el divendres 21, a les 9 hores, ens trobarem al C/ Magistrat Català, nº 46.\nNicky demana pagar un lloguer per romandre a casa seua. La Caixa vol tot o no rés\nEl cas de Nicky també és ben recent. Malgrat que ha intentat, junt amb la PAH i el 15M, negociar amb La Caixa romandre a sa casa pagant un lloguer, aquesta entitat bancària, que presumeix de dur endavant una “Obra Social” per tot arreu publicitada, cau en la contradicció de negar-se reiteradament a negociar una eixida per a aquesta família i prefereix deixar-la al carrer, malgrat que una de les seues immobiliàries té molts pisos tancats a Gandia. Hipòcrites! No ens enganyeu amb el vostre màrketing social. El vertader màrketing serà aquell que reflexe accions de trellat com accedir a donar eixides per a les famílies que, amb el marge de capacitat que els dona l’actual situació de crisi, volen seguir pagant un lloguer més baix que la quota hipotecària, per no quedar-se al carrer i poder, així, seguir lluitant per la seua vida.\nPer això, el proper dilluns, 24 de setembre, estarem a l’Avinguda República Argentina, nº 101, a les 15:30 h. (Gandia). No entenem que hi haja gent sense casa i casa sense gent.\nReiterem la crida a les administracions locals\nEl darrer dijous, 13 de setembre, presentarem per registre d’entrada de l’Ajuntament de Gandia un escrit adreçat a l’Alcalde de la ciutat, demanant una implicació real, més enllà de les declaracions institucionals, davant les entitats bancàries, per evitar que famílies de la ciutat que governa es queden al carrer. També ho vam fer extensiu a la resta de la corporació, participant al plenari que es va celebrar eixe mateix dia. Vam demanar una reunió urgent, per donar una solució a totes les famílies de la ciutat que estan en aquesta situación, que esperem que es produisca el més aviat possible.\nRecordem que l’Ajuntament de Beniarjó va aprobar el darrer 27 de juliol una moció contra els desnonaments, que esperem que done els seus fruits abans del llançament de dijous, que afectarà una veïna seua (Carolina). Aquest pot ser un exemple d’actuació que animem que estudie l’Ajuntament de Gandia, aixì com els convenis que els Ajuntaments d’Alcoi, Mutxamel, Monòver, Elx i Almoradí han signat amb la Generalitat Valenciana per a arrendar habitatges a ciutadan@s afectats per la hipoteca.\nPublicado por Acampada Gandia - Valldigna en 21:11


CCOO denuncia que la Generalitat fomenta l'atur al sector sanitari - CCOO Seccions Sindicals ICS\n22 d’ag. 2014, 3:05 publicada per Seccions Sindicals ICS CCOO\nEl Govern declara d'interès públic treballar a dos llocs de treball a la sanitat pública\nAquest Acord es fa amb absolut menyspreu del Pla d’Ordenació de Recursos Humans de l’Institut Català de la Salut (ICS), on es recullen dades que reflecteixen la realitat del sector sanitari. El Govern també menysprea les dades que el propi Govern ha facilitat recentment al Parlament de Catalunya, les quals evidencien un augment continuat de l’atur registrat de professionals sanitaris.\nEl Govern de la Generalitat ha reduït el pressupost sanitari, ha incrementat la jornada a tot el SISCAT, ha tancat centres, ha reduït els permisos, ha reduït personal... mesures totes que han suposat una disminució de la contractació, tant estructural com per a substitucions. Tot això ha incrementat l’atur del personal del sector sanitari en general i del personal d’infermeria en particular. A l’ICS, per exemple, actualment hi ha apuntats a la borsa de treball més de 3.000 DUI que no estan ocupant cap plaça a l’empresa. En tot el SISCAT són molts més. Mentrestant, el Govern parla de dèficit de plantilles.\nCCOO refusa aquest Acord de Govern que afavoreix una minoria de treballadors, alguns dels quals poden treballar a dos llocs perquè el Govern, incomplint la Llei, els permet treballar només dues hores a l’ICS, i perjudica una majoria que no poden accedir a cap lloc de treball o només poden aspirar a contractacions precàries. Un cop més, la Conselleria de Salut està posant els interessos d’uns quants per sobre de l’interès públic que representa i que hauria de defensar.


