NOVES LLUNES: "Estellés de mà en mà" a Godella.\nPublicat per noves llunes a 21:43\nVicent Llémena i Jambet 1 d’octubre de 2015, a les 18:07\nJo no sé si dormiria si em triaren per a ser llegit, un dels meus poemes o escrits, que tingues una molt bona nit i que aprofites l'afalac, t'ho mereixes Francesc.\nI dir-te que de l'Estellés em vaig enamorar en llegir-li el seu llibre "L'Hotel París", amb el crani rebotant per tots els esglaons i els gargalls de l'esperma, l'Estellés és d'allò més, com diria jo, del carrer, els seus versos es poden trobar a la cantonada d'una ciutat del nostre país o de qualsevol poblet i, que dir de "No hi havia a València dos amants com nosaltres..." meravellós, alguna vegada he dit que és el meu poema preferit, també, com els altres, te'l pots trobar, si no les paraules, la imatge, en qualsevol ciutat, del món.\nDori 4 d’octubre de 2015, a les 13:23\nEnhorabona a tu per tot el que fas. Estic d'acord en que va ser un recital ple d'emocions.\nDori 4 d’octubre de 2015, a les 13:29\n«Nicolau Primitiu Gómez i el Diccionari català-valencià-balear d’Antoni M. Alcover»


POESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm 1133 C\ndel rosa al roig\ni del roig al rosa\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1132 C\nàvida d'àvida pell\nla meva cara furga\nen els teus cabells\nPublicat per Toni Prat a 3:29 Cap comentari:\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1423\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1422\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1421\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1420\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1419\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1418\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1417\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1416\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1415\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1414\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1413\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1412\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1411\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1410\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1409\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1408\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1407\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1406\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1405\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1404\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1403\nPOESIA VISUAL ERÒTICA PER INVIDENTS núm. 1402


Patricia Peris Garcia | Camí d'un somni\nPatricia Peris Garcia\nComissió: Falla Sants Patrons\nAficions: Viatjar, llegir, anar al teatre i eixir amb els meus amics\nCàrrecs en directiva/ Família fallera: Gran part de la meua família pertany a la meua comissió, són molt participatius, mon pare i mon tio han format part de la junta durant molts anys, les meues cosines han sigut falleres majors, el meu cosí president infantil durant el meu any, per la qual cosa m’han inculcat esta passió per la festa.\nEnguany he col laborat en la delegació infantil.\nAnys de fallera: 27 anys\nActe preferit: Crec que cada un d’ells té un significat i es viu d’ una manera especial però considere la Cridà i L’Ofrena dels actes mes emotius. En la Cridà comença tot, és la crida a tots els valencians fallers i no fallers i a tots els que ens visiten a gaudir i conèixer la nostra gran festa, a partir d’ este moment ja estem en falles, i l’ Ofrena a la verge és un moment de tants sentiments i emocions difícil d’ explicar, cal viure-ho .\nUn olor: Floral\nUn lloc: Plaça de la verge.\nUn llibre: Dime quién soy de Julia Navarro.\nUna cançó/artista: No me ames de Marc Anthony\nUna peli: Amar peligrosamente\nUn somni: En l’ àmbit professional tindre l’ especialitat de matrona i exercir, i en l’àmbit faller ser la màxima representant de les falles de Torrent.\n–Defineix la teua personalitat: Em considere extravertida, prudent, constant i responsable.\n– Què valores més en les persones? La humilitat, transparència, sinceritat, la seua capacitat d’ empatia i superació.\n– Què t’emportaries a una illa deserta? I per què? Un llibre per a mantindré la ment ocupada, farmaciola amb fàrmacs i protector solar perquè mai saps el que et pot passar, una navaixa i aigua potable per a poder sobreviure i una foto de la meua família per a sentir-me sempre acompanyada.\n– Quina situació et trau de les teues caselles? La mala educació i la impuntualitat.\n– No podries viure sense… i per què? La meua família, les falles i la meua professió, ja que són els tres pilars bàsics en la meua vida.\n– Com explicaries a algú que no coneix les Falles, què significa ser Fallera Major de Torrent? És una figura que representa a tot el món faller de la nostra ciutat, dins i fora d’ ella durant tot un any. Arribar a ser fallera major de Torrent és el somni de tota xica torrentina, valenciana i fallera. Un càrrec que s’ ha de portat amb orgull i molta responsabilitat.\n– Quin és el teu artista faller favorit i per què? Vicente Herrando Soler, pel seu treball impecable i els seus acabats, ha aconseguit un gran números de primers premis en moltes falles, entre elles de Torrent. I com no, sent admiració i afecte per Francisco Gozalvo, ja que ha sigut l’ artista faller de la meua falla, i per al meu criteri el resultat va ser impecable.


Heu fet la vostra investigació sobre serveis d’allotjament web i pensant en inscripció amb A2 Hosting. Bona elecció, però potser no sabeu per on començar?\nA continuació us mostrem el meu tutorial fàcil de seguir com registrar-se amb A2 Hosting, i t’ho mostro com instal·lar WordPress en A2 Hosting.\nAquest tutorial us ajudarà a fer el primer pas per allotjar el vostre lloc web amb A2 Hosting.\nA2 Hosting és de propietat independent, és a dir, controlen completament tots els servidors, cosa que suposa un avantatge important en el monopoli dels proveïdors d’allotjament que hi són fora..\nTambé aprofiten les tres funcions d’allotjament més importants: velocitat, funcions i suport. Si voleu més informació, podeu fer una ullada a la meva ressenya sobre A2 Hosting aquí.\nés molt senzill i fàcil de fer, i no pot ser més fàcil.\nPermeteu-me que us mostri com..\n1 Com registrar-vos amb Hosting A2\n1.1 Pas 1. Trieu el vostre pla d’allotjament A2\n1.3 Pas 3. Configura les opcions del teu pla\n1.4 Pas 4. Reviseu les vostres dades\n1.5 Pas 5. Revisió\n2 Com instal·lar WordPress en allotjament A2\n2.1 Com instal·lar WordPress en A2 Hosting mitjançant Softaculous\nCom registrar-vos amb Hosting A2\nPas 1. Trieu el vostre pla d’allotjament A2\nwww.a2hosting.com i escolliu el pla voleu utilitzar. (Recomano el pla Turbo, és el pla compartit més car que ofereixen, però carregarà el vostre lloc web de manera molt ràpida).\nA continuació, se li demana que triï un domini. Vostè pot registrar un domini completament nou nom amb A2, o podeu transferiu el vostre domini existent des d’un altre registre a A2, o podeu utilitzar el vostre domini existent i actualitzar els servidors de noms.\nPas 3. Configura les opcions del teu pla\nAquí es troba amb un munt de opcions que cal configurar, més extres de pagament (que sempre podeu actualitzar).\nAconseguiu escollir el que preferiu cicle de facturació.\nTrieu si voleu un adreça IP dedicada (No ho recomano, tret que se us creï un lloc de comerç electrònic i es necessiti un certificat SSL privat).\nSuport prioritari i Còpies de seguretat externes DropMySite són coses que realment no necessiteu.\nTambé podeu escollir el que preferiu ubicació del servidor (escolliu-ne una que sigui la més propera a vosaltres i als vostres clients o visitants del lloc).\nPerformance Plus i Tallafocs de correu brossa de Barracuda són dues altres actualitzacions que realment no necessiteu.\nS’obté a triar un Certificat SSL, Let’s Encrypt és Gratuït i una bona elecció per a llocs personals i de petites empreses.\nLa següent opció és una important. Aquí podeu triar si voleu allotjament a A2 instal·lació automàtica de WordPress (o Joomla, PrestaShop, a més carrega més programari) per a vosaltres.\nL’última opció és CloudFlare plus, que és una altra actualització que no necessita ara mateix.\nPas 4. Reviseu les vostres dades\nDoble comprovar que tot estigui en ordre.\nP.S .: Utilitzeu el codi promocional webrating51 per obtenir el 51% de la vostra facturació\nPas 5. Revisió\nOmpliu la vostra informació personal, l’adreça de facturació, la contrasenya del compte i seleccioneu la forma de pagament que preferiu.\nA2 Hosting accepta pagaments amb targeta de crèdit (Visa, MasterCard, American Express i Discover), Transferència bancària, Skrill, 2CheckOut i altres opcions de pagament..\nA continuació, feu clic a completar la comanda i el vostre compte estarà configurat.\nAra dirigiu-vos a la safata d’entrada de correu electrònic i rebrà la confirmació de la comanda, així com un correu electrònic de benvinguda amb tots els detalls d’inici de sessió.\nCom instal·lar WordPress en allotjament A2\nLa manera més senzilla d’instal·lar WordPress en un compte d’allotjament A2 és triar WordPress preinstal·lat quan us registreu amb A2 Hosting i configura les opcions ().\nTanmateix, també podeu instal·lar WordPress després d’haver-vos registrat a l’A2 Hosting mitjançant un programa d’instal·lació anomenat Softaculous.\nCom instal·lar WordPress en A2 Hosting mitjançant Softaculous\nPas 1. Inicieu la sessió al vostre allotjament A2 Tauler de control (cPanel).\nPas 2. Feu clic a la tecla WordPress A2 optimitzat enllaç, que es troba a la secció Instal·lador d’aplicacions de Softaculous.\nPas 3. Això us portarà a la secció d’instal·lació de WordPress\nPas 4. Feu clic al botó Instal·la.\nPas 5. Ompliu el document detalls de la instal·lació (vegeu més avall) i després feu clic al botó Instal·la al final de la pàgina.\nPas 6. A continuació us detallo cadascun dels passos de la pàgina de configuració de la instal·lació de WordPress.\nTria el protocol. Trieu de quin dels protocols proporcionats ha de ser accessible el vostre lloc web de WordPress. Per exemple faig servir https: // www\nInstal·leu. Feu clic al botó d’instal·lació i WordPress començarà a instal·lar-se; un cop acabat, se us mostraran els detalls d’inici de sessió (i també s’enviaran per correu electrònic a l’adreça de correu electrònic que heu indicat)\nAixò és tot. Ara ja saps registrar-te amb A2 Hosting i ja saps com instal·lar WordPress en A2 Hosting. Ara us correspon anar i crear i llançar el vostre lloc web, bloc o botiga en línia.\nUtilitzeu aquest codi promocional exclusiu de Hosting A2: webrating51 i obtenir 51% de descompte a la primera factura\nD’acord, doncs, amb quin tipus d’allotjament de Bluehost obteniu el vostre lloc web de


