La lírica de Leopardi en la llengua poètica de Narcís Comadira | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA\nLa lírica de Leopardi en la llengua poètica de Narcís Comadira\nLa publicació dels Cants de Leopardi, en la versió de Comadira és un esdeveniment cultural que cal celebrar amb satisfacció i entusiasme per l’enriquiment que aquest llibre aporta en dos sentits. Perquè ofereix una eina rigorosa i útil per conèixer o per tornar a llegir la lírica leopardiana i perquè proporciona a la cultura catalana una obra que caldrà tenir en compte no tan sols per la seva funció servil, sinó també pels seus aspectes de creació poètica. No és pas la primera vegada que es tradueix Leopardi al català ja que tot al llarg del segle XX nombrosos escriptors, tots amb ofici de poeta, han mesurat la seva llengua, amb voluntat d’aprenentatge personal, amb el versos de l’autor de Recanati. Tanmateix, crec que és la primera vegada que s’ha assolit una obra que no dubtaria a qualificar d’excel·lent, treballada en profunditat fins en els petits detalls, meditada, ponderada a partir d’una feina de lectura i interpretació atenta i humil, i realitzada gràcies a la solidesa d’un poeta ja madur estilísticament.\nLa història del llibre, que ha tingut una gestació molt llarga, de gairebé vint anys, ens l’explica breument Comadira en el pròleg al volum, així com ens resumeix quins han estat els obstacles que li han suposat, per molt que en tingués consciència des d’un bon començament, més problemes i més provatures en la llengua d’arribada. Aquests obstacles són de tipus eminentment estilístic, ja que afecten la complexa dosificació dels registres lingüístics que Leopardi experimenta en les tries lèxiques i en les estructures sintàctiques. El problema és més gran del que pugui semblar, si pensem que aquestes preocupacions formals estan molt vinculades a les temàtiques filosòfiques presents en els seus poemes. El llenguatge de Leopardi és molt original perquè es proposa d’expressar conceptes, a més de molt nous i moderns, d’una forta radicalitat ideològica. I aquesta originalitat és assolida mitjançant una barreja peculiar de mots i expressions corrents amb altres d’inusuals o de més literaris, sense, és clar, que això produeixi cap contrast. Podem dir que el més difícil, a l’hora de traduir Leopardi, és evitar quedar atrapats en l’encarcarament o en l’artificiositat i, alhora, defugir les simplificacions i l’aplanament. I, en tot cas, no fer, com diu el mateix Comadira, «un pastitx en un català inexistent». Per aquest motiu, és necessari, en primer lloc, fer un estudi aprofundit dels Canti, tant des del punt de vista hermenèutic com en el vessant filològic i lingüístic. Només amb un cop d’ull a les notes que tanquen el volum dels Cants en tenim prou per veure l’escrupolositat amb la qual el traductor s’ha endinsat en cada poema i en cada paraula del llibre amb intuïcions i coneixements. En segon lloc, cal saber disposar d’un arsenal de recursos en la llengua d’arribada, i si no n’hi ha saber-ne afegir, i això significa no tan sols saber filtrar en el propi i personal llenguatge poètic el sediment de la pròpia tradició poètica, sinó també tenir un domini i una sensibilitat que permeti traslladar tota la poesia i el significat dels poemes de Leopardi a un català que estigui en sintonia amb la percepció lingüística dels lectors. No hi ha dubte que això últim ha estat un objectiu prioritari i que Comadira s’ha esforçat per no fer gaires concessions a formes allunyades del repertori lingüístic actual, gairebé considerant aprofitable només el material que podria fer servir si estigués escrivint un poema i no pas una versió poètica. N’hi ha prou per comprovar-ho amb la lectura casual de qualsevol dels cants.\nTanmateix, si ens fixem en les variants que ha introduït a les deu versions que integraven la seva antologia de poesia italiana –apareguda fa gairebé vint anys–, ens adonarem potser de com és de difícil fer versos que siguin entenedors, naturals, fluids i a l’hora adherents al text leopardià. L’exemple més clar és el de l’íncipit de «L’infinit», comentat a les notes pel mateix traductor. La primera versió d’aquest famós endecasíl·lab, «Sempre caro mi fu quest’ermo colle», deia: «Sempre em fou car aquest eixorc turó»; mentre que la darrera diu: «Sempre m’he estimat aquest turó desert», amb una reescriptura que suposa un grau més alt de traducció del sentit (amb l’esmena d’eixorc) i també la conquesta d’un català més natural i no per això menys poètic, gràcies a la supressió del perfet simple i a l’adopció d’una expressió lèxica que pertany a l’experiència lingüística de tothom. Ara bé, això no significa que el traductor hagi renunciat de manera mecànica a formes més inusuals, que poden elevar el to allà on cal (per exemple, els perfets simples dels versos finals d’«A Sílvia» contribueixen a marcar l’arribada sobtada de la mort, que amb força lapidària estronca la vida de Sílvia, les il·lusions del poeta i el to elegíac del poema), o bé poden respondre a usos leopardians marcats (per exemple, a «La vida solitària», Comadira opta per traduir la perífrasi llatinitzant «l’abitator de’campi» amb la fórmula poc corrent en català, «l’estadant de pagès», però molt més adient perquè manté sentit i registre, a diferència de la seva primera versió, «l’artesà, el camperol»).\nTot traductor sap per experiència que una versió poètica sempre és el resultat d’un equilibri tan difícil com personal, perquè no es tracta només de reduir al mínim possible les pèrdues, sinó també d’establir una jerarquia del que es considera més important salvar. Comadira ha primat dues coses per damunt de les altres: la fidelitat al sentit del text i l’elegància i la naturalitat del català emprat. Alhora, però, conscient del protagonisme d’alguns aspectes estilístics, en el versos dels Canti, ha dedicat molta feina i molts anys a incorporar al màxim tot el que, des d’aquest punt de vista, era susceptible de quedar-se pel camí.\n(Article publicat a Caràcters, n. 30, gener 2005)


ESCOLETA CAP DE CREUS: 2011\nPETIT CONCERT A CAP DE CREUS.\nDia 14 de desembre, el nostre centre va tenir el plaer de poder gaudir d’un mini-concert interpretat pel CONSERVATORI DE MÚSICA DE MENORCA.\nEls nostres/vostres fillets/es varen poder escoltar en directe algunes de les cançonetes que ells canten diàriament. I com no, també varen tenir l’oportunitat de cantar-les acompanyats de musics professionals.\nPETIT CONCERT DE NADAL from cap de creus on Vimeo.\nPublicat per CAP DE CREUS a 5:05\nPublicat per CAP DE CREUS a 4:56\nPublicat per CAP DE CREUS a 4:40\nBUNYOLS A CAP DE CREUS\nUna de les activitats més divertides del primer trimestre es la famosa bunyolada. Aquesta activitat la podem dividir en varies etapes: farinada i festa del bunyols.\nLa farinada pels fillets mes petits es una experiència molt nova ja que els hi donem la possibilitat de manipula un material que normalment no hi juguen a casa seva.\nDies després, varem celebrar la festa del bunyols on les famílies varen poder venir i gaudir amb nosaltres d’aquest tret cultural.\nA tot això volem afegir l’agraïment a L’APIMA que es va fer càrrec de les totes les despeses ocasionades (6 Kg de bunyols) .\nDesitgem tornar a veure’ns l’any que ve.\nPublicat per CAP DE CREUS a 4:12\nJa hem passat el període d’adaptació que tant ens preocupa a tots.\nDes de l’equip educatiu del centre volem donar la benvinguda al blog a les noves famílies .\nAquí hi podreu trobar esdeveniments que es duen a terme al centre, informacions generals i com no, moltes fotos del vostres fills. Desitgem que vos agradi ; no obstant això, estem obertes a qualsevol suggeriment.\nPublicat per CAP DE CREUS a 2:53\nUna volta acabat el pati, ens han posat gronxadors, tobogan, i s’ha condicionat un trosset per poder sembrar.\nHi ha hagut un papà que ens ha sembrat tomàtics, pebres, síndries , melons i mongetes tendres.\nNosaltres dedicarem una estoneta cada dilluns, dimecres i divendres per anar a regar amb els fillets de tots els nivells. Els fillets podran veure el procés del creixement del productes.\nL’hem de cuidar per poder recollir els seus fruits.\nQue faríem nosaltres sense els papàs? Aquest blog, les estrelletes de les disfresses, l’hortet i moltes altres cosetes que s’han fet a l’escola han estat gràcies a vosaltres.\nPublicat per CAP DE CREUS a 23:57\nDesprés de s'Àvia Quaresma varem trobar els arbres que havíem estat regant amb aigua i sucre, plens de caramels\nPublicat per CAP DE CREUS a 7:12\nLa Quaresma és un període de temps de set setmanes de durada comprès entre la fi del Carnaval i la Pasqua. Popularment, aquest interval de temps ha estat representat com una dona vestida amb ampla faldilla i set peus, sovint com una vella múrria i esquerpa amb un bacallà a les mans. A Menorca s’anomena "s'Àvia Corema". Com a calendari casolà, arrencant-li cada divendres un dels set peus, serveix per a comptar el temps que queda per la Pasqua.\nA Cap de Creus hem llevat, tots junts, cada un dels peus de s’Àvia Quaresma. Ens trobàvem cada divendres nadons , P1, i P2 per cantar totes les versions de la cançó de s’Àvia Quaresma inclòs la pròpia.\nté set peus\ncanta, bota i juga\ni va a Cap de Creus\nEs veu que les cançons els hi va agradar molt a s’Àvia ja que un dels divendres ens va venir a veure en persona.\nPublicat per CAP DE CREUS a 14:21\nLa sortida amb les families no va ser possibles per motius atmosferics però aixó no va fer que deixessim de passar-ho molt bé!!!\nPublicat per CAP DE CREUS a 10:22\naixí es van difressar se cireres\nNo varem poder sortir però les cereres s'ho van passar molt be.\nPublicat per CAP DE CREUS a 8:32\nSeguim en carnaval\nAquest dimarts dia 8 vindran a veure'ns els companys de Fort de Leau.\nNosaltres els rebrem disfressats i els hi oferirem una bereneta.\nPublicat per CAP DE CREUS a 10:08


Arriba el Març Jove a l’Espluga de Francolí amb activitats tot el mes\nArriba el Març Jove a l’Espluga de Francolí amb activitats durant tot el mes\nEspectacles, xerrades o cinema conformen el cicle d’activitats organitzat per la regidoria de Joventut\ndivendres, 1 de març 2019 - 09:01h\nL'Espluga de Francolí. | tarragonadigital\nEl jovent de l’Espluga de Francolí podrà gaudir de diverses activitats repartides en aquest mes de març que tot just comença gràcies al cicle que porta com a títol Març Jove, organitzat des de la regidoria de Joventut de l'Ajuntament de l'Espluga de Francolí.\nLa primera d’aquestes activitats tindrà lloc la setmana vinent i vindrà de la mà d’un espectacle d'improvisació anomenat Improshow. Es tracta d’una companyia que es caracteritza pel seu humor i per fer passar estones divertides als assistents.\nCom no podia ser d’una altra manera, en tractar-se d’un espectacle d’improvisació, la companyia no porta cap guió sinó que és el mateix públic qui acaba decidint de què va l'obra. Per tant, és un espectacle diferent sempre. Aquesta activitat tindrà lloc el proper 9 de març a les 22.00 hores al teatre del Casalet.\nCom organitzar un viatge important?\nLa segona activitat programada en aquest cicle juvenil és una xerrada sobre com organitzar un viatge important. Els ponents, que són joves espluguins experts en organitzar viatges, donaran consells sobre l'organització d'un viatge important tot donant idees sobre on es poden consultar les millors ofertes o cròniques viatgeres, ja sigui a través de blocs, webs fiables, o aconsellant quins dies de la setmana són els millors per comprar vols, etc.\nTot plegat es desenvoluparà en un context molt distès al bar del Casal on l'Ajuntament posarà l'aperitiu per als assistents. Aquesta cita tindrà lloc el 17 de març a les 12.00 hores.\nPer últim, la darrera de les activitats tindrà a veure amb el cinema. Així doncs, el 23 de març tindrà lloc la projecció, al cinema del Casalet, de la pel·lícula de terror Verònica. Des de l’Ajuntament de l’Espluga de Francolí s'aposta per aquest estil, ja que és, potser, de les primeres vegades que es fa. Totes les activitats són de caràcter gratuït.


