La Unió Europea prohibeix l'entrada de ciutadans dels Estats Units per turisme\nUn turista arribant a un aeroport de la UE.\nActualitzada 31/08/2021 a les 06:35\nEl Consell de la Unió Europea ha retirat els Estats Units, Líban, Montenegro, Israel, Macedònia del Nord i Kosovo de la llista d’estats segurs des del punt de vista epidemiològic. Els ciutadans d’aquests països ja no poden viatjar a la UE per plaer i, en conseqüència, tampoc a Andorra, i només ho poden fer per motius essencials. Els ciutadans d’aquests països podien entrar a la UE sense cap motiu essencial des del juny del 2020. Els Estats Units, però, no han aixecat restriccions de manera recíproca durant aquest període i han limitat els viatges no essencials per als ciutadans europeus tot i l’avanç de la campanya de vacunació als països de la UE. Cal recordar que els residents a Andorra són considerats residents de la UE a efectes d’aquesta recomanació.\nD’altra banda, Noruega va treure ahir Andorra de la llista vermella obscura de països amb alta afectació de Covid-19. Arran d’això, les persones que provinguin del Principat no estan obligades a passar quarantena en entrar en aquell país.\n#5 Ós bru\nLa UE va dir..La UE, aquest engendro manat per funcionaris no electes, és morta i no ho vol admetre. Andorra faria millor de deixar correr aquesta història de conveni.\nDoncs si no fos per la UE, molts països històrics estarien en ruïna total\nClar, perque com tot lo que hi havia abans de la UE era tan meravellós...amb aquelles cunetes mmm..ho trobeu a faltar alguns, eh? A primera fila contra el del isis us ficava jo.\nParleu con si Andorra sigui la Xina\nTota la raó. Europa es vella i decrèpita. Té dificultats per a mantindre els seus estats del benestar, està endeutada fins les celles, i no obstant, fa vindre centenars de milers de persones a les que enlloc d'integrar, manté amb subsidis.\nEl desenllaç és tràgic i inevitable.\n#1 La UE\nLa UE, aquest engendro manat per funcionaris no electes, és morta i no ho vol admetre. Andorra faria millor de deixar correr aquesta història de conveni.


Ajuntament de Cassà - Nou enllumenat del carrer Provincial i il·luminació específica per als passos de vianants\nUna de les millores necessàries és la nova il·luminació específica per als passos de vianants amb nous projectors amb LED que es preveu instal·lar abans del pas de vianants, en el sentit de la marxa. Actualment, els passos de vianants no disposen d'aquesta il·luminació específica, i queden il·luminats només per l'enllumenat viari de la calçada.\nDes de la carretera C-25 fins a la cruïlla del carrer Miquel Martí i Pol es preveu mantenir la instal·lació existent, i posar-hi una nova lluminària en una columna existent.\nA la cruïlla de la carretera Provincial amb el carrer de Castellflorit, es preveu la instal·lació de dos nous punts de llum.\nA partir de la cruïlla del carrer Miquel Marti i Pol fins a la cruïlla amb el carrer Indústria, s'eliminarà la instal·lació d'enllumenat públic existent i s'instal·laran nous punts de llum en un sol lateral de la carretera, amb una distància de 25 metres entre els punts. Aquesta nova il·luminació, només a un costat de la via, abastirà no obstant els dos costats.\nEls punts de llum es col·locaran a la vorera del costat dret, entrant des de Llambilles, tret de dos punts del tram que uneixen els carrers Ponent, Molí i carretera Provincial, que s’instal·laran en el costat esquerre. Les noves lluminàries seran del tipus LED de 92W cadascuna, sobre una columna troncocònica recta d'acer galvanitzat de 9,50 metres d'alçada.\nEn tot l'àmbit del carrer Provincial, hi ha instal·lats senyals verticals subjectats en les columnes d'enllumenat existent. El fet que el present projecte prevegi eliminar aquestes columnes i col·locar-ne de noves amb ubicacions diferents fa que sigui necessària la recol·locació d'aquests senyals verticals que en queden afectats.


7a JORNADA D’INTERCANVI D’EXPERIÈNCIES D’APRENENTATGE SERVEI (ApS) | IDP-ICE. Institut de desenvolupament professional\nCom en edicions anteriors, amb aquesta setena Jornada d’Intercanvi d’Experiències d’Aprenentatge Servei (ApS) pretenem augmentar el bagatge experiencial, relacional i de coneixement dels participants. Ho farem a partir de la reflexió sobre aspectes com els valors i els lideratges en la generació d’aprenentatges i serveis, ja siguin a l’aula, al barri o al territori. També volem facilitar eines pràctiques per implementar l’aprenentatge servei de manera creativa, participativa, empàtica i amb crítica reflexiva.\nSón, doncs, objectius concrets de la Jornada d’Intercanvi d’Experiències:\nAportar elements de reflexió teòrica i metodològica per millorar la implementació de l’aprenentatge servei en el nostre context educatiu i comunitari.\nGenerar idees i estratègies d’impuls de l’aprenentatge servei tant des dels centres educatius com des de les entitats o el territori.\nPromoure la reflexió i el debat entre els centres educatius i les entitats que apliquen aquesta metodologia de treball educatiu.\nDonar a conèixer bones pràctiques que s’estan desenvolupant.\nGenerar relacions i col·laboracions entre persones i institucions que creuen en l’aprenentatge servei com una forma concreta i eficient de treball per a la participació democràtica i l’educació en valors.\nAcollida i acreditacions\nPer on començo? Iniciació a l’aprenentatge servei. Maribel de la Cerda, Centre Promotor d’Aprenentatge Servei\nEines per codissenyar projectes d’aprenentatge servei amb joves i infants. Ana Novella, professora de la Facultat d’Educació de la Universitat de Barcelona\nEines per introduir la creativitat i l’art als vostres projectes d’aprenentatge servei. Blanca Romañá, consultora i especialista en comunicació, educació i art per a la transformació social\nEines literàries útils en els projectes d’aprenentatge servei. Àlex Cosials, bibliotecari, i Laura Campo, Centre Promotor d’Aprenentatge Servei\nEines per aprofundir en els aprenentatges en els projectes d’aprenentatge servei. Ana García, professora de l’Escola Solc Nou (Barcelona)\nEines per fomentar la reflexió en els projectes d’aprenentatge servei. Marta Ballvé, professora del Col·legi Mare de Déu dels Àngels (Barcelona)\nEines per fer aprenentatge servei amb joves als quals no els agrada estudiar. Xus Martín, professora de la Facultat d’Educació de la Universitat de Barcelona\nJosep Puig, president del Centre Promotor d’Aprenentatge Servei\nCarme Panchon, directora adjunta de l’Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat de Barcelona\n· Sostenibilitat mediambiental i social a través de l'ApS: l'experiència del grau de Ciències Ambientals de la UB. Mireia Esparza, Departament de Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals de la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona\n· Projectes d’ApS al Jardí Marimurtra i al delta de la Tordera. Pau Gerez, cap d’estudis d’educació secundària del Col·legi Santa Maria de Blanes\nConferència: «De l’aprenentatge servei al lideratge social». Àngel Castiñeira, professor del Departament de Ciències Socials a ESADE, director de la Càtedra Lideratges i Governança Democràtica\nTancament de la Jornada: Centre Promotor Aprenentatge Servei\nPlaces: limitades i per ordre d’inscripció\nLloc: Universitat de Barcelona. Campus de Mundet. Edifici de Migdia I. Planta 1\nPeríode d’inscripció: del 20 de setembre al 15 d’octubre de 2018\nInformació i/ò consultes


