8 min. 15/01/2016 00:00\n651x366 Puigdemont al despatx de l’Ajuntament de Girona en renunciar al càrrec / DAVID BORRAT / EFE DAVID BORRAT ACN ACN Puigdemont al despatx de l’Ajuntament de Girona en renunciar al càrrec / DAVID BORRAT / EFE DAVID BORRAT ACN ACN\nEls cabells esperrucats, amb el serrell que de vegades es ressitua a cop de bufera ascendent, o la barba de quatre dies no són senyals d’incúria, sinó de despreocupada naturalitat. El desori capil·lar li dissimula una cicatriu producte d’un accident de trànsit. L’ aspecte extern revela l’austeritat que tothom li reconeix. Viu amb modèstia, sense ostentacions ni temptacions dineràries. Condueix un antic Renault Scénic. Segons un dels seus millors amics, Josep Maria Matamala, té la intenció de continuar vivint a Girona, on les seves filles estudien a l’escola pública, l’anomenat Col·legi Verd, però segurament ja no podrà ser un assidu del Mercat del Lleó els dissabtes al matí.\nL’ internat de Santa Maria del Collell, on molts alumnes s’enyoraven, va marcar positivament Puigdemont. Hi va trobar la solitud que inspira somnis i projectes, i el mestratge de professors tocats per l’amor a Catalunya. Josep Tero, cantautor i professor, el recorda com "l’alumne que retenia més d’entre els que més escoltaven a classe". Diu que "era educadíssim, intel·ligent, viu…" "Tenia tots els valors que qualsevol professor volia que tinguessin tots els seus alumnes". Tero, que va tenir Puigdemont d’alumne els cursos 73-74 i 74-75, afegeix que de seguida es va adonar que aquell alumne d’Amer, totalment integrat a la vida de l’internat, "faria coses importants a la vida". "Em sento orgullós d’haver sigut professor seu". L’escriptor i editor Manel Costa-Pau, que també va ser el seu professor, el recorda com "un receptor amatent" que, ja de gran, li va agrair la seva tasca. Puigdemont sempre més ha apreciat poetes d’avantguarda, com Salvat-Papasseit o Rosselló Pòrcel, que Costa-Pau li va fer conèixer de petit.\nPuigdemont lletrejava als seus amics, quan internet estava a les beceroles, la paraula Google. Atent a les novetats i a les noves tecnologies, de seguida va veure aquest cercador com una porta oberta a la seva curiositat. Hi buscava premsa internacional, fins i tot l’utilitzava per traduir articles de diaris àrabs per saber què deien de l’atemptat a les Torres Bessones. Al seu primer i únic llibre, 'Cata ... què?', escrit després d’un any sabàtic en què es va dedicar a recórrer Europa, analitzava el fet català a la premsa internacional entre 1926 i 1992.\nFins i tot els més preparats necessiten una mica de sort. Va entrar en política municipal per un atzar. El candidat convergent de Girona es va retirar sobtadament i el diputat Jordi Xuclà el va convèncer per deixar l’ Agència Catalana de Notícies, que havia fundat, i presentar-se per a alcalde. També per sorpresa ha acabat a la presidència de la Generalitat.\n" Sempre va deu passes endavant. Té una preparació i una visió del món que fan que s’avanci als esdeveniments", diu Sònia Cebrian, periodista que ha dirigit les seves campanyes electorals. "Està sempre barrinant, és una factoria d’idees i projectes. Estàs amb ell parlant i de cop t’adones que mentalment està molt lluny, perquè al cap sempre hi té mil fronts oberts", afegeix. Aquesta visió no li impedeix ser executiu i resoldre amb celeritat. Els seus crítics li retreuen que de vegades peca d’individualista i "tastaolletes", ja que la seva empenta emprenedora li fa deixar els projectes que ja rutllen per d’altres que ja comença a imaginar.


Cops de timó i falta de visió estratègica\nEnviat per @marcsic el Dij, 21/06/2012 - 10:48\nAhir, a proposta de la regidoria de Comerç i Promoció Econòmica, el consistori, a excepció d'ERC, va donar suport o permetre l'aprovació de canvis en l'ordenança de regulació d'usos comercials en planta baixa creada en l'anterior mandat (2008) per defensar el comerç en els principals eixos comercials de la vila.\nSens dubte un mala notícia que demostra la falta de visió estratègica dels nostres regidors, i que posa novament el comerç d'aparador, el de proximitat, en una situació de fragilitat així com també es dinamita els fonaments per preservar els eixos comercials de la vila.\nLa regulació dels usos comercials en planta baixa responia a una voluntat (majoritària) d'apostar per unes zones de comerç real a la vila, que estava perdent la batalla davant les activitats d'intermediació financera, bancària, immobiliària i asseguradora, principalment. L'objectiu d'evitar que proliferessin aquestes activitats “fredes”, sense aparador, era amb visió de llarg termini, i amb la voluntat de fixar unes bases que permetessin gradualment el retorn del comerç viu a la vila. No era anar contra bancs, caixes i immobiliàries, per posar alguns exemples, però sí impedir que la seva densitat continués creixent.\nAhir un dels arguments al·ludits per donar suport a "la desregulació" era que ja no estàvem en bonança econòmica. Poca memòria. A finals del 2008, quan va entrar en vigor l'ordenança, tampoc, malgrat el que afirmava Rodríguez Zapatero aleshores. De totes maneres, tant se val, perquè una decisió estratègica, pensada a llarg termini, no es pren com a resposta a la situació del moment sinó amb la voluntat de començar a transformar el present per tal d'apropar-nos a l'objectiu perseguit.\nUn altre error de càlcul ahir fou apuntar els locals buits com un problema d'absència de demanda, quan l'obstacle per la reimplantació o supervivència dels comerços no ha estat mai la demanda (absència en aquest cas) sinó el preu de l'oferta.\nEs parla de consultoris mèdics, de clíniques dentals i d'altres activitats que volen obrir. Bones notícies, sens dubte. Però cal que facilitem que aquestes activitats empresarials ocupin locals comercials en planta baixa que necessita el comerç local? Per aquestes empreses la seva ubicació no és tan determinant com ho és per un establiment comercial. Si a aquests els està costant obrir i mantenir-se, degut a l'adversitat del moment, la solució no és dir “com que un emprenedor/a comercial no se'n surt, tornem-hi a posar bancs, clíniques o asseguradores”.\nUn emprenedor no-comercial no necessita estar en un local comercial del Rial de Sa Clavella o carrer Ample. Allà hi ha d'haver establiments comercials.\nSóc dels qui penso que és preferible un local comercial buit un temps, que obligarà el propietari a rebaixar el preu del m2, i esperant que algú ho torni a intentar, que no pas que vingui un establiment sense aparador i s'hi instal·li permanentment.\nAmb aquests cops de timó i amb aquesta falta de visió estratègica mai no tindrem els eixos comercials que envegem d'altres viles de la nostra àrea d'influència i que sovint les posem com exemple. L'exemple que aquí no donem.\nPD: Decebut especialment amb ICV, que ahir van aprovar que un banc pugui ocupar un baix comercial en competència (de preu) amb un comerç de proximitat.


Nou disseny per als camins escolars de l'Hospitalet de Llobregat - Joves i Mobilitat | Protegits a l’escola, com protegim també la mobilitat del seu entorn?\nNou disseny per als camins escolars de l’Hospitalet de Llobregat\nLa ciutat de l’Hospitalet de Llobregat està potenciant la implantació de nous camins escolars segurs i reforçant els ja existents, amb la incorporació de diversos elements de disseny innovadors.\nAquest any, s’han començat a pintar a la calçada petjades dels colors del parxís —verd, vermell, groc i blau— en diversos passos de vianants indicadors de camí escolar segur, que es sumen a les pilones de la vorera dels mateixos colors que s’hi van començar a instal·lar el 2018. Aquestes pilones es col·loquen als laterals de les voreres a banda i banda dels passos de vianants, la qual cosa permet visualitzar de forma clara, juntament amb les petjades, el camí escolar. També es preveu que es pintin les papereres d’aquestes zones amb els colors del parxís.\nAquestes actuacions es repetiran a partir d’ara als trajectes de camí escolar segur dels carrers on es facin obres de renovació de la pavimentació i millora de l’accessibilitat per convertir-los en vies de prioritat invertida, i es preveu que s’estenguin també a tots els camins escolars de la ciutat.\nA més, s’han eixamplat les voreres dels carrers per on passen aquests camins, s’ha renovat la senyalització viària i s’han instal·lat nous senyals verticals rectangulars on està inscrit el senyal triangular de “perill: infants” i la inscripció “atenció: zona escolar”.\nAls carrers dels camins escolars segurs també s’hi han col·locat a la calçada elements per limitar la velocitat dels vehicles i pacificar el trànsit, a més de tanques especials de protecció a les voreres de les entrades dels centres educatius, mesures acompanyades de la plantació de nou arbrat.\nEls camins escolars segurs es van començar a implantar a L’Hospitalet entre 2006 i 2010. En el procés d’implantació dels camins escolars segurs hi treballen els departaments municipals d’Educació, d’Espai Públic, de Seguretat, de Mobilitat i d’Innovació i les regidories de Districte, en col·laboració amb les direccions i les AMPA dels centres educatius.


Leo Messi: “Els companys em fan bons a mi i a tot l’equip” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesLeo Messi: “Els companys em fan bons a mi i a tot l’equip”\nLeo Messi: “Els companys em fan bons a mi i a tot l’equip”\nL’argentí ha destacat que “cada any que comença intento rendir al mateix nivell o superar-me a l’any anterior” “Messi i Cristiano són els millors futbolistes que jo he vist jugar i el meu repte és seguir el seu exemple”, ha dit Neymar Jr\nNeymar Jr, Leo Messi i Cristiano Ronaldo a la roda de premsa prèvia / MIGUEL RUIZ-FCB\nLeo Messi i Neymar Jr han aportat el color blaugrana a la roda de premsa prèvia a la gala de la Pilota d’Or, en què també ha participat Cristiano Ronaldo. Els dos davanters blaugrana s’han mostrat orgullosos per estar presents a Zuric –l’argentí per novena vegada seguida i el brasiler per primer cop– i han destacat el valor dels èxits aconseguits el 2015 amb el Barça. “Els companys em fan bo a mi i a tot l’equip. Tenim un planter de gran qualitat i, sense ells, res de tots això podia ser veritat”, ha comentat Messi.\nPreguntat per la seva regularitat i l’alt nivell mostrat al terreny de joc en la darrera dècada, el ‘10’ blaugrana ha explicat el següent: “Cada any que comença intento rendir al mateix nivell o superar-me a l’any anterior. El 2015 gairebé aconseguim tots els objectius i és un orgull acabar l’any sabent que hem fet una bona feina”.\nEl davanter brasiler del Barça, de la seva banda, s’ha mostrat satisfet per estrenar-se “en un acte com aquest”. “És un plaer ser aquí i espero que el meu equip continuï guanyant títols”. “Estic feliç per les fites que estic aconseguint i els partits que estic jugant. Això és gràcies als companys que tinc”, ha afegit Neymar Jr.\nAquestes són les altres declaracions destacades de la roda de premsa:\n“Estar un any més aquí és molt bonic. Si el premi em toca a mi o a un altre jugador, no importa. Ser avui aquí ja és molt important i un se sent privilegiat”.\n“Durant tot l’any hem tingut moments molt especials. Em sento orgullós d’haver aconseguit tot el que he aconseguit al Barça. Sempre és molt més difícil tornar a guanyar un cop ho has aconseguit tot i hem tingut la sort de tornar a aconseguir coses i això és el màxim. Tornar a estar aquí és grandiós”.\n“Com a equip, crec que amb l’arribada d’Arda i Aleix som més forts. Són dos jugadors amb una gran qualitat i esperem créixer”.\n“Els premis col·lectius estan per sobre de l’individual. Per a qualsevol jugador, guanyar un Mundial és el màxim”.\n“Neymar creixerà fins on ell vulgui. A part de ser un extraordinari jugador, és una gran persona”.\n“Els companys em fan bons a mi i a tot l’equip. Tenim un planter de gran qualitat i, sense ells, res d’això podria ser”.\n"Tant Cristiano com Leo han fet història per tot el que estan fent. Ells són dos grans ídols i és difícil dir si sóc millor o pitjor. Estar assegut al seu costat és un gran honor. Jo no vull ser millor que ningú, jo vull ser millor que jo mateix”.\n“Messi i Cristiano són els millors futbolistes que he vist jugar i és per això que són aquí. A Ronaldo el segueixo més per televisió i a Messi tinc l’oportunitat de veure’l cada dia i l’admiro. És un amic i el primer dia ja em vaig quedar impressionat per la seva tranquil·litat. Ells porten aquí 8 o 9 anys i el meu repte és seguir el seu exemple”.\n“La qualitat tècnica és un do però també es necessita un treball per perfeccionar els moviments i el que un fa en els partits. Sempre he volgut jugar al futbol i, en qualsevol cas, treballo perquè tothom i la meva família estigui contenta”.\n#BallondOr2015- Rueda de prensa de Messi y... por fcbarcelona\nLeo Messi, el Michael Jordan del futbol