El comú de Sant Julià converteix el ràfting en una activitat de festa major… i res més - Altaveu\nEl comú de Sant Julià converteix el ràfting en una activitat de festa major… i res més\nEl cònsol decideix posar en marxa una de les seves propostes estrella entre el 26 i el 30 de juliol, a raó de tres baixades diàries entre el pont de Fontaneda i la frontera i sota l'aixopluc de Naturlandia\nDivendres, 19 de juliol de 2019 | 10:15 h\nCom el toro mecànic o la granota grimpadora, el ràfting al riu Valira serà una activitat més de festa major. I prou i s’ha acabat. Tot el que sigui que l’activitat aquàtica vagi més enllà de quatre dies serà una sorpresa majúscula. De fet, ni el comú de Sant Julià ho preveu. Però vist com havia convertit en cavall de batalla el cònsol lauredià, Josep Miquel Vila, l’esmentat projecte, el vol posar en marxa sí o sí. Ni que tan sols sia per remullar-se una mica. I entre el 26 i el 30 de juliol, a raó de tres baixades diàries. El tiquet ordinari costarà 20 euros per als majors de 12 anys i 18 anys per als menors.\nL’activitat ni tan sols surt esmentada al programa oficial d’actes -l’imprès, s’entén- de la festa major. El comú ha anunciat l'activitat aquest divendres. Es faran tres descensos cada dia els cinc dies festius lauredians, duran la festa major pròpiament dita, vaja. Serà una activitat lúdico-festiva puntual i poca cosa més. La corporació liderada per Vila hauria arribat a sengles acords acotats a pocs dies amb Roc Roi -a través de la filial andorrana RACA, que ja va anar fent tots els estudis de viabilitat del projecte- i amb FEDA per tal que turbini una mica més d’aigua del que sol ser habitual i, per tant, el riu agafi una mica més d’embranzida per poder dotar d’una mica més de gràcia l’activitat. Res més.\nL’activitat consistirà en baixades en barca pel riu des de l’alçada del pont de Fontaneda fins a la zona de la frontera. Els horaris de sortida seran les 12.30 hores, les 15.00 hores i les 17.00 hores. S’habilitaran cinc barques amb capacitat per sis persones cada una. Caldrà comprar el tiquet d’accés a l’oficina de Naturlandia de la Cota 900 (plaça Laurèdia). L’edat mínima per poder fer l’activitat és de 5 anys i tots els menors de 18 anys hauran d’anar acompanyats d’un adult.\nCaldrà comprar el tiquet a les oficines que Naturlandia té a tocar la plaça Laurèdia; s'ha de tenir un mínim de 5 anys i anar acompanyat si s'és menor\nPer poder dur a terme l'activitat és imprescindible saber nedar i seguir en tot moment les indicacions dels monitors. Cal portar roba i calçat que es puguin mullar. L’organització no es farà responsable dels desperfectes en els objectes personals causats en el marc de l’activitat. L’organització el que sí que facilitarà serà un casc i una armilla salvavides que són d’ús obligatori mentre duri l’activitat.\nLa iniciativa es vendrà com una prova pilot perquè si fos el cas que una allau de gent s’apuntés al carro i acabessin elogiant l’activitat, Vila tindria arguments per pressionar una mica més FEDA, la col·laboració de la qual es necessitaria de forma ordinària per poder garantir la bona marxa del projecte i la pròpia parapública ja ha insistit en diverses ocasions que no està disposada a participar del projecte pels costos a tots nivells que li suposa. Sense cap mena de contraprestació ni rendiment a favor seu.\nSia com vulgui, i per molt bé que anés l’activitat, les diverses fonts consultades han indicat que el projecte difícilment tindrà recorregut més enllà dels quatre o cinc dies de festa major. I que les embarcacions es tornaran a guardar quan acabi la festa i tal dia farà un any. I ni que s’acordés fer una aposta realment decidida per aquesta proposta aquàtica, per dur-la a terme en condicions de continuïtat ja no hi hauria pràcticament temps aquest any. El ràfting, ben entès, és una activitat estiuenca, i entre que es comencen a adequar els espais per una eventual continuïtat i una cosa i l’altra… ja s’hauria fet fosc.\nAdult (a partir de 12 anys): 20 euros\nNen (5-11 anys): 18 euros\nSuplement amb entrada única: Si has comprat l'entrada única de Naturlandia, l'activitat té un preu reduït.\nAdult (a partir de 12 anys): 15 euros\nNen (5-11 anys): 12 euros\nØ Carnet plata (Residents Lauredians): 50% de descompte sobre el preu de venda.\nØ Carnet club piolet* i carnets club Super3*: 20% de descompte sobre el preu de venda.\n*No acumulable al suplement d'entrada única. El descompte només s'aplica al nen titular del carnet.\n2. 20 de juliol de 2019 | 08:57 h\nQue bé! Esperem que no es quedi nomes amb una activitat fe festa major i pugui ser una activitat de país que pasi per diferents parroquies i que ajudi a portar turisme.\n1. 19 de juliol de 2019 | 15:34 h


Aquestes condicions regulen l’ús permès de la pàgina web, propietat d'Educaria Euro S.L.U., societat domiciliada al carrer Bravo Murillo, 377, 6ª planta, CP 28020 de Madrid i amb CIF B84537653, inscrita en el Registre Mercantil de Madrid, en el llibre 22.128, foli 171, secció 8ª, full M-394.755, inscripció 1ª, i que l’empresa posa a disposició dels usuaris d’Internet que la visitin (en endavant, “l’usuari”).\nL’accés a la pàgina web per part de l’usuari implica l’acceptació, sense reserves, d’aquestes condicions d’ús. Es posen a disposició de l’usuari els següents mitjans, als quals podrà adreçar les seves peticions, qüestions i queixes: Direcció postal: carrer Bravo Murillo, 377, 6ª planta, CP 28020 de Madrid. Direcció electrònica: marketing@educaria.com Telèfon: 917 332 089.\nEls drets de propietat intel•lectual de la pàgina web, el seu codi font, disseny, estructura de navegació, fotografies, bases de dades i els diferents elements que conté, són titularitat del prestador del servei, a qui correspon l’exercici exclusiu dels drets d’explotació sobre els mateixos en qualsevol forma i, en especial, els drets de reproducció, distribució, comunicació pública i transformació.\nEl prestador del servei és titular dels drets de propietat industrial en relació a les denominacions identificatives dels serveis que ofereix, sobre els quals disposa de tots els drets de disposició, quedant-ne prohibit l’ús, sense el consentiment previ i exprés del prestador del servei.\nS’autoritza la visualització, impressió i descàrrega parcial del contingut de la pàgina web, només i exclusivament si es donen les següents condicions:\nQue siguin compatibles amb les finalitats de la pàgina web.\nQue es facin amb l’ànim exclusiu d’obtenir la informació continguda per a ús personal i privat. Se’n prohibeix expressament la utilització amb finalitats comercials o per a la seva distribució, comunicació pública, transformació o descompilació.\nQue cap dels continguts inclosos en la pàgina web siguin modificats de cap manera.\nEl prestador del servei es reserva el dret d’actuar contra qualsevol acció de l’usuari que vagi en contra d’allò que disposa aquesta clàusula, com també contra qualsevol activitat que sigui contraria a les lleis, la moral i l’ordre públic. Qualsevol ús que no hagi estat expressament autoritzat pel prestador del servei, de la informació continguda en la pàgina web, com també la lesió dels drets de propietat intel·lectual o industrial del prestador del servei, donaran lloc a les responsabilitats legalment establertes.\nEl prestador del servei es reserva la facultat d’efectuar, en qualsevol moment i sense necessitat d’avís previ, modificacions i actualitzacions de la informació continguda en la pàgina web, de la seva configuració i presentació, i d’aquestes condicions d’ús.\nEl prestador del servei no garanteix la inexistència d’interrupcions o errors en l’accés a la pàgina web o al seu contingut, ni que aquest contingut estigui sempre actualitzat. El prestador del servei durà a terme, sempre que no es presentin causes que ho facin impossible o de difícil execució, i tan aviat com tingui notícia de possibles errors, desconnexions o manca d’actualització de continguts, totes aquelles tasques encaminades a reparar els errors, restablir la comunicació i actualitzar els continguts.\nTant l’accés a la pàgina web com l’ús no consentit que pugui fer-se de la informació continguda són de l’exclusiva responsabilitat de qui els realitzi. El prestador del servei no respondrà de cap conseqüència, danys o perjudicis que poguessin derivar-se de l’esmentat accés o ús. El prestador del servei no es fa responsable dels errors de seguretat que es poguessin produir, ni dels danys que pugui patir el sistema informàtic de l’usuari (hardware i software), o els fitxers o documents que hi siguin desats, com a conseqüència de:\nla presència d’un virus en l’ordinador de l’usuari utilitzat per connectar-se als serveis i continguts de la pàgina web.\nun mal funcionament del navegador, o l’ús de versions no actualitzades del navegador.\nEl prestador del servei no assumeix cap responsabilitat derivada dels continguts enllaçats des de la pàgina web, sempre que siguin aliens al web, ni hi garanteix l’absència de virus o altres elements que puguin produir alteracions en el sistema informàtic (hardware i software), o en els documents o els fitxers de l’usuari, excloent qualsevol responsabilitat pels danys de qualsevol tipus causats a l’usuari per aquest motiu.\nEn cas que l’usuari considerés que el contingut o els serveis prestats per les pàgines enllaçades són il•lícits o lesionen béns o drets propis, d’un client o d’un tercer susceptibles d’indemnització, ho posarà en coneixement del prestador del servei, en particular si els esmentats continguts consisteixen en:\nActivitats o continguts que violen drets de propietat intel•lectual o industrial.\nActivitats o continguts que posin en perill la protecció de la salut pública, el respecte a la dignitat de la persona i el principi de no discriminació, i la protecció de la salut i la infància.\nQualsevol enllaç de tercers a la pàgina web haurà de ser prèviament sol•licitat i autoritzat pel prestador del servei i es farà, en tot cas, a la pàgina principal, quedat expressament prohibits els “links profunds”, el “framing” i qualsevol altre aprofitament dels continguts de la pàgina web, a favor de tercers no autoritzats.\nJurisdicció competent i legislació aplicable.\nAquestes condicions d’ús es regeixen per la legislació espanyola. Per a resoldre qualsevol controvèrsia o conflicte que s’hi derivés, el prestador del servei se sotmet als criteris de determinació competencial establerts en la legislació aplicable, sobre consumidors i usuaris.


Desestima els recursos presentats per la fiscalia i Trenzano mateix i en confirma el processament en la causa per la querella del PP\nEl jutjat d’Instrucció 9 de València ha refusat els recursos de la fiscalia i del director general de Política Lingüística de la Generalitat, Rubén Trenzano, i n’ha confirmat el processament en la causa per la querella de la portaveu adjunta del PP, Eva Ortiz. La fiscalia n’havia demanat l’arxivament de la causa que investiga si el control de les ajudes al català rebudes per a dues empreses vinculades a Francis Puig -germà del president Ximo Puig- es va fer correctament en considerar que ‘no s’ha acreditat, de cap manera, intenció falsària o encobriment de conducta aliena’.\nD’aquesta manera, continua endavant l’acusació de falsedat documental a Trenzano que en el seu moment ja va ser desestimada pel jutjat, però que l’Audiència de València va obligar a reobrir per un recurs d’Ortiz. La dirigent del PP l’acusa d’haver mentit en un acte administratiu quan l’abril de 2018 va afirmar en una resolució que s’havia fet el control corresponent de les ajudes donades a Mas Mut Produccions i Comunicació dels Ports.\nSobre aquesta qüestió, la fiscalia feia referència al seu recurs a la declaració testifical de l’autor material de l’escrit (tècnic cap del departament) aclarint que ‘va ser ell l’autor de la carta, que el contingut de la mateixa és cert, explicant amb detall el procediment de control de les subvencions’. ‘Però el que és més important: que ell, com a tècnic, va elaborar la carta, que segons ell respon a la veritat, i la va presentar a l’investigat qui, des del seu càrrec polític, va firmar el que el tècnic li va dir. Seria estrany que haguera fet el contrari’, va argumentar el fiscal. És per això que recalcava que no s’havia acreditat, ‘de cap manera’, intenció falsària o d’encobriment de conducta aliena, unes intencions que apareixen en la querella ‘sense justificació acreditativa’.\nContra la decisió del jutge encara s’hi pot presentar un recurs d’apel·lació en el termini de cinc dies.