ART: La història del conjunt monàstic de Santes Creus\nLa història del conjunt monàstic de Santes Creus\nLa història del conjunt monàstic\nEl monestir de Santes Creus fou fundat el 4 de desembre de 1150 a Valldaura, però les condicions del terreny aconsellaren cercar un lloc més adequat; aquest segon lloc fou a Ancosa (Anoia), que tampoc no reuní les condicions propicies i el 26 de gener del 1158 s’instal·là definitivament a Santes Creus. El cenobi se’ns presenta com un conjunt arquitectònic de composició clarament horitzontal en el qual destaquen, des de lluny, les seves tres esveltes torres: el cimbori, la torre de les hores i el mirador vuitavat que sobremunta la porta de l’Assumpta.\nÉs una obra a cavall entre la darreria del segle XII i l’inici del XIII i es compon, com d’altres cenobis cistercencs, de tres recintes: un d’exterior en el qual localitzem els espais de vigilància i acolliment dels visitants, els tallers com la ferreria, els magatzems, les cases dels criats i la parròquia de Santa Llúcia; un segon recinte, ordenat entorn de la plaça de Sant Bernat amb les cases dels monjos jubilats, l’hospital de Sant Pere dels Pobres, la casa del cellerer i l’edifici més noble, el palau de l’abat; un tercer espai on es troben les dependències estrictament claustrals: la capella de la Trinitat –una de les primeres construccions-, l’església amb la torre de les hores i el cimbori, l’armarium, la sala capitular, el claustre major, el templet del lavabo, el dormidor, el parlador, el priorat, el claustre posterior, la infermeria, el refetó, la sala dels monjos, les cuines i el palau reial.\nEn aquests dos últims segles, els dos primers han sofert moltes transformacions per tal d’adaptar-los com a habitatges del petit poble de Santes Creus. Quant a les dependències destinades a clausura, hem de destacar els enderrocs soferts l’any 1874, que afectaren en gran manera les dependències situades entre la capella de la Trinitat i el palau reial. D’altra banda cal esmentar, en la dècada dels noranta, la recuperació i el condicionament, com a sala d’audiovisuals, del priorat.\nEls monjos santescreuïns marxaren del cenobi, com a mesura de precaució arran dels tristos fets ocorreguts a la ciutat de Barcelona, el 25 de juliol del 1835, però tanmateix l’11 d’octubre d’aquest any es donava a conèixer el decret de supressió de tots els convents de qualsevol indret d’Espanya. Aquest comiat voluntari, doncs, es convertí en obligat, i el monestir passà a ser propietat de l’Estat. El 19 de febrer de l’any següent un nou decret posava a la venda els béns i propietats eclesiàstiques i així acabava la història de la vida monàstica santescreuïna i començava una nova etapa del monument. El primer incident greu esdevingué la nit del 29 de desembre d’aquest mateix any quan uns soldats francesos procedents del castell de Querol camí de Tarragona, prengueren foc a l’orgue i al cadirat de cor. L’abandó, acompanyat d’aquest funest acte donà lloc a l’espoli i a la destrucció, sobretot, dels béns mobles, tot i que les construccions pertanyents a la clausura patiren els robatoris més importants no tant pel que fa al valor dels materials sostrets, sinó pels enderrocs que provocaren. Els recintes exteriors van ser ocupats pels nous habitants de Santes Creus.\nTres anys desprès, el mes de juliol, l’exmonjo santescreuí fra Miquel Mestre i Gaset, fou nomenat vicari de la parròquia de Santa Llúcia, i inicià una tasca de defensa i conservació del monestir, que dugué a terme fins a la seva mort, el 1868. El 13 de juny del 1844 es creà la Comissió Provincial de Monuments Històrico-Artístic, i el 10 d’agost del mateix any es constituí la Comissió de Monuments de Tarragona amb la finalitat de defensar i protegir el patrimoni malmès arran de la desamortització del 1835; el monestir de Santes Creus i entrava de ple. Però, malauradament, la Comissió no va poder evitar que entre el 5 d’octubre i el 15 de desembre del 1870 la població penitenciaria de Tarragona fos traslladada a Santes Creus i el monestir es convertís en presidi i en la seva remodelació patí nombroses destrosses. Quatre anys més tard, el 10 de setembre, amb l’excusa de recollir materials per a les obres de fortificació de Vila-rodona, davant d’un possible atac carlista, es demoliren gran part de les edificacions, fins aleshores ben conservades, situades entre la capella de la Trinitat i el palau reial. Cinquanta anys després de l’exclaustració, l’any 1884 s’aconseguí que fos nomenat, per al monument, un conserge, un vigilant fix, servei que tindrà continuïtat fins al moment actual. Cal esmentar, com a fet rellevant que el 13 de juliol del 1921, el monestir de Santes Creus fou declarat Monument Nacional; el nomenament representava el reconeixement oficial del seu valor històric i artístic. El 17 de novembre del 1931, es constituí el Patronat de Santes Creus, dirigit per Pere Lloret i Ordeix el qual realitzà una important tasca a favor del cenobi (fins i tot l’alliberà de qualsevol eventualitat nefasta el juliol del 1936). Un mes després, el 12 d’agost, es dissolia el Patronat i s’instituïa la Comissaria de Santes Creus, presidida també per Pere Lloret i Ordeix. Des del 1939 fins al 30 d’abril del 1943, data en la qual es reorganitzà de nou la Comissió de Monuments, Santes Creus restà mancat d’un organisme de gestió. El 16 de gener del 1951, es creà un segon Patronat, presidit pel cardenal de Tarragona Benjamín de Arriba y Castro (1951-1971) i seguidament, per l’arquebisbe tarragoní Josep Pont i Gol (1971-1981). El segon Patronat comptà sempre amb el suport de l’Arxiu Bibliogràfic de Santes Creus, fundat el 14 de setembre del 1947 amb l’objectiu d’estudiar i defensar l’entitat històrica del cenobi. Ambdues institucions han realitzat una important i lloable tasca envers el monestir. Finalment, el 17 d’octubre del 1981, es creà un tercer Patronat que ha continuat vetllant per la conservació i restauració del monument.\nEls esdeveniments citats han deixat la seva empremta en els diferents indrets que reprodueixen les imatges que us oferim i que varen ser, en la seva majoria, citats i explicats en profunditat per l’historiador santescreuí Eufemià Fort i Cogul en l’obra Santes Creus, de l’exclaustració ençà. Nosaltres ens limitem, doncs, a fer-ne un breu recordatori, tot relacionant els fets amb cadascun dels indrets que presentem, i afegint-hi algunes noves aportacions.\nLa plaça de Sant Bernat Calbó\nRecorreguda la porteria del cenobi i l’avantplaça, s’obre el segon portal reial o de l’Assumpta que ens permet el pas a la plaça, trapezoïdal, de Sant Bernat Calbó limitada inicialment per l’hospital de Sant Pere dels pobres, l’hostatgeria, la bosseria, les cases dels monjos jubilats, dels menestrals, dels pagesos i el palau de l’abat, del segle XVI, que juntament amb el cos d’entrada, són unificades mercès als esgrafiats d’estil rococó, amb simulacions de cornises provistes de dentellons, pilastres dòriques, gallonat i els enquadraments dels balcons i les obertures. El panorama es veu interromput per la font del barroc tardà, segle XVIII, de Sant Bernat Calbó -abat de Santes Creus i bisbe de Vic-, emplaçada al mig del recinte.\nAl fons, la façana de l’església, estructurada en tres cossos, coronats per merlets espitllerats i dominada per un gran finestral ogival, d’esplandit esglaonat, flanquejat per dues obertures romàniques, corresponents a les naus col·laterals. L’obertura central està, sobremunta una porta de mig punt, de darreries del segle XIII i encara de tradició romànica, que ens mostra un esplendit compost per cinc muntants bocellats capsats per delicats capitells decorats amb aus i palmetes. A les rebranques s’esglaonen vint-i-quatre elements bocellats per banda amb els capitells ornats, també, amb delicats motius miniaturistics –cotorres, fulles, volutes, dracs alats, cares grotesques...-, que es prolonguen en sèries d’arquivoltes.\nL’angle delimitat per la nau de l’Epístola i el reraclaustre, es coneix popularment amb el nom de Joc de la pilota, perquè havia servit d’espai d’esbarjo als monjos joves. És creà per l’enderroc, arran de la fortificació del monestir, manada pel rei Pere III el Cerimoniós el 1378, del celler i del refetó dels conversos dels quals encara se’n conserva un capitell i cinc arcs de mig punt. A la part superior del mur, sobreaixecada i es coronada, com la resta del perímetre monacal, amb merlets espitllerats, mostra dos escuts, un amb les armes de la Corona i l’altre de l’abat Bartomeu de Ladernosa. En els extrems dels merlets del tram de la nau de l’església, hi figuren mènsules figurades amb caps d’animals (moltó, bou i gos) o masculins (mitrat i amb cabell curt), personatges de mig cos (estirant-se la boca) i un àliga d’ales esplaiades. A l’extrem meridional, s’hi obre la porta ferrada, bastida per iniciativa dels reis Jaume II i Blana d’Anjou, com ho mostra l’heràldica dels monarques, visibles a l’arc i als muntants. Posseeix una estructura similar a la de l’església, és de mig punt, amb dovelles planes i l’intradós motllurat, emmarcada per arquivoltes bocellades i el trencaaigües, floronat, descansa sobre els bustos dels monarques. Fins el 1378, aproximadament, el portal forà degué restar protegit per un porxo, que se suprimí en procedir-se a la fortificació dels cenobi i del que en resta l’arrencament de la volta recolçada en dues figures del tretamorf: Sant Mateu i Sant Lluc.\nEl claustre gòtic\nEl conjunt claustral va ser sufragat pels monarques catalans Jaume II el Just i Blanca d’Anjou, i ocupa el lloc del primitiu cistercenc que probablement no s’arribà a enllestir, i del qual ens resta el templet del lavabo i les galzes de les voltes d’aresta a la nau de septentrió. Les obres s’iniciaren el 1313 i dinou anys després, l’abat Pere Alegre contractà el lapicida anglès Reinard des Fonoll per a les obres del claustre i el refetó. Fou finalment acabat i beneït el dia de sant Benet, l’11 de juliol, de 1341 durant l’abadiat de Pau Miró. Tanmateix, sabem que el 1502 treballaven en els calats de ponent G. Moreu i J. Ternats.\nAdopta la forma d’una base rectangular, de nou trams per deu, en haver incorporat a la nau de ponent l’antic corredor dels conversos, limitats per finestrals seccionats per dos mainells, a excepció dels vuit angulars, bipartits. Les traceries, molt restaurades a les galeries nord i oriental, com a conseqüència del forçat abandó del monestir l’any 1835, evidencien diferents estils que evolucionen des dels simples i primerencs arcs apuntats fins arribar a les fines traceries flamígeres a les naus meridionals i de ponent, introduïdes per primera vegada en l’arquitectura catalana. És cobert amb senzilla volta de creueria que es recolza sobre pilars i boniques mènsules esculpides. L’escultura la localitzem en els capitells, que mostren una àmplia varietat iconogràfica, en els arcosolis amb sarcòfags de famílies catalanes, en el grup escultòric que sobremunta la porta de la Lliçó, amb les imatges de Crist Jutge damunt la resurrecció dels primers pares i el probable retrat de l’abat Pau Miró o en la bonica imatge policromada de la Verge amb el Nen.\nEntorn de les galeries s’hi obren diferents estances com l’antic armarium o capella de l’Assumpta, la sala capitular, l’escala que ens condueix al dormidor dels monjos, el parlador o el passadís dels horts.\nEl templet del lavabo\nEl templet del lavabo és l’únic testimoni, ben conservat, del primitiu claustre cistercenc. Es troba unit a la nau meridional del claustre gòtic, del segle XIV, per un curt tram de volta rebaixada. Es tracta d’una construcció de forma hexagonal, com el de Poblet i de Toronet, amb contraforts cantoners, que a partir de la imposta suporten columnes embegudes capsades per capitells només desbastats o amb simple ornamentació vegetal. Les façanes es resolen amb un doble ordre de grans arcs que allotgen un segon ordre d’arcs de mig punt, suportats per columnes bessones –amb funció de mainells- sobre pedestals, amb el timpà perforat, en alternança, per òculs i quadrats en diagonal, com a la sala capitular de la catedral de Tarragona o el templet de Poblet. Al costat que comunica amb el claustre se suprimí els suports intermedis, com a les sales capitulars de Poblet i Santes Creus, i deixà l’arrencada dels arquets ficticis suspesa. És cobert amb volta de creuria, reforçada per nervis prismàtics que s’uneixen en una clau, esculpida en baix relleu amb una creu esqueixada i quatre volutes, descansa sobre altres columnetes, disposades als angles entrants i aixecades sobre pedestals i es recolza per fora, damunt les cinc mènsules de cavet i els capitells cantoners. El lavabo és format per una pica cilíndrica monolítica amb quatre brolladors.\nUna nota escrita per l’abat Bartomeu de Ladernosa l’any 1367, ens precisa que l’inici de la construcció de l’església tingué lloc el mes de setembre de 1171 i que 21 de juny de 1211, coincidint amb l’abadiat de Bernat d’Àger, la comunitat es va traslladar a l’església nova. El 1225 ja s’havien bastit els tres primers trams, però les obres es perllongaren fins al 1280. L’estructura arquitectònica, clarament bernardina, és de planta de creu llatina amb tres naus, de sis trams, i un profund presbiteri carrat, flanquejat per un parells de capelles amb voltes de canó apuntat i un ampli transsepte. El cobriment és de volta de creueria, amb nervis prismàtics, que arrenquen d’un cul de llàntia ornat amb simples fulles de llorer, separats per arcs faixons apuntats i, a la nau central, pilastres interrompudes per vuit rotlles, a excepció del darrer tram. Forts pilars, units per arcs formers de mig punt, reben directament l’empenta de les voltes secundàries. Ocupa l’extrem nord del creuer la porta dels difunts i a l’extrem oposat l’escalinata que comunica amb el dormidor, la sagristia i la porteta de la torre de les hores. Al creuer, l’oculus, i damunt d’aquest, el cimbori, només visible des de l’exterior, construït vers el 1312. El transsepte fou escollit com a lloc preferent per a emplaçar-hi les tombes reials de Pere el Gran, a la nau de l’Evangeli, i de Jaume II el Just i Blanca d’Anjou a l’oposada\nLa capella major conté el retaule barroc, del 1640, obra de l’escultor Josep Tremulles, que substitueix l’antic gòtic, obra de Guerau Gener, Pere Serra i Lluís Borrassà. A la nau de l’Evangeli, localitzem el panteó dels Montcada-Medinaceli, de marbres i jaspis, que va ser construït, en el reracor, l’any 1756.\nEl pas de la llum es produeix pel gran rosetó de l’absis, per les finestres de doble esquiexada, closes per vitralls monocroms, d’esquema geomètric, i per l’immens finestral policromat, d’iniciativa reial, allunyat de les rígides regles de Sant Bernat, realitzat pels vols de l’any 1300.\nDes del claustre, una escala comunica amb el dormidor dels monjos, un ampli espai de 46 m de llargada per 11 d’amplada, que es troba adossat al capcer sud del transsepte. La coberta, a doble vessant, de bigues i teules, és sostinguda per onze arcs diafragmàtics apuntats, que sobresurten a l’exterior a manera de contraforts, que descansen en simples mènsules piramidals proveïdes de decoració floral. A ambdós costats localitzem una sèrie d’amplis finestrals, sorgits d’una remodelació, sota dels d’arcs formers apuntats que reforcen els murs. En el parament septentrional, hi veiem una porta de mig punt, que comunica amb l’església, i facilitava l’accés dels monjos per les oracions de vespres i maitines, i una porteta que dóna accés a la torre de les hores i a l’antic arxiu. En el mur oposat, una gran finestra que dóna a la biblioteca i que originàriament rebia la llum de l’exterior, a més de dues portes de mig punt que permeten l’accés a la torre, construïda el segle XIV arran de la fortificació i que allotja, a la planta baixa, la presó, en el primer pis el Museu i al pis superior la biblioteca. Al costat occidental s’obren dues portes més, una a l’extrem nord que permet accedir al sobreclaustre i un altre que dóna al segon pis del priorat.\nEl cos d’edifici comprèn, a la planta baixa, la sala capitular, el parlador, el passadís dels horts i la sala dels monjos; fou construït entre el 1191 i el 1225.\nEl claustre posterior\nS’hi accedeix des del claustre principal, travessant el parlador. Se’l coneix com el segon claustre, claustre posterior o de la infermeria i va ser bastit, en connexió amb el palau reial, el segle XIV. Presenta una planta rectangular, amb galeries, embigades, compostes per senzills arcs apuntats que sorgeixen directament de la banqueta que recorre tot el perímetre. En la segona meitat del segle XVIII, se li aplicà un sobreclaustre, del qual ens queden rastres de les voltes de guix i alguns esgrafiats, a la banda del jardí, de tipus geomètric, compost per quadres amb cercles als vèrtex que inclouen rombes xafranats i un cercle central.\nAl seu redós es troben, a la nau occidental, la porta de la Sala de Monjos i la porteta que condueix a la presó de monjos, datada al segle XVI i precedida per un espai destinat al cos de guàrdia, que mostra uns grafits i una crucifixió realitzada, amb el fum de les espelmes, pels reclusos.\nA la galeria sud les cuines i el palau reial; a la banda de llevant les cases dels monjos jubilats i la petita capella de la Trinitat; al costat occidental la infermeria, amb una bonica solana que fou remodelada, el 1756, pel mestre de cases de valls Joan Ribera i reconstruïda el 1935. Les naus clouen un bonic i auster jardí, ornat amb un brollador central –construït el 1952- i alts xiprers.\nLa capella de la Trinitat\nL’auster i petit edifici de planta rectangular de l’acabament del segle XII, emplaçat a l’extrem nord-oriental, darrere del claustre vell, fou la primitiva església dels monjos. Uns anys més tard, enllestida ja l’església major, es convertí en la capella de la infermeria. Bastit amb carreus, consta d’una volta de canó apuntat, recolzat en una imposta de quart de bocell, dues finestres espitllerades en cadascun dels extrems i una porta de mig punt oberta a migdia, per on s’hi accedeix. És coberta per una teulada a doble vessant que descansa sobre petites mènsules de cornisa, la majoria d’elles, refetes el 1946.\nAl seu interior, dos esglaons sobreaixequen el nivell del presbiteri on hi localitzem l’ara d’altar suportada per cinc columnetes. Allotja, a més, una talla renaixentitsta malmesa de Crist, provinent potser la l’antiga capella de la Santa Creu. Va ser dedicada a la verge, a Sant Bernat i a la Trinitat. Davant de la porta d’accés trobem un petit claustre que podia haver servit de repòs als monjos convalescents.\nArran de la desamortització del 1835, l’edifici sofrí notables destrosses. El finestral del mur occidental havia estat convertit en una porta, i les parets interiors eren arrebossades, la terra exterior cobria els murs i provocava humitat. Desprès d’intenses tasques de recuperació, el 5 de juny del 1955, festa de la Trinitat, era totalment restaurada i fou reintegrada al culte. Actualment només es oberta per la visita.\nA la banda meridional del claustre posterior hi localitzem el palau reial, que respon a la iniciativa de Pere el Gran, enriquit per Jaume II i ampliat per alguns abats perpetus, des de Guillem de Ferrera (1347-1375) fins a Pere Noguers (1593-1608). Les dependències es reparteixen a l’entorn de dos patis contigus i es distribueixen en tres nivells. Un vestíbul amb enteixinat ornat amb heràldica reial i de l’abat A. Porta (1390-1402) ens introdueix al primer pati, on uns senzills permòdols escalonats sostinguts per arcs rebaixats aguanten l’escala principal, amb un formós relleu que mostra les armes catalanes entre àngels i lleons tinents, que ens condueix a una galeria amb barana de pedra on descansen columnes quadrilobulades i arcades sobre capitells ornats a dos nivells. És coberta per un bonic i interessant enteixinat. A l’interior d’aquest pis, observem les cambres reials modificades pels diferents abats que hi habitaren i, a l’esquerra, una porta ens condueix al segon cos del palau. Al segon pis d’aquest mateix pati, trobem dues baranes amb columnetes, una de pòrfir, que mostren els escuts dels abats A. Porta, J. Pinyana (1430-1438) i el de J. Valls (1534-1560) flanquejant una porta conopial. Aquest darrer abat sobrealçà el palau construint dues galeries d’estuc i un mirador. L’última intervenció és degué a l’abat P. Nogués qui foradà la part superior de la torre de l’homenatge amb una escala de cargol, on havia estat reclòs el fill de Jaume II. Avui, resta tancat al públic i sense destinació.\nL’any 1258, el rei Pere el Gran, decidí ser enterrat a Santes Creus i fou escollit el transsepte per a construir-hi el sepulcre. L’obra, un baldequí que imita models sicilians, fou realitzada entre els anys 1292-1295, i conjuga, amb mestria, el treball de l’escultor gironès Bartomeu, dels pintors Gil, Pere Sanç i Andreu de la Torre i del picapedrer vilafranquí Guillem d’Orenga, amb la reutilització d’un vas de pòrfir. És disposat damunt de dos lleons i cobert per una urna a doble vessant, d’on sorgeix una torreta hexagonal, i ornada amb quinze sants, a més de la Mare de Déu amb el Nen, treballats en alt relleu. Als peus del sepulcre una llosa cobreix la tomba de Roger de Llúria.\nAl pilar oposat admirem el mausoleu de Jaume II i Blanca d’Anjou (+1310) en forma de tabernacle i suportat per quatre columnetes angulars sobre lleons i amb els escuts dels monarques, en els capitellets, ornats amb fulles d’heure, roure, creixents i api. L’obra s’encarregà, el 1312 al mestre Bertran de Riquer i al lleidatà Pere de Prenafeta; el model, inspirat en el de Lluís IX de França, incorporà les imatges dels monarques, probablement esculpides pel lleidatà Francesc de Montflorit, sota un dosser en el qual treballà el lapicida Pere de Bonull. La sobirana, amb hàbit cistercenc i coronada, reposa dolçament al costat del rei, vestit de forma similar i amb corona com a únic element del poder reial. Completen la coberta, un sant i un pinacle central.\nFinestral de ponent\nL’arquitectura del finestral és netament gòtica. La traceria és emmarcada per un arc ogival que recolza sobre dos petits capitells que corones els fusts, i que limiten la resta de l’obertura. El calat és compost per un pentalobat inscrit en un cercle, dos trilobats i petits angles curvilínis. La protecció reial de Santes Creus, unida a una sèrie de realitzacions arquitectòniques i artístiques situen el finestral vers el 1280 i les característiques pròpies del vitrall permeten datar-lo vers el 1300.\nIconogràficament, el vitrall és una exaltació de la vida de Crist i de la Verge, encara que algunes escenes no s’hi corresponen i ens fan pensar que no formaven part de les idees inicials. Les escenes són compartimentades i petites, delimitades dins un sol plafó, on hi ha representat un paisatge bíblic, integrat per diferents personatges en actituds que sovint denoten moviment. Aquesta reunió de figures petites en una superfície reduïda, proporciona al vitrall un caràcter ornamental que contrasta amb el ritme cromàtic i temàtic dels altres de l’església. Mostra reminecències romàniques en la manera de compartimentar cadascuna de les composicions, de proporcions mol petites, i la manera de concebre les formes. El treball de les escenes, tant pel que fa a la composició com a la realització dels petits detalls ens recorda el treball d’un miniaturista. L’artista, tot i tenint en compte que serien impossibles d’apreciar des del pla de la basílica, realitzà amb gran finor les figures, destacant l’expressió del rostre dels personatges fins a fer-los capaços d’expressar tristesa, alegria o la fúria del botxí. Així, el llenguatge de la narració, dins algunes de les escenes arriba a la màxima expressió.\nIniciada a finals del segle XII és d’estructura quadrada amb tres obertures bordonadesd’esplandit interior, al mur oriental, que li donen llum. La façana consta d’una porta, formada per un doble arc de centre suspès i timpà perforat per un quadrat, i dos finestrals de doble obertura. Comptem quaranta columnes distribuïdes en quatre grups a ambdós costats de les finestres i de la porta d’accés, formades per una base àtica amb rosetes, pentàgons i rombes, un fust monolític i un capitell Aquests últims són decorats amb simples fulles de lliri d’aigua, frisos de volutes i trenes de dos fils. Consta de nou trams, seccionats en la seva coberta per arcs torals i formers de perfil motllurats, a l’entrecreuament dels quals se situen les claus de volta, en baix relleu i de tipus geomètric, que descansen en quatre columnes – amb capitells de fullatges estilitzats, palmetes digitades separades per tisores-, i dotze culs-de-llàntia estructurts en dos cosos superposats: un cos prismàtic, un astràgal i un capitell.\nA terra, descobrim set làpides funeràries amb enterraments de sis darrers abats vitalicis del cenobi i un bisbe lleidetà franciscà, del segle XIV, Andreu de Velleregia que va morí a Nàpols. Els sis abats, contemplats d’esquena als tres finestrals i d’esquerre a dreta, són: Bernardí Tolrà (b 1534), Pedro de Mendoza (b 1519), Jaume Valls (b 1560), Pere Nogués (b 1608), Jaume Carnicer (b 1619), Jeroni Contijoc (b 1593).\nA la nau oriental del claustre i a la banda sud de la sala capitular hi ha l’escala d’accés al dormidori del primer pis, i al seu costat una sala rectangular, el locutori, que estableix el pas entre el claustre major i el claustre posterior i des d’aquí a les dependències de llevant del conjunt monàstic. Resseguit lateralment per pedrissos, és coberta amb volta de canó sobre una imposta bossellada i portes a ambdós extrems. La del claustre principal és d’arc de mig punt i posseïa pollegueres angulars, mentre que l’oposada és rebaixada per dins i semicircular a l’exterior. Aproximadament a la meitat del mur oriental s’obre una altra porta de mig punt que ens dóna pas a una petita dependència situada sota la volta d’escala que dóna al dormitori.\nEra l’àmbit on el prior del monestir convocava cada dia als monjos a fi d’assignar-los la seva tasca.\nLa sala de monjos\nEs compon de tres trams d’ample per dos de fons amb voltes de creueria amb nervis prismàtics. Com si es tractés d’una palmera els nervis es recolzen en grups de vuit, en les dues columnes centrals, de capitells octogonals, i en les deu mènsules del voltant. Les quatre angulars són apiramidades i les restants són similars als capitells però nomès amb tres plans. L’estança compta amb cinc finestres dues en el mur oriental i altres tres afrontades, amb esplandit simple que permetien l’entrada de la llum tan necessària per als copistes i cal·lígrafs. Recordem que l’escriptori del cenobi aconseguí un renom important per les tasques que s’hi realitzaren, des de la fi del segle XII fins el segle XVI, en que encara constatem la dedicació de fra Joan Almenara, però sobretot és notable el treball realitzat en la tretzena centúria.\nParlar d’alguns llibres i dels que es serven a la BPT.\nLa sala va ser en un primer moment la biblioteca tot i que posterioment es convertí en celler.\nEls vitralls cistercencs\nJosep Serra Valls i M Joana Virgili Gasol\n J. CABESTANY i FORT Destrucció i restauració (1835-1981), dins de Catalunya Romànica. Vol. XXI. Enciclopèdia Catalana. Barcelona, 1995. pp. 271-272.\nPublicado por maria joana virgili i josep serra valls en 15:54\nEtiquetas: Capitell de Santes Creus, claustre de la catedral, dormidor, esgésia, Josep Serra Valls, Maria Joana Virgili Gasol