Venècia està de festa! – Cavall Fort\nVenècia està de festa!\nRecordem el Carnaval de Venècia amb una il·lustració preciosa de Javier Andrada ambientada a la ciutat dels canals. I és plena de jocs! Hi trobeu, per exemple, els objectes que no encaixen?\nPublicat al Cavall Fort 1358


L’Ajuntament prohibirà les terraces en els nous carrers peatonals – L'Horta Informacio\nL’Ajuntament prohibirà les terraces en els nous carrers peatonals\nPublicado en 20/07/2017 por Redaccio en Actualitat, Destacat, Valéncia Ciutat // 0 Comentarios\nValéncia no autorisarà noves terraces d’hostaleria en domini públic, ni ampliacions, modificacions o revisions d’adaptació de les ya autorisades que comporten una ampliació de la superfície ocupada en totes les vies incloses en l’àmbit de Zones Acústicament Saturades (ZAS).\nAixina ho arreplega una moció que aprovarà demà divendres la junta de govern de l’Ajuntament de Valéncia, segons ha informat hui el regidor d’Espai Públic, Carlos Galiana.\nEn totes les vies que siguen objecte de peatonalisació o d’ampliació de l’amplaria de les seues aceres no s’autorisaran nous terrats d’hostaleria, ni ampliacions, modificacions o revisions d’adaptació de les ya autorisades que comporten una ocupació que supere un terç de l’amplaria total de l’acera o espai peatonal.\nA estos efectes, en els carrers peatonals l’amplaria total que es considerarà serà l’existent des de la frontera de l’establiment fins a l’eix travesser del carrer.\nDespuix de l’aprovació de dita moció tampoc s’autorisaran nous terrats d’hostaleria en domini públic, ni ampliacions, modificacions o revisions d’adaptació dels terrats ya autorisats que comporten una ampliació de la superfície ocupada en Convent de Santa Clara, Ribera, passeig de Russafa, Martínez Cubells i Mossén Femades.\nAdemés, els terrats ya existents en estes vies públiques, en autorisació vigent o en tràmit en la data d’adopció del present acort, tindran que ajustar-se al contingut dels informes emesos per la Policia Local i als informes i estudis especials del Servici d’Ocupació del Domini Públic Municipal.\nCarlos Galiana ha presentat, ademés de la moció, el Pla de Convivència de Terrats “En el carrer, com en la teua casa”, que inclou dèu normes bàsiques recollides en l’Ordenança Reguladora de l’Ocupació de Domini Públic que deuen complir les 3.550 terraces llegalisades que hi ha en la ciutat.\nEste decàlec afecta a aspectes com les marques verdes, horaris autorisats, mobiliari, elements dins de l’àrea de la terraça, orde i neteja, àrees especials, autorisació visible i en vigor, soroll i sò i compliment de les normes, aixina com possibilitat de revocació de la llicència quan s’haja apreciat un incompliment greu de l’ordenança.\nGaliana ha informat de que el Pla s’ha treballat en la Federació d’Hostaleria i en la Federació d’Associacions de Veïns per a conseguir el màxim consens.\nEl Pla de Convivència va a ser publicitat a través de 15.000 fullets on s’explicitarà l’import de la sanció en cada cas d’incompliment.\nEstes sancions van de fins a un màxim de 750 euros en el cas que no s’haja marcat el terrat o en el de que no s’arreplegue el mobiliari despuix de finalisar l’horari autorisat, fins a 3.000 euros si s’incomplix eixe horari o no s’ubiquen dins de l’àrea autorisada elements com a generadors de calor o fret, o expositors.\nTambé és de 3.000 euros la sanció màxima contemplada per no tindre la corresponent autorisació en un lloc visible des de l’exterior. Per no mantindre l’orde i neteja de les instalacions la sanció pot alcançar la cantitat de 1.500 euros.