Información sobre psicología - PsicologiaGranollers.com: El trastorn del nen consentit. Manual per a pares i Mestres desorientats.\nLa majoria de pares i mares sap que l'estil educatiu autoritari no fou una bona fórmula d'educació. Però no coneixen altres alternatives que donin bons resultats. Ara, les famílies opten, moltes vegades, per una educació sobreprotectora i consentidora , la qual cosa dóna nens sense límits que donen o donaran problemes de disciplina i de convivència.\nL'escola tampoc és competent en aquest tema. Els pares necessiten orientació i els mestres deriven sense saber massa a qui i a on deriven. L'Enfocament psicoeducatiu hauria de PREVENIR, ensenyant mètodes pedagògics i habilitats que facilitin el creixement personal, l'autoestima i les relacions interpersonals.\nEl nen o nena com a ésser humà i social necessita pertànyer a un grup, una família, un grup d'amics, una comunitat... Començarà a aprendre a l'interior de la família per a més tard, anar de manera progressiva i cooperant a establir llaços emocionals amb els altres. Si aquest primer esgraó no és dóna satisfactòriament, el nen o nena desenvoluparà un sentiment d'inferioritat.\nUna actitud té tres components: un de cognitiu, un afectiu i un conductual. EL component cognitiu es refereix a la representació mental que tinc de l'objecte, la informació, percepció, creences... El component afectiu es refereix al sentiment positiu o negatiu que tinc respecte d'aquest objecte, i el conductual a la tendència de reaccionar d'una determinada manera amb l'objecte. Exemple: una actitud racista es caracteritza per la creença que les persones d'una altra cultura o d'un altre color són inferiors a la meva cultura, per sentiments de rebuigs i conductes contra ells, com participar en una manifestació contra la immigració.\nELS TRASTORNS CONDUCTUALS A LA INFÀNCIA I ADOLESCÈNCIA DES DE LA PSIQUIATRIA.\nTRASTORN NAGATIVISTA DESAFIANT\nEn ocasions, els problemes de conducta venen amb problemes d'aprenentatge i de rendiment escolar. Aquests poden ser una conseqüència de la conducta inadequada; per exemple, el nen o nena molesta a la classe i per tant no presta atenció a la mestra cosa que fa que perdi matèria. Però també poden ser la font dels problemes de conducta; un nen o nena amb dislèxia es frustra veient que als altres els resulta més fàcil aprendre a llegir i escriure i es torna agressiu. Tanmateix distingirem dues fonts importants de problemes de conducta, no sempre fàcils de distingir clarament entre elles: una problemàtica amb base orgànica (mèdica) i una problemàtica amb una base psicosocial.\nA)- La problemàtica psicoorgànica. És difícil distingir l'entramat de problemes conductuals i de problemes d'aprenentatge i, més difícil encara és distingir les possibles bases orgàniques (dèficit cognitiu) de les psicològiques. Per exemple, un nen o nena afectat d'una disminució física o sensorial pot veure's com a inferior als altres i reaccionar amb conductes compensatòries com cridar l'atenció a la classe fent-se el pallasso. El mateix efecte pot tenir una malaltia crònica mèdica, com la diabetis o l'asma. Igualment, una reacció negativa dels altres nens o nenes poc tolerants respecte a les dificultats del company pot agreujar el tema: les crítiques, el rebuig, les burles, agressions, poden contribuir a marcar un sentiment d'inferioritat. Llavors podrà tendir a retirar-se o a sobrecompensar aquest sentiment d'inferioritat, tornant-se resignat i passiu, o bé agressiu, negativista i hostil. "Els problemes poden anar augmentant i acabar en l'adolescència com a una psicopatologia, com la fòbia escolar, ansietat i depressió, símptomes psicosomàtics o bé en agressivitat i violència, abús de substàncies i delinqüència."(Pàg. 31)\nB)- La problemàtica psicosocial. Aquí trobem tant els estils educatius parentals erronis com els entorns desfavorables en els que es pot trobar la família. Quan més factors s'ajunten, més probable és l'aparició d'un problema en el nen o la nena.\nEls pares que abusen d'una educació autoritària, fàcilment desenvolupen en els seus fills i filles sentiments d'inferioritat, perquè sempre es veuen humiliats i castigats; és difícil tenir els pares contents, fer les coses a la seva satisfacció i aconseguir un sentit de domini i autonomia. Però l'educació permissiva, sobreprotectora i consentidora també provoca sentiments d'inferioritat.\nEls sentiments d'inferioritat formen part de la nostra vida ja que són infinits. L'ascens donat a un col·lega de feina i a mi no; estudiar amb un company i que aquest tregui més nota que tu... Aquests sentiments tenen a veure amb una comparació que nosaltres fem vers els altres. Em puc sentir inferior perquè tinc menys diners, sóc menys guapa, etc. Aquest sentiment és subjectiu i forma part dels nostres valors. Per això no tots reaccionem igual davant la mateixa situació. Després d'un petit fracàs hi haurà qui s'enfonsi i, una altra persona no li donarà massa importància, o ho veurà com un repte a assolir. És a dir, hi ha persones que tenen més tendència a experimentar sentiments d'inferioritat que altres. La majoria de nosaltres hem après a gestionar més o menys bé els nostres sentiments d'inferioritat, perquè som capaços de fer un pas enrere i reflexionar conscientment sobre el que ens acaba de passar. En circumstàncies normals aquestes situacions serveixen per canviar alguna actitud o conducta, com esforçar-nos més o buscar solucions creatives. Però hi ha persones que gestionen pitjor aquestes situacions. Podem parlar inclús de sentiments crònics d'inferioritat o d'un complex o neurosi d'inferioritat: són persones que interpreten tots els esdeveniments en funció de si ells estan per sobre o per sota dels altres. No perceben la situació desavantatjosa com un repte o com un succés sense importància; al contrari, han d'actuar no per aconseguir estar a la mateixa altura que l'altra persona, sinó per estar per sobre: ser més atractiu que l'altre, més ric... I com això és difícil, el que fan és fer sentir malament i inferior a l'altra persona, per exemple amb comentaris de menyspreu, per així sentir-se més bé ells mateixos. Ja he dit que un estil massa consentidor també pot fomentar un sentiment d'inferioritat: un nen o nena que mai ha après a superar obstacles, que mai ha lluitat per res, creurà que sempre ha d'haver algú a la seva vida que li tregui les pedres del camí i que li proporcioni tot el que li vingui de gust. Aquest subjecte li serà més difícil experimentar la satisfacció d'aconseguir alguna cosa per si mateix.\nEstem acostumats a analitzar una conducta des del punt de vista que l'ha causada: això passa perquè...(la causa és...) però també podem analitzar la conducta humana des d'un punt de vista de la finalitat o de l'objectiu que té i de lesconseqüències que produeix (el punt de vista final). Els nostres objectius poden ser conscients i inconscients: corro per l'autopista perquè el risc de ser multat em sembla un estímul molt excitant. Generalment, aquest objectiu inconscient és menys acceptat per la societat i per un mateix. En ocasions hi ha objectius conscients, anomenats primaris, i darrere un inconscient, anomenat secundari; en aquests casos, l'objectiu conscient em serveix d'excusa per posar en pràctica l'objectiu inconscient. Exemple: m'entretinc esmorzant, així sortiré tard de casa (inconscient), m'hauré d'afanyar per arribar d'hora (objectiu conscient i socialment acceptable), i aquesta és l'excusa perfecta per córrer per l'autopista (objectiu inconscient i menys acceptable). Aquesta visió de l'inconscient implica que la persona que actua per motius secundaris no és culpable, però sí responsable dels seus actes.\nHi ha altres problemes de conducta que són el resultat d'un afany de superioritat. Els sentiments d'inferioritat generen un desig de compensació, una necessitat de sentir-se, no simplement igual als altres o a l'altura de la situació, sinó fins i tot superior. En la banda de la normalitat veiem que els nens i nenes tenen fantasies en ser un super-heroi, perquè en el seu món d'infants es veuen en condicions inferiors a les de l'adult. Aquestes fantasies són normals i serveixen d'evasió, d'estímul i d'experimentació de rols. Però hi ha nens i nenes que no poden compensar-se i veure's com els altres, en els defectes i virtuts, i no saben lluitar de forma positiva. La seva compensació es torna "sobrecompensació" i això fa que no els sigui suficient sentir-se igual als altres, sinó que necessiten sentir-se "més". A aquest fenomen s'anomena afany de superioritat o de poder. Aquesta conducta es pot presentar de dues maneres diferents: si el nen o nena té una personalitat forta i és actiu, aquest afany de superioritat l'utilitzarà per a dominar activament els altres, serà un tirà. En canvi, un nen o nena més passiu, buscarà admiració o compassió a partir d'un patiment ostensiu: fent-se la víctima.\nTambé l'afany d'inferioritat es pot compensar amb un afany se superació. Per exemple, si els meus pares són pobres i no m'han pogut comprar coses a la infància que jo volia. Ara que sóc gran puc estudiar una carrera o muntar un negoci, que em permeti accedir als béns que els meus pares no tenien. Però també hi ha una altra elecció: el nen o nena de família pobre es podria convertir en un lladre, perquè es creu en el dret d'apropiar-se d'allò que no li pertany, sota l'excusa d'una falsa justícia social. Així com un nen amb problemes a mates podria optar per conductes disruptives a la classe i així exposar el seu malestar i empipar els altres.\nGeneralment, la conducta problemàtica d'un nen o nena es deu a diversos factors. Així podem trobar un nen o nena socialment poc assertiu però molt bon amic/ga.\nPer solucionar problemes de conducta no hem de buscar les causes del problema, ja que aquestes no poden canviar-se. El que podem canviar és el futur, i amb això l'objectiu (inconscient) que el nen o nena persegueix amb la seva conducta. Exemple: vull demostrar que faig el que vull i per això no et faig cas. Per tant, abans d'intervenir hem de detectar aquest objectiu inconscient del nen o nena. La forma de descobrir-ho és analitzar la nostra reacció emocional espontània a la conducta pertorbadora. I les reaccions del nen o nena. Podem apuntar-ho tot en una llibreta, per dissenyar finalment les estratègies correctores alternatives.\n1.- La reacció emocional espontània de l'educador davant la conducta pertorbadora i el seu intent de corregir l'error del nen o nena.\n2.- El pensament distorsionat del nen o nena que el porta a produir la conducta inadequada com a sobrecompensació d'un sentiment d'inferioritat.\n3.- Les solucions intentades i la reacció emocional i conductual del nen o nena a aquests intents.\n4.- Possibles "solucions", actituds i estratègies correctives alternatives.\nPer dissenyar un programa d'intervenció és altament recomanable una col·laboració amb els pares i l'escola, tot i que sempre no és possible, sobretot si la família és la font dels conflictes del nen o nena. Tot i així s'ha de procurar orientar als pares respecte les pautes a adoptar i sobre què poden fer ells per millorar la situació.\nACTITUD VERSUS ESTRATÈGIA\nUna actitud és una posició que ha de mantenir l'adult sempre cap el nen. Una estratègia s'aplica en una situació concreta; és un conjunt d'accions que es planifiquen i que es prenen per assolir un objectiu determinat. Això implica que prèviament s'ha d'analitzar la situació que porta el nen o nena a desplegar la conducta pertorbadora i s'ha d'identificar l'objectiu erroni que persegueix el nen o nena amb aquesta conducta.\nDistingim 5 principis claus:\nPrincipi 1: Respectar la dignitat del nen o nena. Amb actituds com l'amabilitat, evitar la ironia i el sarcasme, utilitzar un to cordial quan es parla amb el nen o nena. Establir normes i respectar-les i, exigir allò just.\nLa base de la intervenció eficaç i de la bons educació és l'acceptació incondicional del nen o nena com una persona que comet errors que es poden corregir i no com un "nen/a dolent/a".\nHem d'establir normes que valguin per tothom, que el nen i nena coneguin i si és possible, que hagin contribuït en la seva elaboració. Una forma de mostrar respecte és evitar la crítica acusadora o pedant, sobretot davant dels companys o germans. Ho hem de fer de forma totalment neutral. Quan rectifiquem la conducta del nen o nena és important usar un to amable i evitar la ironia i el sarcasme.\nPrincipi 2: Actuar, no sermonejar; prestar l'atenció adequada.\nParlar amb el nen, no al nen i escoltar-lo. Ignorar, si és possible, la conducta que molesta. Les estratègies seran prestar atenció quan la situació és l'apropiada i desviar la conducta del nen o nena cap a una cosa productiva (al nen o nena que fa sorolls li demanarem que ajudi a un company a fer un dibuix).\nPrincipi 3: Evitar situacions crítiques.\nEvitar donar ordres, la cooperació s'ha de guanyar. No tenir por a perdre l'autoritat. Parlar amb el nen o nena després, no durant el conflicte. No ser servicial i no actuar impulsivament. Les estratègies a seguir serien: retirar-se del radi d'acció del nen o de la nena. Fer una cosa inesperada i reestructurar la situació amb una connotació positiva. Declaració d'impotència amb una posició complementària, en aquesta posició un dels dos (el nen o nena i el professor) renuncia a la lluita, com el nen o nena no ho farà, serem nosaltres els que ho farem, exemple: M'agradaria molt que no fessis això (es diu de quina cosa es tracta) però si no arribes a fer-ho entenc que tens un problema que t'impedeix obeir. Es diu que no queda cap possibilitat d'exercir la seva autoritat, però que pot donar els números de telèfon del seu pare, la policia, l'escola...Hem de recordar que es tracta d'una estratègia deliberada, no d'una capitulació. És una capitulació fingida des de una posició de força.\nPrincipi 4: Ni premiar ni castigar, sinó encoratjar i aplicar conseqüències.\nMitjançant el control de la conseqüència, anomenada "contingència", es pretén exercir un control sobre la conducta, augmentant la freqüència de les conductes desitjades i disminuir o extingir les conductes no desitjades. Aquest control es pot exercir per mitjà de premis o càstigs materials o socials. Hi altres principis diferents com encoratjar al nen o nena, evitant elogis o premis, utilitzar "ulls positius" (focalització selectiva en els aspectes positius del nen o nena). Possibles estratègies a seguir serien la de destacar la utilitat funcional o social de l'acte o del producte del nen o nena; encoratjar el nen o nena quan fracassa, no només quan té èxit. També es pot utilitzar l'encoratjament que consisteix a evitar donar massa èmfasi al nen o nena, sinó a la utilitat social o al valor funcional del producte o de la conducta. Es reconeix l'esforç per sobre del resultat i es dóna quan el nen o nena ha fracassat o té problemes per assolir el resultat. En lloc de focalitzar en el nen o nena, es realitza una descripció objectiva de la feina feta. Exemple: no s'hauria de dir: "estic molt content que finalment hagis recollit l'habitació"; sinó "crec que amb l'habitació recollida ara trobaràs més fàcilment les teves joguines". S'ha d'evitar la crítica i, en canvi, s'han de destacar els aspectes positius del nen o nena. També és important "creure" en ell/a, creure en la seva capacitat i que pot millorar, per això no només l'hem d'encoratjar quan les coses surten bé, sinó també quan té dificultats o fracassa. Alguns exemples d'encoratjament serien:\nü No destacar els errors: "Encara no llegeix prou bé". Sinó dir-li que pot millorar: "Has millorat segur que si segueixes llegint cada dia una mica, ho faràs millor".\nü No manar coses que li resulten difícils: "Has de fer-te el llit", sinó oferir alternatives: "Vols que t'ajudi a fer el llit?"\nü No dir-li el que hauria de fer: "El que has dit al teu germà no està bé, t'has de disculpar". Permetre que reflexioni:"El teu germà sembla que està trist pel que li has dit. Creus que pots fer-li alguna cosa perquè se senti millor?"Si no sap què fer, el podem ajudar: "Si jo fos el teu amic, m'agradaria..."\nü No ajudar-lo sense necessitat ("espera, que t'ajudo!"),però sí està al seu costat ("sinó te'n surts ja saps que em pots preguntar").\nü No compensar-lo per petites decepcions: "En Joan no vol jugar amb tu? Ja juga la mare". Hem d'ajudar-lo a regular les seves emocions: "Què pots fer llavors...?"\nAplicarem conseqüències naturals i lògiques i no castigarem. Les actituds haurien de ser d'evitar les amenaces i càstigs, sense utilitzar la força física i sense voler dominar. Les estratègies a seguir serien aplicar conseqüències naturals i lògiques. Moltes vegades el càstig només s'anuncia, i no es duu a terme. Els pares criden, insulten i amenacen amb tota una sèrie de mesures dramàtiques que mai no es porten a terme. I el nen o nena ho sap. Així el clima familiar empitjora amb amenaces i provocacions; l'infant sap que l càstig no arriba, i no obeeix ni per por, sinó que s'excedeix cada cop més, mentre els pares augmenten les amenaces. L'aplicació d'un càstig mai és positiu, ja que l'infant cedeix i obeeix per por, sense comprendre la necessitat de fer o deixar de fer en determinades ocasions. El càstig provoca ràbia i humiliació (sentiment d'inferioritat).\nLa conseqüència natural és allò que s'obté com a resultat d'un acte sense intervenció d'una tercera persona. Per exemple: el nen o nena que no vol menjar el que té al plat, sabem que al cap d'unes hores tindrà gana i s'ho haurà de menjar.\nEs produeixen per intervenció directa d'un tercer que actua com a representant de l'ordre social. Per fer-ho hauran d'existir unes normes prèvies i vàlides per a tothom i acceptades per l'infant d'avançada. Per tant, l'aplicació d'una conseqüència no és una imposició sinó el resultat directe i consecutiu dels actes del nen o nena (com el que faria un agent de circulació). Així no s'ha d'optar per una actitud castigadora, o amenaçant, sense dramatismes i en un to cordial. La humiliació també s'ha d'evitar, provoca sentiments d'inferioritat i el desig de venjança en l'infant.\nUna variant d'aquesta aplicació és aplicar-les a tothom les conseqüències i no només a "l'infractor". Aquesta nova estratègia es pot anomenar "ficar-los tots al mateix vaixell". La pressió social és més eficient que la de la figura educativa. S'hauria d'aplicar si la pressió dels altres és moderada.\nPrincipi 5: Convivència positiva\nÉs important que la família comparteixi activitats d'oci de forma lúdica i divertida per permetre un espai per tenir experiències positives. Això també és educació per a la convivència. Passar-s'ho bé conjuntament establint normes de convivències vàlides per a tothom.\nPagès editors. Ursula Oberst. (Segona edició).\n(Recomanem la lectura del text complert)\nEtiquetas: Català, Infancia-Adolescencia