Diari de l’Aran – Takayama…Un lloc molt bonic de veritat | 4NariNaN\nTakayama…Un lloc molt bonic la veritat, no té grans coses, però és un lloc agradable…Vam anar en un hotel-aparament, molt guai una casa típica de Japó. Tot de tatami , shurikens i grulles de paper, però de les coses de la casa que eren xulis, eren els shurikens de plàstic i el porexpan on tirar-les eren molt divertits…(un shuriken és un objecte de lluita que feien servir els ninjes***) a més a més del super-hotel, el senyor li agradava molt la guitarra espanyola, i va anar un any a estudiar guitarra a Sevilla i el mesrte com no sabia pronunciar el seu nom li va posar Octavio, mira per on. Parlava espanyol, i a la mini-biblioteca , tenia llibres que eren en castellà!!! La Núria i jo vam agafar “One Piece”. Era l’únic que coneixiem… A més a més de l’hotel, el lloc era molt xulo… hi havia el carrer principal on hi havien totes les botigues i restaurants. Però llavors entre carrerons, (TAKAYAMA ÉS PLE DE CARRERONS) doncs entre carrerons hi havien les botigues de sake (un alcohol que veuen els Japonesos),garrafes, garrafes de sake… però també hi havien ponts vermells, tòris,estatúes y la nina típica de Takayama, una nina que feien les àvies a les seves netes amb la part de dins dels kimonos. Vam anar a fer una excursió, ja que allà hi han els alps Japonesos… Estava ple de temples, parcs i prats verds, verds… i la Núria li van regalar un globo i ens el passavem per l’aire…Va ser molt divertit… Jo era la guía de l’excursió, portava el mapa i tots tres m’anàvem seguint… al final vam arribar a casa, perquè no hi havien gaires creuements, perquè sinó ens haguesim perdut… Abans de anar a casa, vam anar a fer una cosa especial, com surt a la película del totoro… ANAR A LES BANYERES PUBLIQUES!!! no hi haviem anat mai… a les banyeres, a les normes d’ús posava:\n1er. treures la roba i posar-se assentat en una cadira.\n2on. mullar-te i ensabonar-te sentada en unes dutxes baixes a la pared.\n3er. treures tot el sabó sense que quedes ni una gota.\n4rt. posar-se a la banyera de color.\n5è. posar-se a la banyera gran.\n6è. disfrutar del moment…\nHo vam fer així però no ens vam posar gaire estona a la gran perquè estava, BOLLINT!!! El que vam fer més estona va ser la norma 6èna: disfrutar del moment!!! Després de assecar-nos el cos i el cabell… Ens vam trobar amb el papa. El de nois i el de noies anaven separats, i ell ens va dir que els senyors d’el seu vestuari, ho feien diferent… ennlloc de primer netejar-se es posaven directament a la banyera de color, després es rentaven i després a la graaaaan!!! Quan vam anar de camí cap a casa, estàvem baldats, cap aquí cap allà, el camí se’ns va fer més llarg i tot…sort que no hi havia gaires cotxes… Bé, ja veieu com és tranquil, bonic, curiós. Takayama, es pot descriure de moltes maneres diferents, però segur que ningú en diu cap de negativa.\nEntrada anteriorDiari de la Núria – ASCURSIO A NARASegüent entradaCRÒNICA 18 – Indonesia, primer destí on el sol surt per la dreta!!!\n5 pensaments sobre “Diari de l’Aran – Takayama…Un lloc molt bonic de veritat”\n30 d'Octubre de 2016 a les 20:27\nAran, moltes felicitats!!\nLes teves cròniques són molt divertides ?\nmartina prieto ha dit:\n1 de Novembre de 2016 a les 15:56\nhola aran soc la martina prieto quines excurcions mes xules que fas i et trobem a faltar molt molt i molt la vritat t’estimo. Ha hi per cert moltes felicitats amb retart o’cento 🙂\n5 de Novembre de 2016 a les 20:40\nHola Aran estic amb la Laura Exposito mirant el blog i ens encanta. T’estimem molt .\nEns vaiem i hos seguim tots 4 de la familia Casadella Carrique.\nMil petons i 4 abeaçades super fortes.\n11 de Novembre de 2016 a les 12:16\nI què tal el menjar? Ja el coneixíeu, el menjar japonés? S’assembla al que pots trobar als restaurants de Barcelona?\nL’altre dia vam anar amb la Lola a un restaurant japonès i només es va menjar les gambes i una mica d’arròs amb sèsam. Tot un èxit 😦\n20 de Novembre de 2016 a les 17:03\nEn general, el menjar que arriba si s’assembla (no val restaurants xinos disfressats) però a japó la varietat és espectacular i hi ha moltes coses diferents amb molt de mimo i “cuidadu”! Menjar peix globus, carn de kobe, milers de varietats de sopes i sushis, complements i encurtits, restaurants especialitzats en un sol plat, menjars suposadament ràpids deliciosos (okonomiyakis a Hiroshima que tomben d’esquena)… res que s’hi ha d’anar!\nAmb la Lola insisteix, les nostres ara mengen de tot; curries, peix cru, els encanten totes les fruites i ja comencen a trobar poc picant algun menjar que abans ni el tastarien… clar que tenen els seus plats preferits, però ja menjaven de tot i ara encara més.


Méteo Palamós: 2014\nPrevisió TOTS SANTS , 2 de Novembre i dades més d'octubre del 2014\nTots Sants (Palamós) 1 de novembre\nEl dia de tots sants tindrem un dia com el d'avui. Tot i que pot estar una mica més ennuvolat amb una possibilitat d'un 20% de precipitació. Les temperatures màximes seran 1 grau més càlides quedan-se amb 20ª i minimes d'uns 13º/14º.\nDiumenge seguirà ennuvolat. Serà cap al vespre nit que arriben nuvolades grans que entre dilluns i dimarts o dimecres podrien deixar ruixats. Amb l'arribada d'aquests front les temperatures de la setmana vinent baixaran bruscament fins a uns "9º". Les temperatures del diumenge seran molt similars a les del dissabte.\nGràfica amb hora de la sortida del sol del 1/10 al 7/10\nDades mensuals octubre 2014 dades (meteoclimatic.net)\nOCTUBRE 25.3 13.1 OCT 98 25 OCT 63 OCT 1025 1006 OCT 10.8\nCanvi d' hora\nAquesta matinada del diumenge acaba l'horari d'estiu i comença el d'hivern en la qual cosa haurem de enrederir els nostres rellotges un hora.\nAmb l'horari d'hivern quant ens aixequem ja serà de dia i cap allà a les 18 es farà fosc a continuació us deixaré una taula amb la sortida i posta de sol durant els pròxims 7 dies. Per finalitzar l'horari d'estiu començarà el pròxim 29 de març que la matinada s'haurà de adelantar un hores els rellotges.\nLes hores de la gràfica estan definides per Palamós.\nPrevisió TOTS SANTS , 2 de Novembre i dades més d'...


El dèficit o com asfixiar les autonomies | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEl dèficit o com asfixiar les autonomies\nLa crisi financera de les comunitats només es resoldrà amb una reforma fiscal\nL'any 2010, Espanya va endegar el procés de consolidació fiscal més important de la seva història. Des de llavors la despesa pública s'ha reduït en poc més de 2,2 punts del PIB, fins a situar-se en el 44,3% el 2013. No obstant això, cal tenir en compte que durant aquest mateix període la despesa en interessos s'ha disparat i que, si no hagués estat així, la caiguda de la despesa pública hauria estat encara més gran; de 4 punts del PIB. Tanmateix, la baixada de la despesa no s'ha repartit de la mateixa manera en totes les administracions. Només les comunitats autònomes (CA) i els ajuntaments han estat capaços de reduir les despeses (-14% i -21%, respectivament). Per contra, tant l'Administració central, principalment per l'augment de la despesa en interessos, com la Seguretat Social, per l'augment de la despesa en pensions, han incrementat les despeses en un 3,4% i un 2,6% respectivament.\nPel que fa als ingressos s'observa el mateix comportament. Mentre que l'Administració central ha augmentat els seus ingressos en 10.155 milions d'euros, tant els ajuntaments com les autonomies els han reduït en 3.382 i 1.600 milions d'euros respectivament.\nL'estratègia de consolidació dissenyada per l'Executiu sembla clara: limitar els ingressos i el dèficit a les comunitats, de manera que els governs autònoms es vegin obligats a reduir la despesa irremeiablement. De moment, sembla que aquesta estratègia ha funcionat, ja que les comunitats tenen poca capacitat normativa sobre els seus ingressos. Per si això no fos suficient, les CA són les encarregades de gestionar despeses tan sensibles com la sanitat i l'educació. Així, no és estrany que entre els anys 2010 i 2012 la despesa en educació s'hagi reduït en un 11% i la despesa en sanitat hagi minvat gairebé un 9%. Aquestes caigudes seran encara més importants quan coneguem les últimes dades.\nL'any 2013, gràcies a la nova mesura del PIB, el conjunt de les administracions públiques ha aconseguit complir l'objectiu de dèficit per primera vegada des que vam començar el procés de consolidació fiscal. Hem tancat l'any 2013 amb un dèficit del 6,3%, dues dècimes per sota de l'objectiu. No obstant això, el dèficit de les CA el 2013 va ser de l'1,5% del PIB, que va depassar l'objectiu fixat per Brussel·les en dues dècimes. Malgrat el nou incompliment, l'ajust del dèficit de les autonomies des de l'any 2010 ha estat substancial: 2,2 punts de PIB. Tal com hem vist anteriorment, per aconseguir aquesta reducció, tenint en compte l'escassa competència normativa per augmentar els seus ingressos, les autonomies no han tingut cap altra opció que reduir les despeses en educació i sanitat.\nEl Govern sap que si reforma el finançament autonòmic haurà d'augmentar la pressió tributària\nCom pinten les coses per aquest any? Fins al mes de juliol, el dèficit de les CA s'ha situat en l'1% del PIB, és a dir, en el nivell amb què ens havíem compromès per a tot l'any i dues dècimes pitjor que en el mateix període de l'any anterior. Això és a causa d'una caiguda de l'1,8% en els ingressos no financers (principalment per les caigudes dels lliuraments a compte i liquidacions) i a un augment de les despeses de l'1,5% (principalment per l'augment de la despesa corrent en béns i serveis i la despesa en interessos). Segons les nostres estimacions, el dèficit autonòmic se situarà al voltant de l'1,8%, o sigui, molt lluny de l'objectiu. Sembla que l'estratègia està arribant al seu final, ja que les comunitats sembla que no tenen capacitat addicional per reduir les seves despeses.\nA més, lluny de solucionar-se, els problemes d'ingressos per les CA continuaran el 2015. Segons els Pressupostos Generals de l'Estat presentats recentment, els ingressos tributaris de l'Estat augmentaran pel que fa a la liquidació prevista el 2014 en uns 9.000 milions, però per a les autonomies ho faran en una mica menys de 1.000 milions. És a dir, els augments recaptatoris continuen sense arribar a les comunitats.\nEl Govern és conscient de la incapacitat de les CA per obtenir prou ingressos per finançar les seves despeses, però retarda la reforma del sistema de finançament autonòmic. La raó ens sembla clara. Moncloa sap que si reforma el finançament autonòmic necessitarà augmentar els ingressos de les administracions públiques; és a dir, augmentar la pressió fiscal, i fer-ho en un any electoral té uns costos polítics que no està disposat a assumir.\nPerò la crisi fiscal a Espanya en general, i la de les autonomies en particular, no se solucionarà fins que es dugui a terme una profunda reforma fiscal que millori la recaptació sense danyar el creixement. Aquesta reforma no només ha d'abordar el millor disseny dels impostos coneguts (principalment l'IRPF, el de societats o l'IVA), sinó també una reforma de l'ineficient i opac sistema de finançament autonòmic que ofega les comunitats autònomes i en última instància corre el risc de desmantellar la sanitat i l'educació pública.\nJ. Ignacio Conde-Ruiz, de la Universitat Complutense, i Juan Rubio-Ramírez, de la Universitat de Duke, són investigadors de la FEDEA.