Catalunya encapçala la reducció de despesa en atenció primària a l’Estat amb un 24% menys que fa una dècada - Social.cat\nUn informe d'Amnistia Internacional destaca que el sistema de salut català lidera els concerts sanitaris.\nDimecres, 15 de juliol de 2020 | 10:15 h\nA Catalunya es destinen a Sanitat 186 euros menys per persona que fa una dècada | Laura Fíguls (ACN)\nCatalunya és la comunitat autònoma que més lluny es troba de recuperar la despesa que destinava a l'atenció primària el 2009. Segons un informe d'Amnistia Internacional, la desinversió entre 2009 i 2018 arriba al -24%, molt per sobre del -13% que de mitjana cau a l'estat espanyol.\nTambé és de les regions que és a més distància de tornar a la despesa sanitària general d'abans de les retallades. Per contra, l'informe destaca que lidera el rànquing quant a despesa destinada a concerts sanitaris, gairebé un 25%, més del doble que la resta de comunitats, que en la majoria de casos se situen per sota del 10%.\nEn l'informe, que analitza l'impacte de les polítiques d'austeritat, Amnistia Internacional lamenta que tot i que el PIB espanyol ha augmentat un 8,6% des del 2009 això no ha suposat un augment equivalent en despesa sanitària pública, que s'ha reduït en un -11,2% durant el mateix període. Per contra, sí que s'ha incrementat la despesa sanitària privada, en un 16,28%.\nUna altra xifra “alarmant” segons l’organització és que entre el 2009 i el 2018 s'ha reduït la despesa sanitària per habitant en un -10,5%, fet que suposa que el 2018 l'Estat va gastar per cada persona 147 euros menys que fa una dècada, amb un total de 1.248 per habitant. En el cas de Catalunya, es destinen 186 euros menys, amb un total de 1.227 per habitant.\nPer altra banda, l’informe també es fixa en la despesa destinada concretament a l'àmbit de l'atenció primària, “fonamental per afrontar una crisi sanitària com la pandèmia del coronavirus”. Segons l'organització, ha estat una de les àrees més perjudicades, reduint-se de mitjana en l'última dècada en un -13% a tot l'Estat i en un -24% a Catalunya. L'única comunitat on augmenta la despesa és a Múrcia, on ho fa en un 6,9%.\nQuant a les ràtios de personal mèdic i d'infermeria en atenció primària per cada 1.000 habitants es manté similar a l'any 2009, si bé a Catalunya creix un 0,06% en tots dos casos, lleugerament per damunt de la mitjana espanyola.\nPel que fa a la despesa en salut pública, Espanya hi destinava 723 milions d'euros el 2009 en front als 604 del 2018. En el cas català, la despesa era de 79 milions i s'ha reduït fins als 62 (-21%).\nD'acord amb el document d'Amnistia Internacional, Catalunya encapçala la despesa sanitària en concerts, és a dir, despesa efectuada en la compra de serveis sanitaris a agents privats. Mentre que la variació de la mitjana estatal d'aquest indicador gairebé no fluctua entre 2009 i 2017 i passa del 8,98% al 9,24%, Catalunya és la que més despesa dedica a aquesta partida, amb un 24,89%. La segueixen les Illes Balears (11,1%) i Madrid (10,7%) i en la resta de comunitats és inferior al 10%.\nPer tot plegat, Amnistia assenyala que Espanya ha d'adoptar “una estratègia de reforç” del Sistema Nacional de Salut i demana a les autoritats estatals i autonòmiques que prioritzin la recuperació de la despesa total i per habitant als nivells existents abans de les mesures d'austeritat. A més, demanen que s'incrementi la inversió de manera progressiva i que es prioritzi l'atenció primària amb més recursos humans i materials.\nDe la mateixa manera, l'organització demana reforçar també els mecanismes de rendiment de comptes davant “potencials mesures de restricció de la despesa sanitària”.


IB3 | AL DIA: Entrevista del dia a Iago Negueruela\nEntrevista del dia a Iago Negueruela\nCom cada dia, el programa Al Dia es troba pendent de l’actualitat i us oferirà un programa amb nous convidats i continguts.\nA partir de les 9.00 h comptaran amb tertúlia d’actualitat amb Ferran Aguiló, Javier Alarcón i Maria Fuster.\nContinuaran pendents de l’última hora sobre la fallida de Thomas Cook.\nL’entrevista del dia serà a Iago Negueruela: conseller de model econòmic i turisme.\nA les 10.30 h la secció La Revolta que va a càrrec de Raquel Agüeros.\nA les 11.00 h parlarem amb Maria Roig, que ens aproparà l’actualitat des d’Eivissa.\nA més d’explicar què és la Festa del Voluntariat: una diada festiva, que se celebrarà dia 26 de setembre. S’organitza des de l’Oficina de Cooperació al Desenvolupament i Solidaritat de la UIB.\nFinalment seran en directe al Parc Bit per parlar sobre la Nit Europea de la Investigació que persegueix l’objectiu d’apropar la ciència i la recerca a la societat de manera lúdica a través del contacte directe amb investigadors i investigadores.\nJa a les 12.00 h tota la informació més pròxima Al Dia Illes.


M'agrada parlar: de juny 2008\nEspanya ha posat la directa per a acabar amb els catalans\nTot sembla indicar que així és. Jo, cada vegada ho veig més clar. Espanya, el poder castellanoespanyol, ens està atacant per tots els flancs, cada cop amb menys pudor, i ultrapassant més límits fins ara no traspassats per prudència. Límits en el nivell de denigració i menyspreu per tot allò relacionat amb la identitat pròpia de Catalunya i la resta de territoris de parla catalana, la nostra cultura i llengua. No caldrà que em posi a enumerar aquí la llista d'atacs a tots els nivells a la nostra nació, des del robatori flagrant i demencial dels nostres impostos, passant pel menyspreu a la nostra voluntat política, i finalment a la nostra llengua.\nLa gota que m'ho ha fet veure clar, és l'adhesió de Tele5 al manifest xenòfob, ultranacionalista i imperialista espanyol, elaborat per una sèrie d'autoanomenats intel.lectuals ídem, "Manifiesto por la lengua común", en favor de legalitzar el predomini del castellà a tots els nivells, i del menyspreu i marginació legal de les llengües que no són la pròpia de la nació que domina Espanya.\nNo conec gaire a fons les batalletes existents dins el PSOE, o dins la "progressia" espanyola, però el que sí que sé, és que Tele5 és una televisió eminentment prosocialista de sempre. I per primera vegada, una gran mitjà de masses progre espanyol s'alinea sense complexos amb els xenòfobs i ultranacionalistes més tronats, que fan de l'odi a Catalunya i a qualsevol dissidència a la submissió a l'Espanya castellana, la seva raó de ser. I no crec que sigui casualitat que Tele5 sigui la televisió més vista a Catalunya, i que la major part dels que la veuen, siguin castellanoparlants: aquesta gent, el poder espanyol, ha decidit dividir el país, crear una escissió dins del nostre propi territori.\nI això, és, ha de ser, perquè Espanya ja va a per totes, ha posat la directa per a acabar amb qualsevol rastre d'identitat catalana diferenciada de la castellanoespanyola. I no és casualitat que tot això que ocorre, i el que encara deu haver de venir, passi ara: ells creuen que ara és el moment propici per aquest esforç anihilador. Perquè:\n1-No existeix un govern català que pugui fer front al poder espanyol, ja que tot el poder a Catalunya està controlat pel PSC, que és Espanya pura i dura.\n2-Des que governa el tripartit, el català ha anat perdent prestigi social. Això, em sembla, és notori quasibé arreu.\n3-Estem sofrint una onada d'immigració immensa, majoritàriament poc qualificada i monolingüe castellanoparlant. Que, a més, en gran part arriba aquí influida per la propaganda estatalista espanyola, que en el millor dels casos ignora l'existència de la identitat catalana, i en el pitjor, la demonitza.\n4-Els partits catalanistes, han perdut representativitat en les darreres eleccions espanyoles, la qual cosa ha fet creure al poder espanyol, equivocadament o no -jo diria que molt equivocadament-, que el catalanisme és un fenomen que va a la baixa i es dirigeix a la seva extinció.\nPer tot això, Espanya ha decidit que era el moment d'atacar, intensivament, per a acabar donant el cop de gràcia. I ataca, i atacarà. I mentre, Catalunya està lligada políticament de mans i peus, degut a una direcció d'ERC que només pensa en el seu propi interés personal, i que manté al poder el partit espanyol PSC, demostració indefectible, a aquestes altures, que els importa un rave el país, si viu com si mor. I la resta de la classe política catalana, està mancada d'ambició, de nivell: estem sofrint tota una generació de polítics mediocres.\nI què fa, per la seva banda, la societat catalana? La societat catalana -amb moltes excepcions, amb moltíssima gent que lluita implacablement i incansable-, la catalanoparlant, la que es sent nacionalment catalana, es subordina massivament al castellà, canvia de llengua, vaja. I Catalunya, amics, ho volguem o no, ens agradi o no, és la seva llengua, Catalunya és el català. I sense català no hi ha Catalunya.\nAltres nacions potser poden existir sense conservar la llengua pròpia, adoptant la llengua del dominador. Però Catalunya, per les raons que sigui, no. Catalunya és parlar català. I, en un context en el qual ha arribat una immigració massiva, sobretot castellanoparlant, amagar la llengua, no usar-la amb els nouvinguts, no preferenciar les empreses que l'usen, no contractar personal que el parli, no fer-ho tot en català, vaja, significa fer passos cap a l'extinció d'allò que ens fa diferents de la resta de societats, d'allò que ens identifica al món.\nPerquè, quin al.licient té per a aprendre el català un immigrant, si la gent d'aquí no li parla, si les empreses no li demanen per a treballar-hi, si els consumidors no li exigeixen per a fer ús dels seus serveis? Si els catalans no fem la nostra llengua útil socialment, poc a poc anirà desapareixent de tots els àmbits, ens trobarem amb molts nouvinguts que ni tan sols l'entenen, i, al final, per comoditat, anirem deixant de parlar-la nosaltres mateixos, fins que, per a fer la vida més fàcil als nostres fills, els acabarem parlant en castellà.\nA més, aquesta actitud de subordinació lingüística respecte al castellà de molts catalans, confon i dissuadeix a la gran part de nouvinguts que s'havien proposat aprendre la llengua, de fer-ho, i dóna arguments a aquells que venen aquí amb voluntat de colonitzador -en general, castellanoparlants, és clar- per a mantenir la seva actitud, a més de crear-ne de nous. Canviar de llengua no és senyal d'educació, és un despropòsit total que ens porta cap a la desaparació quan, si volem, tenim totes les de guanyar, simplement, usant el nostre idioma.\nEl primer que caldrà fer quan el catalanisme recuperi el poder perdut, és esmerçar tots els esforços possibles a canviar la mentalitat dels catalans a nivell d'usos lingüístics. I prestigiar la llengua a nivell social. És això, o desaparèixer.\nPerò ara, mentre manin els socialistes, no hi ha res a fer, senzillament. Hem d'aguantar els intents de destrucció i de divisió de la nostra societat per part d'Espanya, i esperar a que als il.luminats d'ERC els vagui canviar les coses. O que aquesta generació de polítics sigui substituïda. És així de trist...\nPublicat per Roger T. a 12:00 a. m. 0 comentaris\nDaniel Mach, un nom per a recordar. "Els diaris de PascaStalin", una sèrie per denunciar.\nEscric després de dos mesos i mig de no fer-ho. La veritat és que, en aquesta segona fase del bloc (o ja tercera), em costa trobar el to i el ritme. En tot cas, em sembla que les meves intervencions seran irregulars en els propers temps. Escriuré quant em vagui i em vingui de gust, és tot el que puc dir.\nEn aquest post, m'agradaria fer esment d'un fet de trascendència en la història de Catalunya, del qual, els nostres mitjans de comunicació, i especialment els públics, entonats en la seva espiral d'acomplexament i hispanocentrisme, no se n'han fet ressó. Per primera vegada a la història, s'ha parlat en català al parlament francès, com va informar Vilaweb, i es pot sentir en aquest arxiu mp3. Ho va fer el dia 7 de maig el diputat del partit de Sarkozy, la UMP, Daniel Mach -també alcalde del municipi de Pollestres, a la Catalunya Nord. Concretament, Mach va dir: "Senyor Ministre, els Catalans són gent orgullosa, honesta i pacífica. La seva llengua és un dret i saben quins són els seus deures." El president de l'Assemblea, pràcticament no el va deixar acabar, ordenant-li parlar en francés, i llavors Mach va traduïr aquests mots a la llengua de la République. En acabar, molts diputats van aplaudir la intervenció del català.\nDe fet, aquesta intervenció de Mach s'engloba dins una campanya iniciada per 30 diputats de la UMP, encapçalats pel bretó Marc Le Fur, perquè l'Assemblea francesa ratifiqui la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries, que té per objectiu que es legalitzin i es potencïi l'ús públic d'aquestes llengües. Diputats del Partit Socialista (PS) i d'altres formacions, com els comunistes, també han donat suport a la legalització i promoció de les anomenades "llengües regionals" de França. De moment, sembla que el parlament francés no ratificarà la Carta. Però s'ha aconseguit que la qüestió del reconeixement de les llengües minoritàries a França, es debati tant al Parlament com al Senat, la qual cosa ja és una veritable revolució a l'Estat paradigma del jacobinisme i la uniformització cultural.\nEl propassat 14 de maig, Jean Paul Alduy, batlle de Perpinyà reelegit recentment i membre del Senat francès, va intervenir en el si d'un debat sobre les llengües minoritàries al Senat, i defensà la modificació de l'article 2 de la Constitució francesa -com també havia fet la portantveu del PS-, que diu que el francés el l'única llengua de la República. I tot això passa quan, a l'Ajuntament de Perpinyà, hi ha més partits i regidors catalanistes que mai, tant al govern com a l'oposició. Tot aquest debat, ha portat a l'Assemblea francesa a fer una proposta de modificació de l'esmentat article de la Constitució, acceptant que, a França, existeixen una sèrie de llengües regionals. La proposta, emperò, no preveu dotar de drets aquestes llengües, i considera com a tals multitud de dialectes, especialment de l'occità. Però comptat i debatut, és un pas endavant.\nI, mentre a la Catalunya Nord avança el catalanisme, i a França, s'ha produït una petita revolució en relació al reconeixement de les llengües minoritàries, els mitjans públics de la Catalunya Sud ho ignoren tant com poden, ocupats com estan a conscienciar a la població que només existeix l'eix polític dreta-esquerra, a potenciar l'imaginari espanyol, i a erradicar, al seu torn, l'imaginari català i la consciència de l'eix catalanisme-espanyolisme.\nAixí, per exemple, els nostres venuts amics de TV3 ens bombardegen tant com poden amb documentals i programes on es parla de la guerra civil i de la segona guerra mundial. Un context que els serveix per a potenciar la consciència de l'eix dreta-esquerra, que en aquella època, al contrari que avui en dia, era vigent. La perla de la campanya de rentat de cervell ha estat la sèrie "Els diaris de Pascal", situada a la Catalunya dels anys 30, que ja es pot col.locar directament al llibre dels rècords Guiness per ser la telesèrie en què més es repeteixen els mots "dretes" i "esquerres" de la història. Dretes amunt, esquerres avall, sense aturall. Evidentment, als anys trenta aquest eix era molt viu, al contrari que avui dia, però existien molts altres matisos polítics: el republicanisme, el falangisme, l'anarquisme, el comunisme amb totes les seves variants i, sobretot i transversalment a tot, l'espanyolisme i el catalanisme. Però als "diaris de Pascal" tot és propaganda maniqueista i d'estil estalinista, per fer creure que, llavors, tot eren dretes -els dolents- i esquerres -els bons-, i intentar, així, potenciar un sentiment d'identificació amb aquest eix avui en dia. Com si la història es reduís a quatre imbècils que reien i aplaudien tot el que feien els que s'anomenaven d'"esquerres", i que xiulaven i cridaven "dulen, dulen!" com criatures de mama quan aparieixia en escena algun dels anomenats de "dreta".\nEsperem que aquest panorama canvïi, poc a poc, amb el nomenament de Mònica Terribas com a directora de TV3, i que aquesta -i Catalunya Ràdio- torni a ser un estri per a potenciar l'ús social del català i crear un imaginari català i, per tant, no adscrit a l'espanyol. Que torni a servir per allò pel que va ser creada fa 25 anys fora de la legalitat vigent. Que torni a ser la televisió nacional de Catalunya. De moment, Rosa Cullell, la nova directora de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), a pesar de ser una socialista de llarga trajectòria i aparentment ortodoxa -hispanocèntrica-, ha nomenat Terribas i Sarsanedas com a directors dels mitjans públics catalans, i ha afirmat que aquests han de ser un instrument per a donar a conèixer i potenciar l'ús del català. Veurem...\nPublicat per Roger T. a 12:59 a. m. 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Catalunya Nord, França, Llengua, Periodisme i mitjans\nEspanya ha posat la directa per a acabar amb els c...\nDaniel Mach, un nom per a recordar. "Els diaris de...