Joan Laporta és, certament, el gran favorit a les eleccions a la presidència del Barça. Sobretot després de presentar més de 10.000 signatures per convertir-se formalment en candidat als comicis. L’expresident, no obstant això, sap millor que ningú que el partit important es jugarà el dia que els socis acudeixin a les urnes i que, per tant, ha de presentar un projecte convincent perquè els culers li facin confiança. Per aquest motiu, aquest dimecres ha presentat els pilars econòmics que sustentaran la seva proposta, orientada bàsicament “a fer el club sostenible i preservar el model de propietat”.\n?? Comencem l'acte de presentació del Pla Econòmic d'Acció. Amb @JoanLaportaFCB, Jaume Giró, Joan Casas i Alex Barbany\n?Parlem de com farem sostenible el club i garantirem el model de propietat.\n➡En directe: https://t.co/v8FoEjR1bA#EstimemElClub pic.twitter.com/zFGligg6i0\n— Estimem el Barça (@estimemelbarca) January 13, 2021\nAcompanyat de Jaume Giró –membre de la seva junta directiva i exdirector general de la Fundació Bancària La Caixa–, Àlex Barbany –exdirector general d’Intu Management Spain– i Joan Casas –exdegà del Col·legi d’Economistes de Catalunya–, Laporta ha manifestat que “és molt urgent implementar mesures dirigides al control de la despesa, l’increment dels ingressos i la negociació de l’endeutament”. Segons els estudis del seu equip, el Barça “acabarà la temporada amb 650 milions d’ingressos, un 15% menys dels previstos per la junta sortint”. Precisament per això, serà molt important que el nou president “prengui decisions de caràcter urgent”.\nLes noves línies de negoci a explorar (i explotar) que ha proposat l’encara precandidat són la potenciació de la relació amb els patrocinadors i la recuperació de la seva confiança per evitar devaluacions de contractes com el de Rakuten, la modificació de la piràmide dels partners (inclusió de la categoria premium entre els principals, els globals i els regionals), la reducció del cost per accedir a les Barça Academy, el desenvolupament d’una xarxa de Barça Experience Centre a les principals capitals del món per apropar el club als milions de seguidors que té, ja que “els canals digitals són molt importants, però també s’ha de tenir en compte la proximitat física”, l’aposta decidida pels eSports –que han de ser “una secció més de l’entitat amb identitat pròpia”– i el llançament d’un fons d’inversió en empreses emergents esportives, entre d’altres. “Hem de liderar el món de l’entreteniment i ser més proactius en la generació de continguts. Hem d’aportar coneixement i marca”, ha justificat.\nA més, Laporta ha destacat el Barça Corporate –que engloba el Barça Studios, el Barça Academy, el Barça Innovation Hub i el Barça Licensing and Merchandising– com a via per incrementar els ingressos, però ha considerat que és “molt important que no perdem el control sobre el projecte”. “Estudiarem totes les propostes que vinguin. La premissa serà que no malvendrem en el curt termini sinó que pensarem en el llarg termini”, ha reflexionat al respecte.\nNo hi ha protesta sense proposta\nJaume Giró, per la seva banda, ha fet una fotografia de la situació en la qual es troba el Barça per culpa de la gestió de Josep Maria Bartomeu. Ha criticat, especialment, la “massa salarial disparada, sobretot respecte a la seva competència” i “els 1.682 milions d’euros en fitxatges, 120 de mitjana en els darrers tres anys” que el club s’ha gastat en traspassos. “El negoci és més gran, però menys sostenible. A mesura que han augmentat els ingressos ha disminuït el resultat net i ha crescut l’endeutament. No ha estat només una qüestió del coronavirus. El Barça no pot fiar-ho tot a facturar molt i a esperar que vingui un fons d’inversió. La fórmula de l’èxit de l’economia clàssica consisteix a alienar els ingressos amb les despeses. La facturació no ha de ser una obsessió i l’endeutament s’ha d’eixugar tan aviat com sigui possible”.\n“No hem d’oblidar mai que els jugadors d’equips com el Barça es mouen per dues motivacions: un projecte guanyador i retribució. Quan una s’afebleix, l’altra guanya importància. Per aquest motiu precisament ha pujat la massa salarial els últims anys. El talent ha d’estar a la gespa, però també als despatxos”, ha diagnosticat Giró, que per controlar les despeses i gestionar l’endeutament ha plantejat l’aplicació d’un pla de contenció de les despeses de gestió operativa per tal de mantenir-la per sota dels 270 milions d’euros, la recuperació de la planificació de les plantilles amb criteri esportiu, econòmic i visió a llarg termini per evitar la devaluació dels futbolistes i la realització de dues emissions de bons, “una especial i singular dirigida als seguidors culers i una altra institucional dirigida a inversors”. Abans d’acabar la seva exposició, l’exdirector general de la Fundació Bancària La Caixa també ha analitzat l’Espai Barça, aspecte al qual Laporta dedicarà un monogràfic la setmana vinent. “Anem tard. Hi ha aspectes a millorar en l’operació Goldman Sachs per tenir més confort a l’hora de fer l’operació, però cal tirar endavant el projecte com més aviat millor perquè ajudarà a generar molts ingressos”.