Montse Caselles psicòloga i Coach |Psicòloga i Coach al Pallars Jussà i Sobirà\nEmocions i Infància\nResponsabilitat i autonomia en la infància\nLa intel·ligència, nou enfoc!\nEl temps d’estudi\nTrastorns d’aprenentatge (TA)\nL’alimentació i les emocions\nXerrades Tallers a mida\nDegut a la situació actual de confinament, ofereixo sessions per skype, videotrucada o altres apps.\nEstic aquí pel que us faci falta.\nContacteu al: 680503142 o mcasellescastells@gmail.com\nQui sóc jo? \nAquesta és una de les preguntes que invito sovint a que es facin els meus/ves pacients...\nJo sóc els meus valors:\nL’excel·lència i la professionalitat, L’honestedat i la discreció, El respecte i la tolerància, La passió, La formació, L’emprenedoria....\nA més a més, sóc filla, parella, mare , germana, educadora, tieta, amiga i confident... +info\nDirigeix el teu futur\nCoaching és l’art de fer preguntes per a ajudar a altres persones, a través de l’aprenentatge, en l’exploració i el descobriment de noves creences que tenen com a resultat l’assoliment dels seus objectius. ( Definició Escola Europea de Coaching). +info\nSolventa problemes personals\nLa psicologia és la ciència de la ment i el comportament; especialment, estudia el comportament i els estats de consciència de la persona humana. En aquest camp, hi ha la figura del psicòleg/a, nosaltres som considerats científics socials o del comportament. Els psicòlegs/es intentem comprendre el paper de les funcions mentals en el comportament individual i social. +info\nDes de la meva vessant educativa, ofereixo xerrades i tallers a escoles, escoles de famílies i altres centres formatius d'adults. +info\nProposta xerrades tallers\nXerrades adreçades a pares/mares i educadors/es, sobre com educar les emocions des de ben petits. Tot ajudant als nostres petits i adolescents a gestionar les seves emocions, per tal de contribuir a millorar l’estat de salut ...\nXerrades proposades amb l’objectiu de donar pautes als pares/mares i educadors/es sobre com educar als fills/es perquè siguin emprenedors, competents, autònoms, responsables i amb iniciativa per elaborar els propis projectes. ...\nXerrades que tenen com a objectiu, oferir estratègies als pares/mares i als infants, sobre com fomentar l’educació afectiva i sexual. Com a element de prevenció de maltractaments i abusos sexuals. Aquest tipus d’educació ha ...\nXerrades adreçades a pares/mares i infants, per conèixer el nou concepte d’intel·ligència. Tot oferint recursos i activitats per poder-les treballar. Sabem que amb el temps ha anat canviant el concepte tradicional sobre la i ...\nRere l’esforç de l’alumne i l’escola hi ha també el treball, la supervisió i l’acompanyament incansable de les famílies. Aquesta xerrada té com a objectiu oferir a les famílies recursos, per com poder ajudar als fills en el s ...\nAquest grup de xerrades té com a objectiu, donar a conèixer diferents trastorns d’aprenentatge. Deixant clara la diferència entre els TA que persisteixen al llarg de la vida i les dificultats transitòries que poden presentar ...\nXerrada que permet treballar i reflexionar, la relació emocions-alimentació, no només perquè els nostres sentiments afecten què volem menjar, sinó també a l’inrevés. ...\nXerrada que ens deixarà clar en què consisteix l’assetjament escolar i quins recursos tenim per fer-hi front. ...\nGrup de xerrades que permeten desmitificar "l'horror adolescent". L’adolescència no és un caos vital generalitzat, sinó l’etapa de la nostra vida que ens ajuda a construir la nostra personalitat adulta. Aquestes permeten ofer ...\nXerrada que permet conèixer i identificar les noves addiccions. Tot oferint tècniques per tractar i prevenir aquestes dependències que es donen, sobretot amb els més joves. ...\nAquests títols són orientatius de possibles xerrades i tallers, també se’n realitzen altres a petició ...\nAlgunes frases per reflexionar\nNo m'agrada estudiar. Odio estudiar. M'agrada aprendre. L'aprenentatge és bonic\nSón les teves decisions i no l' atzar el que determina el teu destí\nAra és el moment crucial per donar el primer pas cap a la teva nova vida\nGoverna casa teva i sabràs quant costa la llenya i l'arròs ; cria als teus fills , i sabràs quant deus als teus pares\nMontse Caselles Castells Num. col·legiat: 17619\nAvis Legal / Polítca de cookies / by KoollooK