Dates estrena Prison Break a Espanya :: Amb compte ::\nby Roger Compte · 3/9/2006\n4 de setembre: FOX (22:20) o 13 de setembre: La Sexta (21:45). No us perdeu el primer capítol! Segur que us enganxa\n4/9/2006 a les 12:20 am\nSeguint el teu consell en que la recomanaves en un altre post vaig veure aquesta serie. I em va encantar. Com tu la recomano a tothom. He de reconeixer que la trama de la preso es interessant però cada vegada la trama de la conspiració politica es va fent més atractiva fins al desenllaç final. Ara ja estic esperant veure la segona temporada 🙂\n4/9/2006 a les 11:29 pm\nDoncs la segona temporada no es fa esperar! Cada dilluns a la Fox d’EEUU, i cada dimarts als fòrums i webs de la sèrie, en forma d’e-link, torrent o pando 🙂\nHe estat veient l’estrena a la Fox…i no m’agrada gens la veu que li han posat al Sucre ni a l’Abruzzi. Temia per les veus del Scolfield i el Burrows, però dins del que cap, no estan pas malament.\n5/9/2006 a les 12:26 am\nSi, deu ser xungot el doblatge… ja me’n van parlar malament… I ara aviat a seguir nova de perdidos i nova de prison break alhora! Quin stresss\nNext story Clerks 2\nPrevious story Pearl Jam: concert de l’any


Antonia Font - Gran Teatre del Liceu, 30 de Març de 2008 S'Agenda Cultura\nCoser i cantar, enregistrat amb la cinquantena de músics de corda i vent de la Bratislava Symphony Orchestra .\nva ser un grup de música mallorquí, nascut el 1997, que es caracteritzava per la seva música festiva i per les seves lletres humorístiques i fantasioses. Entre els temes de l’univers creatiu d’Antònia Font destaquen, especialment, l’espai, l’astronomia i tot el que es relaciona amb l’astronàutica; però, també, l’ambient més quotidià i proper, que estableix un joc constant entre una perspectiva local, global i universal o còsmica del món.\nHabitualment, se’ls classifica com a grup de pop, tot i que ells manifesten que en el moment de compondre les cançons no tenen “prejudicis d’estil”, i els temes són una cosa que, sovint, surt espontàniament. El compositor dels temes és el guitarrista del grup, Joan Miquel Oliver, que també edita discs en solitari i escriu lletres d’altres grups, com ara Fora des Sembrat. El 28 de novembre de 2013 el grup va anunciar la seva dissolució deixant enrere 16 anys de carrera musical.\nPels volts de 1997, Joan Miquel Oliver era el guitarrista del grup La Fosca i va entrar en contacte amb Pere Debon (bateria) amb qui decidiren muntar un grup. Segons explicà Oliver, la idea era “intentar treure uns temes mediterranis amb aquell puntet domèstic surrealista”. Pau Debon, el vocalista del grup, va ingressar en el projecte musical de la mà del seu germà Pere, el qual va fer escoltar un casset a Joan Miquel Oliver en què se sentia en Pau cantar. Més endavant, va entrar el teclista Jaume Manresa i, en darrer lloc, el baixista Pere Estarellas. Els artífexs de definir tots els aspectes del grup foren principalment en Pere i en Joan Miquel; van ser els encarregats d’anomenar la banda Antònia Font.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - El risc de rebrot puja 7 punts a Catalunya (194) i la velocitat de contagi creix lleugerament fins a 1,16\nEl PROCICAT ha aprovat avui limitar a 6 persones les reunions socials per reduir els contagis per COVID. De moment, aquesta restricció de les trobades socials només és una recomanació perquè per ser vigent i convertir-se en obligatòria necessita l'aval del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, ja que és una limitació de drets. Sigui com sigui, la tendència a Catalunya no és positiva i és que el risc de rebrot segueix a l'alça a Catalunya amb un increment d'uns 7 punts respecte a les dades de dimarts: ara està en 194,25. La velocitat de contagi (Rt) també creix lleugerament fins a 1,16, tres centèsimes més. En les últimes 24 hores s'han declarat 600 nous casos confirmats per PCR de covid-19, i ha elevat la xifra total als 132.327. Son 221 positius menys que els informats diumenge. La xifra de casos amb totes les proves és de 156.327 (800 més en les últimes hores).\nEn el cas de Malgrat de Mar la situació és més positiva ja que el risc de contagi és molt baix, situant-se en 26.24. Ha passat de 140.62 al 26.24 actual. Els casos diagnosticats per PCR els últims 7 dies han estat de 5. Pel que fa a altres poblacions veïnes, a Palafolls el risc de contagi és alt (178.48); Blanes té un risc molt alt (397.05); Santa Susanna té un risc mitjà (74.62) o Pineda de Mar risc alt (148.85).\n23-09-2020 / 18:52:08\n23-09-2020 / 19:06:03


Nou model matemàtic per a predir la propagació d’una alteració en un sistema – URV Activ@\nEs pot saber de manera precisa quina cadena d’esdeveniments porta a alterar la concentració de metabòlits al cos una vegada ha ingerit un medicament? O, per exemple, com es propagarà una informació confidencial en una gran empresa? Un grup d’investigadors de la Universitat Rovira i Virgili ha desenvolupat una nova eina, un algoritme matemàtic basat en un model probabilístic, que identifica els camins més probables de la xarxa d'interaccions entre les unitats d’un sistema i proporciona estimacions ràpides i precises per tenir informació sobre les possibles trajectòries de propagació\nReconstrucció de la xarxa metabòlica humana. Els cercles de colors indiquen els metabòlits alterats després d'haver ingerit un extracte d'herbes. Els cercles verds/vermells són aquells la concentració dels quals ha baixat/pujat. Els grisos són els metabòlits mesurats la concentració dels quals no ha variat. Com es pot veure a la figura: l'alteració afecta tota la xarxa no està localitzada) i els metabòlits mesurats són una fracció molt petita.\nPosem per cas que individu ingereix un medicament i hores més tard, una anàlisi de sang revela que la concentració d’alguns metabòlits ha canviat respecte el que seria habitual. Davant d’aquesta situació el metge intenta interpretar la cadena d’esdeveniments que porten a aquests canvis, però s’enfronta a desafiaments significatius. En primer lloc, hi ha milers de metabòlits i milers de reaccions bioquímiques que transformen uns metabòlits en altres. En segon lloc, l’estructura de la xarxa metabòlica es manté, però les concentracions de metabòlits han mutat per aquestes reaccions. I en tercer lloc, el metge ignora l’estat de la majoria dels metabòlits, ja que només n’hi ha una part, prop del 10%, que són els que es mesuren en un anàlisis de sang. Davant d’això el metge no pot respondre, amb les dades que pot obtenir, algunes preguntes com ara saber quines reaccions han provocat que la modificació metabòlica s’hagi estès, o bé quants metabòlits, que no es poden mesurar, han estat afectats?\nInvestigadors del grup de recerca SEES:lab, del Departament d’Enginyeria Química de la URV, junt amb investigadors de la Unitat de Recerca Biomèdica del Departament de Medicina i Cirurgia, han fet front a aquest desafiament i n’han comprovat els resultats en casos reals, amb voluntaris que van ingerir un extracte d’una planta per posar a prova el resultat d’un nou model matemàtic que han desenvolupat. Es tracta d’analitzar un volum molt elevat d’informació, buscar les connexions entre els nodes i finalment donar-los més o menys rellevància. I això ho han aplicat a problemes dinàmics per poder saber per on s’ha propagat una pertorbació causada per factors externs en una xarxa. És a dir, conèixer una part per poder preveure el tot.\nEn contrast amb el que passa amb, per exemple en la propagació d’una epidèmia -quan normalment es té la informació completa de l’estat de les persones dins d’una xarxa-, les observacions de les determinades modificacions d’una xarxa dinàmica passen en poc temps i només se’n pot fer una observació parcial. Matemàticament, es poden trobar solucions a aquest problema deixant clar que les alteracions es propaguen seguint camins en la xarxa d’interaccions entre les unitats del sistema (és a dir, en metabòlits en l’exemple estudiat). Un repte important en moltes àrees, des de la biologia a les ciències socials, és deduir les trajectòries de propagació de l’observació dels efectes de les alteracions.\nAquesta eina, doncs, és capaç de preveure l’alteració d’un xarxa completa tenint només una part de la informació. A més, ho fa de forma automàtica i permet processar un volum molt elevat d’informació en molt poc temps. Els resultats suggereixen que més enllà de preveure les alteracions en una sèrie de contextos també es pot utilitzar com una eina per guiar hipòtesis i descobriments, per, per exemple, ajudant en la identificació de la ramificació de punts dels traçats d’una alteració.\nReferència bibliogràfica: Francesco Alessandro Massucci, Jonathan Wheeler, Raúl Beltrán-Debón, Jorge Joven, Marta Sales-Pardo, Roger Guimerà. “Inferring propagation paths for sparsely observed perturbations on complex networks” Science Advances21 Oct 2016 : e1501638 DOI: 10.1126/sciadv.1501638\nAmb les etiquetes: Jorge Joven, Marta Sales, Roger Guimerà, SEES:lab, xarxes complexes


>Zapatero torna a riure’s de nosaltres – en veu alta\njuny 9, 2008 / Roger / 0 Comments\nAquest cop tornen els enganys del President del Govern espanyol amb el tema de la publicació de les balances fiscals. La promesa de Zapatero havia estat de publicar-les com a molt tard el 8 de juny, i a l’arribar a aquesta data no s’han publicat. De fet, ja ho va avançar el vicepresident econòmic del govern, Pedro Solves, fa alguns dies.\nPerò les preguntes són per què aquest personatge té aquest afany d’enganyar al poble català i per li encanta això d’anar posant pals a les rodes al normal desenvolupament de l’autogovern de Catalunya. Sempre es critica el PP pel seu anticatalanisme, però almenys els populars van de cara i en el seu discurs no van de bons per després anar “fotent-nos” per totes bandes, cosa que el PSOE de Zapatero i Chacón té aquesta permanent missió.\nActituds d’aquest tipus em motiven, al meu pesar, a creure que l’únic camí per acabar amb aquestes trifulques contra Catalunya és l’implantació d’unes estructures d’Estat per al meu país. El que alguns popularment coneixen com a independència.