El Berguedà inaugura la campanya de la cuina de la caça i la tòfona\nOnze restaurants ofereixen plats on els ceps, rovellons i carlets conviuen amb la carn de caça i la tòfona\nLa llei estableix que la temporada de la collita de la tòfona va del 15 de novembre al 15 de març, i per això cada any, a partir de la segona quinzena de novembre, diversos restaurants del Berguedà comencen la campanya de la cuina de la tòfona. A aquesta campanya, s’hi afegeix la de la carn de caça, que amb l’arribada del fred arriba al seu punt òptim, i la temporada de bolets, que enguany és especialment llarga. Per això els ceps, rovellons i carlets conviuran als plats amb la carn de caça i la tòfona.\nLa campanya té per objectiu difondre els diversos productes de temporada de la comarca i, molt especialment, la tòfona. Les possibilitats gastronòmiques d’aquest fong són relativament desconegudes i molt sovint se l’associa amb una menja elitista. Però res va més lluny de la realitat, perquè tot i que la tòfona en conserva ha estat utilitzada de sempre en la cuina més tradicional, avui l’ús d’aquest producte fresc ha obert noves possibilitats en l’àmbit gastronòmic. A més, ara és quan la tòfona nega, una de les variants més apreciades, és en el millor moment de maduració.\nHi participen onze restaurants repartits per municipis de tota la comarca: ca l’Amagat Rústic Gastrohotel i el restaurant Niu Nou de Bagà; l’hostal la Muntanya de Castellar de N’Hug; el restaurant els Roures d’Espinalbet; el restaurant la Cabana i el restaurant Terra de Berga; el restaurant el Racó de l’Avi de Guardiola de Berguedà; el restaurant Sant Cristòfol de Santa Maria de Merlès; el restaurant Hostal Cal Fuster de Serrateix; el restaurant cal Candi i el restaurant del Molí del Cavaller de Vilada.


De punta a punta: de març 2015\nSortida de sol des de Sant Elies (Montseny)\nHa plogut molt des de la nit que vaig pujar a dormir a l'ermita de Sant Elies, dalt del turó del mateix nom, a Sant Pere de Vilamajor. Una atalaia privilegiada sobre el Montseny i el Vallès, que si es combina amb una sortida de sol i un mantell de boira, dóna un resultat excepcional com aquest\nVaig arribar ben entrada la nit. Mentre buscava un lloc per estirar-me, vistes cap a Granollers\nLa meva intenció era fer bivac, però una mena de "oink, oink" que va sorgir entre els matolls em va fer veure que li estava envaint el territori a un dels habitants de la zona amb qui hauria de compartir habitació. Com que no deu ser gaire agradable que et desperti un senglar, vaig acabar dins l'ermita.\nUnes hores més tard, aquella claror no presagia la sortida del sol, sinó que és la contaminació lumínica que produeix Barcelona. I encara gràcies a la boira que l'amagava una mica\nAixò sí que comença a semblar l'alba\nJa no falta gaire; en un forat entre la boira apareixen els llums de Palautordera, encara a les fosques\nDe cara al Vallès ja ha desaparegut aquella brillantor tipus Mordor, però no encara la boira, que trigarà en desfer-se\nEl primer en rebre els primers raigs, el Turó de l'Home\nGairebé a punt...\nBenvingut el nou dia\nTot just després Sant Elies comença també a rebre l'escalfor solar\nAl darrere, el Samon ja totalment encès\nI per sota, la boira es va desfent...\n...a mesura que el sol va guanyant alçada, començant la seva ronda diària\nNo és per que sigui al meu poble, però per mí qualsevol sortida de sol és el més gran espectacle que ofereix la natura. I si és des d'un lloc així, encara més...\na 14.3.15 1 comentari: Vínculos a esta entrada\nUbicació: San Pedro de Vilamajor, Barcelona, España\nGR 11: Puigcerdà - Planoles\nRefugi l'Illa - Puigcerdà\nSembla mentida, després de 12 anys, però el GR 11 es va acostant al seu fi. El camí més exigent va quedant enrere, les collades més elevades i els passos més complicats ja comencen a ser en el record (tot i que encara em falta arribar al punt més alt del recorregut). Però a l'igual que al seu inici al costat del Cantàbric, les últimes etapes no desmereixen en absolut.\nDins de la duresa d'una travessa com aquesta, la jornada d'avui té un perfil més amable, amb un desnivell inicial "només" d'uns 800 m. i en bona part per pista. En canvi pot resultar més llarga de l'habitual, ja que no hi ha cap població d'importància entremig; només Dòrria, agregat de Toses, ofereix algun allotjament rural i poca cosa més.