El FirEntitats es farà el 29 de maig\nTorna després d’una edició cancel·lada el FirEntitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta la jornada anual de les entitats amb la ciutadania que s’executa al carrer de Sants. El dissabte 29 de maig les entitats surten al carrer a mostrar la seva tasca, però enguany sense activitats.\nCom a mesures per ajudar a controlar la Covid-19, les organitzadores han decidit prescindir d’activitats que puguin generar aglomeracions com les mostres de ball, concerts i escenaris. Tampoc es baralla opció de fer ús dels escenaris del Casinet d’Hostafrancs o Cotxeres de Sants perquè “són tècnicament complexes controlar les mesures de seguretat” alertaven amb el comunicat.\nTampoc podran executar activitats les carpes de les entitats, per aquest motiu la fira serà estrictament fira. Tampoc hi haurà plafons informatius ni programes de mà com hem vist fins ara que mostrin la situació de les entitats al llarg del carrer.\nPel que fa a recursos, Secretariat ha demanat realitzar una fira austera per part de tots els participants per la poca disposició econòmica que compten. És més, enguany el muntatge s’iniciarà a les 10 h i l’obertura de la fira serà a les 11 h fins a les 19.30 h.\nEs recupera el cartell\nMalgrat que la passada edició la cita es va quedar en l’aire, la imatge de la cartelleria preparada no va ser empleada i per tant, Secretariat ha decidit donar-li ús en aquesta nova edició.\nParlem amb la Marina Font de La cadena…


L'Hospitalet de Llobregat"El PP vol disputar el vot a Plataforma per Catalunya". Així s'explica el líder del PSC, Miquel Iceta, que el PP faci campanyes com les de Badalona, on utilitzen el lema 'Netejant Badalona', o de l'Hospitalet de Llobregat, on estan repartint fulls en què defensen mesures com que no s'obrin més locutoris, basars o kebabs.\n"No es pot apel·lar a les pors i als baixos instints", ha insistit Iceta, que ha afegit que la seva formació rebutja de ple "qualsevol manifestació de racisme i xenofòbia". L'alcaldessa de l'Hospitalet, Núria Marín, ha afegit que els populars estan fent una campanya a la seva ciutat "radicalitzant el discurs" perquè tenen una mala perspectiva electoral i "volen guanyar vots" a costa de manllevar el discurs a Plataforma per Catalunya. Ha dit, a més, que l'Hospitalet estaria "molt pitjor" si s'apliquessin les polítiques que s'estan impulsant a Badalona de la mà de l'alcalde Xavier García Albiol, justament el model que els populars volen extrapolar a altres ciutats. "Nosaltres hem de treballar per tots els veïns i veïnes amb independència del seu origen i de la seva procedència", ha defensat.\nIceta i Marín han visitat aquest dijous l'escola Paco Candel de l'Hospitalet i han denunciat que encara està en barracons perquè la Generalitat ha aturat la construcció de l'edifici que els correspon.\nIceta PSC Plataforma per Catalunya vot Badalona l'hospitalet


Les terminals portuàries de Barcelona augmenten inversions per descarbonitzar les operatives – El Mercantil\nL’autoritat portuària les ha bonificat amb uns 900.000 euros en el darrer exercici per avançar en la seva transformació energètica\nVaixell de la naviliera Grimaldi, de zero emissions en port, amarrat a Barcelona\t| Autoritat Portuària de Barcelona\nLes 14 terminals del port de Barcelona acollides al seu pla de bonificacions mediambientals han invertit el 2020 més de 1,7 milions d’euros en projectes per descarbonitzar la seva operativa. Amb aquesta finalitat, han apostat per la reducció d’emissions, generació d’energies renovables i l’inici de la seva transformació energètica. Com a resposta a aquestes iniciatives, l’Autoritat Portuària de Barcelona les ha bonificat amb uns 900.000 euros el 2019, any en el qual les inversions de les terminals van arribar als 16 milions d’euros.\n“Promovem que les inversions ambientals que fan les terminals siguin per reduir les emissions d’efecte hivernacle amb mesures d’estalvi o millora de l’eficiència energètic, la generació d’energia renovable amb plaques fotovoltaiques o la promoció de l’electrificació de la mobilitat”, ha explicat la presidenta del port, Mercè Conesa. “Les empreses van de la nostra mà per aprofitar la capacitat de generació d’energies renovables i preparar-se per la transició energètica, un aspecte clau per aconseguir el repte de ser un port neutre en emissions el 2050”.\n“Promovem que les inversions ambientals redueixin les emissions”\nLes bonificacions mediambientals representen entre el 15% i el 20% de la taxa d’activitat de cada terminal i segons el director de Medi Ambient del port, Jordi Vila, són “molt destacables” a nivell qualitatiu. “Es preveu que, de les 14 terminals, el 50% inverteixi en l’any 2021 en l’aprofitament de les seves cobertes per generar electricitat amb fotovoltaiques, facilitant així la generació d’energia renovable”, ha afegit.\nA més d’aquesta iniciativa, el port també aplica bonificacions ambientals als armadors que promouen la millora dels vaixells en termes d’eficiència, per exemple, amb gas natural (GNL) i bateries elèctriques. En aquest cas, la quantia ha sumat de mitjana 2,3 milions d’euros. “La idea és atraure al nostre port els vaixells més nets i menys contaminants, contribuint així a millorar la qualitat de l’aire en l’entorn portuari”, ha apuntat Jordi Vila. El port català va ser el primer en aplicar bonificacions a vaixells per l’ús de gas natural liquat i, en l’actualitat, és l’únic de l’Estat en aplicar bonificacions a creuers per la reducció d’emissions d’òxids de nitrogen (NOx).


L'Agència Catalana de l'Aigua avisa del perill de desbordament del pantà\nL'Agència Catalana de l'Aigua avisa del perill de desbordament del pantà de Foix\nEs podria incrementar el cabal del riu Foix i afectar zones poblades a la comarca del Garraf\nper Pere Almendárez dimarts, 14 de febrer 2017 - 11:05h\nPantà del Foix a l'Alt Penedès | cedida\nL'Agència Catalana de l'Aigua alerta del perill de sobreeiximent de l'embassament del Foix, a la comarca de l'Alt Penedès, després de les últimes pluges. La mateixa agència ha posat en alerta l'Ajuntament de Cubelles, on acaba el tram del riu Foix, ja que l'increment del cabal podria afectar alguns trams baixos del riu i alguns guals.\nLes últimes pluges que han afectat bona part de Catalunya han incrementat encara més el volum d'aigua que emmagatzema aquest petit embassament català que abans de l'últim episodi de pluja ja es trobava al límit de la seva capacitat. L'Agència Catalana de l'Aigua ha informat del sobreeiximent de l'embassament del Foix. És per aquest motiu que l'Ajuntament de Cubelles, al Garraf, ha alertat de la possibilitat que el cabal es pugui veure incrementat els pròxims dies i afectar alguns trams baixos del riu i guals del municipi. Des de l'ajuntament del municipi s'ha activat un avís i es demana precaució als veïns.\nEl pantà de Foix és un embassament que pertany al riu de Foix i la presa està situada al municipi de Castellet i la Gornal, a l'Alt Penedès, a prop del límit amb la comarca del Garraf. La presa es va inaugurar l'any 1928 i configura un dels pantans més petits de Catalunya. El riu de Foix acaba el seu recorregut, un cop travessada la presa, entre les poblacions de Cubelles, al Garraf, i Cunit, al Baix Penedès.\nPREVISIÓ per dimarts 14. El temps no acaba de millorar del tot.\nMOLTA PRECAUCIÓ a les comarques de la costa les pròximes hores


“La tasca cooperativista és una tasca\nd’acció social, eminentment positiva\ni de construcció d’un nou món.”\nJoan Salas i Anton (1854 - 1931), cooperativista i polític català\nSom un organisme autònom de la Generalitat de Catalunya adscrit al Departament d'Empresa i Ocupació. Com a tal, tenim personalitat jurídica pròpia, autonomia administrativa i plena capacitat d'obrar per acomplir les nostres finalitats. Tenim assignades totes les competències de la Generalitat de Catalunya en matèria de consum\nCoop57, SCCL serveis financers, ètics i solidaris\nDEPARTAMENT DE TREBALL,\nLa xarxa d’economia solidària per una banda vol promoure l’intercanvi entre\ncooperatives d’informacions, productes i serveis, és a dir promoure la\nintercooperació i per l’altra difondre una altra manera d’entendre l’economia.\nFCCUC Federació de Cooperatives de Consumidors i Usuaris de Catalunya\nPremià, 15, 2a planta · 08014 · Barcelona · 93 301 20 20 · cooperativesdeconsum@fccuc.coop\nwebmaster Gràfic Ràpid