kubdu | kubdu.com\nAll posts in “kubdu”\n20gr de Kubdu Biltong Original o Picant\n5-8 fulles d´espinacs\n2 llesques de pà de motlle\n1/2 tomàquet raft ecológic\nAquest popular sandvitx es feia de Bacó-Enciam-Tomàquet, d´on li ve el nom, el clàssic BLT. Nosaltres li donem una volta i creem un sandvitx més saboròs i ben sà. Li canviem el bacon i l´enciam per virutes de vedella Kubdu i espinacs, i el bategem com a BET (Biltong-Espinacs-Tomàquet)\nTorrem les llesques de pà al nostre gust i li posem maionesa per sobre de cadascuna de les llesques.\nRecomanem fer una maionesa cassolana (ous, oli verge d´oliva, llimona, sal i un punt d´all)\nTallem el tomàquet i el posem per sobre. Després les fulles d´espinacs i finalment les virutes de vedella Kubdu.\nEl tapem i ja tenim llest un deliciòs sandvitx fet amb ingredients naturals, baix en greix i molt bó. Que aprofiti!\n2 ous de gallines criades en llibertat.\n1 cullarada d’ oli d’ oliva verge extra\n15gr formatge emmental (opcional)\n2 xampinyons laminats (opcional)\nBatre els ous en un bol. Afegir les virutes de vedella Biltong i continuar batint per a que quedin barrejats.\nPosar la ceba tallada sobre una paella amb oli d´oliva extra calent.\nAbocar el contingut del bol i deixar 30 -60 segons.\nAnar obrint les puntes amb l´espàtula i doblegar la truita per a obtenir un interior tendre i sucòs. Abans de tancar-la afegir qualsevol extra que es vulgui afegir.\nFer lleugerament per ambdues bandes i servir en un plat.


Cambrils Emprèn online\nQuè és Cambrils Emprèn online\nEls informen que per un bon funcionament de la web Espai LocalTec, propietat i responsabilitat de SERRA & SULLA CONSULTORS SL, el sistema de navegació utilitza algunes dades de navegació (“Cookies”) per poder oferir un servei més acurat als usuaris de la web.\nLes “Cookies” són petits arxius de text que el navegador emmagatzema quan es navega per llocs web i aplicacions. Es pot recollir l'adreça IP que utilitza l'ordinador per connectar-se al lloc web, l'adreça URL de la pàgina web demanada, l'hora de la connexió i altres paràmetres relatius al sistema operatiu de l'entorn informàtic de l'usuari. Aquesta informació només es recull per identificar la sessió amb l'objectiu de facilitar les anàlisis del lloc web.\nSERRA & SULLA CONSULTORS SL en la seva web utilitza “cookies” tècniques i analítiques – rastreig de tercers pròpies del servei de Google Analytics; que és un servei d'estadístiques de pàgines web que ofereix Google, Inc. Google Analytics recull informació de l'equip de l'usuari per obtenir informes sobre l'activitat de l'aplicació; emmagatzema la informació recollida per les “cookies” en servidors als Estats Units.\nEn tot cas, en el supòsit que es captin dades de caràcter personal i en aquest cas, només l'adreça ip d'accés; els informem que aquestes seran tractades i incorporades en un Fitxer responsabilitat de SERRA & SULLA CONSULTORS SL. Conforme el que es disposa en els articles 15 i 16 de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, l'informem que pot exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició a: Plaça Sant Joan, n. 10, 5-2a de 25007 Lleida.\nS'informa l'usuari que Google podrà transmetre aquesta informació a tercers quan així ho requereixi la llei, o quan aquests tercers processin la informació per compte de Google. Google no associarà l'adreça IP de l'usuari amb cap altra dada de què disposi, i per tant ho farà totalment de forma anonimitzada.\nEn qualsevol cas, l'usuari pot habilitar l'opció del seu propi sistema de navegació per tal de no permetre la instal·lació de cookies; sense que en cap cas SERRA & SULLA CONSULTORS SL pugui ser responsable del fet que la inhabilitació de Cookies comporti que alguns dels serveis que ofereix aquesta web no funcionin correctament.\nSi es desitja més informació sobre les cookies i la seva manera de deshabitar-les segons el seu sistema de navegació pot consultar els següents links: www.aboutcookies.org i http://www.aboutcookies.org/Default.aspx?page=1\nA més a més també pot deshabilitar les cookies des del navegador utilitzat en el seu dispositiu, essent els passos els següents:\nMicrosoft Internet Explorer, en la opció de Eines Opcions de Internet Privacitat Configuració.\nFirefox, en la opció de Eines Opcions Privacitat Cookies.\nChrome: Configuració opcions avançades Privacitat Configuració de contingut.\nSafari: Preferències Seguretat\nEn cas contrari, i havent informat SERRA & SULLA CONSULTORS SL de l'ús de cookies, i sense que aquestes hagin estat inhabilitades implica que l'usuari dóna el seu consentiment al tractament de dades per Google en la forma prevista en aquest avís i per les finalitats aquí descrites.\nEn cas de dubte o de qualsevol comentari, es pot dirigir a SERRA & SULLA CONSULTORS SL a través dels seus mitjans d'atenció al públic.


Què li passa al cos quan menja plàstic per accident? - Estil De Vida\nPrincipal Bloc Com Recepta Estil De Vida\nQuè li passa al cos quan menja plàstic per accident?\nRespireu profundament, deixeu de prendre pànic i llegiu com us afecta el plàstic perquè pugueu cuidar millor el vostre cos.\nHeu sentit a parlar de com el plàstic arruïna el medi ambient perquè no és biodegradable, el plàstic continua contaminant els oceans. Molts animals també moren pensant que estan plens però pateixen d’una manca d’alimentació del plàstic de l’estómac.\nPerò, quan de tant en tant mossegueu un tros de plàstic d’un embolcall mentre mengeu un entrepà, sentiu la necessitat d’escopir-lo? Diré sense vergonya que a vegades no em pot molestar en remenar per la boca per trobar aquell tros petit entre un mar de menjar mastegat, així que acabo empassant-me aquest plàstic. Què tan dolent podria ser un tros de plàstic d’1 mm?\nLa bona notícia és que menjar un tros de plàstic no significa que tindràs la mateixa sort que els pobres animals que confonen el plàstic amb el menjar. D'acord amb Lusher , el plàstic sortirà del vostre sistema al cap d’un dia, ja que és petit i el vostre cos intenta desfer-se de qualsevol cosa que no es pugui dissoldre o utilitzar eficaçment. Però, menjar constantment plàstic o aliments envasats en plàstic pot deixar efectes secundaris a llarg termini que voleu evitar.\nHi ha productes químics al plàstic que es poden transferir fàcilment als vostres aliments mitjançant microones, plats, menjant conserves folrats amb laca de plàstic, bevent aigua embotellada , etc. El producte químic més utilitzat és ftalats , que fa que els plàstics siguin suaus i plegables. Això no està lligat químicament al plàstic, de manera que es pot transferir fàcilment a altres coses.\nAixò no és el pitjor. Alguns problemes derivats de la ingestió d’aquest producte químic són els naixements prematurs, l’asma, el càncer, l’avortament involuntari, la infertilitat masculina, el desenvolupament precoç del pit i el desenvolupament sexual masculí anormal. En aquest moment no semblen amenaces, però sí que ho faran quan es faci gran.\nPer tant, la propera vegada que mengeu plàstic (accident o no), potser voldreu aturar-vos. A més, intenteu no menjar coses que hi ha hagutenvasos de plàsticdurant molt de temps. Tot i que no hi haurà canvis significatius a curt termini, és possible que tingueu efectes nocius més endavant.\nDairy Queen té un menú Blizzard de tardor amb 4 nous sabors\nLlibre de neteja de batuts verds de 10 dies de jj smith


viurealspirineus 10:31 02/03/21\nper pallars via hospital L’\nEl Departament de Salut ha autoritzat el procediment d'interrupció voluntària de l'embaràs (IVE) per la via farmacològica a l'Hospital Comarcal del Pallars. D'aquesta manera, es converteix en el primer centre de la regió sanitària de l'Alt Pirineu i Aran on es pot dur a terme. L'equipament comença a administrar el tractament aquest mes de març per mitjà de l'aliança amb el servei de ginecologia de l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova, que en serà el responsable. A banda de l'avortament farmacològic, la cartera de serveis de ginecologia de l'hospital s'amplia també amb el control de les gestacions d'alt risc. A més, en un futur es preveu poder fer les ecografies morfològiques de les vint setmanes, que actualment es realitzen a Lleida.\nAvortament a l'Alt Urgell\nFeministes Alt Urgell ha reclamat en diverses ocasions que el govern de la Generalitat garanteixi la possibilitat de la interrupció voluntària de l'embaràs a la regió sanitària de l'Alt Pirineu i Aran. El col·lectiu urgellenc assegura fa pocs dies, a través d'un comunicat, "que actualment encara no existeix aquesta possibilitat en cap centre públic de les comarques pirinenques, tant pel que fa a l'opció farmacològica com a la quirúrgica".\nEl comitè 8 de març de l’Alt Urgell ha fet arribar aquests dies a tots els domicilis de la Seu d'Urgell un fulletó en el qual responsabilitzen a l’alcalde de la Seu, al Bisbat d'Urgell i a la delegada territorial de Salut de què les dones no puguin tenir el dret a poder avortar lliurement al Pirineu.