Supercopa d’Espanya d’hoquei sobre patins - L'Opció\nSupercopa d’Espanya d’hoquei sobre patins\nDilluns, 23 de setembre de 2013 a les 17:15h\nAquest any la Supercopa d’Espanya d’hoquei patins canvia de format. El cap de setmana del 5 i 6 d’octubre es jugarà una final a quatre amb la participació dels campions i els subcampions de l’OK Lliga i de la Copa del Rei: Moritz CE Vendrell, HC Coinasa Liceo, FC Barcelona i Reus Deportiu.\nLa seu serà el pavelló del Club d’Esports Vendrell, els partits seran retransmesos per Esport3 i el horari serà el següent:\n-dissabte a les 12 h, es jugarà la semifinal entre el Moritz CE Vendrell i el FC Barcelona, i a les 14 h, la semifinal entre HC Coinasa Liceo i Reus Deportiu,\n-i diumenge a les 12.30 h, es jugarà la final.\nEl preu de les entrades serà de 15 euros per a les semifinals (entrada única) i 10 euros per a la final. Hi haurà la possibilitat d’adquirir un abonament per 20 euros. També es contempla un preu reduït de les entrades per a joves de 14 a 18 anys de 5 euros. Els menors de 14 anys tindran entrada gratuïta.\nPer al divendres 4 d’octubre, al mateix pavelló del CE Vendrell, està prevista la presentació de la lliga Sot-23 organitzada per l’Associació de Clubs d’Hoquei Patins, que seran partits previs als de l’OK Lliga entre els equips filials. Després de la presentació es faria un triangular Sot-23 amb una entrada de 5 euros (amb l’abonament de la Supercopa l’entrada seria gratuïta). D’altra banda, en el marc de la celebració de la Supercopa, també es farà una presentació de l’OK Lliga a Moritz Barcelona.\nEl regidor d’Esports, Sergi Teruel, ha manifestat que és un orgull per al Vendrell acollir aquesta final: “el nostre municipi tornarà a ser el punt d’atenció de l’hoquei després dels magnífics resultats del Moritz CE Vendrell la temporada passada”.\nEl president de l’Associació de Clubs d’Hoquei Patins, Jaume Esteve, ha explicat que “és important donar impuls a l’hoquei sobre patins i amb aquest nou format de final a quatre de la Supercopa esperem aconseguir-ho”.\nEl president de la Real Federación Española de Patinaje, Carmelo Paniagua, ha declarat que “amb el nou format s’ha guanyat en competitivitat i en atractiu. Serà un torneig d’altíssima qualitat”.\nEl president de la Secció d’Hoquei del CE Vendrell, Víctor Romagosa, ha dit que “estem contents que se’ns hagi concedit ser la seu d’aquest nou format de la Supercopa i és un orgull poder participar-hi”.\nL’alcalde del Vendrell, Martí Carnicer, ha subratllat que “per al Vendrell, ser la seu de la Supercopa és el colofó del que va aconseguir el Moritz CE Vendrell la temporada passada. El Vendrell continua essent un gran equip i el som un municipi que sabem acollir aquest tipus d’esdeveniments”.\nGuillem Cabestany, entrenador del Moritz CE Vendrell, ha posat de relleu que “serà un cap de setmana amb un ambient d’hoquei espectacular”.\nRicard Muñoz, entrenador del FC Barcelona, ha felicitat l’organització pel nou format: “esperem que sigui un gran espectacle”.\nAlejandro Domínguez, entrenador del Reus Deportiu, ha agraït el canvi de format perquè els permet ser-hi presents i ha afegit que “a la pista del Vendrell es viu l’hoquei amb molta intensitat i que és un escenari ideal per acollir la Supercopa”.


Blog personal Gerard Caula: El problema del cartero chino\nGerard, un tema muy bonito ;-) pero como buen 'relacionista público 2.0' que soy, me gustó más tu explicación en vivo y en directo sobre ello! :-)\nEls problemes de matemàtica discreta, lineal programing, etc. sempre m'han agradat. Al final es busca trobar una forma mecànica de solucionar problemes que les persones estem disenyats per solucionar.\nA mi personalment, m'encanta trobar situacions reals on la capacitat humana guanya el procediment mecanic. La matemàtica discreta sap de nodes i arestes però el carter cines coneix tots els camins, inconvenients del terreny, perspectives de futur, etc.\nPer cert, felicitats pel blog, ja l'aniré seguint.\nGràcies pel teu comentari. La veritat tens tota la ráo, en moltes ocasions pensem que podem trobar solucions a les coses amb un un anális matemàtic o amb la monitorització i tendències de les KPI, però hi ha aspectes que no podem posar en un full de càlcul.


Una vaga dóna vots? (Maties Salom)\nQualsevol observador distant hauria recomanat deixar-les per després del 24-M, però per ventura les programen ara i aquí conscients que més enllà de diumenge els encarregats a les Balears de perpetrar el pla del ministre Wert hauran de ser uns altres\n2 min. 18/05/2015 20:54\nLa vaga d'aquest dimarts als centres educatius l'ha convocada el Govern com a demostració de força davant l'Assemblea de Docents. L'estratègia s'entén poc si ens atenem a la capacitat de mobilització demostrada pels mestres aquesta legislatura i la juxtaposició pràctica dels exàmens exigits per la Llei Orgànica de Qualitat Educativa (LOMQE) amb les exèquies programades per a diumenge que ve. Serà el penúltim acte de l'assetjament dels responsables actuals a la comunitat educativa, agreujat per la vulnerabilitat de la població captiva: alumnes de tercer de Primària. 8 i 9 anys.\nQualsevol observador distant hauria recomanat deixar-les per després del 24-M, però per ventura les programen ara i aquí conscients que més enllà de diumenge els encarregats a les Balears de perpetrar el pla del ministre Wert hauran de ser uns altres. En el darrer revolt de la seva bona gestió, José Ramón Bauzá ha volgut tenir un record per a la vaga indefinida que el va dur a protagonitzar les primeres planes de tots els informatius espanyols i també ha creat una Mesa de Mares i Pares d'Alumnes que ha deixat perplexes i insatisfetes les associacions implicades. Més llenya al foc.\nEl menyspreu per les mobilitzacions anti-TIL qualificant els assistents a les manifestacions massives com "una porció de la comunitat educativa", diumenge a la Sexta, torna a demostrar l'obcecació del president en funcions amb la seva croada personal, que el mena directe a la derrota electoral però, a canvi –i gràcies també a aquestes darreres gesticulacions–, el farà pujar als altars dels defensors de l'essència espanyola 'castissa' en aquest nostre territori de frontera. Un màrtir per Espanya: només s'entén així.\nConten que la resposta de Gabriel Cañellas a les mobilitzacions en defensa del territori de principis de la dècada dels 90 era un "tanmateix, cap d'aquests no ens vota!". La diagnosi s'ha aplicat de manera sistemàtica a totes les manifestacions contra mesures més o menys contestades dels governs successius. Ara el PP compta que cap dels vaguistes d'aquest dimarts són vots propis i que podrà tornar a articular un discurs entorn de la "irresponsabilitat" dels mestres, atribuint-los voluntat electoral. Res de nou. A cinc dies, però, sorprèn.


Es tracta d’un curs de 24 hores titulat ’Responsable de Transports i Expedicions’\nDilluns, 23 abril 2018. 12:00. Redacció AnoiaDiari.\nLa patronal anoienca, a través de la sectorial logística, organitza un curs de formació per adequar-se a la nova normativa de subjecció de càrregues. La logística és una de les sis sectorials que té la UEA, junt a metall, paper, químic, assessors i immobiliaris.\nLa sectorial logística de la Unió Empresarial de l'Anoia impulsa enguany accions formatives per pal·liar la manca de personal especialitzat en aquest àmbit productiu. La formació és un dels fronts, doncs, que s'ha marcat com a prioritaris la sectorial, a part d'altres temes que afecten el sector com les infraestructures. En aquest sentit, ha organitzat un curs sobre la nova normativa de subjecció de càrregues.\nLa normativa que entrarà en vigor el proper mes de maig de 2018 i determina una sèrie de normes tècniques, que hauran d'aplicar-se en la subjecció de les càrregues en els camions i que també regularà les inspeccions tècniques que es faran als vehicles comercials en el territori espanyol. També hi ha el títol de 'Responsable de Transports i Expedicions, que arrencarà al maig. És un curs de 24 hores que té per objectiu proporcionar als assistents el marc de comprensió estratègic i operatiu per treballar en la gestió dels transports i les expedicions i brindar un conjunt de tàctiques i eines pràctiques orientades al desenvolupament diari de l'activitat en termes d'organització i planificació del servei.\nPiera i Masquefa allisen la implantació de l'empresa logística Carreras\n1 Mor l'empresari igualadí Felip Verdés 2884 lectures\n2 Marc Castells: “Em considero el primer comercial de la ciutat i m’agradaria que Igualada en tingués 42.000 més” 2175 lectures\n3 Junts pacta amb el PSC i entra al govern de Vilanova del Camí 1954 lectures\n9 Poble Actiu aposta per municipalitzar el servei de neteja d'equipaments públics d'Igualada 676 lectures\n10 L'igualadí Ricard Vila guanya un IF DesignAward 2020, amb el llum 'Mood' 608 lectures


InicinoticiesCom participar a X(p)rimenta 2015\nCom participar a X(p)rimenta 2015\nEl termini es clou el dia 15 de maig, encara hi ha temps de participar-hi!\nX(p)rimenta 2015 és una iniciativa de la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació i de l’Associació Catalana de Comunicació Científica, i compta amb el patrocini dels Vilars Rurals, del Grup SERHS.\nEnguany, X(p)rimenta vol prioritzar la qualitat dels vídeos presentats per les escoles, tant pel que fa al contingut dels experiments com, especialment, als aspectes formals de realització dels vídeos. Per això, encoratgem a les escoles a presentar filmacions amb un bon nivell de qualitat d’imatges, de so i d’edició.\nVilar Rural a Sant Hilari Sacalm (Grup SERHS)\nLlegiu-ne les bases, on trobareu els detalls. En síntesi, en primer lloc cal que feu el vídeo i el pengeu a YouTube en format ‘ocult’, i a continuació cal que formalitzeu la inscripció en aquest formulari. El termini es clou el dia 15 de maig de 2015. Per a dubtes i consultes us podeu adreçar a: xprimenta@fundaciorecerca.cat.\nX(p)rimenta 2015 és una iniciativa organitzada per la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació i per l’Associació Catalana de Comunicació Científica.\nX(p)rimenta 2015 compta amb el patrocini dels Vilars Rurals (Grup SERHS).\nX(p)rimenta 2015 compta amb la col·laboració del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, de l’Obra Social ‘la Caixa’, de l’Escola de Telecomunicació i Aeronàutica de Castelldefels (Universitat Politècnica de Catalunya), el Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya, Escola Valenciana i Physics.\n2 Respostes a “Com participar a X(p)rimenta 2015”\ndimarts, 17 març 2015 at 16:44\ndoncs la veritat és que desconeixem si hi ha un premi per a famílies. X(p)rimenta, com has pogut veure, és una iniciativa pensada per als grups escolars, per a premiar l’esforç de nens i joves, i dels docents.\nPero sempre pots compartir amb nosaltres els enllaços del teu bloc, com has fet en fer-nos arribar els experiments del volcà o les efervescències. Moltes gràcies! I per molts anys continueu amb aquest impuls !\ndimarts, 17 febrer 2015 at 12:08\nhi ha algun tipus de “premi” o algun concurs on es puguin presentar les famílies a títol individual ?\nA casa som bastant “fans” dels “experiments” i potser seria una manera de motivar a altres famílies 🙂\nUs deixo l’enllaç al nostre blog per si creieu que algun dels vídeos o experiments us podria interessar:


Pau Gasol: "Els Bucks són l'equip que més encaixa al meu cap"\nEl pivot barceloní continua amb el seu procés de recuperació per arribar a temps a la pretemporada\nPau Gasol disfruta de la celebració de la Pau Gasol Academy, de la qual Endesa és patrocinador oficial, i va parlar per a Endesa Basket Lover sobre el seu futur pròxim a l’NBA en un estiu en què encara ha de decidir quin serà el seu pròxim equip però en què es posiciona per la seva continuïtat a Milwaukee Bucks. “El que té més sentit sense saber pràcticament res és tenir continuïtat amb Milwaukee i seguir en els Bucks i continuar aportant la meva experiència i lideratge amb més salut. És el que crec que té més sentit i el que encaixa al meu cap. Encara queda temps”, va dir.\nEn aquest sentit, Pau afronta el procés de recuperació de la seva lesió amb optimisme de cara al futur. “Ha sigut una temporada difícil. Les lesions són part de la professió i et fan valorar el dia a dia i els moments en què estàs bé. Estic amb ganes de recuperar-me i tornar l’any que ve fort”, va assegurar.\nContent per Marc\nEl pivot internacional tampoc es va perdre la final de l’NBA en què el seu germà Marc va aixecar el seu primer anell. Una sèrie que va viure amb molta emoció i atenció. “Vaig viure la final de Marc Gasol amb molta intensitat. M’hauria encantat poder jugar la final de Conferència contra ell i guanyar-lo però no va ser així i van ser justos vencedors de la sèrie. Després vaig haver de canviar el xip i animar-lo durant la final (...) Estic molt content per ell”, va reconèixer.\nFinalment, es va referir a la seva absència amb la selecció espanyola en el Mundial de la Xina el 2019 i va lamentar no poder ajudar l’equip, però va admetre que estava en disposició d’apuntar-se als Jocs Olímpics de Tòquio el 2020 en cas que la selecció aconsegueixi el seu bitllet en el torneig mundialista. “Estic molt orgullós del que s’ha creat en la selecció. Independentment de si hi puc estar o no, s’ha creat un esperit que espero que perduri durant generacions. És una etapa meravellosa de la qual espero pugui disfrutar un campionat més perquè hi vull continuar aportant”, va comentar.


Al Jazira 50\nPaïsos Baixos 101 10\n1990–1995 SBV Vitesse 137 (25)\n2007–2008 Al-Jazira SC 17 (4)\n1996–2006 Països Baixos 101 (10)\n2019– Derby County FC\nCocu va néixer a Eindhoven, tot i que es va criar a Zevenaar, on va començar a jugar a futbol als equips locals, el DCS i el De Graafschap. Després d'un any al AFC '34, va començar la seva carrera professional a l'AZ Alkmaar. El 1990, Cocu va marxar al Vitesse Arnhem. Una fractura del peroné va interrompre la seva primera temporada, però es va convertir en un jugador habitual del primer equip durant les quatre temporades següents. El 1995 va fitxar pel PSV Eindhoven, on va guanyar la Lliga les temporades 1995-96 i 1996-97. Més endavant, el jugador neerlandès va fitxar pel Futbol Club Barcelona, on va arribar a ser capità, aconseguint guanyar la Lliga espanyola la temporada 1998-99 i disputant dues semifinals de la Lliga de Campions de la UEFA. En tornar al PSV el 2004, Cocu s'havia convertit en el jugador estranger que havia disputat més partits amb el Futbol Club Barcelona. Durant la seva segona etapa al PSV, Cocu va guanyar tres vegades més la Lliga neerlandesa de futbol, a més a més de tornar a disputar una semifinal de la Champions League. Després d'un any a l'Al-Jazira Club, Cocu es va retirar.\nCocu va jugar només vuit partits en la seva primera temporada amb el Vitesse, que va suposar el seu debut a l'Eredivisie, abans de patir un trencament del peroné. La seva segona temporada va ser molt més productiva, jugant més partits i marcant tres gols. Va aconseguir el seu primer gol amb el Vitesse l'agost del 1991 en un partit contra l'ADO Den Haag. A Arnhem, Cocu va deixar de jugar com a lateral esquerra per passar al mig del camp. L'entrenador Herbert Neumann va atorgar un rol central a Cocu aquell 1991, col·locant-lo en una posició del mig del camp. El 1992, Cocu va jugar el seu primer partit a nivell continental contra el Derry City FC. Després de vèncer a l'equip irlandès, el Vitesse es va enfrontar amb el KV Mechelen belga. El partit disputat a Bèlgica es va resoldre amb un gol de Cocu (0-1). Finalment, el Vitesse seria eliminat pel Reial Madrid. En lliga, l'equip va acabar en quarta posició. En la seva tercera temporada amb el Vitesse, Cocu va jugar tots els partits i va doblar el seu registre golejador. La temporada 1993-94, Cocu va aconseguir marcar onze gols en lliga, inclòs un hattrick en la victòria del Vitesse per 5-0 contra el Go Ahead Eagles al desembre. Després d'aquella temporada, Louis van Gaal i l'Ajax d'Àmsterdam van estar interessats en la contractació de Cocu, però no van voler acceptar les condicions imposades pel Vitesse per resoldre la transferència. Un any després, el PSV i el Feyenoord també es van interessar en la contractació de Cocu A year later, PSV and Feyenoord triggered the release clause in Cocu’s contract, provocant que el Vitesse es veiés obligat a despendre's del jugador He eventually chose to play for PSV.\nCocu va fitxar pel PSV el juny del 1995 al mateix temps que Chris van der Weerden. El seu primer gol va arribar el mateix dia que el seu debut en partit contra el Fortuna Sittard (1-3). Durant la seva primera temporada al PSV, Cocu va guanyar la copa KNVB. En la final contra l'Sparta (5-2), Cocu va marcar el primer gol. L'octubre del 1996, Cocu va marcar dos gols en la victòria per 7-2 contra el Feyenoord. Aquella temporada, Cocu i el PSV van guanyar la Supercopa neerlandesa (guanyant a l'Ajax per 3-0) i la Lliga. La temporada 1997-98, Cocu va tornar a guanyar la Supercopa, aquest cop contra el Roda JC (3-1) i marcant dos gols en aquell partit. En la lliga, el PSV va quedar segon, només per darrere de l'Ajax. La final de la copa KNVB també va ser perduda contra l'Ajax (5-0). Després d'aquella temporada, Cocu va decidir no seguir a PSV i abandonar el club sense haver de pagar-se una transferència. Atlético de Madrid, Reial Madrid, Juventus FC, Inter i SS Lazio van intentar fitxar a Cocu, però finalment el jugador neerlandès va decidir-se per fitxar pel Futbol Club Barcelona, el club del qual era seguidor des de petit.\nDurant la seva segona temporada, l'equip va quedar segon en lliga, només per darrere del Deportivo de La Coruña. El migcampista neerlandès va marcar sis gols en lliga, inclosos dos contra el Real Oviedo (victòria per 3-2) i dos contra l'Athletic Club (victòria per 0-4). A més a més, aquell any el Barça va aconseguir arribar a la semifinal de la Lliga de Campions de la UEFA, on va ser eliminat pel València CF. Cocu va marcar l'últim gol del partit de tornada. El 2000, Van Gaal abandonaria l'equip, essent substituït per Llorenç Serra Ferrer i Carles Rexach. Les dues temporades següents, el nivell de l'equip baixaria substancialment, acabant en quarta posició.\nEl 2001, Guardiola abandonava el Barcelona, provocant que el mig del camp del FC Barcelona passés a estar format per Cocu, Xavi i Gabri. La temporada 2001-02, el Barça tornaria a disputar la semi-final de la Champions, tot i que tornaria a quedar eliminat, aquest cop davant del Reial Madrid. El 2002, el retorn de Van Gaal a la banqueta del Barça ajudaria a la designacio de Phillip Cocu com a segon capità de l'equip, només per darrere de Luis Enrique.\nLa temporada 2002-03 seria la pitjor en molts anys, ja que el Barça acabaria sisè en la classificació de la lliga espanyola; Van Gaal va ser destituït molt aviat i Cocu es va trencar els lligaments en un partit de la Champions League en un partit contra l'Inter de Milà (0-0) el febrer, estant de baixa durant dos mesos. Setmanes abans, el Barça havia vençut a l'equip italià per 3-0 amb un gol del jugador neerlandès.\nL'última temporada de Cocu al Barça va ser la 2003-04, moment en què Joan Laporta es va fer càrrec de la Presidència i Frank Rijkaard de l'equip. El jugador neerlandès va marcar el primer gol de la temporada al marcar l'únic gol del partit Athlètic de Bilbao 0-1 FC Barcelona. Va jugar 36 partits de lliga, alguns d'ells com a capità de l'equip. El Barça va acabar segon, per darrere del Valènca. A finals de temporada, el Barça va anunciar que no renovaria el contracte a Phillip Cocu. L'equip directiu del club va oferir una renovació molt a la baixa al jugador neerlandès, que va decidir declinar-la i retornar al PSV Eindhoven. Després de la seva marxa, Phillip Cocu va rebre una placa honorífica per la seva lleialtat de part del President Laporta. Els 205 partits de Lliga i el total de 291 partits oficials amb el Barça, el van convertir en el jugador estranger amb més partits disputats fins al moment de la seva marxa. Aquests rècords els va mantenir fins que va ser superar pel jugador argentí Lionel Messi els anys 2011 i 2012 respectivament.\nEl 2004, Cocu va firmar un contracte per dos anys amb el PSV. Va formar mig del camp amb Johann Vogel i el capità de l'equip, Mark van Bommel, amb qui va guanyar la Lliga, la Copa KNVB i va arribar a les semifinals de la Champions League. En aquella edició de la competició continental, Cocu va marcar un gol en quarts de final al camp de l'Olimpic de Lió (1-1). El PSV es va eliminar a semifinals contra l'Milan AC; després de perdre el partit d'anada per 2-0, els holandesos van guanyar el partit de tornada per 3-1, amb dos gols de Cocu, tot i que no va ser suficient per superar l'eliminatòria. En Lliga, Cocu es va perdre el partit en què es van proclamar campions, contra el Vitesse, ja que havia estat expulsat en el partit anterior; Cocu havia vist la segona tarjeta groga en partit contra el Willem II després d'haver estat provocat per Martijn Reuser.\nPartit entre l'Arsenal FC i el PSV durant la Champions 2006-07 a Londres (1-1)\nPhillip Cocu va estar molt a prop de debutar amb la selecció de futbol dels Països Baixos l'any 1994; el seleccionador nacional neerlandès Dick Advocaat el va afegir a la llista provisional de 25 jugadors per a la Copa del Món del 1994 als Estats Units d'Amèrica. Tot i així, el llavors jugador del SBV Vitesse no va participar en la cita estatunidenca. El seu debut oficial amb la selecció neerlandesa es va produir en un partit amistós davant Alemanya l'any 1996, quan Cocu tenia 25 anys i l'equip el dirigia Guus Hiddink. El primer gol que va marcar amb la selecció va ser en un partit contra Irlanda el juny d'aquell mateix any. Hiddink va convocar Cocu per participar en el Campionat d'Europa de futbol del 1996. Va disputar dos partits de la fase de grups sortint des de la banqueta, però va ser titular en el partit de quarts de final contra la selecció francesa. Els Països Baixos perdrien aquell partit als penals després d'haver empatat 0-0. Dos anys més tard, l'equip neerlandès es va classificar per al Campionat del Món del 1998, amb Cocu essent ja un habitual de la selecció nacional. Phillip Cocu va jugar tots els partits disputats pels Països Baixos en aquella cita disputada a França, a més a més de marcar contra Corea del Sud i Mèxic durant la fase de grups. En el partit de semifinals contra el Brasil, el partit va posar fi a empat (1-1) i també es va haver de decidir als penals. Cocu va llençar el tercer penal, però el seu xut va ser aturat pel porter brasiler, Cláudio Taffarel. La selecció neerlandesa cauria eliminada al concluir la tanda de penals 4-2 a favor del Brasil.\nCocu i els Països Baixos també van disputar el Campionat d'Europa de futbol del 2000, que se celebrava a Bèlgica i als mateixos Països Baixos. En la fase de grups, els neerlandesos, amb Cocu de titular, van guanyar els tres partits. A quarts de final es van trobar amb Iugoslàvia, a qui també van vèncer. Finalment, els Països Baixos van tornar a quedar eliminats per culpa dels penals, aquest cop contra Itàlia. Cocu va disputar la fase de classificació per disputar la Copa del Món de Futbol de 2002, que la selecció neerlandesa no va superar, essent superada per Portugal i Irlanda. El 2003, Cocu va ser expulsat per primera vegada defensant la samarreta de la selecció dels Països Baixos, en el transcurs d'un partit amistós contra Bèlgica. Els neerlandesos van aconseguir classificar-se per al Campionat d'Europa de futbol del 2004, on Cocu va marcar dos gols a Àustria en cada un dels dos partits que van disputar els dos convinats. Durant aquell campionat europeu, disputat a Portugal, Cocu va ser nomenat el capità de l'equip neerlandès, disputant tots els partits. A quarts de final, Cocu va fallar el seu penal en la tanda, després que els Països Baixos empatessin el partit (0-0) contra Suècia; això no obstant, els neerlandesos van aconseguir classificar-se per a semifinals de la competició. Tot i així, van ser eliminats per Portugal, amfitriona de la competició i que, posteriorment, perdria la final contra Grècia. Després d'aquella competició, Cocu perdria la capitania de la selecció en favor d'Edgar Davids; la decisió l'havia près el nou seleccionador neerlandès, Marco van Basten.\nDesprés del retorn de Cocu dels Emirats Àrabs Units el 2008, el ja exjugador neerlandès estava interessat a formar-se com a entrenador de futbol. Llavors Cocu es va inscriure a un curs d'entrenador de futbol professional per adquirir els coneixements bàsics abans d'afegir-se a l'equip del PSV Eindhoven com a assistent de les categories inferiors. Ben aviat, però, va convertir-se en el segon assistent de Bert van Marwijk, que havia estat nomenat seleccionador dels Països Baixos. Més tard, el seu rol al PSV va canviar per convertir-se en l'assistent d'Ernest Faber, encarregat de l'equip sub-dinou, així com d'aprenent del primer equip del PSV, llavors dirigit per Huub Stevens, a finals del 2008. Després de la destitució de Stevens el gener del 2008, Cocu es va convertir en l'assistent del nou entrenador, Dwight Lodeweges. Quan va acabar la temporada, va seguir formant part del primer equip. El febrer del 2010, Cocu va aprovar el seu examen d'entrenador, avilitant-lo per entrenar equips professionals als Països Baixos. Un mes més tard, Cocu va ser renovat com a assistent del seleccionador nacional dels Països Baixos per dos anys més. Amb el conjunt neerlandès, Cocu va ser present a la Copa del Món de Futbol de 2010 disputada a Sud-àfrica, on els Països Baixos van perdre la final contra Espanya.\nEl desembre del 2010, Cocu va ser nomenat primer assistent de la selecció neerlandesa després que Frank de Boer es convertís en l'entrenador de l'Ajax d'Amsterdam. L'estiu del 2011, Cocu va renovar per dos anys el seu contracte amb el PSV. Quan Fred Rutten va dimitir del seu càrrec com a entrenador del PSV el març del 2012, Cocu va ser nomenat primer entrenador accidental fins a final de temporada. Faber es va unir al PSV des del FC Eindhoven per convertir-se en l'assistent de Cocu. Durant aquests mesos com a primer entrenador de l'equip, Cocu va pujar al primer equip des del planter al jove Memphis Depay, a més a més de canviar al porter habitual, Andreas Isaksson, per Przemysław Tytoń. Tot i el canvi, els resultats no van millorar, i després de perdre a casa per 1-2 davant del RKC Waalwijk, Cocu va perdre tota opció de guanyar el títol de lliga. Tot i guanyar els cinc últims partits, Cocu i el PSV van acabar la temporada en tercera posició, quedant fora dels llocs que permeten jugar la Lliga de Campions de la UEFA. Cocu, però, va poder celebrar el seu primer títol com a entrenador al vèncer el PSV la final de la Copa KNVB. La final va enfrontar l'equip d'Eindhoven amb l'Heracles Almelo, acabant el partit amb un resultat de 3-0.\nLa temporada 2012-2013, el PSV va contractar a Dick Advocaat com a nou entrenador. Per tal de guanyar més experiència, Cocu es va fer càrrec de l'equip sub-dinou del PSV. També va abandonar el seu treball com a assistent de la selecció neerlandesa, després del Campionat d'Europa de futbol del 2012, en què els Països Baixos es van eliminar en la fase de grups, per tal de tenir més temps per dedicar al seu equip. Durant la temporada, es va decidir que Cocu seria el substitut d'Advocaat en cas que aquest anunciés la seva marxa. Quan Advocaat va anunciar la seva marxa, Cocu va signar un contracte per quatre temporades com a entrenador del primer equip del PSV. Assistit per Faber i Chris van der Weerden, Cocu va destacar que el seu principal objectiu era desenvolupar i incorporar al primer equip a jugadors de les categories inferiors del PSV\n1990–91 SBV Vitesse\n↑ «Astana-Villarreal y Real Sociedad-Krasnodar, en la Europa League» (en castellà). Marca, 08-08-2014. [Consulta: 10 agost 2014].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Phillip_John_William_Cocu&oldid=25984841»