\nTrack sobre mapa "Puigmal-Costabona" de Rando Ed.\nEl GR 11 surt de la capital de la Cerdanya (1.180 m.) per la carretera d'Age, on es creua amb el GR 4\nA la banda sud de la vall del Segre s'alcen les serres del Cadí i el Moixeró, coronada aquesta per la Tosa d'Alp. Cap allà es dirigeix el GR 4\nDe seguida travesso el Segre, columna vertebral de la comarca...\n...i continuo per la petita carretera, gairebé sense trànsit, amb antigues masies a banda i banda\nEnfront ja apareix la propera destinació: la muntanya de Saltèguet, avantsala del Coll de la Creu de Meians\nPerò primer cal passar per Age, situat al peu del Puigmal, senyor d'aquestes muntanyes\nVa ser municipi independent fins al 1857, quan es va incorporar a Puigcerdà. No hi ha cap servei...\n...però té l'atractiu de l'església de Sant Julià, originalment romànica i transformada al s. XVIII\nSortint d'Age es deixa la carretera que de seguida entra a França i se segueix un trencall a la dreta, arribant a Vilallobent (40'), un altre agregat de Puigcerdà; tampoc té cap servei. El GR travessa una zona residencial, el nucli està a l'esquerra. El Puigmal ja treu el nas al darrere\nA Vilallobent termina la plana de la Cerdanya, quedant ja per sota. Al darrere de Puigcerdà s'alça el Pirineu, solcat per la vall del Querol al mig. A l'esquerra d'aquest hi ha el massís del Puigpedrós, per on baixa l'etapa anterior; i a l'esquerra el del Carlit\nClique sobre les panos per a ampliar-les\nA partir d'aquí s'acaba doncs el terreny pla; el GR deixa enrere el poble per una pista que de seguida es bifurca, a l'esquerra puja un camí ramader que permet estalviar uns quants revolts, però que torna a enllaçar més amunt\nLa pista puja una llarga estona per la carena de la serra de Montagut pel mig d'un bosc tancat; només amb alguna mirada cap a la Cerdanya francesa\nDesprés d'una hora la pista s'acosta al fons del barranc. Als 1.650 m. un corriol es desvia a la dreta, creuar el torrent a la dreta segueix pujant. Es va obrint alguna clariana...\n...i acaba sortint al Pla de les Forques (1.720 m. - 2h15'), cruïlla de pistes on hi ha una bona panoràmica de la Tossa d'Alp i el Puigllançada\nHi ha unes quantes pistes que travessen aquestes serres, en les que em vaig trobant un munt de buscadors de bolets; encara sort que no és cap de setmana... En tot cas, cal estar ben atents a les marques i no equivocar-se de camí. Faig una aturada per recarregar l'estómac i surto novament per pista, que s'acosta ara al barranc de Coma Tavernera...\n...i que deixaré en arribar al torrent del mateix nom, resseguint-lo a l'esquerra i guanyant gairebé un centenar de metres...\n...per arribar al Coll de Marcer (1.965 m. - 3h15'), al mig d'un prat enorme\nAquí hi ha bona vista de la Collada de Toses a l'esquerra amb la Serra de Montgrony al darrere, i el Puigllançada a la dreta que s'escapa per ben poc dels núvols\nD'altra banda la vall del Segre ja queda molt per sota; allà al fons, el riu entra a l'Alt Urgell\nEl GR agafa pista novament, en direcció al Coll de la Creu de Meians, que ja és a la vista\nCal parar atenció en no seguir unes roderes que pugen per la carena; la pista, que en aquest tram fa de frontera, segueix planera entre el bosc, tot i que més endavant perdrà alçada per recuperar-la poc després\nMentrestant, al darrere, la Tossa i el Puigllançada s'estan cobrint de núvols que espero no m'acabin agafant\nDesprés de creuar un parell de torrents, l'última pujada...\n...per arribar finalment al Coll de la Creu de Meians (.995 m. - 4h10'), lloc històric de pas entre la Cerdanya i el Ripollès\nCom a mostra, es troben aquí un munt d'itineraris; entre ells, el que vaig fer un any i escaig abans per acabar l'olla de Núria (aquí). De fet, per aquí passava el Camí Ral de Barcelona a Puigcerdà, anomenat també Camí dels Carlins, fins que a principis del s. XX es va construir la carretera de la Collada de Toses\nAixí doncs, m'acomiado de la Cerdanya; però aquí també es deixa enrere la conca del Segre i amb aquesta la de l'Ebre, que el GR 11 ve seguint des de Quinto Real, a Navarra... Què lluny que queda ara!