L'Espai Carmen Thyssen obra nova exposició amb obres de Matisse, Maifrèn i Gontxarova - El Gerió Digital\nLa mostra repassa l'evolució del paisatge, l'oci i el mar\nDivendres, 11 de juliol de 2014 12:56h\nLa comissària de l'exposició, Pilar Giró, mirant les obres © ACN\nLa mostra que l'Espai Carmen Thyssen obrirà al públic el pròxim 13 de juliol a Sant Feliu de Guíxols pretén oferir una mirada sobre tres temàtiques concretes, com és el mar com a espai de gaudi, els jardins com a indret de plenitud i la figura humana que habita en aquests espais. En total, s'exposen 49 quadres i dues escultures que van des de mitjans del segle XIX i fins a la meitat del segle XX.\nEl recorregut, que inclou quatre sales diferents, arrenca amb el tractament naturalista del paisatge, entre els quals destaca la serenitat del paisatge europeu, de la mà d'artistes com Daubigny, Boudin, Lépin i Jongking, i on destaca també la mirada d'Eliseu Meifrèn com a paradigma català del naturalisme amb el quadre 'El port de Barcelona' i la visió panoràmica d'aquest indret. En la representació catalana també hi ha 'Vista panoràmica d'una costa catalana' de Ramon Martí i Alsina, entre d'altres.\nEn l'apartat dedicat a copsar l'instant, hi ha una selecció dels referents de l'impressionisme, amb autors com Sisley, Monet i Renoir, aquest últim amb 'Camp de blat'. I com a representant de l'expressionisme, destaca l'autor que va obrir les portes a aquest nou llenguatge amb una de les seves pintures, 'Conversa sota les oliveres'.\nUn Gontxarova millorat després de la restauració\nL'exposició mostra per primera vegada una obra de la russa Natalia Gontxarova millorada, després de sotmetre's a un procés de restauració. Es tracta de l'oli sobre tela 'Pesca' del 1909. Segons ha explicat la comissària de la mostra, Pilar Giró, la peça ha guanyat en dimensió, ja que s'ha pogut despinsar tota la tela i guanyar uns dos centímetres de perímetre, de manera que la composició té més força. També els colors d'aquesta obra primitivista de l'avantguarda, centrada en la figura humana, han guanyat en intensitat.\nLa comissària també ha destacat que aquesta autora russa no és l'única pintora representada a l'exposició, ja que també hi ha Olga Sacharoff ('Paisatge idíl·lic') i Gabriele Münter amb 'Vista des de la casa del germà de l'artista'. Pel que fa a les dues escultures exposades, es tracta de 'La primavera eterna' d'Auguste Rodin i 'Esclau agonitzant (segons Miquel Àngel) d'Yves Klein.\nObres de gran qualitat i amb "llista d'espera" per ser exposades\nLa baronessa Carmen Thyssen ha subratllat que entre els criteris que tenen en compte a l'hora seleccionar les obres a exposar del seu fons es busca en primer lloc la qualitat però també altres aspectes com ara la bellesa i l'alegria. Per la seva banda, la comissària ha afegit que una part important d'aquesta mostra temporal inclou quadres amb una gran demanda a nivell internacional i que estan en "llista d'espera" per ser cedides. Algunes han viatjat per tot el món, des d'Estats Units, passant pel Japó i la Xina i Europa. "És un privilegi per Sant Feliu de Guíxols i Catalunya poder gaudir d'una exposició d'aquest nivell", ha assenyalat Pilar Giró.\nL'alcalde de Sant Feliu de Guíxols, Joan Alfons Albó, ha agraït els esforços que la baronessa ha dedicat fins ara en aquest espai així com el seu "altruisme" que ha permès donar una projecció molt important a aquesta localitat del Baix Empordà. I com a prova d'això, ha apuntat que en les dues edicions anteriors s'han aconseguit pics de més de 900 visitant per dia -durant els dos anys hi ha hagut un total de 74.000 visitants-, un fet que justifica al seu entendre que es destinin 400.000 euros de producció que és el cost que ha tingut l'exposició temporal que s'ha presentat avui.\nLa baronessa, per la seva banda, s'ha mostrat encantada de poder exposar part de la seva obra a Sant Feliu de Guíxols tot dient que les relacions amb l'ajuntament cada cop van millor i fins i tot "més del que un s'espera" .\nEl projecte del museu Thyssen de Sant Feliu de Guíxols continua endavant\nAquest és el tercer estiu que el Monestir de Sant Feliu de Guíxols acull l'Espai Carmen Thyssen a la segona planta de l'edifici, a l'espera de tenir un edifici propi que hi ha just al costat i que està a mans de particulars. L'alcalde del municipi ha assegurat que el projecte del futur museu segueix endavant tot i que el context de crisi i les negociacions amb els particulars està anant al seu ritme. Malgrat tot, ha assenyalat que aquesta espera també té la seva part positiva. I és que tot el que s'està fent fins ara és "guanyar experiència" per al futur, ha dit.\nUna altra de les novetats d'aquest any és que s'ha adequat la quart planta i s'ha incorporat un nou espai pedagògic, batejat amb el nom d'El Taller de l'artista al tercer pis, on nens i joves faran activitats vinculades a l'exposició temporal.


Hotel El Rancho Sosua Cabarete República Dominicana - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCalle Dr Rosen 36,calle sin salida,Sosua,El Batey, Sosua, Cabarete, República Dominicana, 57000 - Veure al mapa\nHotel El Rancho Sosua, ubicat a Sosua, Sosúa, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Sosúa. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, restaurant, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Sosúa, el Hotel El Rancho Sosua és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (24) Parelles (3) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants grans (1) Grups (4)


Respectar el disseny | Maria Palau | barcelona | Art | El Punt Avui\nRespectar el disseny\nEl Col·legi Oficial de Disseny Gràfic de Catalunya convoca una nova edició dels Premis Gaudeamus Projecta per defensar la professió\nLa tipografia inclusiva de Nuria López, premi absolut de la primera edició dels Gaudeamus Projecta NURIA LÓPEZ.\nEl Col·legi Oficial de Disseny Gràfic de Catalunya fa prop de quinze anys que s’esforça per “endreçar” el sector. Una manera políticament correcta de dir que les coses no s’estan fent bé, començant per les administracions i algunes institucions de referència. “Menystenen la llei que va aprovar per unanimitat el Parlament el 2003 i per la qual es va crear el col·legi un any després”, lamenta el degà i professor de la Universitat de Barcelona Jesús del Hoyo, que no es cansa de remarcar quina és la missió: protegir i dignificar els dissenyadors professionals.\n“Es barreja tot. Tots són treballadors a l’entorn del disseny gràfic, sí, però no tots són dissenyadors. Encara ara l’administració convoca concursos en què l’únic requisit és ser major de 18 anys. Nosaltres proposem una família professional segons la formació en la qual tothom hi encaixi”, exclama Del Hoyo, que fa de portaveu d’un col·lectiu de quasi 800 dissenyadors. “El col·legi és l’entitat de més rang i la que agrupa més associats. La col·legiació no és obligatòria, però és la màxima garantia que es compleix el codi deontològic. Hauríem de ser un òrgan de consulta obligatori, tal com estableix la llei”, insisteix.\n“Podríem començar a presentar plets a tort i a dret, i els guanyaríem. Però preferim destinar els diners a altres iniciatives que ajudin a divulgar la nostra raó de ser i el sentit del disseny d’avui: que és essencialment útil perquè aporta un benefici a la societat”, sosté el degà. Una d’aquestes propostes són els Premis Gaudeamus Projecta, que distingeixen els projectes de fi de grau. La primera edició s’ha celebrat enguany i ja està en marxa la segona. “Aquesta és la nostra resposta a tant desgavell: premiar l’excel·lència en l’àmbit acadèmic per ser rigorosos. No oblidem que Europa ens va tocar el crostó perquè no teníem cap grau universitari.”\nEn la seva estrena, s’hi van presentar més d’una seixantena de treballs (és condició sine qua non el notable com a nota de tall) de tot l’Estat, ja que aquest és l’àmbit de representació del col·legi (únic a tot el territori). El jurat va escollir 24 finalistes i, entre aquests, va concedir un premi absolut, dotat amb 3.000 euros, i tres premis per categories (innovació comunicativa, aprofitament tecnològic i compromís social), cadascun dotat amb 1.600 euros.\nLa guanyadora va ser Nuria López, de l’Escola d’Art de Jerez, per una tipografia que fusiona el sistema braille i l’alfabet llatí, de manera que és compatible tant per a la comunitat invident com per a la vident. Amb l’obra de tots els finalistes, el col·legi ha muntat una exposició que té instal·lada a la seva seu del carrer Paradís, 5, excepte quan la fa circular. Al setembre anirà a Madrid.\nLa segona edició arriba carregada de novetats. Les més rellevants: que s’ha incorporat una quarta categoria específica per al disseny compromès amb la natura i que la Universitat de Barcelona cobrirà el cost de la matrícula d’un màster a un dels 24 seleccionats. El calendari serà aquest: de mig setembre a finals d’octubre, recepció dels treballs, i novembre, desembre i gener, avaluació del jurat. L’entrega de guardons tindrà lloc a la primavera a l’Institut d’Estudis Catalans.\nFer confiança als joves\nDel Hoyo subratlla un dels valors principals d’aquesta convocatòria: “Fer confiança als joves. Cada any es graduen 500 professionals del disseny, un 80% dels quals són del gràfic, però la petita i mitjana empresa no els absorbeix en els seus departaments de comunicació. El món de la indústria no entén que els necessita per créixer. Encara prevalen els prejudicis que el disseny és frívol i car. L’autoocupació és un engany. A Europa, els freelance són un 20%, no un 80% com aquí. Estem perdent un potencial de primera divisió en cada fornada.”\nEl degà és crític amb el sistema que expulsa el talent: “Basem tota l’estructura en les personalitats, en els egos i en les vanitats. I això no ens està duent enlloc: el mitificat disseny Barcelona no figura en els rànquings internacionals. Hauríem de procurar tenir un nivell mitjà-alt i no conformar-nos amb quatre estrelles. Si tenim excel·lents a dojo, ja sortiran els extraordinaris.”\nDel Hoyo tampoc es mossega la llengua amb algunes de les institucions de capçalera, com ara el Museu del Disseny. “Fa anys que els anem al darrere per signar un conveni de col·laboració. D’aquell projecte embrionari que preveia un centre integrador no en queda res: se’ns ha exclòs.” Les relacions amb el FAD tampoc són fluides.\n“Uns i altres treballen d’esquena a qui representa legalment i oficialment el disseny gràfic. No s’acaba d’entendre”, lamenta Del Hoyo.\nEl Punt Avui. Girona 01-08-2018, Pàgina 39\nEl Punt Avui. Nacional 01-08-2018, Pàgina 29


