El comte de Barcelona la bandera catalana dels 4 pals\npor Portalcat el Dg Nov 08, 2009 6:11 am\nCom diu Armand de Fluvià en el seu llibre Els quatre pals. L’escut dels comtes de Barcelona “no es tracta de negar el dret d’Aragó a portar el senyal dels quatre pals al seu escut o la seva bandera, ja que va constituir el primer territori que va procurar als comtes barcelonins un títol reial. Ara bé, pretendre, a més a més, com fan, que no és català, i que és aragonès, sembla excessiu”. Com en moltes altres qüestions de la nostra història, la controvèrsia sobre la catalanitat o aragonesitat de l’escut i de la bandera dels quatre pals, respon, ras i curt, a una intencionalitat política: la de negar la personalitat històrica i política de Catalunya. Prova fefaent d’aquest fet és, novament en paraules de Fluvià que “tret de Pellicer –que ja hem vist per quins motius ho fa-, cap historiador aragonès fins al segle XX, ha sostingut l’origen aragonès dels Quatre pals; ban al contrari, han afirmat tots la seva catalanitat (...).”\nEditat per darrera vegada per Portalcat el Ds Des 25, 2010 7:08 pm, editat 2 cops en total\nRe: El comte de Barcelona la bandera catalana dels 4 pals\npor Portalcat el Dv Nov 30, 2012 12:44 am\naquí he trobat un retrat força esclaridor\nanónim. 1634. Museo del Prado, Madrid\npodem apreciar els retrats de Petronel·la d'Aragó i el compte Ramón Berenguer IV de Barçalona\nSobre Petronel·la, la creu d'Alcoraz; sobre Ramón Berenguer, les quatre barres\nfins el 1642 NINGÚ, ni tan sols a Aragó han discutit mai sobre l'origen territorial de l'emblema. El primer va ser Pellicer al 1642 (cinc segles després de la unió), un historiador i home de política obertament anti-catalana, fins el s.XX no es va tornar a obrir el tema\nEstà bé, no obstant...\npor unicorn_gris el Dj Set 19, 2013 6:58 pm\nEstà bé aquest article, m'agrada. No obstant, sincerament, trobo que milloraria si es posés en més paraules (sí, més) i una miqueta més elaborat (està bé, però pot millorar). Ara està massa condensat i es perd una mica (una mica) el contingut.\nPerdoneu, però tinc pressa. Ens veiem!!!


SERVEIS DE NETEJA - Tractament de terres\nSERVEIS DE NETEJA, com a membre del grup d’empreses\nAPLISYSTEM , esta especialitzada en la neteja, manteniment i protecció de tota mena de paviments, donant solucions tècniques als problemes que presenten. Els nostres sistemes estan avalats per anys d’experiència, formació continuada i productes de qualitat. Estem especialitzats en qualsevol aspecte de la neteja i manteniment de paviments: protecció, neteja en profunditat, retirada de verdisses, polits, abrillantats, renovacions de paviments, acabats decoratius, etc. Consulteu-nos per a les millors solucions.\nMarbre i terratzo. Solucions per mabre i terratzo de nova col·locació, o usats. Rebaixat de terres, diamantat i vitrificat. Sigui quin sigui l’estat del sòl trobem una solució per cada necessitat.\nEl marbre es un paviment noble, però que pateix un desgast pel transit tant en llocs públics com en entorns residencials. Disposem de moderna maquinaria (rebaixadores satèl·lits, rotatives de baixa i mitja velocitat, diamantadores manuals, etc…) que restauren aquest material per donar-li una nova vida.\nEl terratzo es un paviment molt resistent i sofert, que amb el pas del temps, també pateix desgast. Les nostres solucions també son aplicables al terratzo, per retornar la lluentor . Tots aquests tractaments tambe son possibles en escales i paraments verticals (parets, columnes, etc…)\nGranit. Aquest material que trobem en paviments i paraments verticals, amb el pas del temps pot acumular desgast per trànsit en interiors i d’efectes de la contaminació i la meteorologia en exteriors. Els nostres sistemes combinats de maquinaria polidora i abrasius d’última generació, així com productes abrillantadors específics, poden regenerar aquest material tornant a tenir uns terres brillants i nets i façanes renovades, sense necessitar de substitució.