\nEn canvi la conca del Ter durarà ben poquet, un parell d'etapes. Les muntanyes que van apareixent em són cada cop més conegudes: Serra de Montgrony a la dreta i el Taga a l'esquerra\nGaudeixo d'un bon descans i em torno a posar en marxa. Només començar a seguir un corriol cap al sud-est, repeteixo el mateix error que en la tornada del Puigmal l'any passat: se'm passa el trencall que baixa pel torrent a la dreta. La veritat, no és que sigui gaire evident\nEl torrent desemboca en una pista que flanqueja a l'esquerra; en arribar a la següent cruïlla el GR baixa per un corriol pocs metres per sota, sempre en direcció est. La veritat, per no complicar-se la vida, és més senzill seguir la pista, ja que al corriol es perd la traça en més d'una ocasió\nDesprés de creuar el Torrent Llarg se surt uns metres a la pista per deixar-la de seguida per la dreta... i tornar a enganxar-la en menys de deu minuts\nPer sota passa la carretera de la Collada, la N-260; la Serra de Montgrony al davant\nDesprés d'un tram bastant pelat el GR torna al bosc, per sobre el Puigmal es resisteix a deixar-se veure\nPerò per sota sí que apareix ja el petit nucli de Dòrria i més lluny, el final de l'etapa a Planoles, al fons de la vall del Rigart\nLlevat de cases boniques (i alguna de turisme rural), no hi ha cap servei a Dòrria (1.530 m.), on arribo en dues hores des de la Creu de Meians\nEl que sí que hi ha és la bonica església de Sant Víctor, romànica del s. X\nLlàstima del cable que li passa pel davant dels nassos, però està prou bé\nSurto de Dòrria pel vial que hi accedeix des de la carretera nacional, i de seguida em desvio a l'esquerra cap al fons del barranc...\n...on s'hi arriba per un corriol envoltat de vegetació\nEs travessen dos torrents gairebé seguits: el Torrent Petit i el Torrent Gros. Uns noms molt originals\nEl camí torna a flanquejar, deixant Dòrria per sobre i la vall del Rigard per sota. La carretera de la Collada passa uns 100 m. més avall\nI entre els arbres, Planoles es va acostant\nA l'altra costat de la vall hi ha Nevà, un altre agregat de Toses, com Dòrria\nEn poc més d'una hora des de Dòrria s'arriba a una cruilla on el GR es bifurca: per l'esquerra es dirigeix al Càmping Can Fosses, una possibilitat per a allotjar-se. D'aquesta manera s'evitaria la baixada al poble, on s'hi arriba per la pista cimentada de la dreta, qua baixa tot passant per un búnquer\nRàpidament travesso la carretera nacional i entro a Planès, el segon nucli del municipi de Planoles, amb una altra preciosa església romànica, Sant Marcel (s. XI)\nJa tinc a tocar el final de l'etapa, cal baixar per unes escales a mà esquerra...\n...i seguir uns pocs metres per un camí empedrat i il·luminat...\n...per arribar a Planoles (1.150 m.) gairebé de nit, després de nou hores de ruta\nPlanoles - Queralbs\na 13.3.15 1 comentari: Vínculos a esta entrada\nUbicació: Puigcerdà, Girona, España\nGR 11: Refugi de l'Illa - Puigcerdà


Navarcles suma 11 defuncions confirmades per coronavirus a la residència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNavarcles suma 11 defuncions confirmades per coronavirus a la residència\nL'Ajuntament fa una crida desesperada per tenir tests per acotar la situació, ja que hi ha hagut 9 defucions més que podrien ser per Covid-19\nredacció | navarcles 15.04.2020 | 09:09\nExterior de la residència de gent gran de Navarcles\nNavarcles ha registrat des de l'inici de la pandèmia un total de 21 defuncions en què està certificat que la causa ha estat la Covid-19, més de la meitat de les quals (11 en concret) s'han produït a la residència de gent gran, segons ha fet públic l'Ajuntament.\nDavant d'aquesta situació, el consistori ha fet una crida desesperada per poder disposar de test "que permetin obtenir un diagnòstic clar de la situació dels avis i àvies de la residència i dels seus treballadors i treballadores, així com d'altre personal que també està molt exposat al virus, com el del Servei d'Assistència a Domicili (SAD), Vigilants Municipals, Brigada Municipal, voluntaris de Protecció Civil i el grup de voluntaris d'ajuda a la gent gran i dependent".