Dilluns, 28 Setembre 2015 20:17\nEl Pla de l’Estany és la comarca amb més participació i més vot independentista\nEl 83’53% del cens electoral del Pla de l’Estany va anar a les urnes, aquest diumenge passat. Una xifra que situa la comarca com la primera pel que fa a participació en aquestes eleccions parlamentàries. D’aquesta manera, es repeteixen els resultats dels comicis de 2012, quan el Pla de l’Estany també va obtenir una de les participacions més altes.\nDimarts, 08 Setembre 2015 19:42\nL'atur s'incrementa per segon mes consecutiu al Pla de l'Estany\nL’atur s’ha incrementat per segon mes consecutiu a la comarca del Pla de l’Estany, que ha tancat l’agost amb 1.482 persones sense feina, 38 més que el juliol i 78 més de les que hi havia a finals de juny.\nDilluns, 10 Agost 2015 18:44\nComença la setmana per consultar les llistes de les seccions electorals locals per les eleccions del 27S\nTothom que vulgui confirmar que està degudament inscrit al cens electoral per poder votar a les eleccions autonòmiques del proper 27 de setembre, podrà fer-ho durant aquesta setmana.\nDijous, 06 Agost 2015 19:14\nCatalunya registra el millor juliol en reducció de l’atur interanual des de 1996\nDurant aquest mes de juliol, l’atur s’ha reduït en 9.162 persones respecte el mes de juny, el que suposa un descens de l’1’8%. Amb aquesta davallada es completen 25 mesos de baixada interanual de l’atur consecutius.\nDivendres, 31 Juliol 2015 17:38\nEl Pla de l’Estany estarà als trams 108 i 109 de la Via Lliure a la República Catalana\nL’Assemblea Nacional Catalana torna a mobilitzar la ciutadania per l’11 de setembre. Aquest serà un acte de campanya per les eleccions plebiscitàries del dia 27 de setembre. Per l’ocasió, es farà la Via Lliure a la República Catalana, que consistirà en un mosaic blanc que vol simbolitzar un full on començar a escriure des de zero, un país nou.\nDijous, 23 Juliol 2015 19:05\nL’Agrupació de Defensa Forestal del Pla de l’Estany va col•laborar a l’extinció de l’incendi de Girona\nL’Agrupació de Defensa Forestal del Pla de l’Estany, els ADF, van ser un dels col·laboradors en l’extinció de l’incendi que es va produir a Girona a principis d’aquesta setmana.\nDilluns, 20 Juliol 2015 18:11\nRecullen 24 de les sortides del cicle "Conèixer el Pla de l'Estany" en un llibre\nUn total de 24 rutes pels onze municipis del Pla de l’Estany queden recollits al llibre que acaben de publicar el Centre d’Estudis Comarcals i el Centre Excursionista de Banyoles i que porta per títol “Conèixer el Pla de l’Estany”.\nDijous, 16 Juliol 2015 20:00\nJoan Estarriola, nou president d’ERC al Pla de l’Estany\nL’alcalde de Fontcoberta, Joan Estarriola, és el nou president d’Esquerra Republicana de Catalunya al Pla de l’Estany.\nDimarts, 14 Juliol 2015 10:55\nVilademuls comença a abastir-se d’aigua a través de la xarxa\nVilademuls ja torna a tenir la xarxa d’aigua operativa després que l’equip de govern, els membres de la llista de Convergència i Unió i un veí instal·lessin una canonada provisional per connectar dos pous i que es repartís l’aigua sense necessitat de portar dipòsits de la xarxa de Cornellà del Terri, com s’ha anat fent aquesta setmana passada.\nDijous, 09 Juliol 2015 17:43\nL’Ajuntament de Vilademuls connecta dos pous provisionalment per solucionar l’abastament d’aigua que el municipi pateix des de dissabte\nL’Ajuntament de Vilademuls ha connectat, provisionalment, dos pous del municipi per solucionar el problema d’aigua que pateixen des de dissabte, quan la quantitat era insuficient per abastir la totalitat de la població.


Bibliomenorca - Xarxa de biblioteques de Menorca - David Lache Rafael\nLes persones que treballam a les biblioteques podríem dir que coneixem molta gent, però poc més que superficialment. El nostre diàleg es redueix a “Bon dia”, o “Bona tarda”, “Vull connectar-me a Internet”, “Aquí tens la contrasenya”, “Teniu aquest llibre”, “Què em recomanau”… I, a través d’aquestes preguntes i respostes, ens podem fer una idea o no de la persona que tenim al davant. Però és una idea vaga, sense aprofundir. I, tot i que moltes vegades vindria de gust parlar, parlar en una biblioteca, justament, no ho deixam fer gaire. D’això i d’altres coses és el que hem parlat aquest matí David Lache i jo mateixa. No a dins la biblioteca, sinó en un despatx, on hem pogut seure tranquil·lament i conversar durant més d’una hora.\nDavid Lache Rafael és un dels nostres usuaris. És un senyor de 66 anys, que va arribar a Menorca el 2008 des del seu Perú natal i, més concretament, des de Trujillo, un ciutat de la costa nord, capital de la província de Trujillo i del departament de La Libertad. La seva dona havia vingut a Espanya uns anys abans i treballava amb una família de Madrid que estiuejava a Menorca. Així va ser com van conèixer l’illa i es van plantejar la possibilitat de traslladar-s’hi tota la família. Primer la seva dona i la seva nora, des de Madrid, més endavant ell i els dos fills petits des del Perú, i finalment el fill gran.\nHan passat cinc anys de llavors ençà, cinc anys en què les coses no han estat del tot fàcils per la dificultat dels fills per homologar els estudis començats al seu país, per papers, per la gran crisi del segle XXI, etc. De fet, el fill petit va decidir tornar al seu país gairebé des del primer moment, un cop va haver estalviat per pagar-se el viatge de tornada. El segon es va quedar, i ara ha acabat els estudis d’enginyeria a Barcelona uns anys més tard del que per edat li haguera tocat, a causa del retard en la convalidació dels tres cursos estudiats a Perú.\nEl pare, professor i director d’una escola nocturna, que en paraules seves vindria a ser com l’escola d’adults d’aquí, és un gran amant de la cultura. Va ser la seva dona la que li va explicar on era la nostra biblioteca. I si no el primer dia, un dels primers dies de ser a Ciutadella va venir i se’n va fer soci.\nUn usuari de gairebé tots els serveis: llegeix la premsa, utilitza els ordinadors (diu que en sap poc, però que a nivell d’usuari es defensa), s’emporta llibres en préstec… i remena. Parlam de les seves preferències quant a lectura i em diu que sobretot li agrada la història, i aprofita l’actualitat per aprofundir-hi. Per exemple, arran del conflicte a Síria, s’ha interessat per aquest país i n’ha aprofundit en el coneixement. Està content amb el serveis que oferim aquí les biblioteques; diu que el tracte del personal és més directe que al seu país, i que allà demanes un llibre i “Se demora…”. Parlant de millores, li agradaria que tinguéssim més ordinadors i que, tot i que el nostre horari és ampli, ho fos encara més.\nDes d’aquest estiu, però, ha espaiat les seves visites a la biblioteca. Em parla emocionat d’un fet dolorós en la seva vida: la mort del seu fill de 25 anys el passat mes de juny. I en parla pausadament, com és tota la seva conversa, però amb una profunda tristesa. El pitjor que li pot passar a un pare, deim els dos a la vegada. Les seves lectures han minvat (abans llegia tres llibres alhora) i han canviat de temàtica... temporalment? Troba consol en la lectura pausada i sense presses del llibre No te cruces en tu camino d’Osho. Pens que els llibres, cadascun amb la seva història, el seu llenguatge, la seva circumstància, sempre són una gran companyia.\nEn David mateix, un cop ha abocat la seva història més íntima i personal (reconeix que es necessiten abocar aquestes coses), em demana per seguir per altres camins.\nReprenem de nou el tema de la cultura. L’omple i li és gratificant. Li agrada anar a exposicions, sobretot de pintura; a conferències, parlam de les que organitza el Cercle Artístic... Recorda els concerts de la Banda de Música a Calós i el cinema a l’aire lliure durant els mesos d’estiu. Ell forma part de l’associació de peruans, que durant anys ha organitzat diferents esdeveniments culturals, tot i que ara la falta d’un espai on trobar-se n’ha fet disminuir l’activitat. Des que és aquí participa en les activitats “Ara que tenc temps” que s’organitzen des de l’Àrea de Serveis Socials de l’Ajuntament; ha fet algun taller de cuina i ara en fa un sobre remeis naturals. És una persona inquieta.\nAixò ens du a parlar d’integració, dels costums del seu país, de Menorca i els menorquins… Diu que ha trobat comprensió i estima per part dels menorquins, i que li agrada la seguretat del lloc. Em parla de la inseguretat del seu país, de les màfies que et poden perseguir en el propi país, però també a fora, i de la delinqüència. I d’aquí passam a la cuina, a l’excés d’arròs i de picant propi de la seva gastronomia; i a la cuina més mediterrània, tan sana, em diu, que ell i la seva família han incorporat a la seva dieta. Cal adaptar-se a l’ambient i al clima… És obvi que no s’ha d’oblidar la cultura pròpia, però també ho és que t’has d’integrar.\nAcabam amb una petita sessió de fotos. I un desig callat que superi, si és que es pot superar, la pèrdua del seu fill. Que la lectura d’un bon llibre l’ajudi i l’acompanyi sempre.