Antich acusa el PP dels mals de l'economia actual\n12 maig 2021 03:52\nEl president aprofità la I Convenció municipal de batles i regidors socialistes de Mallorca per atacar els conservadors. El ministre de l'Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba, en fou el convidat\nCristina Polls | 27 juny 2010\n"El Partit Popular és el càncer de l'economia productiva, perquè ha jugat en contra de l'empresariat". Aquesta era una de les reflexions del president del Govern balear i secretari general del PSIB, Francesc Antich, fetes ahir durant la I Convenció municipal de batles i regidors socialistes de Mallorca, que tingué lloc a Palma. A l'acte també hi varen assistir el ministre de l'Interior del Govern espanyol, Alfredo Pérez Rubalcaba; la presidenta del Consell de Mallorca, Francina Armengol, i la batlessa de Palma, Aina Calvo.\nAmb un to de precampanya electoral, Antich acusà els populars de no tenir idees, "només s'aprenen frases fetes", i mostrà la incoherència recordant que "varen crear el Consell de Formentera i ara volen eliminar el de Mallorca".\nA més, afegí, "són la causa de la crisi, varen actuar amb un model equivocat i improvisat". Així mateix, els titllà "de gestors horribles". Com a exemple, recordà que, després de ser inaugurat el metro de Palma, "amb només 15 litres per metre s'inundà" i al Palma Arena "cada dia es descobreixen nous cruis". Precisament, la també secretària general de la Federació Socialista de Mallorca, Francina Armengol, digué que "els 100 milions d'euros que haurem de retallar per evitar el dèficit són els que costà contruir el velòdrom".\nArmengol, durant el discurs, s'autointerpel·là: "I jo em deman, què hauria passat si durant aquesta situació haguéssim tingut Rajoy, Matas, Estaràs o Cirer governant?". Després, afirmà: "Respostes desmesurades cap a la població".\nLa presidenta del Consell, amb referència a com cal afrontar la sortida de la crisi econòmica, mostrà l'orgull com a socialista i indicà que "tenim una responsabilitat històrica i estic contenta que l'hagi d'exercir el PSOE". Si bé va reconèixer que "les mesures extraordinàries s'han pres per mantenir l'estat del benestar".\nLa batlessa de Palma, Aina Calvo, evidentment, en un to més municipalista, defensà el pla E del Govern de Rodríguez Zapatero, que "no ha servit només per canviar faroles". Així mateix, afegí que "ha donat energia i dinamisme a l'economia i ha estat un bé per als veïns de ciutats i pobles". Calvo explicà, a més, que "els doblers de tots són per fer ciutats i no som aquí per fer caixa".\nRubalcaba s'oblida de les Balears i dels ajuntaments\n"La democràcia és un sistema en què els polítics hem de donar comptes als ciutadans del que feim". Així iniciava el ministre de l'Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba, la intervenció en la I Convenció municipal del socialistes de Mallorca.\nRubalcaba, en cap moment, no va aportar solucions sobre el que necessiten les Illes Balears i es limità a defensar la política exercida pels socialistes des de l'arribada a la Moncloa. A més, carregà contra el Partit Popular.\nEl dirigent del PSOE, amb referència a les desicions preses pel Govern central per tal de reduir el dèficit, assegurà que "els sacrificis d'avui són les pensions, l'educació i la dependència de demà". Recordà que l'Executiu de Zapatero continuarà fent reformes.\nPel que fa a la crisi econòmica, Rubalcaba tirà pilotes fora. "La família socialista no en té la culpa". Es defensà d'aquells que els acusen de prendre decisions improvisades i digué que "aquesta crisi ha tingut una velocitat digital" i "ha estat una crisi desconeguda que ha demanat decisions ràpides i això ha suposat un cost per a la seva pròpia rapidesa".\nReferent a les solucions per sortir de la crisi, el ministre de l'Interior va defensar que "cal canviar el sistema productiu i crear una economia sostenible".\nRubalcaba, que també donà comptes sobre la nova reforma laboral, indicà que "calia flexibilitzar un mercat laboral rígid i amb molts contractes temporals".\nQuant a l'oposició, "la dreta és insolidària i es volen servir de la crisi per arribar a la Moncloa". Del líder dels populars, Mariano Rajoy, qui presentà divendres les idees per millorar l'economia, apuntà que "és l'únic dirigent europeu que vol treure l'impost a la banca" i, a més, "no sé com s'atreveix a dir que la solució als problemes econòmics passa per canviar la Constitució".\nTitànic, UM no és el partit més corrupte d'Espanya però sí un dels més perseguits, criminalitzats i odiats.\nEls socialistes estau tudant els doblers, ajudau a la gent a no fer feina, manteniu els immigrants amb els nostres impostos... i heu buidat la caixa...i ara què? Doncs seguim mantenin els que no volen fer feina, seguim mantenint els immigrants...i pujam als impostos al poble. Vergonya cavallers , vergonya.\nSense voler-ho has dit una gran veritat: Felipe González va haver arreglar els excessos econòmics de Franco que ens tenia 50 anys endarrerits respecte a Europa. I va haver de fer una gran reforma industrial molt dura, però que va modernitzar Espanya. Aznar es va aprofitar de la bona feina de Felipe González però va orientar la nostra economia cap el maó, el maó i el maó ... La dreta dels EUA amb Bush al capdavant i Aznar i Rajoy com incondicionals creen la crisi i com la nostra economia estava basada en el totxo ens passa factura amb aquesta aturada descomunal. Ara Zapatero està de nou obligat a arreglar la difícil situació propiciada per la dreta i ho està fent bé ... la Història es repeteix: "la dreta destrueix" i els socialistes arreglen les coses ... Això és així ... només cal agafar els diaris i llegir una mica ...\nPer lina C, fa mes de 10 anys\nTota sa culpa és de Franco, s'ésglésia, n'Aznar, En Busch, es PP, en MATES, sa caixa de colacao, en Rasputin, es vots de formentera. HAHAHAHAHAHA...\nPer Titanic, fa mes de 10 anys\nBuf, mirau qui parla! una senaiada de milions per donatius, canvi de noms de carrers , memoria histérica, carrils per bicis ,que no serveixen per res, milions en es sindicats qque usin el català, InstituT ramon Llull dets orgues,estudis de viabilitat, estudis per auditories prevaricadores, comisaris língüístics, persecució política, sobrecost hospitals i carreteres, i COALICIÓ amb el Partit més corrupte d'Espanya: UM. ¿Què han fet? on és el tren Manacor-Artà, carreteres, ordinadors per les escoles....Què han fet?\nPer BonveÃ, fa mes de 10 anys\nNi PP Ni PSOE ni feixistes ni especuladors ni forasters amb mentalitat colonial a ca nostra volem els doblers que surten del nostra treball prou de mantenir a ganduls d'espinya\nA ca nostra partits que dafengan sa nostra llengua i sa nostra economia ni PP ni PSOE que sols miren a Madrid i per Madrid\nCONCERT ECONÒMIC PER A LES ILLES BALEARS JA! ! !\nLa sortida de n'Antich és com tirar pilotes fora. És ben clar que els del PP i UM saquejaren les finances públiques i que el seu model econòmic era l'especulació urbanística pura. Però n'Antich i en Manera han fet bons els anteriors gestors. Han eliminat el suport a les polítiques socials i a l'economia productiva i han col.lapsat els ajuntaments, el consell i el govern. Poden llençar cortines de fum, ho daran, però no els servirà de gaire cosa. No hi ha projecte, no hi ha idees i no hi ha diàleg més que amb els poderosos.\nPer No Ã©s cap doi!, fa mes de 10 anys\nPer una vegada n?Antich no s'equivoca... el PP és un cancer per les Illes i per l'economia... però també ho és Espanya.\nHa arribat l'hora de tallar amb les sangoneres!\nEn Matas deixà un deute públic de un 1800 milions de euros, un 6'8% del PIB, però fent qualque cosa, n'Antich deixa, per ara 2010, quasi 4000 milions de euros de deute, un 14% del PIB, o sigui que ès pitjor, i encara vol donar la culpa a els altres.\nN'Antich ha gastat de més en tres anys que els altres en quinze anys.


el blog d'en Plana: Entrevista sobre l’1 d’octubre\nPreguntes enviades per Júlia Blanch el 26/10/2018\nQuè en penses de la llei del referèndum que es va aprovar al Parlament català?\nLa llei del referèndum és el primer instrument jurídic que el Parlament de Catalunya ha aprovat en més de 80 anys per tal de donar cobertura jurídica al dret d'autodeterminació. Va ser un moment decisiu que marcava de forma indiscutible la voluntat de fer possible l'1 d'octubre, i fer-ho malgrat els infinits impediments que l'Estat estava disposat a posar-hi.\nPer tu que significa el dia 1 d'octubre?\nL'1 d'octubre és una data clau per a la història del país. És un dia en el qual els ciutadans i les seves institucions van fer possible organitzar un referèndum contra la repressió, i fins i tot la violència, de l'Estat. Un dia que vàrem demostrar quina és la determinació democràtica d'aquest país i el que som capaços de fer quan ens hi comprometem. Ciutadans i institucions, treballant junts, tenim molta més força del que ens pensem.\nCom vas viure l'1 d'octubre?\nPer una banda, amb emoció per la jornada, perquè es podia notar perfectament la solemnitat i la importància del dia a cada minut. Per l'altra banda, amb nerviosisme per les imatges i les informacions que ens arribaven des de diferents llocs del país, que feien que estessis en tensió constant per si allò podia passar també a Roses.\nVas anar a votar? Per què?\nEvidentment. D'ençà que tinc 18 anys he anat a votar a totes les eleccions i referèndums on he estat convocat, i aquesta vegada també. El Parlament del meu país va convocar els ciutadans a votar, i jo hi havia de ser.\nPenses que el referèndum va ser legal o il·legal? Per què?\nLa llei del referèndum aprovada el 6 de setembre al Parlament de Catalunya és la que dóna cobertura al referèndum, creant un marc jurídic ad-hoc per poder-lo fer possible i fonamentant-se amb drets reconeguts per tractats internacionals com el dret a l'autodeterminació, però també el dret a la participació política o a la llibertat d'expressió, reconeguts en el Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics. Com era d'esperar, les institucions espanyoles no varen reconèixer la legitimitat d'aquest marc legal i, per tant, el varen considerar il·legal.\nPer què creus que cap país europeu ha reconegut la República Catalana com a tal des de la celebració de l'1 d'octubre?\nEns enganyaríem a nosaltres mateixos si no acceptéssim que, malgrat l'èxit de l'1 d'octubre, aquell mes d'octubre no vàrem ser capaços d'acumular les forces suficients per fer allò que volíem fer. No podíem esperar de la comunitat internacional que donés suport al projecte de la independència, però sí que esperàvem que la pressió interna i externa acabaria forçant a l'Estat a fer allò que es negava rotundament a fer: seure en una taula i negociar amb el Govern de la Generalitat per encaminar per vies democràtiques i pactades el conflicte polític amb Catalunya. Cal destacar que els posicionaments d'alguns països com Bèlgica o Eslovènia en els primers dies d'octubre varen ser especialment pròxims a aquesta idea de forçar la negociació, i Suïssa fins i tot es va oferir públicament com a mediadora. També cal recordar les paraules de Donald Tusk, president del Consell Europeu, el 10 d'octubre apel·lant directament al President Puigdemont per demanar-li que "no prengués cap decisió que fes impossible el diàleg". El cas, però, és que la reacció no va ser suficient i el govern Espanyol no es va veure forçat a seure a negociar.\nA partir d'aquí, una part del Govern, liderada per Santi Vila, va intentar negociar una sortida pactada amb Madrid, però les negociacions finalment fracassen. Al meu entendre, la gestió d'aquestes negociacions va acabar de debilitar del tot la posició del Govern (amb coses com la convocatòria fallida d'eleccions del 26 d'octubre). En aquest context s'arriba al 27 d'octubre fent una DUI que el mateix Parlament que l'aprovava sabia que era un final simbòlic a l'octubre republicà i que no sorgiria efectes jurídics ni tindria reconeixements. De fet, els delegats de la Generalitat a l'exterior ni tan sols van rebre l'ordre de lliurar als Estats la carta que tenien preparada demanant oficialment el reconeixement.\nLa principal decepció, per tant, va ser no aconseguir el suport internacional suficient per forçar la negociació, no per reconèixer la República.\nCreus que l'actuació policial de l'1 d'octubre va ser proporcionada o desproporcionada? Per què?\nQualsevol persona que vegi les imatges, veu que l'actuació va ser deliberadament violenta, i amb una voluntat de castigar i atemorir a la població. Principis que estan als antípodes del que marquen els protocols policials. També cal recordar que no només va ser desproporcionada, sinó que també va incomplir les mateixes resolucions judicials, que els manaven actuar preservant sempre la pau social al país.\nEls resultats del referèndum de l'1 d'octubre varen ser els següents: a la pregunta "Voleu que Catalunya sigui un estat independent en forma de república?" el 90,18% varen votar que si, un 7,83% va votar que no i un 1,98% dels votants varen votar en blanc, amb una participació del 43,03%. Que en penses d'aquets resultats?\nCal remarcar que el referèndum es va produir en mig d'actuacions policials brutals i d'imatges de gent ferida corrent per totes les xarxes socials. Malgrat això, milions de persones varen anar a votar i a defensar els col·legis. La participació en el referèndum va ser la millor mostra que l'estratègia de la repressió violenta per la qual va apostar Madrid va ser un fracàs.\nVols que Catalunya sigui un estat independent en forma de república? Per què?\nSí. Tenir un Estat homologable als del nostre entorn és la millor eina que podem tenir per construir un país millor i on puguem respondre més efectivament a les necessitats de la nostra gent, el nostre territori i la nostra economia.\nQuè faries o quina solució donaries a la part de la societat que va votar o votaria a la pregunta anterior el contrari al teu pensament?\nUn país s'ha de construir sempre pensant en tots els ciutadans. Com molt bé diu sempre en Joan Tardà, maleïda la pàtria, per catalana que sigui, que exclogui a una part dels seus fills. Els catalans que veuen amb preocupació, amb desconfiança o simplement amb antipatia la idea de la República han de formar necessàriament part de la construcció del país. Sempre he pensat que el conflicte nacional a Catalunya s'ha de resoldre per vies democràtiques. Això vol dir votar, però també vol dir dialogar, negociar, pactar i respectar. La millor solució per republicans i unionistes és un marc de diàleg democràtic en què puguem decidir civilitzadament quin país volem construir.\nCreus que va ser precipitada l'acció del expresident de calatunya Carles Puigdemont en declarar la República catalana?\nNo la definiria com a precipitada. La Generalitat arriba als últims dies d'octubre sabent que la seva estratègia no havia provocat l'efecte que esperava, i havent de gestionar com acabaria aquella batalla. Acabar amb una DUI, encara que només fos simbòlica, era segurament la manera més digna que teníem com a país d'acabar aquell mes d'octubre.\nQue en penses de l'article 155 de la constitució espanyola que diu el següent:\nAquest artícle vol estar inspirat en un artícle de la constitució alemanya que parla del concepte de "coacció federal". Parla de la capacitat de donar instruccions a les autoritats del la Comunitat, no de suspendre-les. De fet, aquesta possibilitat va ser proposada per Alianza Popular el 1977 i va demanar que el redactat de l'article contingués la possibilitat de "suspendre un o més òrgans de la regió i nomenar un governador amb poders especials". Aquesta proposta de redactat va ser rebutjada, malgrat que quan finalment s'ha fet servir aquest article (només ha passat el 2017 amb Catalunya) s'ha fet exactament de la manera que es va rebutjar 40 anys enrera.\nAixò demostra que aquest artícle s'entén, simplement, com un calaix de sastre que serveix com a excusa als governs espanyols per fer el que vulguin amb les comunitats. Això es carrega absolutament aquell discurs de l'Estat descentralitzat. Amb un Estat que pot fer el que vol quan vol amb l'autonomia, no hi pot haver decentralització. Almenys, no de qualitat.\nPenses que va ser oportú, per part de l'estat espanyol, aplicar l’article 155?\nNo només no va ser oportú, sinó que va ser manifestament antidemocràtic i m'atreveixo a dir que anticonstitucional.\nAntidemocràtic perquè no era res més que donar una resposta repressiva a un problema polític. Es buscava castigar i humiliar a la Generalitat simplement per haver intentat donar veu als ciutadans. I no podem oblidar que en paral·lel al 155 varen activar tot l'aparell judicial. Un autèntic "paquet repressiu". Que milions de persones volen decidir el seu futur és una realitat ben legítima i democràtica, i cal enfocar-la a través de la negociació política, no a còpia de reprimir fins que tota aquesta gent canviï d'idea. La millor prova que això no serveix per res és que 2 mesos després del 155, els independentistes varen guanyar de nou les eleccions.\nI anticonstitucional perquè qualsevol que llegeixi el text de l'article 155 veu que no permet fer el que varen fer. Per començar, quan parla de requerir al President de la Comunitat, s'entén que li ha de requerir que faci o deixi de fer una cosa concreta, cosa que l'Estat no va fer. Però el més greu és que és evident que no permet cessar al Govern, ni establir limitacions a l'activitat del Parlament. Qui jutjarà la constitucionalitat de la seva aplicació serà un Tribunal Constitucional que, evidentment, actuarà com a part i no com a jutge, i difícilment esmenarà l'aplicació d'aquest article, però això només demostra, una vegada més, la parcialitat i l'arbitrarietat amb la qual s'apliquen els preceptes constitucionals i perquè aquesta no és una constitució que defensi els drets de tots els ciutadans de Catalunya.\nPenses que els empresonats són presos polítics o polítics presos? Per què?\nQuan els membres del govern, la Presidenta del Parlament i els líders de dues entitats socials són empresonats sense judici per haver participat activament en la convocatòria d'un referèndum, dubto molt que l'Estat pugui convèncer a cap observador neutral que no es tracta de presos polítics. En tot cas, només cal escoltar les declaracions de ministres avançant als mitjans de comunicació les decisions judicials, seguir la cronologia dels fets (com l'empresonament de Jordi Turull a mitja investidura) i veure els autos del jutge del Tribunal Suprem (on directament explica com creu que hauria de ser el Govern de la Generalitat i parla en primera persona dels suposats "afectats" pels seus actes) per corroborar el caràcter netament polític del seu empresonament.\nPublicat per joan plana a les 22:43