Les Veus de la República – Les Veus de la República\nAutor: Les Veus de la República\nEspai de reflexió i debat sobre Política i Societat a la Casa Orlandai. lesveusdelarepublica@gmail.com #pensamentcrític\nLVdR36: Migracions a causa del canvi climàtic\nL’escalfament global provoca fenòmens meteorològics extrems. En determinades zones del planeta, això es tradueix en condicions de vida molt severes que desembocaran en grans migracions de població. És el que es coneix com a migracions temàtiques.\nIntervendrà Pep Cabanyol, periodista i president de SICOM.\nCasa Orlandai, 6 de Novembre, 2019, 19h\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 18 Desembre 2019 1 Minute\nLVdR 33: Cuidar i netejar, feines que importen.\nEl sistema actual heteropatriarcal no assigna cap valor a les activitats reproductives i de cura que són, habitualment, realitzades per les dones. Com a resposta sorgeix la idea d’una economia fonamentada en les necessitats de cura, d’habitatge, de gestió de la llar, la salut, l’oci, l’educació i tot allò necessari per al desenvolupament i manteniment de la vida. És el paradigma de sostenibilitat de la vida que situa la vida humana i els recursos naturals com a eix. Una proposta que incorpora formes més horitzontals d’organització, potencia l’intercanvi, fomenta l’economia social i solidària i promou la desfeminització de les cures\nEn concret, les cures a les persones que estimem i totes aquelles tasques domèstiques relacionades són feines importants que donen i ens donen benestar. En els casos en que aquestes s’externalitzen, generalment recauen en dones, sovint nouvingudes i amb alts nivells de vulnerabilitat social. El marc de legal de contractació no garanteix ni de bon tros unes condicions de treball dignes per aquestes treballadores, i ni molt menys el reconeixement social que aquestes tasques haurien de tenir. Parlarem amb tres col·lectius que s’han unit per a defensar les seves condicions de treball i el reconeixement social.\nIntervindran: Las Kellys, Mujeres Latinas y Mujeres Palante\nAquesta xerrada l’ha organitzada per Sarrià-Sant Gervasi coopera.\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 1 Març 2019 4 Març 2019 1 Minute\nLVdR 32: Les noves cares del feixisme\nCasa Orlandai, dimecres 6 de febrer, 2019, 19 hores.\nL’augment de la presència de l’extrema dreta a Europa i a d’altres parts ha portat al feixisme a expressar-se desacomplexadament en diverses formes i territoris, guanyant presència en els àmbits institucionals i parlamentaris de les democràcies liberals. Però és aquest el mateix feixisme dels anys 30, o hem de parlar de neofeixismes?\nIntervindrà: Ferran Gallego, professor de la UAB i doctor en Història contemporània.\nXerrada organitzada per : Associació Catalana d’Investigacions Marxistes\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 3 febrer 2019 1 Minute


La cuina de sempre: Besuc a l'espatlla\nAra, en la mateixa planxa, haurem de daurar l'all afegint-t'hi dues o tres cullerades d'oli.\nAutor: lacuinadesempre.cat a les 8:24 Etiquetes: Lacuinadesempre , Peix\nUnknown 13 de juny de 2014, a les 14:49\nTé una pinta !!!!\nmarques de muchabarba 13 de juny de 2014, a les 16:33\nTiene una pinta fantástica. Delicioso.\nles receptes que m'agraden 13 de juny de 2014, a les 17:07\nTens tota la raó, es molt interessant aquesta manera de cuinar el peix, fàcil i ràpida! De les que m'agraden a mi, i a més sugur que queda deliciós! Una abraçada Albert!\nRicard Sampere 16 de juny de 2014, a les 0:02\nEs un dels plats que faig més sovint, els caps de setmana que estem per Cambrils.\nLa meva versió (que de fet és la mateixa pràcticament), difereix en que no em faig treure l'espina. I quan és una peça d'aquestes que són assolibles per dues persones, jo em quedo la part del'espina... Ja sé que pot semblar primitiu, però m'agrada escurar l'espina i trencar-la amb les dents i triturar-la...\nFora de cada no ho faria, però a casa i sense convidats, és un plaer...:)\nI com allà tinc una Weber a gas petita, faig el peix allà i normalment no li dono ni la volta. Com la Weber té tapa, el mateix calor de convecció, ja em fa la part superior... i jo tampoc soc de les coses massa cuites...


Arga Sentís reclama coordinació urbanística municipal | FET a TARRAGONA\nPublicat el 7 d'Abril, 2015\nArga Sentís, a l’acte del Col·legi d’Arquitectes amb el director del FET a TARRAGONA, Ricard Lahoz (foto: Col·legi d’Arquitectes)\n“L’àrea d’Urbanisme de l’Ajuntament necessita un equip potent i molt preparat, que treballi coordinadament per afrontar els reptes de planificació de la ciutat”. Ho diu ben convençuda la regidora d’IC-EUiA i cap de llista en les pròximes eleccions municipals, Arga Sentís. “Aquest mandat -afegeix- les decisions urbanístiques s’han près en diverses àrees que compten amb responsables polítics diferents: l’Oficina de Projectes, l’empresa municipal SMAHUSA i el propi departament d’Urbanisme”. Això, segons Sentís, provoca confusió i un problema de falta de lideratge evident, que potser només tindria solució amb la contractació d’un Gerent.\nNo té pèls a la llengua la regidora ecosocialista en la seva trobada amb el Col·legi d’Arquitectes. L’han convidada a participar en un cicle de ‘Converses’ amb candidats a l’alcaldia de Tarragona per parlar de moltes qüestions que interessen a aquest col·lectiu professional. Sentís recorda que el seu grup ha estat l’únic que no va votar a favor del POUM (se’n va abstenir) i considera que ara està desfasat en alguns aspectes relacionats amb el creixement de població i la nova construcció d’habitatges. “Cal rehabilitar edificis buits i antics, crear espais comuns i relligar els nuclis urbans separats amb zones verdes, equipaments i millorant-ne la mobilitat”, afirma. Sant Salvador, la Part Baixa i algunes zones de Ponent són les que necessiten, segons Sentís, una atenció prioritària.\nLa trobada amb els arquitectes permet abordar temes ben coneguts per tots els ciutadans. “Tarragona té un dèficit d’equipaments i un superàvit d’edificis buits”, assegura rotunda la regidora d’Iniciativa quan repassa la situació del Banc d’Espanya, la Savinosa o la Tabacalera, per posar-ne alguns exemples. “Primer cal planificar els equipaments que necessita la ciutat i després trobar-ne la millor ubicació, sigui un immoble en desús o un edifici de nova planta. Ara, en precampanya, assistim a un concurs d’idees que no ens porten enlloc”, comenta Sentís. Fuig, per tant, d’entrar en aquest joc i, en canvi, lamenta el “dèficit clamorós” en matèria de biblioteques.\nUn columbari al pàrquing Jaume I, suggereix un arquitecte a la part final de la trobada: “Un espai destinat a guardar les cendres dels difunts seria una oportunitat per donar rendibilitat” a aquest indret que representa la més gran aberració urbanística de Tarragona. Sentís escolta la proposta amb cara de sorpresa, però no la rebutja radicalment: “Se’n podria parlar”. En el torn de preguntes dels assistents, l’ecosocialista dubta de la “provisionalitat del tercer fil”, aposta per “preservar els valors naturals de les platges tarragonines” i assumeix el repte d’articular una àrea metropolitana per “cohesionar el territori i deixar de ser l’abocador i el pati de darrere de Barcelona”.\nI fidel als seus principis ideològics, Arga Sentís no defuig el debat sobre urbanisme de dretes i d’esquerres: “I tant, que n’hi ha diferències. No és el mateix que governin la ciutat uns partits o altres. Els tècnics són peces clau per al desenvolupament i planificació del territori, però la responsabilitat final és del polític i, per tant, hi ha un urbanisme de dretes on prevalen els interessos privats i un urbanisme d’esquerres que aposta per generar espais públics”.\nAVUI, ALEJANDRO FERNÁNDEZ (PP)\nEl cicle de Converses que organitza la demarcació de Tarragona del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya continua aquest dimarts 7 d’abril amb la participació del cap de llista del Partit Popular, Alejandro Fernández. L’acte tindrà lloc a les 19,30 h. i és obert a tothom.\nTarragona necessita ambició i mirada llarga\n9 de Juny, 2015\nUna resposta a “Arga Sentís reclama coordinació urbanística municipal”\n7 d'Abril, 2015 a les 7:25 pm\nJo crec que el així anomenat “Parking Jaume I” s’hauria d’enderrocar totalment i aconseguir un espai lliure\ndavant de l’antic escorxador, el més sanejat possible.\nPel que fa a l’edifici “Banco de España” potser es podria destinar a les oficines de la generalitat disperses per tot l’ampla de Tarragona. ( Per què es necessitaran tantes oficines? Sembla que ningú se’n recorda que hi ha paisos, no gaire llunyans, que tenen tota l’administració centralitzada en una finestreta única)


I també reia, per Ferran Moreno Castillon | Noudiari.es\nI també reia, per Ferran Moreno Castillon\nAquell dia no el podria oblidar mai, per molt que ho volgués, els fets estaven tatuats en el seu record i el dolor era cisellat a la seva ànima.\nVa patir molt i va voler oblidar-ho, va tornar a la seva vida normal, amb la seva gent, com sempre. Però havia comés un pecat que no se li perdonaria, va voler ser normal i oblidar la barbàrie. Passejava pel carrer, anava al cinema i també reia.\nLa gent la mirava i xiuxiuejava al seu pas perquè sortia de casa seva amb vestits de colors -els mateixos que tenia abans d’aquell dia- i feia petons als amics com es fan, ens feim, tots els amics. Abraçava les noies i també reia.\nEra una dona jove, alegre i amb ganes de viure i no va voler convertir-se en una llastimosa figura vestida de dol per molt que patís i que el dolor encara habités dins seu. No era fàcil intentar oblidar-ho tot i encarar la vida amb optimisme. De fet, potser ni tant sols volia oblidar, només suportar-ho i seguir viva, continuar vivint amb l’esperança de què el demà faria el seu joc i ella no hauria de patir més. Vivia i també reia.\nNo havia entès perquè les dones no son iguals que els homes, perquè hi ha dobles escales salarials, perquè la cuina i el llit son els imperis de les reines i perquè ella o qualsevol altra dona, no era considerada igual que els homes. Havia sentit que les nenes juguen amb cuinetes, que fan gimnàstica rítmica i no futbol, que s’han d’arreglar per estar guapes, que les nenes no discuteixen, que estan més mones calladetes, que la casa i els fills son el seu futur, que no cal que pensin massa… però ella va decidir ser independent, sentir-se orgullosa de la seva condició de dona i estudiar o treballar, conèixer gent, nois i noies, xerrar amb tots i no tenir prejudicis que la fessin apartar ningú del seu costat. Volia gaudir de la seva joventut, de la seva oportunitat de conèixer món i persones. Gaudia de tot quan podia i també reia.\nAquella nit va ser diferent i tot es va ensorrar. Uns llops àvids de satisfer els seus instints primaris, envalentits per la companyia mútua dels altres membres de “la manada” la van violar\nAquella nit va ser diferent i tot es va ensorrar. Uns llops àvids de satisfer els seus instints primaris, envalentits per la companyia mútua dels altres membres de “la manada” la van violar obligant-la a mantenir amb tots ells relacions sexuals en un portal de Pamplona. Per sorpresa i valent-se de la força del grup, entre les 3’11h. i les 3’26h. de la matinada del 07 de juliol de 2016, la noia va ser obligada, forçada, vexada i abusada per uns salvatges que se’n reien i ho gravaven en els seus mòbils, orgullosos de les seves gestes.\nElla, aterrida i xocada, només pensava en que tot s’acabés i poder fugir, resava potser i segur que plorava, però no cridava, no podia perquè l’estaven violant uns cafres, estaven abusant del seu cos entre riures i bromes,\nella sola en un portal envoltada de cinc individus, nua i feble. 15 minuts de patiment infinit, de dolor intens. 15 minuts d’angoixa i de violència, agafada pels cabells, pel coll, per la cara i envoltada d’animals en zel, enardits i orgullosos de la seva condició de mascles. La van deixar tirada al terra, abandonada i nua. Ella, en la soledat bruta del silenci, va tenir esma per sortir al carrer i esperar, implorar, que la recollís algú.\n16 mesos després, la dona valenta que va denunciar la seva violació a mans de mascles salvatges, ha tornat a ser escarnida pels mateixos que la van ferir i van desfer els seus somnis en aquella fatídica nit pel conegut argument de què ella no va oposar resistència a les relacions sexuals que van mantenir amb ella. És un insult gravíssim a la intel·ligència de la gent i una ferida profundíssima en la víctima, una dona jove que només volia i vol viure com una persona anònima i normal. I encara va més lluny l’escarni, perquè els cinc animals participants de la bàrbara violació, atiats per la concepció masclista de què les dones son objectes al servei dels homes que encara impera en aquesta espanya analfabeta i ignorant, volen convertir a la víctima en acusada d’un delicte tant greu com intentar refer l seva vida després d’un episodi tant cru, salvatge i dolorós com els fets ocorreguts en aquells 15 minuts del dia 7 de juliol de 2016 dins d’un portal de Pamplona, perquè ella, una dona víctima de violació, va tornar a sortir al carrer per viure, per passar pàgina, va tornar a ser una dona lliure i viva, feia petons als amics i sí, també reia.\nPer Ferran Moreno Castillon, “Ferru”.\n3 Respuestas a I també reia, per Ferran Moreno Castillon\nCuando se sale Vd del monotema puede hasta llevar razón.\nM. Rosa Responder\n22 noviembre, 2017 en 16:58\nFelicitats Ferru molt be. Estic amb tu amb tot el que dius. Espero que aquesta vegada la justícia sigui justa i castigui aquests 5 bèsties. M. Rosa Simó\nFelicitats Ferru molt be. Estic amb tu amb tot el que dius. Espero que aquesta vegada la justícia sigui justa i castigui aquests 5 bèsties. M. Rosa