Estudiants participen en un projecte per a millorar el seu rendiment acadèmic:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 16/08/2018 | 04:24 h\nEstudiants participen en un projecte per a millorar el seu rendiment acadèmic\nAlumnes de l´Institut Voltrera d´Abrera participen en un projecte formatiu juntament amb l´Ajuntament, comerços i empreses del municipi, per a millorar el seu rendiment acadèmic, la motivació i l´interès amb la finalitat d´obtenir el títol de graduat en ESO entre alumnes que presenten dificultats per adquirir les competències pròpies de l´etapa educativa.\nAquesta tercera edició es pot dur a terme gràcies a la cooperació entre diferents agents locals educatius, econòmics i socials. Per tal de facilitar als alumnes les pràctiques laborals a realitzar en serveis municipals i empreses del municipi, l´Ajuntament d´Abrera ha signat un conveni de col·laboració amb el Departament d´Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nAquest curs 2013-14 són 9 els alumnes participants: dos estan fent pràctiques als Departaments d´Educació i Esports de l´Ajuntament; dos més, a l´Escola Bressol Municipal Món Petit; un, a la consergeria de l´Escola Ernest Lluch; un altre, a la consergeria de l´Escola Platón; un, al Cafè del Mercat; i dos més, a la Residència Canigó de Serveis Geriàtrics.\nAquests estudiants complementen el seu horari escolar amb la realització d´activitats formatives en aquests espais, on hi van 3 hores diàries de dimarts a divendres durant tot el curs escolar. Algunes de les tasques que desenvolupen són acompanyament d´infants o de persones grans, atenció al públic, manteniment, tasques administratives o suport a cuina i menjador entre d´altres.


Puig de Sant Cristau (1.015,00 m) » Serra de l'Albera » Pirineus | mirador.cat\nL'Albera, Montesquiu d'Albera\nEl Puig de Sant Cristau és una muntanya de 1.011,7 m alt de la serra de l'Albera, a prop a ponent del Puig Petit de Sant Cristau. És compartit per les comunes de l'Albera (Vallespir) i Montesquiu d'Albera (Rosselló), totes dues a la Catalunya del Nord. És situat a l'extrem sud del terme comunal de Montesquiu d'Albera i en el sector nord del terme de l'Albera. És a ponent del Coll de la Font i a llevant del Coll de la Branca i del Puig de la Branca. En el cim del puig es troben les restes de la Torre de Sant Cristau, o castell, o de Mont Esquiu, i la capella de Sant Cristau de Montesquiu. Aquest cim esta inclòs en el llistat dels 100 cims de la FEEC. És escenari habitual de les rutes excursionistes per la Serra de l'Albera.... Wikipedia ()\nAquest bloc proporciona la llista de llocs més propers a Puig de Sant Cristau. Aquesta és una característica Premium.


Resultats del projecte – ACTin'YouTH\nProperament trobareu informació detallada sobre els resultats del projecte. Aquests són els resultats esperats:\nEls i les joves amb contextos culturals diversos, que participen en les activitats locals, gaudiran d’una gran oportunitat per interactuar amb altres joves, trobant formes comuns de comunicació, interacció mútua i col·laboració.\nPlataforma interactiva: dissenyada per facilitar que els i les participants de tots els països socis intercanviïn idees, resultats i materials sobre les activitats en curs (a nivell local i transnacional), que romandran més enllà del projecte com un repositori de bones pràctiques desenvolupades i com a eina de formació en línia per a més treballadores i treballadors juvenils així com per joves que vulguin apropar-se a la metodologia.\nUn dossier que recollirà els resultats dels projectes, els reptes específics i les solucions implementades, amb l’objectiu de difondre’ls a nivell nacional i internacional, especialment adreçat a Organitzacions juvenils i Autoritats Públiques que estiguin interessades a crear tallers locals interculturals adreçats a la inclusió dels i les joves.\nUna xarxa virtual de totes les organitzacions, associacions, grups informals de joves que treballen amb el teatre i les arts escèniques com a eina per la inclusió social i el diàleg intercultural.\nInternacionalització d’una nova metodologia


ENTREVISTA A ANTONI MESTRES\n“Si a les classes de ciència s’hi posés una mica d’espectacle, una mica d’emoció i una mica de joc, crec que motivarien molt més”\nComençà a conèixer-se com a home del temps, i poc després com a presentador televisiu en el programa de divulgació científica de Televisió de Catalunya, quèquicom. També president i impulsor de l’ACAM (Associació Catalana de Meteorologia), ens explica com veu i considera la ciència dins de la nostra societat.\n-Amb el programa quèquicom ens explicaves la ciència de manera entenedora. La ciència és un món desconegut per la majoria de persones?\nSaber que som i el que ens envolta forma part del ser humà. Al llarg del temps la humanitat ha utilitzat dos camins per aconseguir aquest objectiu. El més antic es el de la religió i el més recent el de la ciència, es a dir, preguntar-se el perquè de les coses i obtenir respostes raonades per poder anar avançant sobre la base de fets comprovables i demostrables.\nSaber el perquè de les coses demana una mica d'esforç i no tothom esta disposat a fer-ho o no tothom te facilitats per aconseguir-ho. Mentre la societat valori molt més el posseir bens i el consum material que no pas adquirir coneixements la ciència continuarà essent desconegut per la majoria.\n-Com creus que s'ha d'ensenyar la ciència per a què motivi els joves estudiants?\nSi a les classes de ciència s'hi poses una mica d'espectacle, una mica d'emoció i una mica de joc, crec que motivarien molt més.\n-Ets periodista, meteoròleg i físic de l'aire, has conegut i has explicat gran quantitat de coneixements. Quins creus que hauria de saber qualsevol persona com a enriquiment personal i saviesa?\nCom que el coneixement no ocupa espai, com més coses sapiguem molt millor. És millor saber poc però be de moltes coses que no saber molt d'una sola cosa i res de les demés.\n-Si tinguéssim aquests coneixements, valoraríem la vida d'una altre manera?\nSi coneixem millor les coses que ens envolten les valorem millor i això ens faria ser més bones persones.\n-Havent treballat com a "home del temps", la teva experiència ens pot dir si\nla meteorologia està prou valorada per la societat?\nLes previsions han millorat notablement en els darrers 20 anys de manera que en aquest sentit la meteorologia majoritàriament es ben valorat per la societat. De totes maneres la gent associa més la meteorologia amb "l'home del temps" dels mitjans de comunicació que no pas amb els científics que any rera anys intenten millorar els models numèrics per mitjà dels quals la previsió cada cop es més ajustada.\n-El descobriment de noves fonts d'energia ha generat noves etapes en el desenvolupament de la humanitat. Penses que el descobriment de l'energia atòmica va transcendir i transcendirà en la història de la humanitat de manera crucial?\nLa gran quantitat d'energia que desprès la fissió nuclear ha estat utilitzada, en primer lloc com a poderosa arma de guerra i en segon lloc per a produir electricitat. Aquestes dues coses han marcat un abans i un desprès en la historia de la humanitat. Quant es controli la fusió nuclear el canvi encara serà més gran.\n-Si no existís l'energia atòmica, hauríem desenvolupat altres energies menys contaminants per abastir la gran demanda energètica que hi ha?\nL'home es un dels éssers vius que s'adapta millor a tota mena d'entorns. El mon occidental ha creat unes condicions de vida de gran consum energètic i la producció d'energia elèctrica a través de la fissió nuclear encara ha afavorit més aquest estil de vida. Quant s'esgotin els recursos de material per a la fissió i també els combustibles fòssils ens haurem d'adaptar a la nova situació i això implicarà més esforços en poder controlar la fusió nuclear i en totes les energies alternatives.\n-Tu vius en una casa que s'autoabasteix d'aigua i que utilitza l'energia solar. Es factible per a tothom utilitzar aquests recursos i no els habituals? Creus que arribarem a un canvi de mentalitat en aquest aspecte?\nTècnicament i econòmicament actualment molta gent pot adquirir l'aigua per al consum propi i també bona part de l'energia. Només cal que s'ho proposi. Si a més a més això es generalitzes els costos serien inferiors als actuals. De totes maneres cal tenir present que no tant sols es una qüestió d'instal·lació sinó sobretot de manteniment i em sembla que en això ja no hi ha tanta gent disposada a "tenir cura" de la seva casa.


L’atenció primària està “entre l’abandonament i el desmantellament” segons Amnistia Internacional - Social.cat\nLes dones, que són el 75% de les persones cuidadores, i el 78% del personal sanitari contagiat, han sofert més l’impacte d’una atenció primària afeblida\nDijous, 25 de febrer de 2021 | 09:30 h\nProfessionals de l'atenció primària es manifesten davant la seu de l'ICS per protestar per les condicions dels CAP | Laura Fígols (ACN)\nAmnistia Internacional denuncia en un nou informe que l'atenció primària està “entre l'abandonament i el desmantellament”. L'estudi L'altra pandèmia, que se centra en Catalunya, Madrid i Castella-La Manxa, documenta com la manca d'inversió en atenció primària prèvia a la pandèmia i una gestió sanitària sense planificació ni prou recursos per afrontar-la ha deixat una situació d'abandonament de persones vulnerables, malalties desateses i diagnòstics tardans.\nL’informe situa com a principal conclusió la necessitat d'incrementar els recursos i les plantilles de l'atenció primària per aconseguir les ràtios de professionals d'altres països de la Unió Europea, per fer front a l'augment del volum de treball i a la campanya de vacunació.\nAmnistia Internacional critica que hi ha hagut una “gestió deficient” de la salut que ha comportat “greus conseqüències” sobre l'accés al dret a la salut a Espanya durant la pandèmia, especialment per a les persones més vulnerables, les persones grans, les persones que pateixen malalties de salut mental, o les persones immigrants.\nL’ONG apunta que a la manca de personal ja existent prèvia a la pandèmia i a la sobrecàrrega assistencial, així com a les llistes d'espera en atenció primària se suma el tancament de més de 60 centres i 449 consultoris a Madrid i Catalunya, així com la modificació de protocols assistencials i el canvi del model presencial al telefònic, que s'ha dut a terme sense el reforç de mitjans suficients i sense la informació i formació adequada per a pacients o personal sanitari.\nPer això denuncien que aquesta situació ha generat múltiples obstacles en l'accés a la salut. En concret, segons una enquesta de la Plataforma de pacients amb malalties cròniques, al 69% de les persones entrevistades van cancel·lar-los diverses consultes programades de manera prèvia a la crisi per Covid-19. Només el 25,3% de les persones a qui se'ls van cancel·lar les consultes, van tenir accés als centres d'atenció primària un cop acabat el confinament.\nEl 78% dels sanitaris contagiats són dones\nSegons destaca l’informe, les dones, que representen el 75% de les cuidadores de persones malaltes, han suportat de manera especial la fallida de l'atenció primària, en assumir les cures de salut que una atenció primària desbordada no podia proporcionar. D’altra banda, també destaca la xifra de sanitaris contagiats a la primària: el 78% són dones.\nD’altra banda, les dones han sofert un increment de la violència de gènere durant la pandèmia en un context en què el sistema d'atenció primària, un dels nivells que s'ha demostrat que és eficaç per a la lluita contra aquest tipus de violència, podria no estar tenint prou mitjans per detectar aquests casos. ç\nA més, les dones immigrants en situació administrativa irregular han vist com s'han incrementat les barreres d'accés al sistema públic de salut durant la pandèmia.\nLes recomanacions de l'OMS\nEn un comunicat, Amnistia Internacional exposa que Espanya ha “ignorat” recomanacions de l'OMS i mecanismes internacionals que insten a reforçar l'atenció primària des de l'inici de la pandèmia per poder garantir el dret a la salut de totes les persones. L'Estat està per sota de la majoria dels països propers amb una ràtio de personal mèdic en atenció primària i d'infermeria per 1.000 habitants de 0.77 i 0.66 respectivament. En el cas de la de personal facultatiu d'atenció primària, queden molt lluny de les de països com Portugal, amb la millor ràtio d'Europa (2,6), Irlanda (1,82), Països Baixos (1,61), Àustria (1,56) i França (1,42), afegeixen.\nEsteban Beltrán, director d'Amnistia Internacional Espanya, ha denunciat que “Espanya fa 12 anys que ignora les recomanacions d'organismes internacionals com l'Organització Mundial de la Salut (OMS) i el Relator Especial de l'ONU sobre el dret a la salut, que instaven els Estats a reforçar l'atenció primària i destinar-hi el 25% del total de la despesa sanitària”. Això no obstant, assegura que la despesa sanitària d'aquest nivell assistencial “s'ha reduït en un 13% entre el 2009 i el 2018”. Per pressionar l'Estat en aquest sentit Amnistia Internacional ha impulsat una campanya de recollida de signatures.\nLes llistes d'espera s'han incrementat, arribant a ser, en alguns casos, de fins a dues setmanes. Les xifres oficials de Catalunya mostren que el 62% de les persones que sol·licitaven una cita havien d'esperar entre 5 i 10 dies per ser ateses abans de la pandèmia, indica l'informe.\nCanvi al model telefònic sense informar\nD’altra banda, l’informe també assenyala que el tancament de consultoris i el canvi de model presencial d'atenció al model telefònic, sense dotar-lo de prou recursos i sense informar de manera adequada a la població ni formar els professionals sanitaris, ha generat obstacles en l'accés a l'atenció sanitària i deixat moltes persones en una situació de desemparament, sobretot en persones grans o aquelles amb més dificultats per adaptar-se a aquest nou model.\nL'abandonament del sistema d'Atenció Primària que denuncia Amnistia Internacional també s'estén al personal sanitari, que fins al moment ha deixat 89 professionals morts i 123.603 persones contagiades, indiquen. Alguns professionals han visitat persones malaltes en el seu temps lliure perquè l'atenció domiciliària s'ha vist afectada seriosament, o han fet trucades amb els seus telèfons personals amb l'objectiu de fer front a la saturació de les línies.