Qui pot signar? | ILP Montseny\nQui pot signar per donar suport a aquesta proposta de Llei?\nPer tal d’aconseguir el suport necessari, la proposta de Llei haurà de reunir un mínim de 50.000 signatures vàlides, d’un nombre igual de persones que reuneixin els requisits exigits per la Llei d’iniciativa legislativa popular. Aquests requisits són els següents:\nPodran signar totes les persones majors de setze anys, que estiguin inscrites com a domiciliades en el padró d’algun municipi de Catalunya i compleixin un dels requisits següents:\nPosseeixin la ciutadania espanyola, o bé siguin ciutadans dels estats membres de la UE, o bé d’Islàndia, Liechtestein o Suïssa.\nAquells que resideixin legalment a Espanya, d’acord amb la normativa d’estrangeria.\nA la disposició addicional 1a de la Llei 1/2006, de 23 de febrer, de la iniciativa legislativa popular, ja es preveia la possibilitat de la signatura electrònica. Malgrat això, els diferents governs no han estat capaços en quionze anys d'habilitar els mitjans necessaris per a poder fer-la efectiva. Per tant, no es possible la signatura electrònica.\nOn podran fer-ho?\nEls plecs de recollida de signatures de la ILP-Montseny estaran disponibles en llocs determinats de la geografia catalana (centres socials, casals, esplais, caus escoltes, llocs de trobada de joves, etc.). A més dels anteriors, també hi haurà persones responsables repartides per tot el territori català, que permetran l’accés als plecs en aquelles poblacions on no hi hagi cap dels locals descrits més amunt.\nEn qualsevol cas, els punts d’accés, als plecs de signatures, quedaran reflectits en un mapa interactiu d’aquesta mateixa pàgina web, amb les dades de contacte corresponents per a cada localitat activa.\nEn compliment de la normativa de protecció de dades, la informació personal facilitada als plecs de signatures, serà utilitzada, únicament, per donar suport a la iniciativa legislativa popular “LLEI DE DECLARACIÓ DEL PARC NATURAL DEL MONTSENY, DE PARATGES NATURALS D’INTERÈS NACIONAL I DE RESERVES NATURALS INTEGRALS (ILP Montseny)“ .\nAtenció: estem preparant-nos per tornar-hi!\nRepresentants de la ILP-Montseny presenten denúncia administrativa contra la Mesa del Parlament\nILP-Montseny, balanç de la campanya de recollida de signatures a 8 de novembre 2021


Benvolgudes i benvolguts visitants del bloc,\nSegurament us haureu adonat que fa molt de temps que no actualitzo el bloc: efectivament, des que vaig deixar l’institut que no he tornat a penjar-hi més coses, entre d’altres perquè la universitat em té ocupat. Tot i així, he pogut observar que el bloc continua tenint una quantitat considerable de visites i és per això que he decidit mantenir els fitxers perquè estiguin a l’abast d’aquells que els necessiteu.\nPels que veniu buscant exàmens de selectivitat, a selectes.cat trobareu tots els últims exàmens i les solucions corresponents de les PAU de Catalunya així com un seguit de recursos per a la selectivitat.\nEDICIÓ [9/3/16]: La pàgina selectes.cat sembla que ha deixat de funcionar. Alternativament, a selecat.cat trobareu els exàmens esmenats.\naitor 23 desembre 2012 0\naitor 8 juny 2012 0\naitor 7 juny 2012 0\naitor 3 juny 2012 0\naitor 28 maig 2012 0\naitor 25 gener 2012 0


noemtoquislesagulles: de maig 2014\nJa fa temps que parlàvem totes les agulles de fer una jornada solidària, només ens faltava trobar un aliat amb qui compartir aquesta aventura,... i ens vam trobar!!!!!\nCàritas Girona i la nostra associació de dones Més que Agulles vam fer un bon tàndem !!!!\nEns van contactar per col·laborar en una jornada dedicada als voluntaris, gent que dedica les seves hores a d'altres, sense esperar res a canvi. En fi, sota el lema, proposat per Cáritas, "Enganxa't amb nosaltres" i inspirant-nos amb els cors del seu logo vam dedicar el matí de dissabte passat a ensenyar a fer un cor pla de ganxet!!!\nAqui, una breu mostra del que va ser la jornada!\nEns van dedicar un petit article al diari i tot !!!\nI per si els voleu fer a casa us passem el patró:\nTeixir 4 cadenetes, dins de la primera cadeneta teixir a dins: 3 punts dobles, 3 punts alts, 1 cadeneta, 1 punt doble, 1 cadeneta, 3 punts alts, 3 punts dobles, 2 cadenetes i punt ras al centre. (tot dins la 4arta cadeneta)\nTeixir 3 cadenetes, punt baix i punt mig, 3 punts mitjos,\n2 punts mitjos, punt baix, punt baix, punt baix, punt baix, 1 cadeneta i un punt alt dins del punt doble de la volta anterior, 1 cadeneta i punt baix, punt baix, punt baix, punt baix, 2 punts mitjos, 3 punts mitjos, punt mig i punt baix, 3 cadenetes i punt ras al centre.\nTeixir 3 cadenetes i punt baix, 2 punts baixos, punt baix, 2 punts baixos, punt baix fins a la punta d'abaix del cor,\n2 cadenetes a la punta, punt baix als següents 6 punts, punt baix, 2 punts baixos, punt baix, 2 punts baixos, punt baix i 3 cadenetes, punt ras al centre\nI com que va ser tot un èxit ens han encarregat per una trobada un piló de cors d'amigurumi que van veure al nostre blog i que els hi van encantar.\nPublicat per noemtoquislesagulles a 11:57 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cor, cors, crochet, ganxet, més que agulles, Tutorials, voluntariat\nPublicat per noemtoquislesagulles a 1:46 6 comentaris:\nR+R+R= Reduir + Reutilitzar + Reciclar\nAquesta és la màxima ecològica.\nDoncs avui em centraré en la segona R, reutilitzar.\nUs agraden aquestes capses??\nDoncs no són res més que unes capses de càpsules de cafè buides\nSi em seguiu us ensenyaré com folrar-les per poder seguir utilitzant-les.\nEl primer que he fet és folrar les cantonades amb Washi-Tape, en el meu cas és de color negre.\nDesprés he retallat les peces que em fan falta per cobrir la capsa, a mode de plafons. 2 de 13,3 x 9,3 cm, 2 de 13,3 x 8,3 cm, 2 de 8,3 x 3,3 cm, un de 9,3 x 3,3 cm i un de 8,3 x 9,3 cm. Us aviso que el millor és anar mesurant a capsa en si, ja que jo n'he fet dues i mesuraven diferent (en aquests casos un regle és el nostre millor amic).\nCom podeu veure a la següent foto hi ha un dels plafons, el que vulgueu que sigui al davant, al que li he retallat mitja circumferència. Per a una de les capses he arrodonit els plafons.\nDepenent del "look" que li vulgueu donar a la capsa, podeu envellir amb l'ajuda de les tintes Distress, com és el cas. Si us fixeu a l'altra capsa he deixat es cantonades vives i he envellit el paper mitjançant una llima d'ungles.\nUn cop el paper ja està preparat, l'enganxem a la capsa mitjançant cinta de doble cara.\nPer a que els laterals de la tapa quadrin perfectament, el que farem és enganxar-los i després, amb la ajuda d'un bisturí o tisores retallarem el que ens sobra. Aneu en compte, si les vores de la resta estan entintades haureu de fer el mateix amb el que acabeu de tallar, de la mateixa manera si estan llimades.\nAmb això ja tenim la nostra capsa folrada. Jo me n'he fet dues, en necessitava una urgentment per desar-hi les cintes i una altra pels segells de cautxú.\nEspero que us hagi agradat molt i que intenteu de fer-ho, és molt fàcil.\nPublicat per noemtoquislesagulles a 13:34 12 comentaris:\nDe nou aquest any, l'escola ens ha demanat als pares la nostra col·laboració per la Diada de Sant Jordi, l'any passat vam estampar samarretes però la veritat és que vam anar una mica de cul,...\nI aquest any, donant voltes amb les mares que sempre em donen un cop de mà, vam decidir fer un taller d'escuts de cavaller i barrets de princesa. La veritat que amb l'experiència de l'any passat ens vam estimar més treballar uns dies abans i deixar el material llest per la Diada, així que vam deixar tallats els escuts de cartró reciclat, els barrets roses i el tul, també.\nI una imatge val més que mil paraules, aquí teniu el resultat...\nI les meves ajudantes fent barrets...\nMil gràcies per la vostra ajuda, no sé que haguès fet sense vosaltres...\n(amagar-me darrera l'escut?)\nCristina,Mònica i Cristina, sou unes super mamis!\nPublicat per noemtoquislesagulles a 10:00 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Esdeveniments, Nens, taller\nJa fa més de mitg any que el vaig fer però no li havia fet ni una foto,...\nParlo del clutch que li vaig fer a la meva cosina per anar de casament, no és gens difícil fer-lo, només has de saber fer punt baix(així tindrà més cos i no s'escaparà res ;) o gairebé res) i punt alt (per donar-li una mica de forma a la solapa).\nAqui teniu, very very easy, al proper promote fer un tutorial sue encara m'he d'estrenar!!!\nEl macro botó\nAqui teniu un parell de maneres d'agafar elegantment un clutch, que a ningú se li acudeixi portar lo sota l'aixella com les àvies d'abans ;)\nUna altra sol·lució és posar-li una cadeneta, però a mi no em baruffa gaire.\nGràcies Cris pel teu "savoir faire"\nQue tingueu un fantàstic pont!!!\nPublicat per noemtoquislesagulles a 10:10 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: casament, clutch, ganxet