Adéu a l'arquitecta igualadina Àngels Colom\nVa morir a Sitges, amb 61 anys d’edat\nDissabte, 22 juliol 2017. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nLa igualadina Àngels Colom va ser durant molts anys una de les ambaixadores de Catalunya al món. Durant la seva llarga estada a Copenhague, va ser la promotora de les actuacions de molts grups teatrals i musicals de casa nostra als països escandinaus.\nRecentment moria Àngels Colom a l'edat de 61 anys. Igualadina de naixement, el 1982 es va casar amb l'arquitecte danès Ian Gudman-Hoyer i va fixar la seva residència a Copenhaguen on va exercir la seva professió d'arquitecta. Durant aquests anys, va guanyar diversos concursos d'arquitectura que la van dur a construir zones residencials i altres projectes com l'església de Kiske Vaelose i una guarderia a Taastrup. Un d'aquests projectes, concretament la construcció de la zona residencial de Egebjeg, va formar part d'una exposició internacional i la revista Urbanism Architecture Constructions va escollir-lo com un dels 10 llocs del món que calia visitar.\nDes de 1992 va assumir un nou rol i va començar a treballar per a la Generalitat de Catalunya, primer com a directora del COPCA, el centre de promoció d'exportacions de Catalunya a Escandinàvia i als Països Bàltics, i després al COPEC. Finalment, des de 2008 va ser la directora dels nous departaments de promoció econòmica i empresarial ACCIÓ. Havia fet diferents exposicions de pintura, afició que compaginava amb la seva professió. Tal com ella desitjava, va morir a Sitges envoltada del seu mar i els seus familiars i amics.\nTV3 porta l''Estranyes parelles' amb Santi Balmes i Marc Giró al Museu de la Pell\nEls Zoo omplen el Pati del Museu de la Pell en l'arrencada de l'Anòlia\nLa Nit dels Cuiners de la confraria de la Vinyala reuneix 235 comensals\n1 Els Mossos detenen un conductor begut després d'una persecució nocturna per Igualada 6022 lectures\n2 Un ferit greu en un nou accident a la C15 2704 lectures\n3 Els advocats anoiencs es manifesten per la llibertat dels presos polítics catalans 2020 lectures\n4 Part dels nuclis de La Torre se senten "discriminats" per la freqüència del porta a porta 1723 lectures\n5 L'ex alcaldessa de Vilanova assenyala que "la piscina ha tingut sobrecost i no s'ha acabat" 1596 lectures\n6 L'European Balloon Festival del 2018 portarà 52 globus i canvis en el sistema competitiu 1220 lectures\n7 El correfoc de Festa Major d'Igualada seguirà al Nucli Antic per motius de seguretat 1104 lectures\n8 Còmplices de "la manada" 1103 lectures\n9 No és només un cotxe 1099 lectures\n10 Desenes d'anoiencs mostren el seu rebuig a l'agressió racista del Passeig 1039 lectures\n5 Aquí i allà 1 comentaris\n6 Part dels nuclis de La Torre se senten "discriminats" per la freqüència del porta a porta 1 comentaris\n7 El president Puigdemont recolza els 'Revoltats' que ja tenen un 40% d'inscripcions 1 comentaris\n8 Un ferit greu en un nou accident a la C15 1 comentaris\n9 La sortida de sol entremig de la Roca Foradada 3 comentaris\n10 Les feministes anoienques clamen contra l'alliberament de 'La Manada' 1 comentaris


Pankaj Mishra. La edad de la ira – Josep Burgaya\n19/07/2017 19/07/2017 per Josep Burgaya, posted in Recomanacions\nEl ressentiment, més que no pas les idees polítiques és el major impulsor dels conflictes passats i presents i el motor que activa l’acció per intentar capgirar les coses. Aquesta és la tesi central d’aquest magnífic llibre d’aquest novel·lista i assagista hindú. Estem davant d’una mirada diferent i profunda sobre l’origen dels conflictes socials, polítics i econòmics, els quals sempre tenen com a element comú les expectatives frustrades i la rancúnia que provoquen les promeses incomplertes en aquells als que no se’ls satisfan els mínims vitals i s’han de mirar des de la barrera com altres frueixen i exhibeixen la taula ben parada. Un recorregut històric, des del segle XVIII pels processos de creació de desigualtat i de desencantament d’una part significativa de la població, utilitzada sovint pels demagogs com a soldats per confrontar-se a les elits dominants en cada cas, tot fomentant el conflicte i l’odi irracional, que acostuma a portar a situacions de violència extrema que acaben per recaure sobre els mateixos perdedors de la història. Tots els que són deixats de banda pels processos d’hipotètic progrés, als que no se’ls deixa participar del “nou món” acaben per conrear malestars i odis que ajuden a explicar tant els orígens dels irats nacionalistes culturals de l’Alemanya del segle XIX, els revolucionaris messiànics de la Rússia tsarista, els xovinistes bel·licosos d’Itàlia o els anarquistes que practicaven el terrorisme arreu.\nA La edad de la ira. Una historia del presente (Galaxia Gutemberg, 2017), Pankaj Mishra no fa només un recorregut pel passat, sinó que utilitza aquest per explicar la societat “irritada” en la que vivim, com l’extremat individualisme neoliberal centrat en la riquesa ha deixat sense rumb i sense possibilitats a milers de milions de persones, les quals han perdut una bona part de les seves arrels, però no se’ls ha facilitat poder accedir a la promesa modernitat. Els individus actuals, tant a Occident com al No-Occident (concepte molt eloqüent) estan exposats constantment a fer comparacions envejoses i ressentides en una època de competència accelerada en camps de joc desiguals, on es fàcil sentir que no existeix ni la societat ni l’Estat, i on ‘únic que hi ha és una guerra de tots contra tots. El refugi, “tribalismes maníacs” i violència nihilista. La visió de l’autor sobre el conflicte entre l’Islam i Occident, va força més enllà dels tòpics habituals sobre “xoc de civilitzacions” o sobre el caràcter “medieval” d’algunes religions. Un assaig diferent sobre la desigualtat i un llibre apassionant.\nPrevious postAdolescents perpetus\nNext postL’atracció de l’abisme


3 min. Barcelona 30/11/2015 00:00\n651x366 El candidat de Democràcia i Llibertat al 20-D, Francesc Homs, va defensar que cal “serenitat” per evidenciar a escala internacional que el govern espanyol no vol negociar. / ACN El candidat de Democràcia i Llibertat al 20-D, Francesc Homs, va defensar que cal “serenitat” per evidenciar a escala internacional que el govern espanyol no vol negociar. / ACN\nAmb un ull pendent de Manresa, Democràcia i Llibertat i ERC van continuar ahir amb els actes de precampanya d’unes eleccions espanyoles que les negociacions per la investidura continuen deixant en segon terme. Ahir el candidat de Democràcia i Llibertat al 20-D, Francesc Homs, evitava les al·lusions directes a la CUP, però sí que deixava un missatge velat: “L’independentisme no es pot equivocar d’adversari”. Tanmateix, al Born Centre Cultural -on Democràcia i Llibertat presentava els eixos del seu programa electoral-, ningú perdia de vista el debat que l’esquerra independentista celebrava al Nou Congost. També els republicans seguien amb atenció el que passava a la capital del Bages, i des de Valls el número dos de la candidatura al Congrés, Joan Tardà, tornava a avisar que no arribar a un acord per a la investidura seria considerat un “frau i un delicte d’alta traïció”.\nUna de les variables que deriven de posposar la investidura més enllà del 20-D és que els resultats electorals pesaran també sobre la taula de negociació. Un sondeig publicat ahir per La Vanguardia deia que, en cas de noves eleccions catalanes, si CDC i ERC anessin per separat serien els republicans els que guanyarien les eleccions, amb 32-34 escons; per davant de Ciutadans, amb 27-29, i CDC, amb entre 24 i 25. Caldrà veure si aquests resultats són equiparables en unes eleccions espanyoles que, sigui com sigui, mesuraran l’estat de les forces independentistes. Serà significatiu veure qui queda per davant. Ahir, en una entrevista d’Europa Press, el candidat d’ERC, Gabriel Rufián, assegurava que una victòria dels republicans el 20-D “donaria fermesa” al procés.\nEn el marc d’aquesta cursa, Democràcia i Llibertat va presentar el seu programa. Un document que porta com a lema “Farem possible el teu sí” i que té com a objectiu “defensar fins al final” el mandat que va sortir de les urnes el 27 de setembre i la declaració de ruptura que va aprovar el Parlament. Un text que, va recordar Homs, parla explícitament de diàleg amb el govern espanyol. Enarborant la bandera de l’independentisme des de la “serenitat”, l’exconseller va argumentar que cal guanyar legitimitat internacional i que això passa per fer evident que l’Estat no es vol asseure a la taula a parlar sobre les demandes catalanes. És així com es descol·loca un govern espanyol que “està més preparat per fer front a la desobediència que per al diàleg”, va dir fent servir paraules del cap de llista al Senat, Miquel Àngel Escobar. “No som aquí per guanyar concursos d’independentisme, sinó per fer la independència”, va reblar Francesc Homs.\nCrida als votants de la CUP\nTambé Gabriel Rufián va defensar que l’independentisme ha d’anar al Congrés de Diputats a defensar el resultat del 27-S. Perquè l’esquerra mani dins d’aquest front sobiranista, va apel·lar als 330.000 votants de la CUP a les últimes eleccions perquè ara donin suport a ERC. “Són dels nostres”, va defensar. En un intent de seduir-los, va remarcar que ell se sent molt pròxim a la ideologia de l’esquerra independentista i que molta gent pròxima a la CUP “no té cap problema” que el seu representant al Congrés sigui el veterà parlamentari d’ERC Joan Tardà. Malgrat tot, Rufián confiava també en un bon resultat de CDC: “Qui digui que es pot construir aquest país sense el que ells representen menteix”. Un missatge que lligava, un cop més, els debats sobre la investidura i el 20-D.