LLUTXENT parla: Presentació del desé llibret d'El cau de la rabosa\nPresentació del desé llibret d'El cau de la rabosa\nEl proper dissabte dia 15 a les 20h el col·lectiu cultural de Llutxent presenta La causa general de Llutxent el 10é llibret de la col·lecció El cau de la Rabosa. En aquesta ocasió el treball porta una orientació històrica que analitza la causa general a Llutxent. La causa general fou un extens procés d'investigació impulsat per un ministre franquista, després de la guerra civil. La nostra col·laboradora Mª Jesús Pérez Espí ha estudiat minuciosament aquesta documentació contextualitzant-la en la nostra localitat.\nA més a més l'IEVA (Institut d'Estudis de la Vall d'Albaida), ha possibilitat que Ferran Archilés ( professor de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de València) imparteixca la conferència La identitat valenciana i el valencianisme polític durant la Guerra Civil dins del cicle de conferències sobre la guerra civil a la Vall d'Albaida.\nEn acabar l'acte hi ha sopar temàtic al bar de la piscina.\nEtiquetes: Cau de la Rabosa, guerra civil, IEVA


Apartament EOLO | Lloguer i venta d'apartament a l'Estartit i la Costa Brava - APTRILL\nApartament cèntric a 50m de la platja.\nSuperfície sense comptar terrassa: 60m².\nDistribució: 1 dormitori doble amb llits individuals, sofà llit al menjador, 1 bany complet i cuina independent. Una gran terrassa en forma de L.\nServeis: 50m de la platja, terrassa privada.\nTelevisió TDT satèl·lit, cuina completament equipada amb utensilis, forn, vitroceràmica, microones, cafetera i rentadora.


QUATRE IGUALADINES DE 17 ANYS PUBLIQUEN LA SEVA PRIMERA NOVEL.LA\nAmb només 17 anys, quatre noies d’Igualada han escrit i publicat una novel·la: “Dents de Lleó”. Es tracta de Laura Aldabó, Adriana Bacardit, Arlet Mollà i Mònica Xifré.\nTot i que ara els seus camins acadèmics es comencen a separar, totes quatre van coincidir al Col·legi Maristes Igualada, i allà és on els va sorgir la idea d’escriure “Dents de lleó”, l’origen de la qual és una novel·la com a treball escolar que van fer com annex al projecte de recerca de quart d’ESO, ara fa dos anys.\nAmb l’ajuda de la cap d’estudis, Ingrid March, van entrar en contacte amb l’editorial Baula i el somni de veure “Dents de lleó” publicada s’ha acabat fent realitat.\nA totes quatre els agrada molt llegir i va arribar un dia que van voler anar més enllà: van voler traspassar el rol de lectores i, fent ús del potencial de la imaginació creativa i posant-hi també rigor i perseverança, van plasmar en paper el que ha constituït la seva primera novel•la, una obra en la qual les protagonistes també són quatre joves d’avui dia. Tota obra literària narrativa és una ficció, però l’obra d’aquestes quatre joves igualadines té un aire fresc i pròxim, qui sap si autobiogràfic.\n“Dents de lleó” ha estat publicada per l’editorial Baula, dins la col•lecció La Llum del Far. La podeu trobar ja a les llibreries a partir de 9,90 euros i podeu conèixer més sobre les autores a la seva pàgina web.\nLES 4 JOVES ESCRIPTORES DEBUTANTS AL 'VOLS LLEGIR?' DE RÀDIO NOVA\nEl dilluns 14 d'octubre les 4 joves escriptores igualadines que debuten amb la publicació del seu primer llibre, 'Dents de lleó', Laura Aldabó, Adriana Bacardit, Arlet Mollà i Mònica Xifré, van ser entrevistades en el programa de llibres de Ràdio Nova. En aquest article teniu l'oportunitat d'escoltar el podcast amb l'entrevista:\nLaura Aldabó, Adriana Bacardit, Arlet Mollà i Mònica Xifré.\nFont/enllaç: Editorial Baula / Infoanoia.cat\nArticle/post 946 - Vols llegir? - Ràdio Nova\n2013 Actualitat Anoia bibliobloc biblioteca Editorial Baula Igualada Maristes Igualada novel.la juvenil ràdio nova Vilanova del Camí


Bons castells en la diada de Sant Joan a les Roquetes | Bons castells en la diada de Sant Joan a les Roquetes – El Cancell 2.0\nribes.org > El Cancell 2.0 > General > Bons castells en la diada de Sant Joan a les Roquetes\n18 Juny 2012 Generalcastellers, castellers de les roquetes, Cultura, festa major, folklore, sant joan 2012admin 338\nSatisfacció de les colles participants a la diada de Sant Joan, que va tenir lloc dissabte a la plaça Llobregat de les Roquetes. El quatre de set amb l’agulla de la Colla Jove de Castellers de Sitges va ser el castell més valuós de la jornada, que van acompanyar del tres i el quatre de set. Al seu costat la Colla Jove, els Xiquets de Vilafranca descarregaven la clàssica de set. Ambdues colles van tancar l’actuació amb el pilar de cinc.\nLa colla local, els Castellers de les Roquetes ha realitzat la seva millor actuació amb el tres i quatre de sis amb l’agulla, el tres de sis i l’estrena del pilar de quatre aixecat per sota, segons informen ells mateixos. Diversos pilars de quatre van posar fi a la vesprada castellera en aquest primer acte de la festa major, que tindrà continuïtat amb el la presencia castellera en les cercaviles del proper cap de setmana.\nUn cop consolidats els castells amb l’agulla, els de la camisa grisa ja s’estan plantejant seriosament dur a placa nous castells de la gama de sis; el cinc de sis i la torre de sis. La colla recorda, en un comunicat, que els assajos són els divendres a partir de les vuit a l’exterior del Centre Cívic l’Espai.\n← Els corcs es concentren al segon pis de la casa de la Vila\tUM9 exigeix celeritat al Govern davant el tancament de l’Ajuntament →


Biografia @ Robert Manera\nRobert Manera i Oller va néixer el 8 de març de 1953 a Sant Feliu de Guíxols. La seva formació artística començà a l’Escola de Belles Arts d’aquesta població on el seu pare, el també pintor Pere Manera, li encomanà la passió per l’art de la pintura. Des de ben petit deixà veure una personalitat inquieta i rebel, d’una vitalitat i energia especials, que al llarg de la seva carrera deixarà plasmada en els seus llenços. Ben aviat els seus neguits personals el portaran a abandonar Sant Feliu per viatjar un temps per Europa i més tard establir-se a Barcelona, Olot i, finalment al Mallol.\nLa vida artística de Robert Manera fou llarga i extensa i treballà molts camps artístics diferents, des de la pintura, fins a la ceràmica, passant per l’escultura, el còmic, la serigrafia, el linòleum, la talla o el gravat. Per a Robert Manera la pintura era una forma d’introspecció interna i d’expressió externa dels seus sentiments: “Crec que tot home té un seguit de coses per a dir: la meva forma d’expressió és la pintura. Però si la realització cara la comunicació social és important, també ho és l’intent de trobar-me a mi mateix. Intento que la meva pintura sigui un reflex meu, amb tot el que de bo i dolent pugui tenir”. Robert Manera 77.\nRobert va realitzar exposicions a diferents ciutats i pobles com Sant Feliu de Guíxols, Begur, Calonge, Torroella de Montgrí, Olot, Barcelona, Terrassa, Figueres, Madrid, Cadaqués, Vitòria, París, Budapest i Nova York, entre altres, per tal de donar a conèixer la seva obra. En totes i cadascuna d’elles, de la mateixa manera que en totes i cadascuna de les seves obres hi va deixar una part d’ell, uns traços que el definien i que sempre continuaran presents.


Neix l'espai de debat casteller "Fòrum Ramonet" de la mà dels Verds\nNeix l’espai de debat casteller “Fòrum Ramonet” de la mà dels Verds\nEs presenta el dissabte 18 d’abril a les 6 de la tarda a Cal Figarot amb un primer debat. Un nou espai per incentivar la reflexió i el debat a l’entorn dels castells.\nDurant la pausa hivernal castellera un grup de castellers veterans dels Castellers de Vilafranca han decidit agrupar-se sota el nom de “Fòrum Ramonet“ per tal de crear un nou punt de trobada i espai pel debat casteller.\nEl Fòrum, que porta aquest nom en record del carismàtic casteller i gran amant de les tertúlies castelleres Ramon Giménez “Ramonet“, té com a principal objectiu dinamitzar la vida castellera del Penedès i del món dels castells en general més enllà de les pròpies actuacions, assaigs i activitats de cada colla.\nPer tal d’aconseguir-ho el Fòrum preveu l’organització al llarg de l’any de debats sobre actualitat castellera, celebracions de fòrums, commemoracions de dates assenyalades, presentacions de llibres, projeccions de pel·lícules de castells, etc.\nEl grup neix totalment obert a qualsevol proposta que ajudi a dinamitzar l’entorn casteller i també sobre a l’entrada de membres col·laboradors siguin castellers, aficionats als castells, periodistes o persones vinculades a la cultura en un sentit ampli.\nLa presentació en societat d’aquest nou col·lectiu serà el proper dissabte 18 d’abril, a les sis de la tarda, a Cal Figarot amb la celebració del primer debat casteller amb el títol: “Cal replantejar la dinàmica d’actuació en els grans diades castelleres?” obert a les opinions de tots els presents que hi vulguin participar.\nPer formar part del “Fòrum Ramonet“, demanar més informació sobre aquesta iniciativa o fer propostes de debat i d’activitats, es pot escriure al correu forumRamonet@gmail.com o bé, fer-ho a través de Twitter mitjançant l’etiqueta #fòrumRamonet.


La vostra opinió – ASM Horta – Guinardo\nEls professionals del CSMA Horta i CSMA Guinardó estem interessats en conèixer la seva opinió sobre la qualitat del servei que li oferim als nostres Centres. Us agrairem qualsevol suggeriment que ens permeti millorar els nostres serveis.\nLa vostra participació és molt important, per això, podeu fer-nos arribar la vostra opinió o realitzar suggeriments a través del correu electrònic: info@asmhg.com .\nTots els centres de la Associació disposen de bústies a les sales d’espera per poder fer arribar els vostres suggeriments, consultes, reclamacions, queixes o agraïments. També periòdicament realitzem enquestes de satisfacció a fi de millorar el nostre servei.