\nI és que a la residència hi ha hagut 9 defuncions més en aquest mateix període, de les quals no s'ha pogut determinar que hagin estat causades per la Covid-19 per la falta de tests, però que presentaven símptomes.\nSegons el balanç que ha fet públic l'Ajuntament navarclí, des de l'inici de la pandèmia, han mort per Coronavirus 10 veïns i veïnes de Navarcles. Són 7 homes i 3 dones, d'entre 78 i 87 anys. A banda, hi ha 5 defuncions més de veïns i veïnes de Navarcles (3 dones i 2 homes, d'entre 64 i 94 anys), que han estat per causes alienes a la Covid-19.\nPel que fa a la residència, del total de 20 persones que han mort en aquest període, 5 eren veïns i veïnes de Navarcles. Es tracta de quatre dones i un home, d'entre 85. 90 anys. La resta de residents (15 persones) no estaven empadronats al municipi.\nReclamació de més tests\nL'Ajuntament de Navarcles ha posat en relleu que "des de fa molts dies" està realitzant gestions amb el Govern català "per tal d'aconseguir tests i/o proves PCR que permetin obtenir un diagnòstic clar de la situació" a la residència i a totes les persones que estan operatives. El consistori lamenta, però, que "fins ara, els tests han arribat amb compta gotes i no han permès elaborar un diagnòstic total ni de la residència ni del personal més exposat". Per aquest motiu, hi afegeix, "tot l'equip de govern, encapçalat per l'alcalde, Josep Maria Feliu, i pel regidor de Salut, Xavi Carrasco, reclama de manera pública que s'acceleri l'arribada massiva de tests i/o de proves PCR, sobretot per cobrir el front que ara és el principal i el que més preocupa: la residència".\nD'altra banda, l'Ajuntament de Navarcles recorda a tots els veïns i veïns que s'ha de respectar el confinament i que només es pot sortir de casa en aquells supòsits que marca l'estat d'alarma, i sempre de manera individual. El confinament és la millor eina que tenim per aturar la pandèmia.\nEl consistori navarclí ha expressat el seu "més sentit condol a les famílies i als amics" de les persones que han perdut la vida durant aquesta pandèmia.\nCardona suspèn l'edició d'enguany de la Fira Medieval.\nEl CoNCA activa un canal d'emergència per acompanyar els agents culturals.


InicivicBon Preu i Vaquers Plana de Vic presenten una nova llet per fer sostenible l’explotació ramadera del sector\n. - de febrer 14, 2022\nEl Grup Bon Preu i Vaquers Plana de Vic han explicat avui l’acord al qual han arribat per comercialitzar llet dels productors de la Cooperativa a un preu que fa sostenible la producció làctia a Catalunya i l’arrelament i la continuïtat de les produccions làcties del país.\nLa presentació s’ha fet avui a la Sala Sert de l’Ajuntament de Vic. Albert Castells, regidor de Medi Ambient i Món Rural, ha destacat la iniciativa nascuda amb l’impuls de l’Ajuntament per acompanyar i acostar les diferents parts, oferint també els espais necessaris per ajudar a materialitzar un projecte que aposta pel territori i la qualitat dels productes de proximitat a un preu com cal.\nJoan Sabartés i Pardo, director d’operacions del Grup Bon Preu, ha destacat el “compromís de Bon Preu per comercialitzar productes de proximitat, i així ajudar a la continuïtat de les empreses agroalimentàries del territori”. A més, ha explicat que “amb aquesta acció en el sector làctic volem ajudar a donar una solució a la problemàtica actual de viabilitat del sector i, de moment, creiem que és un pas important”.\nPer la seva banda, Daniel Bassas, president de la Cooperativa Plana de Vic i portaveu de Vaquers Plana de Vic, ha recalcat que “la venta d’aquesta llet suposa un canvi de paradigma en la relació distant que ha mantingut històricament la distribució amb el ramader. Tenim al lineal una llet de qualitat a preu just, catalana en origen, transformació i distribució. Aquest fet, si bé encara no suposa la fi al problema real de la llet a les nostres cooperatives, és un punt d’inflexió, un reconeixement i un bri d’esperança per les famílies ramaderes que hi ha al darrera”.\nL’acte també ha comptat amb la presència de Josep Puigdollers, president de la Llotja de Vic, que ha posat en valor la importància d’aquest acord.\ncomerç noticies vic