El nostre pa de cada dia...: La pluja se’n va i al tard refresca.\nEl dinar encara a BCN. Ens hem enredat a fer platets orientals, per variar (tofu en salsa d’ostres, albergínia amb carn al Tandori, etc). A mig dematí ha parat de ploure i ho he agraït, ja ha caigut aigua suficient per arrodonir la temporada de bolets. A la tarda de nou cap al poble, relaxat i veien encara els darrers núvols per arreu i com han dit els meteoròlegs l’aire era mes fred i així sembla que seguirà els propers dies. He estat llegint una estona mentre hem prenia la copa de vi habitual. No he pogut evitar de fullejar un moment el llibret sicilià i ¿a que ho endevineu? , doncs si avui he trobat referència d’un pastís amb ous durs sencers al damunt, fins i tot la Mona de Pasqua hi te que sortir!\nEl menjar oriental sols atipar d’entrada, però a les poques hores tornes a sentir gana, he sopat d’hora, a la europea i he pres un bol d’escudella de col de l’altre dia (que havia congelat) i per arrodonir m’he fregit un parell de talls de llom ibèric en oli, un cop cuit i posat al plat he tirat a la paella un bon raig de vi ranci i l’he reduït a foc molt viu, tirant-lo per damunt dels talls. Un bocí de formatge com excusa per acabar-me el vi negre i cap al cafè a xerrar una estona, no gaire, que demà cal matinar per anar a la feina.\nPublicat per Pere Sans (coc) a 22:02


MILFULLS DE TÒFONA I FOIE (Nandu Jubany) - Artencuina\nSucre morè, sucre moscovado\n100 g de panses a l'Oporto\nEscarola i micromesclum\nTallem finament el pa de motlle congelat amb la màquina de tallar embotits i el posem al forn fins que quedi ben cruixent. Hi posem un pes a sobre perquè quedi ben pla.\nTallem la poma a làmines fines, la posem en una safata i hi escampem per sobre la barreja dels dos sucres. A continuació, la cremem amb l'ajuda de la pala de cema. Tallem el foie ben prim.\nMuntem el milfulles començant pel pa cruixent, després una capa de tòfona laminada amanida amb oli de tòfona i sal Maldon, una capa de pa, una altra capa de pa amb poma caramelitzada i, a sobre, el foie, una altra capa de pa i tòfona laminada.\nRetallem el pa de motlle perquè quedi ben quadrat i l'acabem amb l'escarola i el micromesclum, tot amanit amb oli de tòfona i sal. Ho acabem decorant amb els pinyons, les panses a l'Oporto, uns daus petits de fomatge Bauma, les maduixetes i una línia de reducció d'Oporto.


Diputació de Girona - Noticies - 90 tècnics de setanta ajuntaments assisteixen enguany a les set jornades de formació del IV Seminari d’Actualització Juridicoeconòmica de XALOC\n90 tècnics municipals de setanta ajuntaments gironins han assistit enguany a la quarta edició del Seminari d’Actualització Juridicoeconòmica que organitza XALOC. El seminari, que ha constat de set jornades de formació que s’han desenvolupat al llarg de l’any, ha tingut com a objectiu analitzar temes d’actualització jurídica i econòmica, insistint en les darreres modificacions legals i jurisprudencials que afecten les entitats locals. D’aquesta manera s’ha volgut facilitar la tasca diària al personal dels ajuntaments de la demarcació de Girona.\nAvui ha tingut lloc la setena i última jornada del seminari, que ha tractat sobre l’organització municipal i el nou tipus de municipalisme al qual s’està arribant arran de l’entrada en vigor, recentment, de l’LRSAL (Llei 27/2013, de 27 de desembre, de racionalització i sostenibilitat de l'Administració local) i, prèviament a l’LRSAL, de la Llei 2/1012, de 27 d’abril, d’estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera. La formació ha estat impartida pel catedràtic de ciència política de la Universitat de Barcelona, Joan Subirats i Humet, i pel catedràtic de dret administratiu de la Universitat Autònoma de Madrid, Francisco Velasco Caballero, i ha conclòs amb un col·loqui amb els ponents, que han participat en un torn obert de paraules amb els assistents.\nDurant la presentació de la jornada, Jordi Camps, diputat delegat de XALOC, ha destacat la importància de dedicar una jornada a reflexionar sobre cap a on està anant el municipalisme així com a “tractar sobre les polítiques i pràctiques públiques per fer-les més accessibles a la ciutadania i, a la vegada, dotar-la de més apoderament i participació”.\nPel que fa al seminaris, que s’organitzen amb la col·laboració de l’Escola d’Administració Pública de Catalunya (EAPC), Camps ha destacat la bona rebuda que estan tenint entre els ajuntaments, i ha expressat el compromís ferm de XALOC de seguir oferint formació contínua als ens locals gironins i de contribuir, d’aquesta manera, al millor funcionament d’aquests.


[FOTOS] Jordi Jordan presenta un projecte per fer de Tortosa "una ciutat amb més futur i oportunitats" - Imagina Ràdio\n[FOTOS] Jordi Jordan presenta un projecte per fer de Tortosa “una ciutat amb més futur i oportunitats”\nEl candidat a l’alcaldia per Movem Tortosa, Jordi Jordan, ha explicat que es presenten “per portar el canvi a Tortosa després de 12 anys de governs convergents i ERC a la ciutat i per portar nous aires i polítiques de futur”. En aquest sentit Jordan ha remarcat que el projecte que proposen no és “en contra de ningú sinó a favor de Tortosa i de tanta gent que vol un canvi davant de la situació preocupant de la ciutat que ha perdut 2300 habitants en els darrers anys, manté taxes d’atur de les més altes del país i una via pública en mal estat i que cal posar al dia”.\nAixí, Jordi Jordan, ha desglossat les principals propostes en àmbits com l’urbanisme, la política social o econòmica. De fet, són 4 els eixos del programa de Movem Tortosa: una ciutat per viure, amb més futur per tothom, per les persones i que acabi amb el clientelisme i el caciquisme.\nEl líder de Movem Tortosa ha explicat un centenar de propostes, com la realització d’un pla local d’habitatge que aposti per la rehabilitació; la conversió dels terrenys de Renfe en una zona verda, que sigui un pulmó verd de la ciutat combinant diferents espais comercials i d’oci amb un aparcament soterrat; un pla especial per als barris antics seguint el model de Girona, on es recuperi el call jueu, el barri del Castell i es converteixi Santa Clara en un districte cultural amb un espai d’artesania a l’antiga església de Francesc; també propostes per millorar l’enllumenat públic de tota la ciutat, un pla de xoc per millorar voreres i carrers, i l’actualització i modernització de les avingudes de Cristòfol Despuig i Rambla Catalunya, entre d’altres.\nEn relació a l’economia, Jordan ha apostat per un Pacte per l’Ocupació, amb un pla estratègic de ciutat, un pla per dinamitzar el petit i mitjà comerç o la creació d’un centre per al suport a la innovació d’empreses. En aquest sentit també ha anunciat una aposta forta pel patrimoni històric com una oportunitat de futur convertint els 6 quilòmetres de muralla en un producte turístic únic i singular i també ha refermat el seu compromís de treballar per la candidatura de Tortosa com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nD’altra banda, en relació, a les polítiques per les persones, Jordan ha defensat un sistema de beques per als universitaris, la construcció d’una llar d’infants pública, la defensa dels CAPS i de la construcció del nou hospital mentre la Generalitat en faci de nous a Tarragona o Girona. Finalment, Jordan ha promès canviar la política del caciquisme i del clientelisme. En aquest sentit, aposta per “portar el pacte, l’acord, el consens a l’Ajuntament, amb transparència i sense pràctiques corruptes, com si la ciutat només fos de qui governa, la ciutat s’ha de construir entre tots i totes”.\nFinalment, Jordi Jordan, ha explicat que aquest “és un projecte de futur i progrés pensat per als propers 8 anys, superant un mandat, i que s’ha construït per oferir una alternativa i canvi a la ciutat, a partir de la col·laboració de moltes persones i col·lectius que desitgen que Tortosa inici un nou camí”.\nArticle anteriorLa Policia de Tortosa deté un home per un robatori amb força a la via pública i l’intent d’una altra estrebada\nArticle següentLa Sequieta i la residència d’avis comparteixen activitats per Sant Jordi i la Festa del Mercat


L'Ajuntament aprova els preus màxims i les condicions dels serveis funeraris a Ripollet -Sanitat- 06/04/2020\nA través de la mateixa resolució d'alcaldia, amb data 3 d'abril, també ha assignat als centres residencials de Ripollet els serveis funeraris de la Funerària Montserrat Truyols.\nDesprés de la publicació al DOGC de la Resolució SLT/797/2020, d'1 d'abril, per la qual es declaren els serveis funeraris serveis de prestació forçosa amb ocasió de l'emergència sanitària ocasionada per la COVID-19, el Departament de Salut va donar temps als ens locals fins al 3 d'abril per trametre una proposta d'assignació de serveis i preus funeraris. D'acord amb aquesta demanda, l'Ajuntament de Ripollet, a través de resolució d'alcadia, amb data 3 d'abril, va acordar assignar la prestació dels serveis funeraris als centres residencials o altres locals i espais medicalitzats establerts al municipi a la Funerària Montserrat Truyols SA.\nAquest és el cas de la Residència privada gent gran Hogar Mevi, ubicada al carrer Calvari. Aquesta assignació determina que l'empresa, concessionària del servei al municipi, prestarà obligatòriament els serveis en el lloc de defunció fins al domicili mortuori (tanatori), sens perjudici que els usuaris puguin exercir la lliure elecció de l'empresa funerària, si escau, un cop efectuat el trasllat urgent del cadàver al tanatori.\nL'acord també determina el preu màxim que s'ha d'oferir a les persones usuàries dels centres residencials esmentats. Es tracta de les següents tarifes:\n- Preu màxim per a la prestació bàsica del servei funerari amb incineració, on no s'incorporen els preus del crematori, donat que a Ripollet no n'hi ha i es porten a incinerar els difunts a crematoris de fora la població: 1.275,95€ sense IVA (1.543,90 € amb IVA).\n- Preu màxim per a la prestació bàsica del servei funerari amb enterrament al cementiri municipal: 1.395,97 € sense IVA (1.689,12 € amb IVA).\nL'acord també estableix les condicions mínimes de la prestació dels serveis bàsics funeraris que s'han de dur a terme i que són les següents:\n- El transport del fèretre des del lloc de defunció fins al domicili mortuori (tanatori).\n- El tipus de fèretre es determinarà en el moment de realitzar-se el transport del cadàver des del centre residencial fins al domicili mortuori (tanatori).\n- S'ha de permetre als usuaris optar entre l'enterrament o la incineració, sempre que hi hagi disponibilitat.\n- En cas d'impossibilitat d'incinerar per manca de capacitat operativa de les instal·lacions corresponents, es pot procedir a la inhumació provisional, sense perjudici de la posterior exhumació i incineració realitzades de conformitat amb la normativa de sanitat mortuòria.\n- Igualment, en cas d'impossibilitat d'enterrament per manca d'espai als cementiris, es podrà optar per la incineració, llevat que calgui autorització judicial.\n- Es respectarà, sempre que sigui possible, la pluralitat de conviccions religioses, filosòfiques o culturals.\n- La prestació del servei s'haurà d'adequar a les condicions establertes per les autoritats sanitàries en matèria de policia sanitària mortuòria i qualsevol altra que resulti aplicable.\nD'altra banda, el Departament de Salut i la Direcció General d'Afers Religiosos de la Generalitat de Catalunya, ha publicat les següents mesures complementàries per a la prevenció i el control de la infecció pel coronavirus en l'àmbit funerari:\n- Totes les vetlles estan prohibides. Les cerimònies fúnebres siguin civils o religioses s'han d'ajornar fins a la finalització de l'estat d'alarma, excepte en el que s'especifica en el paràgraf següent.\n- La participació en la comitiva per a l'enterrament o comiat per cremació de la persona morta es restringeix a un màxim de tres familiars o persones properes, a més, si és el cas, de ministre de culte o persona assimilada de la confessió respectiva per a la pràctica dels ritus funeraris de comiat del difunt. En tot cas, s'haurà de respectar sempre la distància mínima entre ells d'entre un metre i mig i dos metres.\n- Aquestes normes regeixen amb independència de la causa que ha provocat la mort.\n- Sigui quina sigui la causa de la mort, el destí final del cadàver pot ser l'enterrament o la incineració, en les condicions habituals. Els serveis funeraris tenen indicacions precises de les precaucions addicionals que cal prendre.\n- Les cendres poden ser objecte de manipulació sense que suposin cap risc.\n- El trasllat internacional d'un cadàver d'un cas de COVID-19 es pot fer de manera anàloga al trasllat internacional de la resta de morts per qualsevol altra causa, seguint el que estableix la legislació vigent. Així, doncs, no hi ha més restricció que la que pugui sorgir del tancament de fronteres o de les dificultats de transport.