Toldi Apartman Hévíz Hévíz Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Toldi Apartman Hévíz\nArany János utca 2, Héviz Centre, Hévíz, Hongria, 8380 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Toldi Apartman Hévíz\nSituat a Estació de Tren de Pranburi, Apartment Adler és el lloc perfecte per gaudir de Hévíz i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Adler asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Apartment Adler és una elecció inteligents per a viatgers a Hévíz, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Toldi Apartman Hévíz de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


“Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” | Guillem Vidal | BARCELONA | Música | El Punt Avui\n“Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” + “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” E-mail\nPegasus a "Musical Express", l'any 1983 ARXIU PEGASUS.\nDan i Santi Arisa, Rafael Escoté i Kitflus (hi falta Max Sunyer) ORIOL DURAN.\n“Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” “Tocàvem amb Obús i Barón Rojo; i era ben normal” E-mail\nVolíem acomiadar-nos de manera elegant, coincidint amb el nostre 40è aniversari\nA l’època, que s’autoeditessin els discos, hi havia només La Polla Records i nosaltres\nA Montreux teníem una hostessa per eixugar-nos la cara. Ens vam sentir estrelles\nPegasus, històric grup de jazz fusió mediterrània, ha emprès el que, coincidint amb el quarantè aniversari de la seva formació, serà la seva “definitiva” gira de comiat. Josep Mas Kitflus, Santi Arisa, Rafael Escoté i Max Sunyer –absent en la trobada que El Punt Avui va mantenir amb la banda–, als quals fa deu anys se’ls va unir, a les percussions, Dan Arisa, van emprendre la seva última gira a finals de juny en el Festival Jazz Pera del Baix Empordà i, fins al final del 2020, aniran dient progressivament adeu per tot Catalunya.\nQuan van començar a pensar que era hora de plegar?\n(Rafael Escoté) Des del mateix moment que vam començar! [riu]. Pegasus va tenir una repercussió molt interessant en els seus anys de més activitat principal, però la feina ha variat, l’estil de música que agrada a la gent, també... i ens hem fet grans. Ens va semblar que havíem d’acomiadar-nos de manera elegant coincidint amb els nostre 40è aniversari, que serà l’any vinent. Era una bona oportunitat per dir adeu a la gent que encara ens recorda i ens ve a veure, que és molta. (Santi Arisa) És, en efecte, un comiat, però també una celebració, ja que poder actuar després de quaranta anys, i amb la nostra edat, és, naturalment, motiu de celebració. Quan tenim un bolo el disfrutem moltíssim, i més quan, a mesura que passen els anys, tens sovint la sensació que aquell pot ser que sigui l’últim concert que faràs.\nQuan van formar la banda ja havien tirat endavant projectes com Iceberg, Fusioon, Gòtic... Què volien fer amb Pegasus que no haguessin fet ja amb aquests altres grups?\n(Kitflus) Érem quatre músics, quatre amics, que feia anys que ens anàvem trobant, ja fos gravant o als escenaris, compartint sovint tota mena de trios i quartets. Manteníem una relació continuada tant d’amistat com professional i se’ns va ocórrer la idea de fer un grup. El pensament de fer un tipus de música determinada, però, no l’hem tingut mai. Sempre hem volgut anar a la nostra, amb cadascú aportant els seus ingredients. Les definicions, les etiquetes, als músics no ens han agradat mai. És com quan s’anuncien aquests festivals “de jazz i altres músiques”. Té collons!\nI què fa Pegasus, doncs?\n(K) Un còctel vivencial, m’agrada dir-ne. Totes les vivències, experiències i influències, personals i musicals, et formen d’una determinada manera i nodreixen la teva creativitat.\nS’han sentit mai esclavitzats, per les etiquetes?\n(Rafael Escoté) Nosaltres, en tot cas, no. Pegasus és un grup que tant va arribar a tocar en el Festival de Jazz de Barcelona, o al Palau de la Música, com en festivals com ara el Mazarock, amb Obús, Leño i Barón Rojo, i era ben normal.\nPegasus... en un mateix cartell que els grans grups del ‘heavy’ espanyol dels anys vuitanta?\n(K) I tant! Abans això era normal. El que no ho és, en tot cas, és el que passa ara. Als anys setanta, en els primers festivals que hi va haver al país, els cartells eren extremadament diversos. Hi podia haver clàssica, flamenc, jazz, salsa... Podia tocar Gualberto, després la Plateria i, finalment, un cantautor. (RE) Hi havia menys festivals, i tots els grups s’havien de concentrar en els pocs que hi havia. Ara n’hi ha més i s’han especialitzat, però això ha fet que tot sigui més parcel·lat i, per tant, no hi hagi tanta obertura. (K) Eren altres temps. Fins i tot un grup com Pegasus va arribar a estar als 40 Principals.\nNo són poques, les emissores de ràdio del país que van recórrer als seus discos per crear sintonies...\n(SA) Vam tenir dues coses molt a favor. La primera és que les escoles de música moderna començaven a aflorar. I, sovint, els alumnes, quan ens veien tocar a nosaltres, veien, d’alguna manera, allò que ells estaven estudiant. I, d’altra banda, hi va haver un boom d’emissores en català. I, és clar, a l’hora de crear sintonies no podien pensar en Lluís Llach o qui fos. La nostra música, ja fos pel ritme i la trempera, els hi encaixava.\nEls seus concerts, l’any 1984, en el Festival de Jazz de Montreux i, un any més tard, al Carnegie Hall de Nova York són dues de les grans fites del grup. Com les van viure?\n(K) A Montreux hi va haver molt bon rotllo, ja que era un festival molt ben muntat, amb un so extraordinari. L’organitzador del festival, en Claude Nobs, ens va convidar a casa i ens va ensenyar el primer làser disc que vèiem en la nostra vida. A Nova York hi vam anar amb una delegació espanyola, amb Paco de Lucía i Tete Montoliu. (SA) De Montreux recordo sortir del xou i veure com, esperant-nos a cadascú de nosaltres, hi havia una hostessa, amb una tovallola, preparada per eixugar-nos la cara. Allà, com també sovint a Espanya, on ens venien a buscar amb grans honors als aeroports, vam tenir la sensació de ser unes estrelles.\nEn els seus anys de més èxit, però, els grups instrumentals ja anaven de baixada...\n(SA) No era el moment, a priori, més oportú per tenir un grup instrumental, però vam tirar endavant, i als mitjans els vam caure bé.\nEls primers discos els van editar amb Pegasus Records. Era insòlit, a principis dels anys vuitanta, tenir una discogràfica pròpia.\n(SA) Vam lluitar molt. Quan teníem fets els primers temes, i havíem sacrificat tots les nostres feines perquè el grup anava endavant, no trobàvem cap companyia de discos que ens volgués gravar, així que vam decidir fer-la nosaltres. Vam gravar el disc amb l’ajuda de l’Alain Milhaud, que era el productor de la Maria del Mar Bonet, i vam crear Pegasus Records, que és una de les coses que ens va fer caure en gràcia a molts mitjans. Ara és ben normal, però aleshores, de grups que s’autoeditessin els discos hi havia només La Polla Records i nosaltres. Recordo trucar jo mateix a El Corte Inglés fent-me passar pel cap del departament de promoció. de Pegasus Records. Aconseguir tot el que hem aconseguit, havent començat així, doncs, és tot un mèrit.\nEl Punt Avui. Girona 24-08-2019, Pàgina 34\nEl Punt Avui. Nacional 24-08-2019, Pàgina 22


Foto: Farmàcia Arasa\nLes farmàcies Anna Arasa i Susanna Domingo recapten 360 euros en medicaments en una jornada del Banc Farmacèutic\nLa voluntat és proporcionar medicaments a les persones en situació d’exclusió social i pobresa, i donar un valor social al medicament\nLa jornada de recapte de medicaments i productes farmacèutics organitzada pel Banc Farmacèutic ha arribat per primer cop a Altafulla. Va tenir lloc el passat 14 de febrer. Les farmàcies Anna Arasa i Susanna Domingo van albergar un punt de recollida amb la presència de diferents voluntaris, que van permetre recollir una quantitat valorada en 360 euros.\nL’objectiu era informar la població de la possibilitat de comprar medicaments per diferents centres i col·lectius en via d’integració, de drogodependències, o centres socials, que ho necessiten.\nLa campanya és impulsada per l’ong Banc Farmacèutic, amb la col·laboració del departament de Benestar Social i Família de la Generalitat. La missió de Banc Farmacèutic és proporcionar medicaments a les persones en situació d’exclusió social i pobresa del nostre territori, amb la finalitat de promoure una societat basada en la gratuïtat.\nEl seu origen es remunta a l’any 2005, quan van conèixer a Itàlia l’Associació Banco Farmaceutico, amb més de cinc anys de recorregut, qui donava un valor social al medicament, i en van seguir l’exemple.


El col·lectiu LGTBI denuncia que l’article 155 ha frenat la lluita contra l’homofòbia | betevé Web\nRedacció btvnotícies dijous 12 d'abril, 2018 , 22.47\nSegons l’informe anual de l’Observatori contra l’Homofòbia, un 47,7 % de les incidències registrades són agressions\nL'Observatori contra l'Homofòbia (OCH) ha denunciat que l'aplicació de l'article 155 ha paralitzat la lluita conjunta amb els Mossos d'Esquadra contra l'LGTBIfòbia. Segons el president de l'entitat, Eugeni Rodríguez, només s'han pogut identificar els agressors de dues de les 53 agressions denunciades, en part, per la intervenció del govern català. L'OCH ho ha denunciat en la presentació de l'informe anual de l'entitat.\nRodríguez ha recordat que s'havia engegat un grup de treball entre l'Observatori i la cúpula dels Mossos per treballar contra les agressions homòfobes però que des de l'1 d'octubre aquest grup de treball s'ha paralitzat.\nEl president de l'OCH ha demanat que tots els instruments que tenia Catalunya per lluitar contra l'LGTBIfòbia continuïn funcionant perquè, ha dit, "no pot ser que les víctimes es revictimitzin per qüestions que no són conseqüència directa seva".\narticle 155LGTBIMossos d'Esquadra