El Joc com a teràpia – Espai FridArt\nPublicat en Educació emocional, El joc, Infància, L'art com a teràpia\nEl Joc com a teràpia\nPublicat el 28/12/2017 15/02/2019 per Rosa Encinas_ Terapeuta Artística\n“L’experiència cultural comença amb el viure creador que té com a primera manifestació el joc”. Winnicott (1971)\nL’infant manipula els objectes del món exterior mitjançant el joc en presència de persones que li garanteixen la sensació de confiança, la capacitat que té per manipular-los amb curiositat i creativitat està en el mateix origen de la que té per involucrar-se en l’aprenentatge.\nAquesta capacitat d’aprendre, permet que l’infant explori el seu potencial jugant amb objectes i materials desconeguts per arribar a comprendre’ls, creant situacions noves que li permetrà comprovar que és el que passa. L’augment de coneixement farà que sigui cada cop més independent i aquesta experiència prèvia és la que aportarà quan inici la seva etapa escolar.\nUn aspecte important a tenir en compte, donat que, de la qualitat d’aquestes experiències prèvies dependrà i afectarà decisivament la seva capacitat d’implicació en l’escola.\nPerò no podem parlar del joc sense citar al psicoanalista Donal Winnicott, autor clau en l’artteràpia. Per aquest autor tot procés creador és una àrea “d’experiència” que es troba entre les realitats externes i internes de l’individu.\nEl joc és definit com un “espai transicional”, imbuït de formacions simbòliques que alleugeren la tensió de l’infant en la relació que estableix entre el seu món intern i la realitat exterior. De la mateixa manera, els objectes transicionals, -que són aquells objectes als quals els infants s’aferren-, són definits per Winnicott, com l’evidència de la capacitat que tenen per crear, pensar, inventar, originar i produir un objecte”.\nEl joc, com a part essencial del procés creador, posseeix qualitats particulars, és una realitat en si mateixa que esborra les fronteres entre realitats externes i internes.\nEn paraules del pensador Jerome Bruner, el joc estimula l’activitat combinatòria pròpiament lingüística que intervé en les expressions més complicades del llenguatge. L’infant, mitjançant el joc elabora les seves dificultats. I com ens diu Fernández Cao en el seu llibre “Artteràpia” (2006):\n“Li permet compensar les seves derrotes, frustracions i patiments, una activitat que li permet trobar l’equilibri psíquic en externalitzar les diferents tendències de la seva vida psíquica interna i portar-les a un cert grau d’harmonia.\nMitjançant el joc els infants poden explorar les seves emocions, atorgant-los un “paper” en la imaginació i els ajuda a establir un pont per vèncer l’espai que existeix entre fantasia i realitat”.\nPer a més informació podeu trucar al 649 05 26 29 o enviar el vostre missatge\nEtiquetat: Artteràpia i infancia, Creativitat i salud emocional, El joc com a zona d'exploració\nEntrada prèvia Les pors i l’art\nEntrada següent L’obra artística com lloc d’experiència.


La quantitat de terrasses al carrer a Manresa s'estabilitza en més d'un centenar - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa quantitat de terrasses al carrer a Manresa s'estabilitza en més d'un centenar\nFins ara, per al període que va de l'abril al setembre, l'Ajuntament ha rebut 124 sol·licituds de llicència\ngemma camps | manresa 13.05.2016 | 07:53\nLa quantitat de terrasses al carrer a Manresa s'estabilitza en més d'un centenar Arxiu/Mireia Arso\nEls bars del barri antic volen terrasses amb vela, com a la resta de la ciutat\nL´Ajuntament de Manresa amplia l´horari de les terrasses del primer tram del Passeig\nEl passat 5 de maig l'Ajuntament de Manresa havia acumulat 115 sol·licituds per tenir una terrassa al carrer. Aquesta setmana ja eren 124 i podria anar més. D'ençà que es va implantar la llei antitabac, que prohibeix fumar en espais públics tancats, l'alternativa de tenir taules i cadires al carrer va créixer com l'escuma. Mentre que el 2008 l'Ajuntament només va atorgar 48 llicències, 59 el 2009 i 65 el 2010, aquell 2011 es van disparar fins a 107. La xifra rècord es va aconseguir l'any següent, amb 130. A partir d'aquí van baixar a 116 el 2013, mentre que el 2014 van tornar a pujar fins a 126. L'any passat se'n van posar 125 i aquest 2016, fins el moment, les esmentades 124 per al període que va d'abril a setembre.\nAprofitant l'increment viscut a partir del 2011, que ha fet que a xifra de terrasses no baixi del centenar els darrers sis anys, el 2012 l'Ajuntament va canviar la normativa que en regeix el funcionament per unificar-les més del que estaven fins aleshores. La nova ordenança es va aprovar definitivament fa dos anys. Aleshores, però, les queixes del sector, juntament amb el moment de crisi, que feia que no tothom es pogués permetre fer la despesa necessària per complir les regles estètiques de la normativa, va portar el consistori a ajornar fins al desembre del 2019 l'aplicació d'aquesta normativa.\nQuè diu l'ordenança\nEn el text de l'Ordenança reguladora de les autoritzacions de terrasses de restauració i el seu mobiliari a l'espai públic, aprovada pel Ple de l'Ajuntament de Manresa en sessió del dia 18 de desembre de 2014, s'especifica que «l'objecte d'aquesta ordenança es concreta en la regulació de les autoritzacions, el procediment pel seu atorgament i el règim d´ús de l´espai públic de terrasses i el seu mobiliari. A aquest efecte, han de determinar-se les condicions d´ubicació, superfícies a ocupar, característiques tècniques i estètiques dels elements a instal·lar i els seus horaris, així com el règim disciplinari i sancionador al qual s´haurà d´ajustar el titular de la llicència en cas d´incompliment de les prescripcions establertes».\nTambé que «aquest document no regeix sobre aquells establiments sotmesos a les condicions específiques que determina el règim de concessió administrativa d´ocupació de l´espai públic», que «tampoc no contempla la regulació dels tendals i paravents adossats a façana», i que per a la seva aplicació es distingeixen tres àmbits dins del sol urbà subjectes a condicions particulars: Centre històric, Passeig de Pere III i espai públic restant.\nFixa, per exemple, que «a l´àmbit del Centre Històric, i diàriament, tots els elements s´hauran de retirar i guardar dins un local. Els para-sols es podran deixar en el seu lloc, però plegats, també diàriament. A la resta de la ciutat, i també diàriament, els elements instal·lats hauran de quedar situats dins de l´àmbit de l´ocupació».\nQue «les llicències per col·locar taules, cadires, para-sols i altres elements de mobiliari a la via pública poden tenir una durada específica per a unes dates concretes (amb motiu de fires, festes tradicionals o per motius determinats que ho justifiquin), de temporada, i/o anual, però en cap cas per temps indefinit». I que, «a aquest efecte, s´estableixen dues temporades: temporada d´estiu: de l´1 d´abril a 30 de setembre, i temporada d´hivern: de l´1 d´octubre a 31 de març».\nQuant al mobiliari, «les taules seran, preferentment, d´estructura d´alumini polit i anoditzat de forma, rodona, quadrada o rectangular. Les cadires seran preferentment d´estructura d´alumini polit i anoditzat amb seient i respatller de peces d´alumini anoditzat, d´un únic color per a la terrassa. Tot i això, es valoraran altres materials amb el benentès que suposin una millora qualitativa i ambiental seguint els criteris que l´Ajuntament determini per a cada cas en funció de l´entorn de paisatge urbà. Les cadires podran disposar de coixins i de respatllers, de material tèxtil, llisos i d´un únic color per a la terrassa».\n«Tant les taules com cadires disposaran de tacs de goma per evitar el contacte directe de les parts metàl·liques amb el sòl».\nL'incompliment de la normativa podrà comportar sancions de fins a 1.200 euros.\nTerrasses al carrer