\nHidràulic. El paviment hidràulic es un paviment que ha esdevingut una solució decorativa moderna, pero al mateix temps el podem trobar en paviments que tenen uns anys\ninclús de principis del segle XX. Sigui quin sigui el cas, una correcta combinació de maquinaria, productes i coneixement del suport, permet aconseguir acabats de gran bellesa. Si l’hidràulic te una certa antiguitat, netegem en profunditat o be amb una combinació de maquinaria i abrasius recuperem la superfície i podem aconseguir acabats espectaculars en aquest paviment. Entre els nostres treballs realitzats, hi ha restauracions de cases modernistes o “indianes” en poblacions com Begur, Calella de Palafrugell o Sant Feliu de Guíxols, que pel seu especial valor decoratiu han estat conservats desprès de reformes i s’ha aconseguit donar nova vida a aquests paviments.\nTerres de PVC, linòleum, resines sintètiques.\nEls paviments sintètics, tambe pateixen desgast per l’ús i embrutiment, i en molts casos la neteja ordinària no es suficient per conservar-los. Els nostres sistemes i productes, renoven els paviments existents sense necessitat de canviar el paviment. Ja siguin de PVC, linòleum, o resines, podem renovar las superfícies i a mes canviar el seu aspecte amb acabats brillants o satinats, no lliscants. Els nostres sistemes a mes segueixen els protocols dels principals fabricants de paviments sintètics, amb la qual cosa podem garantir un servei adequat al seu paviment.\nPaviments continus. Els Paviments de formigó o cimentosos autonivellants, cada cop tenen mes acceptacio com a solucions decoratives. En aquest casos realitzem neteges en profunditat dels suports i apliquem proteccions que renoven l’aspecte del paviment, donant nova vida al mateix. Podeu triar entre solucions en acabats satinats o brillants, o be aplicar colors decoratius. En parkings, tallers o instal.lacions industrials, tenim solucions per renovar els paviments existents, o aplicar acabats resistents per l’ambit de treball. Especificament, apliquem en exclusiva proteccions resistent a les marques de rodes de vehicles en paviments preexistents, especialment indicats per parkints, tallers, exposicions de vehicles, etc…\nObra rústica. Els paviments rústics (tova, terracotta, rajol..) son paviments de fang cuit que han esdevingut un paviment noble i decoratiu de gran acceptació. La seva pròpia estructura, el fan molt vulnerable al desgast i al embrutiment, degut a la seva porositat. Podem oferir neteja i aplicació de proteccions decoratives en qualsevol paviment rústic, des de proteccions hidro-oleo repel·lents sense capa i per tant invisibles, fins a tractaments amb capa en acabats satinats i brillants efectuats per combinació de ceres i olis modificats que donaran un aspecte noble, net i protegit al vostre paviment rústic.\nPedra. Els paviments de pedra natural o artificial, precisen de sistemes de protecció i neteja específics. Cada tipus de material respon de manera diferent en funció de la seva porositat al desgast ambiental i de transit, per això apliquem en funció de les seves característiques els tractaments de neteja i protecció necessaris per mantenir aquest paviments.\nAPLISYSTEM, disposa a demès d’aplicadors de paviments, per la qual cosa podem oferir el servei d’aplicació de paviments autonivellants, tant cimentosos com resines, per a qualsevol tipus d’instal·lació: residencies particulars, tallers, cuines industrials, botigues, magatzems, etc.. Tenim una amplia gama de paviments que us podem oferir i que podeu consultar en el web corporatiu del grup APLISYSTEM.