Torredembarra comptarà amb una exposició de maquetes dels edificis emblemàtics\nAntoni Sastre amb una de les seves maquetes.\nL'artista Antoni Sastre exposarà a la Sala Lluís d'Icart fins al 19 de setembre\nActualitzada 24/08/2018 a les 14:43\nLes obres que es podran contemplar a l’exposició són, principalment, reproduccions d’edificis emblemàtics de Torredembarra, com l’Esglèsia de Clarà, Cal Bofill, la Torre de la Vila, la font de la Plaça i el Molí de Vent. Les maquetes locals es complementaran amb altres miniatures que reprodueixen indrets singulars com l’Església de Sant Climent de Taüll, l’Església de l’Assumpció de Bossòst o el Monestir de Ripoll, així com models de construccions pròpies de la Tàrraco romana, com el Pont del Diable, l’Arc de Berà i la Torre dels Escipions. Altres de les obres que s’exposaran, com La Masieta, La Sínia o La barraca de pedra seca, han sigut creades sense seguir cap model, fruit de la inspiració de l’artista.\nDues de les maquetes que conformen l’exposició, concretament les miniatures del Monestir de Ripoll i de Sant Climent de Taüll, fan la seva última parada a la Sala Lluís d’Icart abans de ser cedides definitivament, per part del propi artista i en finalitzar l’exposició, a les respectives localitats de Ripoll i Taüll.


Aturem l'odi i l'LGTBIfòbia - CCOO Edu Cat Central\nHome / CCOO Educació Pública / IFTTT / Aturem l'odi i l'LGTBIfòbia\nAturem l'odi i l'LGTBIfòbia\nde juny 28, 2018 - CCOO Educació Pública, IFTTT\nMANIFEST DEL 28 DE JUNY, DIA INTERNACIONAL DE L’ORGULL LGTBI\nTeniu aquí el manifest en .pdf\nDesprés de molts anys de repressió dels drets i les llibertats de les persones LGTBI, la nit del 28 de juny de 1969 va esclatar, al bar Stonewall Inn de Nova York, una revolta contra la policia, que acostumava a reprimir les persones que no encaixaven en els models normatius dels cossos i de les sexualitats. Aquests fets van servir de catalitzador per a la lluita del moviment LGTBI a la resta del món.\nA Catalunya, després d gairebé quatre anys d’aprovació de la Llei 11/2014, per garantir els drets de lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals i per erradicar l’homofòbia, la bifòbia i la transfòbia, continuen augmentant les agressions de caràcter verbal i físic. Aquest odi i I'LGTBIfòbia estan instal·lats en el dia a dia i els percebem:\nQuan es nega una feina digna ales persones transsexuals.\nQuan el 67% de les persones LGTBI no han sortit de l’armari a la seva feina.\nQuan el 53% de les persones amb VIH són a l’atur.\nQuan un treballador o treballadora LGTBI no s’atreveix a denunciar una acció d'LGTBIfòbia a la feina per por que no l’acomiadin.\nDes del sindicat hem de treballar amb fermesa, determinació i orgull per promoure la igualtat des de la diversitat i per posar fi a I'LGTBIfòbia als centres de treball. Hem de negociar, als convenis, mesures i acords que incorporin la diversitat sexual i de gènere, hem de negociar protocols contra l’assetjament de les persones LGTBI i hem d fomentar I ‘ocupació de les persones trans amb mesures especifiques i accions positives.\nNo oblidem tampoc I ‘assetjament escolar per raó d’orientació afectivosexual o d’identitat de gènere. Malgrat que s’ha aprovat un protocol específic, encara queda molta feina per fer de difusió i d’implementació, així com de desenvolupament d la resta de temes relacionats amb l’àmbit educatiu, previstos a la Llei 11/2014.\nPel que fa a la garantia dels drets sexuals i reproductius del col lectiu LGTBI, des de CCOO exigim el total desplegament del nou model d'atenció de la salut de les persones transsexuals, que ha de ser real i ha de despatologitzar efectivament, tenint en compte que els cossos poden ser diversos, plurals i no binaris. Aquest model ha d'arribar a tot el territori.\nAixí mateix, és necessària l’aplicació completa del nou protocol d'accés a la reproducció assistida i el seu desplegament per tot el territori català. Cal tenir cura de la salut sexual de tot el col·lectiu i erradicar la serofòbia mitjançant l'aplicació de l'Acord nacional per afrontar l'epidèmia ViH i a Catalunya i lluitar contra l’estigma relacionat amb aquest virus.\nÉs el moment de trencar silencis ï reivindicar, una vegada més, que les persones lesbianes, gais, bisexuals, transsexuals o intersexuals han de tenir els mateixos drets.\nDes de I ‘Àmbit LGTBI de CCOO de Catalunya, reconeixem l'esforç ï la feina de tots els delegats i delegades, afiliats ï afiliades, ï dels activistes LGTBI, que són tota una referència en la lluita pels drets de les persones del col·lectiu, i ens comprometem a continuar generant espais de trobada i formació en diversitat sexual i d gènere, perquè tothom pugui treballar en els diferents àmbits sindicals en igualtat, sense que importi la seva orientació sexual, la seva identitat o la seva expressió de gènere.\nAixí mateix, us convidem a tots i a totes a participar ala manifestació unitària que tindrà lloc el dia 30 de juny, a les 18.30 hores, a la plaça de la Universitat, per cridar alt i clar: ATUREM L’ODI I LGTBIFÒBIA!\nAturem l'odi i l'LGTBIfòbia Reviewed by Angel Benito on de juny 28, 2018 Rating: 5


Excursió a Ullastret | amics-del-museu\nL'Associació inicia la seva particular Ruta dels Ibers passant per la capital, el jaciment ibèric d'Ullastret\nLa nostra primera excursió va passar per la visita obligada a la capital dels indiketes, el jaciment ibèric d'Ullastret. Allà ens hi esperava el seu coordinador, el Dr. Gabriel De Prado, el qual ens va acompanyar per tot el recinte i ens va obsequiar amb una brillant visita guiada al jaciment i a l'exposició temporal "Els caps tallats d'Ullastret: violència i ritual al món iber".\nAcompanyats d'una bona colla d'amics de l'Associació Untikesken vàrem redescobrir aquest magnífic indret, situat a la riba del riu Daró, al puig de Sant Andreu. Si haguéssim de descriure la cultura ibera que allà hi va viure, podríem dir que es tractava d'una gent treballadora, amb ceràmica i llengua pròpies, així com també desenvolupadors d'una veritable indústria metal·lúrgica basada en el ferro. De fet, la cultura ibera es pot considerar com la base de la nostra pròpia història peninsular. Agricultors de cereals i ramaders, els ibers s'organitzaven en oppidum, que eren autèntiques ciutats emmurallades. En el cas d'Ullastret, aquest potser és el tret que més caracteritza al jaciment; només arribar-hi, una imponent muralla protegida per torres de defensa és l'encarregada de rebre al visitant.\nAixí, situats en turons de fàcil defensa, els ibers organtizaven les seves ciutats amb cases d'una o dues habitacions tot seguint una incipient urbanització. També gaudien d'una organització social que els permetia la construcció de temples i cisternes, presents a la ciutat d'Ullastret.\nUn cop vàrem visitar el jaciment, en Gabriel ens va acompanyar al Museu i després ens va fer de comissari a la fantàstica exposició temporal "Els caps tallats d'Ullastret: violència i ritual al món iber". En l'exposició s'explica la troballa dels 15 fragments cranials humans, entre els quals hi havia dos caps enclavats en un estat de conservació excepcional. Davant d'aquesta important troballa, es va constituir un equip de recerca format per antropòlegs, arqueòlegs, restauradors i especialistes en d'altres disciplines encarregats de retornar l'aparença humana als cranis. Va ser fantàstic!\nL'excursió la vàrem acabar en un dinar de germanor al Restaurant La Païssa de l'Avi, a Fontanilles, on vàrem menjar estupendament bé!\nGràcies a tots per venir i fins la propera exursió!!!


Món Cañellas 11è d'Europa al Campionat de Dinamarca\nPublicat el Divendres, 04 Juliol 2014 09:19\nEl regatista del Club Nàutic Cambrils Món Cañellas ha estat tretzè en el Campionat Europeu Juvenil de Làser Radial, order celebrat aquesta setmana a Egaa, online Dinamarca. El cambrilenc es va mesurar les forces amb 154 regatistes més de tot el món, classificant-se a més 11è europeu.\nCarla i Marta Munté queden 5s fèmines a l'Europeu de Kiel\nPublicat el book hotels Dimarts, 01 Juliol 2014 09:28\nEls regatistes de la classe 29er Carla i Marta Munté i Lluís Oliva i Arnau Guillemat del Club Nàutic Cambrils arribaven ahir dilluns del Campionat de Vela Kieler Woche, look a Alemanya. Una competició en la qual van participar la setmana passada formant part de l’equip nacional, view capitanejat per Sergi Subirana, entrenador del Club Nàutic Cambrils i seleccionador estatal en aquesta ocasió.\nRegata de SUP a Cambrils\nPublicat el Dilluns, 30 Juny 2014 11:01\nLa platja del Regueral vivia ahir diumenge una jornada d’Stand Up Padel amb la regata de Sup organitzada pel Club Nàutic Cambrils i el Club Sup de Cambrils. Una regata que per primera vegada ha format part del circuit català d’Stand Up Padel.\nBons resultats en el Campionat de Vela Infantil de Cadis\nPublicat el Dilluns, 30 Juny 2014 internet marketing services 09:33\nEl\tseo company Club Nàutic Cambrils ha participat al Campionat d’Espanya de Vela Infantil a Puerto Sherry, health a Cadis, ask amb Nil Subirats i Alicia Fras en la classe Optimist i Leandre Garcia i Marcelo Cairo en Làser 4,7. Es va celebrar la setmana passada i després de 5 jornades, els quatre regatistes cambrilencs tornaven ahir diumenge de la seva aventura estatal molt satisfets amb l’experiència.\n22\tinstant unsecured loans i 23 de setembre_ XII Regata Cambrils a Bon Port. (Classes Làser 4.7, L Radial, 420 i 29er)\nCopyright © Club professional seo services Náutic Cambrils. Avís legal || 3fera és disseny gràfic i solucions online


Visita al Liceu – ITES\nDate 21 Febrer, 2019\nDimarts passat, 19 de febrer, els alumnes de segon de realització van anar a fer una visita tècnica al Gran Liceu de Barcelona, situat en les Rambles. La visita va ser guiada per Xavier Sagrera, cap tècnic del teatre que els va ensenyar les instal·lacions més insòlites del teatre, la maquinaria i funcionament de les diferents plantes.\nTambé van poder gaudir d’un assaig tècnic amb actors i músics. Amb l’ajuda de María, cap de producció d’audiovisual, van veure la sala de control i cabina de so i els va explicar el seu funcionament des de fa uns anys ﬁns a l’actualitat. Molt amablement els va comentar una opció amb la qual compten els menors de 35 anys que es diu “Under 35”, per a poder gaudir de les arts escèniques amb facilitat i d’una manera econòmica.


Anna Quelle Panzió Hajduszoboszlo Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDaru zug 3., Hajduszoboszlo, Hajduszoboszlo, Hongria, 4200 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Hajduszoboszlo, Anna Quelle Panzió és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Hajduszoboszlo. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, caixa forta, botigues a l'hotel, àrea de fumadors.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hajduszoboszlo, faci de Anna Quelle Panzió la vostra llar.\nPlease note that private parking is available on request at the cost of 2 Euros per day.\nCal que informeu el Anna Quelle Panzió de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (16) Parelles (8) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)