Puigdemont anuncia 7.000 places públiques en sanitat, educació, seguretat i hisenda\nReclama els pressupostos per poder fer una millor gestió en un discurs de caire molt social i econòmic || Aposta per un salari mínim de 1.000 euros al mes i per l’ocupació estable\nCarles Puigdemont va dedicar bona part dels 105 minuts del discurs a l’economia i aspectes socials.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va anunciar ahir una convocatòria d’oferta pública de 7.000 llocs de treball en els Pressupostos del 2017. En l’hora i 45 minuts de discurs en el Debat de Política General, més marcat per aspectes socials i econòmics que pel procés sobiranista, va dir que seran 2.500 places per a metges i infermers; 2.000 per a mestres; 500 per a Mossos; 150 per als Bombers i 300 a la recerca de personal tributari: “Són places de serveis essencials que conformaran part del capital de l’administració que volem, del present i del futur.” El ministeri d’Hisenda amenaça de recórrer l’oferta pública de llocs de treball si supera la taxa de reposició.\nPuigdemont va destacar que enfortir l’Agència Tributària de Catalunya requerirà més personal no només per recaptar sinó per a una lluita eficaç contra el frau. Va destacar en més d’una ocasió la necessitat d’aprovar els Pressupostos del 2017, un projecte per al qual necessita convèncer la CUP, que va tombar el projecte de comptes d’aquest any i que el va portar a sotmetre’s a una qüestió de confiança que ha superat amb el suport dels cupaires.\nCarrega contra els incompliments de l’Estat i defensa el Corredor Mediterrani\nSense esmentar-los directament, va recordar que un 73 per cent del pressupost de la Generalitat que van rebutjar estava destinat a partides socials per millorar el benestar; sobretot, de les famílies més vulnerables. “Esperem que els pròxims pressupostos arribin a bon port”, va insistir.\nEn matèria laboral, va apostar per avançar cap a un marc català de relacions a la recerca d’ocupació estable i contra la precarització, per la qual cosa treballen per consensuar amb els agents econòmics i socials un salari mínim de 1.000 euros al mes, per la simplificació contractual i per evitar l’exclusió social. Va negar “fuga d’empreses” a Catalunya, i va reivindicar que lidera la creació de societats a Espanya des del 2012, quan va començar el procés sobiranista. Va defensar la importància de les oficines catalanes a l’exterior: “Per cada euro invertit en les oficines catalanes a l’exterior, n’obtenim 49 en exportació i 26 en inversió estrangera.” Va carregar contra l’Estat per la situació de Rodalies i va insistir a definir el Corredor Mediterrani com l’“espina dorsal” de la connexió de Catalunya amb Europa, i a reclamar la gestió autònoma d’infraestructures com els ports perquè no estiguin “subjugades a una política centralista”. Van ser tan sols alguns dels retrets a l’Estat, com la denúncia que només aporta el 18 per cent dels fons per a dependència, quan haurien de ser un 50%.