Peter Samson - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPeter R. Samson (1941, Fitchburg, Massachusetts, EUA) és un científic expert en ciències de computació conegut per ser pioner en la creació de programari de computació. Samson va estudiar a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT) entre 1958-1963. Va escriure la primera edició del Tech Model Railroad Club (TMRC) Dictionary, un predecessor del Jargon File (glossari de l'argot dels furoners) i va desenvolupar un software per la sintetització digital de música en temps real.\n1 Institut Tècnic de Massachusetts\n2 The Tech Model Railroad Club i els inicis en programació\n3 Tasques a Systems Concepts, NASA i Autodesk\nInstitut Tècnic de Massachusetts[modifica]\nVa participar en la creació de Spacewar!, un dels primers jocs interactius de computadora. La seva aportació va ser dissenyar una exhibició d'estels (Expensive Planetarium) que representava el firmament que apareixia a la pantalla. Basat en les dades del American Ephemeris and Nautical Almanac, Samson va codificar el cel de la nit entre els 22 1/2 graus nord i 22 1/2 graus sud. El planetari exhibeix tots els estels a dalt de la magnitud 5, amb la seva lluentor relativa, sobre Cambridge (Massachusetts). Els estels podien estar fixes o podien moure's de dreta a esquerra, reemplaçant els punts de llum a l'atzar, que representaven els estels en el joc.\nThe Tech Model Railroad Club i els inicis en programació[modifica]\nCom a membre del Tech Model Railroad Club, en els seus dies d'estudiant al MIT, Samson va destacar per les seves contribucions tècniques en el subcomitè de senyals i potència. Steven Levy explica en el seu llibre Hackers: Heroes of the Computer Revolution, l'interès de Samson pels trens i l'electrònica i la seva influència en el club, que li va servir com a punt de partida cap al món dels furoners, gràcies a la seva capacitat per manipular equips electrònics i per a la programació. Levy explica com Samson va descobrir la seva passió per la programació amb un IBM 704, a més de la seva frustració per l'alt nivell de seguretat d'aquest. No va ser fins que Samson va ser introduït als ordinadors TX-0 (posteriorment anomenat Tixo) i PDP-1 (processador de dades programades) que va poder explorar la seva obsessió pels programes de computació.\nVa contribuir desenvolupant conceptes estructurals clau per l'ordinador PDP-6 de la Digital Equipment Corporation (DEC), així com el primer compilador de FORTRAN (un llenguatge de programació adaptat al càlcul numèric) per a aquesta màquina. L'any 1966 va intentar abordar totes les línies del metro de Nova York en el menor temps possible, programant un PDP-6 de forma interactiva i en línia amb els horaris d'operació del sistema de metro de Nova York. Encara que no va poder obtenir el temps més ràpid del concurs l'intent de Samson va ser un acte d'inspiració per a moltes carreres similars. És, a més, l'autor de FORTRAN II.\nTasques a Systems Concepts, NASA i Autodesk[modifica]\nEl 1970 Samson s'uneix a Systems Concepts, Inc. de San Francisco, on va ser Director de Màrqueting i Director del Programa de Desenvolupament. Durant aquest període va programar el primer sistema de comunicació amb caràcters digitals xinesos i va dissenyar el Digital Synthesizer, en el seu temps el millor sintetitzador musical del món, que va servir durant més d'una dècada com a principal motor de música per ordinador en el Centre per a la Recerca Computacional en Música i Acústica (CCRMA) de la Universitat de Stanford (EUA).\nVa estar a càrrec de l'enginyeria de manufactura del hardware, incloent-hi els subsistemes centrals de memòria, del super-ordinador ILLIAC IV en el centre d'investigació AMES de la NASA.\nPosteriorment va contribuir per Autodesk a la renderetizació, animació i navegació Web i llenguatges script. Pel seu treball en aquest camp, Samson ha rebut patents als Estats Units en les àrees de software d'antipirateria i realitat virtual.\nde Peter Samson del Computer History Museum\nPàgina personal de Peter Samson:\nDiccionari llenguatge TRMC:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Peter_Samson&oldid=19680058»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 feb 2018 a les 08:13.