La 12a Marxa La Selva del Camp - Muntanyes de Prades, a celebrar el 14 de març de 2015, és una prova no competitiva de resistència per camins de muntanya que té per objectiu efectuar aquest recorregut en un temps limitat. El recorregut és de 63,62 Km. senyalitzats i 4.890 m. de desnivell acumulat, que transcorre per les Muntanyes de Prades amb sortida i arribada a La Selva del Camp.\nEs una prova puntuable per la XVIII Copa Catalana de Caminades de Resistència, on s’estableix una puntuació individual i per entitats, basada en la participació.\nLa velocitat de la prova i els horaris d’obertura i tancament dels controls seran a criteri de l’entitat organitzadora, sent l’horari de sortida a les 7,00 hores, i l’hora límit d’arribada les 24,00 hores.


A través d'aquest lloc web no es recullen dades de caràcter personal dels usuaris sense el seu coneixement, ni se cedeixen a tercers. Els usuaris que, voluntàriament i amb consentiment explícit, es registrin cedeixen les dades recollides en el formulari de registre amb la finalitat de que el Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) pugui: contactar, resoldre consultes, controlar els pagaments de cursos, generar certificats i rebuts, gestionar quotes, participar en enquestes, permetre els comentaris a articles, enviar avisos de visita del vostre centre… en definitiva, per a tot allò que ens permet donar un servei professional i personalitzat amb la finalitat sindical de defensar els nostres drets com a docents de la secundària pública de Catalunya.\nAmb la finalitat d'oferir el millor servei i amb l'objecte de facilitar l'ús, s'analitzen el nombre de pàgines visitades, el nombre de visites, així com l'activitat dels visitants i la seva freqüència d'utilització. A aquests efectes, Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) utilitza la informació estadística elaborada pel Proveïdor de Serveis d'Internet.\nSindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) utilitza galetes pròpies, de sessió, amb finalitat tècnica (aquelles que permeten a l'usuari la navegació a través del lloc web i la utilització de les diferents opcions i serveis).\nEls afectats poden exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició davant Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps), mitjançant escrit dirigit a l'adreça de la seu central del Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps)\nDarrera modificació: 05/06/2018 10:12


Hotel Spa Terraza: hotel amb massatges a Roses, Costa Brava\nMASSATGES A L'SPA TERRAZA DE ROSES\nEls nostres tractaments comencen amb un test de Kinesiología per determinar els productes naturals i ecològics perfectes per a tu en aquest moment.\nMassatge molt relaxant amb pressió mitjana i traços de lavanda. Perfecte per a disminuir la fatiga mental i reduir l'estrès.\nDurada 50 min / 80 min\nPreu 75 € / 95 €\nDruida de l'Empordà\nMassatge amb pressió ferma i eficaç, ideal per a dissipar el dolor físic. Textures de clau, romaní i harpagòfit alleugen la tensió muscular, aportant una major flexibilitat i moviment d'articulació.\nDurada 25 min / 50 min\nPreu 55 € / 80 €\nMassatge amb pressió intermèdia, treballem els dos hemisferis del cos a l'uníson amb avantbraços. L'oli d'ametlla dolça aromatitzat amb menta i romaní calma la ment, alleuja el mal de cap i millora la flexibilitat del cos.\nPreu 50 € / 75 €\nMurmuri de Gala\nMassatge amb pedres calentes i olis essencials de canyella i taronja dolça. Sensació de relaxació i benestar que combinats amb l'efecte de sedació sobre el sistema nerviós, ajuda a dormir, millora els dolors la circulació sanguínia i redueix el dolor físic.\nDurada 50 min/ 80 min\nPreu 80 € / 95 €\nLlegenda de genis\nMassatge reductor i anticel·lulític amb lleugers tocs de fucus, bedoll, gingebre i el gerani, ajuden a eliminar l'acumulació de greix localitzat i alhora estilitza el contorn de la figura, aconseguint una silueta més estètica.\nMassatge 1935 molt relaxant en parella amb pinzellades de lavanda i farigola.\nDurada 50 min/80 min\nPreu (2 persones) 140 € / 190 €\nMassatge sota l’aigua perfecte per afavorir la circulació de la sang.\nPreu 65 €\nAlleuja el dolor, les contractures musculars i l’artritis. Ideal per afinar la silueta.\nDurada 20 min\nPreu 40 €\nEstimula la circulació arterial, combat el cansament i la tensió nerviosa.\nData de tractament\nHora de tractament\nLa reserva no està modificada fins que rebeu un correu de l’Spa Terraza*\nCorreo electrónico: spa@hotelterraza.com\nHorario: 11:00 h - 15:00 h / 16:00 h - 20:00 h\nCualquier cancelación realizada con más de 6 horas de antelación no implica ningún cargo. Toda cancelación realizada con menos de 6 horas de antelación supondrá un cargo del 50 % sobre el tratamiento reservado. La no cancelación de una reserva confirmada supondrá un cargo del 100 % sobre el tratamiento reservado.


MicroBank supera els 120.000 préstecs concedits el 2015 - Rubí Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » MicroBank supera els 120.000 préstecs concedits el 2015\n15 Juny 2016 a 18:00\nReprenseta un 47,3% respecte l’exercici anterior\nMicroBank, el banc social participat íntegrament per CaixaBank, va experimentar el 2015 una significativa acceleració en el creixement de la seva activitat a Espanya en el sector de les microfinances, fins a assolir els 121.625 préstecs concedits en l’exercici, que representa un augment del 47,3% respecte a l’exercici anterior i suposa més que doblar la registrada dos anys abans.\nSi es mesura segons l’import total dels microcrèdits facilitats als clients, l’increment arriba al 35,4% respecte al 2014 i s’arriba a la xifra de producció anual de 588 milions d’euros, de manera que l’entitat suma vuit anys d’expansió continuada en aquesta variable.\nDestaca que per primera vegada s’han superat els 100.000 préstecs anuals concedits a persones i famílies (concretament 100.304), un 56,6% més que en l’any anterior. Al seu torn, l’altra línia mestra del banc, el finançament de les iniciatives de negoci, va demostrar el 2015 la seva fortalesa, amb l’atorgament de 21.321 préstecs a emprenedors, autònoms i microempreses, un 15,1% més que l’any anterior, per un import de 211,1 milions d’euros.\nA Catalunya, MicroBank ha concedit 6.859 préstecs a emprenedors, que suposa un increment del 7,9% respecte al 2014, fins a arribar als 68,2 milions d’euros. Les operacions dirigides a finançar necessitats puntuals de persones i famílies van augmentar un 42,2% en aquest període i van assolir la xifra de 28.999. La quantitat invertida en aquesta última línia s’enfila fins als 107,3 milions d’euros.\nAquestes dades permeten afirmar que MicroBank ha continuat treballant de forma decidida en el desenvolupament d’una adequada oferta de productes i serveis per cobrir les necessitats financeres dels seus clients. Els factors clau de la positiva evolució de l’entitat, que incideixen en la sostenibilitat del projecte, són el seu elevat nivell de capitalització i liquiditat, el suport de l’únic accionista -CaixaBank- a través de la seva àmplia xarxa de distribució i el recolzament d’institucions europees.\nDes de l’inici de la seva activitat, el 2007, MicroBank ha concedit 428.310 préstecs, per un import de 2.365,6 milions d’euros. La xifra consolida l’entitat com un referent de primer ordre en el sector europeu de les microfinances.\nUn instrument que incentiva l’activitat econòmica\nEl president de MicroBank, Antoni Vila Bertrán, assegura. “L’entitat presta especial atencióa aquells col·lectius que pateixen més l’exclusió creditícia, com són els aturats (el 25% dels clients estava en situació de desocupació abans de sol·licitar un microcrèdit), els joves (un de cada tres beneficiaris de préstecs són menors de 35 anys), i les dones (que representen el 51% de la nostra clientela)”. Antoni Vila afegeix: ”Animem aquests col·lectius a que facin realitat els seus projectes empresarials o cobreixin les seves necessitats personals bàsiques a través d’un microcrèdit”. Al seu parer, les microfinances són un instrument útil i plenament actual per contribuir a la promoció de l’activitat econòmica i la creació d’ocupació, així com al desenvolupament personal i familiar de la població amb més dificultats per accedir al crèdit.\nEntre les fites destacades de l’any passat, cal esmentar que MicroBank va iniciar la comercialització del Préstec Màster Erasmus+, un microcrèdit especialment dissenyat per als estudiants que vulguin ampliar la seva formació acadèmica mitjançant un màster en un país de la Unió Europea o països associats al programa Erasmus+. El banc rep el suport financer de la Comissió Europea a través del Fons Europeu d’Inversions (FEI), que va elegir la filial de CaixaBank com el seu primer intermediari per llançar aquest producte, amb unes perspectives de fort creixement en els pròxims anys. La dotació d’aquesta nova línia de microcrèdits puja a 30 milions d’euros.\nEl préstec, que té unes condicions altament competitives i una àgil tramitació, es concedeix sense cap mena de garantia ni aval, y no es comença a retornar fins a un any després d’haver acabat els estudis. Aquesta iniciativa, que afavoreix un accés igualitari al Màster per a tots els estudiants independentment d ela situació econòmica de les seves famílies, s’emmarca dintre dels objectius del Pla Bolonya per incentivar la mobilitat geogràfica dels universitaris, amb la finalitat d’optimitzar la seva formació superior i millorar la seva empleabilitat.\nSegons una enquesta realitzada per Stiga per a MicroBank, el 74,5% dels universitaris espanyols que volen estudiar un màster estan interessats en fer-ho en un altre país europeu. Amb tot, la falta de recursos econòmics és el principal motiu, en un 36,8% dels casos, pel que es descarta cursar un màster fora d’Espanya.\nAposta per l’educació financera\nAixí mateix, de forma paral·lela a l’activitat creditícia, MicroBank impulsa el seu objectiu de contribuir a la inclusió financera a través d’un programa d’educació financera.MicroBank ha posat en marxa el 2015 un total de 100 cursos d’educació financera. La iniciativa, on col·laboren 31 entitats socials d’arreu del país i voluntaris de “la Caixa”, va donar l’any passat formació a 1.610 persones amb la finalitat de millorar les seves habilitats en la gestió de l’economia familiar i contribuir a evitar situacions de sobreendeutament.\nLa iniciativade MicroBank va néixer davant la constatació de l’existència de mancances en coneixements financers bàsics. De fet, un informe d’Esade assenyala que 9 de cada 10 famílies no saben exactament el que gasten cada mes i que tan sols un 9% gestiona regularment un sistema de planificació econòmica. Aquesta realitat és deguda en gran part, segons els autors de l’estudi, a la falta de formació en economia familiar.\n#anterior #Caixabank #crèdits #exercici #Microbank #préstecs #representa #superar\nEls microcrèdits de MicroBank crean 21.321 llocs de treball el 2015