el Prat de Llobregat | enciclopèdia.cat\nEls estanys litorals\nEl poble del Prat de Llobregat\nLa Casa de la Vila del Prat de Llobregat amb ornamentació neogòtica\nEs troba a l’extrem meridional del Baix Llobregat i al capdavall de la riba dreta del Llobregat. A la sortida de l’estuari o vall fluvial, entre Sant Boi i Cornellà, els al·luvions del riu han format un delta de gairebé 100 km2 que s’estén de Montjuïc al massís de Garraf: al centre d’aquest delta hi ha el municipi del Prat, que totalitza 31,17 km2. A través del riu limita a llevant amb Barcelona (Zona Franca), al nord amb l’Hospitalet de Llobregat i Cornellà de Llobregat, i a ponent té Sant Boi de Llobregat i Viladecans. El cantó de migdia és ocupat per la mar. Terra d’al·luvió, el terme és totalment pla i el pendent imperceptible i insuficient per a un desguàs eficaç. Els embassaments són freqüents, més que més quan el territori encara té certs indrets baixos on s’acumula l’aigua en temps d’inundacions. Les riuades són periòdiques, motiu pel qual el terme es troba protegit des del segle XVII per un marge o terraplè paral·lel al curs del riu i que serveix també de carretera. La canalització del Llobregat al delta fou acabada amb el desviament del tram final del riu per tal de poder ampliar el port de Barcelona. La descoberta de l’aigua artesiana a les entranyes del delta, efectuada el 1893 a la colònia agrícola Casanovas, on avui hi ha l’estació de viatgers de l’aeroport, significà la vinguda de la indústria i l’inici de la gran transformació del poble. Avui aquesta aigua es troba en bona part salinitzada a causa de l’abusiva extracció per a usos industrials i de la dàrsena excavada terra endins pel port de Barcelona. L’abastament d’aigua per a ús industrial i domèstic del municipi procedeix de l’aqüífer subterrani. Tant la xarxa com el servei de distribució de l’aigua és de propietat municipal (Aigües del Prat). El clima del Prat de Llobregat és el característic del domini marítim mediterrani, amb estius calorosos i hiverns temperats i relativament humits; poques vegades l’hivern es presenta amb neu i glaçades. El règim de pluges és bastant irregular d’un any a un altre, la precipitació anual és de 595 mm, però les oscil·lacions són notables, de 1 085 mm el 1959 a 394 mm el 1973. La mitjana dels dies de pluja a l’any és, només, de 64 dies. La distribució de la precipitació presenta, en general, dos punts mínims, un a l’hivern (febrer) i un altre a l’estiu (juliol); i dos màxims, un a la primavera (maig) i un altre més important al començament de la tardor (setembre-octubre). Aquest últim període de màxima precipitació és el que produeix les pluges més intenses, amb valors superiors als 100 litres per m2 en un curt espai de temps, origen de les cícliques inundacions al delta del Llobregat. Els aiguats del 1962 i el 1983 van registrar, respectivament, una intensitat màxima diària de 79 i 156 litres per m2; és a dir, en un dia pot recollir-se la quarta part de la precipitació mitjana anual. El terme comprèn el poble del Prat de Llobregat, que n'és el cap, la urbanització de Can Camins i diversos polígons industrials i barris. El municipi es troba ben comunicat amb Barcelona i la seva àrea metropolitana a través de l’autovia de Castelldefels (C-31) i la denominada Pota Sud (B-20) que enllaça l’autopista del Garraf C-32 i les rondes de Barcelona, a més d’altres carreteres locals, com la del Prat a Sant Boi. Dues línies de ferrocarril, la de Maçanet-Vilanova-Sant Vicenç de Calders i la connexió amb l’aeroport (aeroport-Mataró), completen la xarxa viària del municipi. Dins el municipi es troben les instal·lacions de l’aeroport internacional de Barcelona (vegeu les comunicacions del Barcelonès), remodelat arran de la celebració dels Jocs Olímpics de Barcelona del 1992. A més, el 2004, s’inaugurà la tercera pista que va permetre l’ampliació de l’aeroport. Hi ha prevista la construcció d’una estació del tren d’alta velocitat (AVE) de la línia Lleida-Barcelona, i també una línia de metro que anirà de Santa Coloma de Gramenet a l’aeroport del Prat.\nAspecte d’uns dels canals del sector deltaïc del Prat de Llobregat\nEls estanys litorals o albuferes acompleixen una missió reguladora d’evacuació cap a la mar. Molt disminuïts en l’actualitat, hi subsisteixen els estanys de la Ricarda i del Remolar i han desaparegut els de la Podrida i de l’Illa (aquest fou terraplenat per ampliar un càmping) i la major part del de la Magarola. Amb l’estany de Ca l’Arana, que té el seu origen en una extracció d’àrids no reomplerta, constitueixen una reserva ecològica de primer ordre en vegetació i en fauna aquàtica. El Departament d’Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya va declarar dues Zones de Reserva Natural Parcial al delta del Llobregat: la Ricarda-Ca l’Arana i el Remolar-Filipines (Decret 226⁄87, modificat posteriorment pel 229⁄88, de 12 de setembre). La primera, amb 177 ha de reserva i 148 ha de zona d’influència, és dins el terme municipal del Prat de Llobregat; la segona, amb 110 ha de reserva i 61 ha de zona d’influència, està dividida entre els termes municipals del Prat de Llobregat (20 ha) i Viladecans (151 ha). Aquesta figura legal permet protegir els principals estanys litorals del delta del Llobregat: la Ricarda, Ca l’Arana, la Magarola i el Remolar, i la vegetació natural que els envolta. Entre aquesta trobem comunitats vegetals exclusives adaptades a dures condicions ecològiques: salicorniars, joncars, etc. , que conviuen al delta amb diferents espècies d’orquídies i amb malvàcies d’extraordinària raresa. L’accés a la Ricarda és molt restringit a causa del caràcter privat de la finca on es troba. Aquest fet ha evitat fins ara el deteriorament detectat a la resta d’estanys deltaics. La seva llargada és de quasi un quilòmetre i mig, per 120 m d’ample. La profunditat màxima és de quatre metres. No té gaires maresmes ja que els seus voltants estan molt urbanitzats. La fauna és abundant i molt diversa. Als estanys trobem carpes, llobarros, llísseres i anguiles, a més de gambúsies, petits peixos exòtics, depredadors de larves de mosquits, introduïts per a erradicar el paludisme. Els ocells són, però, el grup que dóna més importància internacional al delta: milers d’aus migratòries el fan servir com a zona de repòs durant els seus viatges migratoris. La seva situació equidistant entre els aiguamolls de l’Empordà i el delta de l’Ebre l’assenyala com a punt vital en la ruta migratòria de la Mediterrània Occidental. Ànecs, fotges, polles d’aigua, fredelugues, gambes roges, camallargs, martinets, etc. , fins a 320 espècies diferents d’aus han estat observades, fins ara, a les reserves del delta del Llobregat. A més de l’àrea declarada Reserva Natural es poden citar al municipi altres espais d’interès ecològic: la Pineda de Can Camins, l’Estany de la Roberta amb d’altres basses i restes d’estanys i platja. La Pineda de Can Camins, que fou plantada a la darreria del segle XIX per protegir els conreus de l’avanç de les dunes litorals, ofereix una massa forestal perfectament conservada de 40,5 ha de pi pinyoner. L’estany de la Roberta, al recinte del camp de golf, presenta, juntament amb altres basses i restes d’estanys, fauna pròpia del delta. La platja conserva, encara, racons amb vegetació natural. L’origen de l’estany de la Roberta és artificial. Va ser construït als anys quaranta, quan es va fer l’actual aeroport. Recull les aigües pluvials procedents de les pistes d’aterratge.\nLa població (pratencs) del Prat s’ha anat transformant en les darreres dècades del segle XX amb el mateix ritme que la resta de municipis de l’àrea metropolitana. Elboomdels anys seixanta disparà l’augment demogràfic, que fins aleshores s’havia mantingut moderadament. Així, el 1900 hi havia 2 804 h, que havien ascendit a 2 977 h el 1910, 3 591 h el 1920, 6 694 h el 1930, 8 941 h el 1940 i 10 401 h el 1950. La creació imposada de la barriada de Sant Cosme (1965) com a Unitat Veïnal d’Absorció del barraquisme suburbial barceloní contribuí a l’augment demogràfic tan brutal dels anys seixanta. El 1960 constaven 14 131 h i el 1970, decenni en el qual es produí l’ascens més fort, 36 363 h (que suposa un creixement relatiu del 157,3%). L’any 1975 hi havia 51 058 h, el 1981 ascendien a 60 419 h i el 1991 a 64 321 h. En la dècada del 1990 es produí un descens de la població (61 818 h el 2001), que es recuperà amb el canvi de segle (63 069 h el 2006).\nLa plana del Prat, eminentment agrícola fins a mitjan segle XX, es troba dividida avui en tres sectors: l’agrícola, l’industrial i l’ocupat per l’aeroport de Barcelona. La resta és superfície urbana, molt estesa a causa, en bona part, de la limitació d’alçades imposada per les servituds aeronàutiques de l’aeroport.\nLa terra és fèrtil i hom produeix una policultura hortícola d’alt rendiment i fàcil comercialització al mercat de Barcelona. L’exportació agrícola a Europa, que tanta anomenada havia aconseguit sobretot a la primera meitat del segle XX, gairebé ha desaparegut. L’exportació interior, en canvi, és força elevada i va destinada a les indústries de conserves vegetals (de Múrcia, la Rioja, Navarra, etc. ) especialment la producció de carxofa, principal conreu del terme. La resta d’excedent és consumida directament pel mercat barceloní. D’altres conreus d’horta importants són les patates, cols, enciams, escaroles, bledes, tomàquets, coliflor, melons, etc. , i a més es conrea alfals per a farratge. El sector primari, que té unes característiques d’agricultura periurbana, comprenia el 0,65% de la població ocupada el 2001 i es troba en contínua regressió davant les escomeses de la indústria i de l’administració, que ha practicat al delta del Llobregat una política d’expropiacions per a fornir d’equipaments l’àrea de Barcelona. Tanmateix, les terres agrícoles del Prat van ser incloses en el denominat Parc Agrari, projecte presentat el 1996 davant la Unió Europea, i desenvolupat posteriorment, per tal de preservar l’espai agrari de la vall baixa i del delta del Llobregat i promoure el desenvolupament econòmic de les seves explotacions agrícoles. La ramaderia té una representació escassa en els ramats de bens que recorren les pastures del delta. Cal esmentar, però, per la seva importància, els galls de la raça Prat. Aquesta raça autòctona catalana, que ofereix galls, gallines i capons de gran qualitat, es va mantenir a les masies del Prat quan va ser substituïda a les granges, a mitjan segle, pels pollastres híbrids, de creixement molt més ràpid. El 1987 es va establir la regió productora de Pollastre i Capó de la Raça Prat (Denominació Genèrica de Qualitat) que comprèn, a més del Prat de Llobregat, els municipis de Castelldefels, Cornellà, Sant Feliu, Viladecans i Santa Coloma de Cervelló. El pollastre del Prat porta a més el segell europeu d’Indicació Geogràfica Protegida (IGP) que atorga la Unió Europea als aliments de més qualitat de la comunitat. Actualment es troba en un període d’expansió i consolidació als mercats de consum. La indústria ha estat tardana. Fins el 1950, que hom inaugurà la prolongació cap a ponent de la Gran Via barcelonina amb el nom d’autovia de Castelldefels, que s’interna pel mig del delta, aquest havia constituït un cul-de-sac geogràfic sense cap altra comunicació directa amb la capital que el ferrocarril (línia de Vilanova i la Geltrú) des del 1881. L’abundància d’aigua que oferien els pous artesians va facilitar la instal·lació industrial. La Paperera Espanyola fou la primera gran empresa que s’hi instal·là (1923), seguida de La Seda de Barcelona (1925). A partir de mitjan segle XX l’aparició de noves indústries va ser constant, les quals s’han anat instal·lant als polígons industrials Estruc, Pratenc (afectat per la desviació del Llobregat), el Fondo d’en Peixo, la Seda, Cal Saió, Ca l’Alaio, Enkalene, el Mas Mateu i el Mas Blau, on el 2016 l'empresa de comerç electrònic Amazon començà la construcció del principal centre logístic del Sud d'Europa en una superfície de 150.000 m2. El 2001 la població ocupada en la indústria era del 26,78% i en la construcció del 9,44 %. La producció és diversificada, però destaquen els sectors químic (amb empreses de fabricació de fibres sintètiques, com Catalana de Polímers i Viscoseda Barcelona, del Grup Seda, empreses de cosmètics i perfums, de colorants i pigments, etc. ), del paper i cartó, d’arts gràfiques, de l’alimentació, de la confecció, del metall, de materials per a la construcció (formigó), i d’accessoris i peces no elèctrics per a vehicles a motor. El 1996 es va crear el Centre de Promoció Econòmica amb unes modernes instal·lacions per tal d’impulsar l’activitat econòmica del municipi, que es dinamitzà amb l’ampliació de l’aeroport i del port de Barcelona.\nSector al voltant de l’aeroport del Prat\nEl que fou anys enrere un poble agrícola ric—el municipi que en termes absoluts pagava més contribució rústica de l’Estat espanyol— ha esdevingut un municipi industrial i terciari al servei de l’àrea metropolitana. El sector terciari ocupava el 63,12 % de la població activa el 2001. Les grans instal·lacions comercials i de serveis de què disposa el municipi, com també les previstes en un futur, abasten un radi d’acció que supera àmpliament l’àmbit municipal. Cal destacar la importància que va tenir la creació de l’Associació de Veïns i Comerciants, l’any l960, i la forta incidència que ha representat l’aeroport en el desenvolupament del sector terciari. El poble té quatre edificis de mercat, i se celebra un mercat setmanal els dijous al barri de Sant Cosme. Pel que fa a les fires, cal destacar que al desembre se celebra la Fira Avícola de la Raça Prat, en el marc de la qual s’organitza també una Mostra Comercial. Entre l’aeroport i la platja hi ha una zona turística i d’esbarjo: pineda, clubs nàutics, restaurants, càmping, etc. És previst de situar un Parc Litoral entre el càmping Cala Godó i l’estany del Remolar, espai que inclou la notable pineda de Can Camins. El poble té tots els serveis d’una ciutat moderna. Disposa de centres escolars que imparteixen fins al batxillerat i la formació professional. Entre les diverses instal·lacions esportives cal destacar la pista d’atletisme on es van preparar, entre d’altres, els olímpics pratencs de marxa atlètica Manuel Alcalde, Jordi Llopart, Josep Marín i Daniel Plaza. A més, s’hi està construint el nou estadi del Reial Club Deportiu Espanyol, que ocupa, també, una part del terme municipal de Cornellà.\nEl poble del Prat de Llobregat (5 m d’altitud) és situat vora la riba dreta del Llobregat. L’impuls demogràfic del segle XVIII anà configurant un nucli agrupat entorn de l’església, la barraca de l’hostal i una caseta de carnisseria que existien des del segle XVI en una cruïlla de camins que hom començà d’anomenar plaça.\nLa rambla del Prat de Llobregat\nEls primers estatges d’aquest nucli incipient foren les llars dels jornalers agrícoles i poc després les dels menestrals: el ferrer, l’espardenyer, el barber, etc. El 1758 les casetes i barraques del llogaret eren 21 i les masies 76; però, ja en finalitzar el segle XVIII, el nombre de les llars dels humils igualava el de les cases de pagès escampades pel pla. Durant el segle XIX el poble anà creixent malgrat la misèria dels jornalers, que constituïen un veritable proletariat rural, no pal·liat amb l’arribada del regadiu, que beneficià només la classe pagesa masovera i propietària. L’arribada de la indústria (segle XX) significà la transformació social i urbana de la població. El poble anà adquirint una fesomia moderna i arquitectònicament més digna, vertebrada per l’antiga plaça o cruïlla de camins. Elboomdel decenni del 1960 eixamplà el nucli urbà —d’altures reduïdes per les servituds aeronàutiques—, que absorbí els vells ravals que lnenvoltaven i l’escampà en direcció a mar. Per fer front a la necessitat d’habitatges cal mencionar la iniciativa de la Seda de Barcelona, que entre el 1955 i el 1958 aixecà cases per als seus treballadors, i la creació de la Cooperativa Obrera de Viviendas, que al llarg dels anys seixanta construí pisos a preus assequibles. El 1965 s’inicià la construcció del barri de Sant Cosme, planificat bàsicament per a eliminar el barraquisme de Barcelona, i inicialment separat del nucli urbà. El resultat, però, fou un nou barraquisme vertical. Al final dels anys noranta es portà a terme la remodelació del barri, amb l’enderroc dels primitius habitatges, la construcció de nous i la dotació de serveis. El Prat és avui un poble d’aspecte modern, d’urbanització ortogonal i ben comunicat amb els municipis de l’entorn. L’avinguda de la Mare de Déu de Montserrat, en sentit perpendicular al curs del riu i paral·lel a la línia de la platja, constitueix un important eix urbà de la població. Leermita de Sant Pau que originà la parròquia desaparegué en erigir-se, al segle XVI, la primera església parroquial de la població, dedicada als apòstols Pere i Pau (mentre que els copatrons són els Sants Metges Cosme i Damià, advocats contra les febres), i acabà per desaparèixer arruïnada per les successives inundacions del riu. La construcció de la nova església, més sòlida, durà a la ratlla de cent anys i el temple aguantà tota mena de malvestats fins el 1936. Era d’estil gòtic renaixentista i tingué un altar major barroc, obra de l’escultor barceloní Francesc Santacruz. Va ser incendiada, juntament amb la rectoria, i enderrocada durant els anys de la guerra civil de 1936-39. L’any 1948 es va promoure la construcció del conjunt antic de l’actual temple. Així, al costat del campanar i de la rectoria, obra de l’arquitecte municipal Joaquim de Moragas Ixart, destaca la cripta, únic element que es va dur a terme del temple neogòtic projectat pel mateix Moragas. La cripta conté pintures murals de Josep Bages. L’actual temple parroquial, edificat entre el 1969 i el 1971 és obra de l’arquitecte Robert Terradas Via. El poble té altres parròquies i centres religiosos. Sense grans edificis monumentals, a causa del creixement recent del Prat de Llobregat, cal destacar la Casa Consistorial (1905), edifici neogòtic amb vitralls al·legòrics; la Torre Muntadas (1885), que ha esdevingut un dels equipaments culturals del poble; el Mercat Municipal (1921); el Teatre Modern (1930), nascut com a cinema sobre l’emplaçament de l’antiga sala La Moderna, d’inspiració neoclàssica; la Torre Balcells (1850-60), destinada a Casal Municipal de Cultura; les cases d’en Puig (1784), els edificis més antics que es conserven al nucli urbà, i, finalment, l’edifici del Centre Artesà (1919).\nEl municipi del Prat gaudeix de bons equipaments culturals i de força entitats culturals, cíviques i esportives. Entre les entitats històriques cal destacar el Centre Artesà, entitat cultural i recreativa creada al segle XIX; l’edifici de la seva seu inclou un teatre amb llotges, que va tenir molt renom en el seu temps. El Casal Municipal de Cultura és un edifici polivalent que conté una sala d’actes, l’Escola de Música, i la seu del Museu del Prat. Aquest museu va ser creat per iniciativa municipal el 1962, però fins l’any 1987 no es va inaugurar una exposició permanent dedicada al patrimoni natural del delta del Llobregat; el museu ha desenvolupat una intensa activitat destinada a la difusió del patrimoni natural del delta del Llobregat; dins el museu hi ha el Centre d’Interpretació del Delta del Llobregat. El Centre Cívic Jardins de la Pau és un lloc de trobada de ciutadans i entitats. El Centre Cultural El Remolar és la seu de l’Arxiu Municipal, de l’Escola de Dibuix i Pintura, secció de l’Escola d’Arts gestionada per l’Associació d’Amics de l’Art del Prat, i de la Biblioteca Antoni Marín. L’arxiu disposa d’un fons històric, amb documentació que es remunta al 1642. El Casal d’Entitats és un espai d’ús cultural per a entitats de la ciutat. El Centre de Cultura Contemporània del Prat La Capsa és l’equipament municipal que concentra l’oferta d’activitats de dinamització juvenil al Prat. La Torre Muntadas allotja la Sala d’art Josep Bages i el grup de teatre Kaddish. Finalment, cal destacar el Teatre Modern, situat en l’edifici d’un cinema antic que funcionà fins el 1985 i que fou remodelat i inaugurat com a teatre el 1994. A banda de la Fira Avícola de la Raça Prat, entre les diverses celebracions de la població destaca la festa major, per Sant Cosme i Sant Damià, al setembre, entre els actes de la qual cal esmentar el Pratifoc, amb cercavila de diables, i la cursa popular. Altres celebracions són la festa de Sant Isidre, pel maig, durant la qual es fa l’Aplec de la Tartana, amb una rua de carros, tractors i tartanes, i per la Pasqua Granada s’organitza, des del 1931, una romeria a Montserrat. Des del 1994 se celebra la festa anomenada El Prat Solidari, amb una bona participació ciutadana.\nEntre les antigues masies subsistents es destaquen Cal Monjo, del segle XVII, Can Parellada i Can Marc, ambdues del segle XVIII; la darrera és situada vora la platja i té espitlleres de defensa. Ca l’Ixo conserva una imatge romànica de l’apòstol sant Pau, procedent, segons sembla, de la primitiva ermita del mateix nom, que era situada ben a la vora. La granja de la Ricarda (1907) fou propietat de la família Bertrand i Serra, i és un testimoni modernista de l’escola de Puig i Cadafalch, d’un gran interès arquitectònic; explotació lletera modèlica en el seu temps, ara és propietat de l’Aeroport de Barcelona. L’edifici de la Telegrafia (1911), construït sota la direcció de Puig i Cadafalch per a la companyia anglesa Marconi Wireless Telegraph Company, va ser declarat Bé Cultural d’Interès Local l’any 1996. Entre altres nuclis o entitats de població del terme hi ha el barri de la Barceloneta, el de les Palmeres, Ca l’Alaio, Can Camins, i el Polígon Industrial Pratenc.\nHistòricament, el Prat sorgí de l’ermita de Sant Pau, bastida enmig de la plana durant els temps medievals per tal d’assegurar els serveis religiosos als pobladors de la part central del delta. A mitjan segle XVI els pagesos del Prat de Sant Boi i del Prat dellà el riu, de Provençana, aconseguiren la creació d’una parròquia pròpia sota l’advocació de sant Pere i sant Pau. El nou territori escapà de la jurisdicció feudal en què caigué el delta de ponent (baronies de Viladecans i d’Eramprunyà) i aquest fet li permeté de tenir una agricultura a costa de la rompuda de les marines improductives dedicades a la pastura dels ramats de llana de la ciutat de Barcelona. Durant el segle XIX la construcció del canal de la Dreta del Llobregat portà el regadiu als camps pratencs i l’agricultura de secà, de tipus extensiu i de base cerealista, anà transformant-se en intensiva, progressivament ampliada a lleguminoses, fruiters i hortalisses, fins al punt d’arribar a donar vuit collites anuals en farratge. Però la manca de desnivell i de desguàs a mar provocaren l’increment de la malaltia endèmica de la zona: el paludisme, que no fou erradicat fins a la campanya profilàctica promoguda per la Mancomunitat de Catalunya a la dècada del 1920.