L'exercici de resistència intens podria provocar fibrosi i arítmies cardíaques | Notícies | barnaclínic+\nL'exercici de resistència intens podria provocar fibrosi i arítmies cardíaques\nL'objectiu de l'estudi, que ha durat 5 anys, va ser determinar en un model animal els efectes crònics de l'exercici a llarg termini, quelcom molt difícil de realitzar en humans pel punt de cronicitat. Per això, l'equip del Clínic de Barcelona va sotmetre a un grup de rates a una hora d'exercici diari intens durant 4, 8 i 16 setmanes - el que podria ser equivalent en humans a un entrenament diari durant 10 anys-, i el va comparar amb un altre grup de rates sedentàries (grup control). Durant aquest temps van observar anomalies en l'estructura del múscul cardíac (fibrosi) en les rates sotmeses a l'exercici intens, especialment en aurícules i ventricle dret. Això suggereix una relació directa de l'esforç de resistència realitzat durant anys de forma continuada amb les probabilitats de patir una arítmia cardíaca. Això correlaciona amb les observacions clíniques d'una major probabilitat de patir fibril·lació auricular a llarg termini en atletes de resistència.\nD'altra banda, la fibrosi cardíaca localitzada en el ventricle, podria ser similar a la que s'observa en alguns casos de mort sobtada en esportistes. Així mateix, l'estudi també demostra que el cessament de l'entrenament a les dues, quatre i vuit setmanes deriva en una remissió de l'anomalia cardíaca, el que significa que el cor restableix les seves funcions normals.\nLa realització de revisions preventives en esportistes professionals ajuda a descartar patologies per evitar les principals causes de mort sobtada, com la miocardiopatia hipertròfica obstructiva (augment del gruix de les parets del cor), una de les més comunes en els joves esportistes. En aquests casos, l'estratègia preventiva passa per la realització d'un electrocardiograma, proves d'esforç i un ecocardiograma, els resultats dels quals, determinaran el risc de patir una malaltia cardiovascular. Si es detecta a temps el tractament preventiu és eficaç.\nD'altra banda, la detecció d’hipertròfies severes o dilatació auricular en esportistes de resistència (marató, ciclisme, etc.) podria implicar la limitació de l'activitat física, encara que es necessiten més estudis per valorar la repercussió d'aquestes troballes en les recomanacions a esportistes.


Crítica: 'Reencarnacions miserables', Olga Xirinacs\n‘Reencarnacions miserables’, d’Olga Xirinacs, retrata un present una mica galdós a través de dues famílies molt modestes\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t20/10/2017\nReencarnacions miserables (Arola) és el darrer llibre de narrativa publicat per l’escriptora Olga Xirinacs qui fa tot just un any, en el seu blog personal, ja ens donava notícies sobre el llibre i plantejava algunes preguntes relacionades amb la seva temàtica. Qui hagi seguit l’obra de l’escriptora trobarà en aquesta història moltes picades d’ullet que fan referència a d’altres textos seus. D’entrada ja ens ensopeguem amb una cita de Sírius Imbert, un dels seus personatges de ficció. I, ¿qui és aquest Hopkins a qui s’atribueix una altra de les cites introductòries, una frase que, de fet, amollarà el protagonista de la història en un moment concret de la narració?\nEns trobem davant d’un llibre que es pot comptar entre els més importants que s’han publicat aquest any escrits per autors o autores catalans però que, més enllà de Tarragona, on la devoció per l’escriptora és evident i palpable, no ha merescut la difusió que mereixia. Potser la coberta no resulta adient al contingut i desconcerta, d’entrada. A Barcelona no he vist el llibre en cap lloc destacat a les llibreries més importants i fins i tot costa de trobar. No hi fa res, pel que sembla, que l’autora tingui al darrere un munt de premis i reconeixements i una obra sòlida i d’un gruix intel·lectual evident. Xirinacs és també una gran poeta i a Reencarnacions miserables s’hi reconeix, en molts fragments, el seu personal alè poètic.\nL’obra de l’autora, després de tants anys d’escriptura, conforma un tot coherent en el qual aquesta novel·la hi té un paper destacat i mostra com Olga Xirinacs, amb més de vuitanta anys, és una escriptora plenament en actiu i que encara té moltes coses per explicar-nos i moltes idees destinades a fer-nos pensar, a fer-nos somriure, fins i tot, i a fer que ens reconciliem amb la literatura seriosa i de qualitat, en la qual s’hi pot percebre un bagatge cultural dilatat i de pes. I això avui, quan tanta palla ben embolcallada ens arriba acompanyada de grans promocions mediàtiques, té un gran mèrit.\nLa literatura d’Olga Xirinacs, Magí Sunyer (Biblioteca Serra d’Or).\nArola EditorsJúlia Costaliteratura catalanaReencarnacions miserables\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- oct. 18, 2017\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- oct. 21, 2017