Holiday home Jasminvej H- 2036 Idestrup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Jasminvej H- 2036Idestrup, Idestrup, Dinamarca - Veure al mapaHoliday home Jasminvej H- 2036Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsjardíaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Jasminvej H- 2036 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Idestrup. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Jasminvej H- 2036 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Holiday home Jasminvej H- 2036 és una elecció inteligents per a viatgers a Idestrup, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefaccióforn microonesrenta vaixellesMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Sol og Strand t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Els llençols i les tovalloles no estan inclosos en el preu de l'habitació. Podeu llogar-los a l'allotjament per un suplement de 95 DKK per persona o portar els vostres. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


Em direu que no val la pena polemitzar amb segons qui, però em sulfura que gairebé l'únic argument de l'espanyolisme català a l'hora de justificar, des de l'Albert Rivera a Paco Marhuenda, la persistència de l'espoli fiscal (que naturalment, ells neguen) sigui l'existència d'una balança comercial positiva amb Espanya. Els catalans hi venem massa (tot i que cada vegada menys). Ens amenacen, per tant, que un boicot de ponent ensorraria l'economia catalana. El millor que podem fer és analitzar algun cas del nostre entorn. Sèrbia va encapçalar durant anys una guerra duríssima que fou en bona part d'extermini contra els seus veïns. Segons dades de 2010, gairebé dos terços de les seves importacions i exportacions la relacionen amb la Unió Europea. I si mirem enfora, però, els socis segon, tercer, quart i sisè (que sumen entre tots un 15,4% del total dels intercanvis) són, per aquest ordre, Bòsnia-Herzegovina, Montenegro, Croàcia i Macedònia! Després de matar-se durant anys en una guerra que els sempre tan denostats nord-americans ens van haver de venir a solucionar al cor d'Europa.\nCom diria aquell, és de ser inútiles. No cal saber gaire d'economia per intuir algunes coses que no poden contravenir els principis bàsics del sentit comú. Els clients espanyols de les empreses catalanes compren voluntàriament el productes catalans. Ho fan potser per la seva qualitat, potser perquè tenen un preu competitiu. Podrien deixar de fer-ho. Sí, però no sense provocar-se un dany que haurien de valorar si econòmicament els compensaria assumir buscant productes alternatius d'altres llocs. Aquesta tria voluntària de socis comercials no es pot comparar amb un espoli fiscal que grava els catalans de manera obligatòria, sense sortides. No es poden buscar (legalment) fiscalitats alternatives. Mentre no diguem d'una vegada per totes prou, com la gent de Diem prou, els catalans som obligats a tributar al Regne d'Espanya. Com es pot afirmar, doncs, que els retorns de la balança comercial justifiquen un desequilibri fiscal únic a tot el món, que suposa privar-nos dels recursos que necessitem per superar la crisi? Naturalment, només des de la mentalitat dels qui se'n beneficien, sigui com sigui, del nostre sotmentiment. Prou, doncs, prou si us plau d'una vegada amb l'argument de les balances fiscals, que ja resulta fins i tot ofensiu.\nP.S. Cal plantar un espolímetre a les principals places de tot el país!\nCrisi Espanyolisme Espoli fiscal\nRamon Llull 4 d’agost de 2012 a les 9:26\nEstà molt bé aquest "espolímetre" que has posat al post escritum! L'explotaré!\nPel què fa al saqueig, no cal ni comentar-ho. Però, hi ha un punt que sí que m'agrada exposar. Veureu, a casa estem comprant producte català. Doncs bé, tenim comprovat que hi ha marques catalanes d'aparells que no valen res. No tenen ni els acabats ni l'estructura amb prou qualitat per ser exportats. Sobretot en el sector dels ventiladors i extractors de fum. En canvi, o com a complement, en el sector dels pad's, combinats amb e-books, una marca de Granada ho està fent de conya! Aquí, encara no n'he trobat cap de propi i que ni se li arribi a semblar. Per qualitat i preu.\nPer tant, no crec que estiguem treballant tan bé com ens ho volem fer creure, no. El per què no el sé endevinar. Però, ja fa uns 25 anys vaig col·laborar com provador tècnic en una fàbrica de material fotogràfic i aquell propietari era incapaç d'acceptar que cal treballar amb fonaments científics i no amb el de l'aproximació experimental.\nConclusió: Al fabricant català li cal molta més exigència de qualitat.\nArnau Estanyol 4 d’agost de 2012 a les 9:28\nHi encès l'espolímetre i mentre em prenia un cafè amb llet i magdalenes han volat cap Espanya mes de 223.000 euros. No hase farta desir nada mas.\nAnònim 4 d’agost de 2012 a les 10:36\nPer fi PBP ha canviat el favicon! Aquella B taronja de Blogger quedava molt amateur. El nov favicon heràldic te molta classe.\nEnorme l'espolímetre. Ara n'haurien de fer apps per Andriod i iphone!\nPer cert, va ser segona notícia als informatius de RAC1.\nGranollacs 4 d’agost de 2012 a les 15:26\nAnònim 4 d’agost de 2012 a les 10:38\n(per cert, en el temps que he trigat en fer l'anterior comentari han volat cap a Espanya 23.000 euros)\nAnònim 4 d’agost de 2012 a les 11:39\nM'acabo de treure una burilla: 4200€\nMontserrat 4 d’agost de 2012 a les 11:39\nBon dia! i un altre argument...pot donar-se que Espanya no ens compri res....bé....doncs nosaltres a fer igual...no els hi comprarem més...de totes maneres ja sense espoli es podria tapar qualsevol forat.\nI resumint...què es pot esperar d'una gent que vol matar la nostra llengua????????Em sembla tan gros!!!!!!!!!!\nEspolimetre: TOTS els catalans haurien de veure'l...a què espera el govern? Que el posin a TV3 cada dia!!!!!!


Les exportacions vitivinícoles a Espanya s’han incrementat un 8,2% l’any 2017 | WINEBS\nInici / Notícies / Les exportacions vitivinícoles a Espanya s’han incrementat un 8,2% l’any 2017\nEl sector vitivinícola està d’enhorabona, l’any passat va ser un any de creixement de les exportacions fet que demostra el bon estat del negoci a tot el territori. El món és cada vegada més un mercat global i aquestes dades anuals no fan més que corroborar-ho, per això, és important encarar els negocis vitivinícoles cap a una major exportació.\nL’any 2017 es van exportar productes vitivinícoles per valor de 3.151,28 milions d’euros, el que significa un increment del 8,2% respecte a l’any anterior, tal com detalla l’informe elaborat per l’Observatori Espanyol del Mercat del Vi (OEMV).\nA més, l’informe també destaca l’augment del preu mitjà del producte vitivinícola espanyol, que ha augmentat un 5,2% fins a arribar a 1,10 € per litre. Davant d’aquestes dades a l’alça es fa evident una formació especialitzada en l’exportació de vins i caves com la que ofereix la Wine Business School.\nNo deixis perdre aquesta oportunitat pel teu negoci i inscriu-te al curs en exportació de vins i caves.


L'ajuntament d’Algímia paga als seus proveïdors 10 dies abans del que marca la llei | Algimia d'Alfara\nL'ajuntament d’Algímia paga als seus proveïdors 10 dies abans del que marca la llei\nL'ajuntament d’Algímia ha millorat en 2016 el Període Mitjà de Pagament (PMP) als seus proveïdors, en la seua major part autònoms i xicotetes empreses, fins a situar-ho molt per baix dels 30 dies que marca la llei des que es registra la factura. En concret, la xifra registrada en el mes de desembre va ser de -10,22 dies, segons consta en les dades que des de l'entitat local s'han remès al Ministeri d'Hisenda amb el tancament de l'exercici pressupostari.\nAixí, el consistori va començar el primer trimestre de l'any passat pagant als seus proveïdors en 27,81 dies des del reconeixement de la factura. Malgrat que amb aquests terminis es trobava dins del que estableix la legislació, es va iniciar una reducció gradual que va fer que en el segon trimestre les factures passaren a abonar-se en 22,21 dies. La tendència es va mantenir durant els mesos corresponents al tercer trimestre de l'any amb un PMP de l'entitat de 9,62 dies. I el tancament de l'exercici econòmic, amb les dades referides al quart trimestre, reflecteix una reducció considerable situant-se en -10,22 dies. El signe negatiu es produeix perquè el pagament de la majoria de les factures abonades s'ha realitzat en un període de temps inferior als 30 dies comptats a partir de la data de presentació de la factura en el registre d'entrada.\nSobre aquest tema, l'alcalde d’Algímia, Ernest Buralla, va destacar el treball realitzat pels funcionaris de l'ajuntament “per a aconseguir aquestes bones dades econòmiques” i va ressaltar la importància que l'ajuntament “complisca amb la seua obligació de pagar als proveïdors en el període establit, i fins i tot abans, perquè la majoria són xicotetes o mitjanes empreses que no poden estar preocupades de quan se'ls van a pagar els serveis prestats o els treballs realitzats”.


Nihil Obstat: Rafael Casanova, heroi o botifler?\nCamí de casa he vist una vintena de persones retent homenatge a Rafael Casanova. Es tracta d’un dels actes populars i multitudinaris de celebració de l’11 de setembre, Diada Nacional de Catalunya. Resulta curiosa, sinó paradoxal, aquesta cerimònia. No he pogut estar-me'n de recordar el resum que sobre aquest capítol de la nostrea història fa Miquel Porta Perales al seu llibre "Si un persa viatgés a Catalunya":\nL'heroi de la resistència popular catalana davant les tropes invasores de Felip V, partidari de pactar amb l'atacant, la nit del deu a l'onze de setembre -data de l'atac final- està dormint i va al front després de ser avisat, és ferit d'escassa gravetat i marxa. Aquí no acaba la cosa: examinat pel metge, crema els arxius, aconsegueix un certificat de defunció i delega la rendició en un altra conseller. Aquest és el final de la història: el nostre heroi fuig de la ciutat disfressat de frare per reapàreixer a Sant Boi de Llobregat on exercirà l'advocacia sense cap mena de problema. Finalment rebrà el perdó de Felip V.