Trobada Antifeixsta a Bilbo Novembre 05 - Indymedia Barcelona\nTrobada Antifeixsta a Bilbo Novembre 05\nCorreu-e: germinal ARROBA pobleviu.org (no verificat!)\t 08 oct 2005\nTrobades Antifeixistes, del 18 al 20 de Novembre "KUKUTZA GAZTETXEA" -05 BILBO.\nSare Antifaxista anem a celebrar a Kukutza els dies 18,19 i 20 de novembre una Trobada Antifa la intenció de la qual és impulsar un debat en el se del moviment anticapitalista sobre la direcció que la lògica capitalista esta desenvolupant i per tant clarificar en la mesura del possible quines resistències i lluites portar a terme. A mes a mes la nostra intenció és sentar les bases per a mantenir un cert contacte, si fos possible també una estructura indeterminada, de aquelles organitzacions anticapitalistes que desenvolupem la nostra lluita entorn del antifeixisme i antiracisme tenint en compte el marc autònom d'Euskal Herria(k). Però també en l'Estat espanyol. Tot això mantenint la mirada en els nous moviments polítics de tall autoritari i feixista-racista que estan sembla en augment. Aquí teniu quins son els temes que toquem en les Trobades: TOTS ELS ASSISTENTS REBRAN MATERIAL TANT INFORMATIU SOBRE DIVERSOS TEMES I PER A PODER SEGUIR EL TALLER\n18 de novembre. Durant tota la tarda s’anirà rebent als participants\n22,45: PRESENTACIÓ FORMAL DE LES TROBADES A CÀRREC D'UN MEMBRE DE SARE ANTIFAXISTA+ VIDEO .Posteriorment hi haurà una Sound System d'aproximadament 2 hores per a la socialització de la gent.\nANTICAPITALISME: LLUITES I RESISTÈNCIES, CONTROL SOCIAL, REPRESIÓ I FEIXISME. De la mà de tres membres vinguts de diferents maneres d'enfrontar-se i entendre la lluita anticapitalista, tractarem d’endinsar-nos en l'engranatge capitalista per a entendre la seva manera d'actuar, d'alienar, el control social, la repressió, el feixisme, lluites a desenvolupar, resistències... La idea principal d'aquest taller seria la d'estendre i conscienciar que el capitalisme és el pare del feixisme i que la lluita antifeixista és indissoluble a la lluita contra el Capital. També hi haurà oportunitat que els assistents participin en el taller, bé si volen afegir alguna cosa o per a fer alguna pregunta. Durant el taller es farà un descans d'una d'hora sobre les 12.\nANTIFEIXISME: L'EXTREMA DRETA I LES LLUITES ANTIFAS LOCALS En aquest taller un company ens introduirà en la comprensió del que va ocórrer a l'Alemanya nazi, de com aquest moviment era fill del capitalisme i tractarem d’associar-lo avui en dia. També es donarà la veu als col•lectius antifeixistes representats en les Trobades perquè ens expliquin la situació de repressió, control social i feixisme que es dóna en els seus llocs d'origen. Els objectius del taller serien fer un plànol general de l'extrema dreta en l'Estat espanyol i... a mes a mes analitzar, comparar...mètodes de control social i repressió exercida pel poder. Comunicar-se i aprendre en definitiva. Es conta amb l'ajuda d’algun vídeo.\n20.00: CONCENTRACIÓ ANTIFEIXISTA A ERREKALDE\n11,00-14,00: CONCLUSIONS. Mitjançant l’engegada de diverses tècniques es traguessin conclusions (errors, encerts...) del parlat durant el cap de setmana per a la seva posterior difusió en el moviment anticapitalista\n14,00-16,00: MENJAR S'espera que la gent vinguda des d'altres llocs de l'Estat vagi abandonant Kukutza durant la tarda\n16,00... ANTIFAXISMOA A EUSKAL-HERRIA. Amb la gent vinguda des d'altres punts d’Euskal herria es tracta d'aportar reflexions sobre la situació del antifeixisme a EH, traient alguna conclusió consensuada i si fos possible tractar d'engegar algun òrgan comunicatiu, organitzatiu, preparar assemblees mes concretes per a treballar en comú.. Aquest taller busca un primer contacte aglutinador del moviment antifa basc. Durant tot el cap de setmana hi haurà repartides diverses exposicions per l'espai habilitat per a les Trobades, a mes a mes haurà abundant repartiment d'informació i una zona per a la venda de material. Per als grups Antifeixistes s o la les presones que a nivell individual, acudeixin es prega confirmar per E-mail la seva presència i quants membres acudiran.\nPer a les jornades es traurà un bo d’ajut de 20€, amb el cual els participants tindrán accés al menjador, dormitori, concert, material de tallers...\nTelèfon contacte Topaketa 662534156 (Edu)\nE-mail: topaketa-antifaxistak ARROBA hotmail.com\n- ANTIFAXISTA SAREA --\n-- EUSKAL HERRIA -- BASQUE COUNTRY -- PAYS BASQUE -- BASKENLAND -- PAESI BASCHI --\nTelèfon 944445667 (Kukutza Gaztetxea)\nE-mail (Kukutza) kukutza ARROBA sindominio.net


El naixement d’una amistat | EL CINÈFIL\nEl naixement d’una amistat\nCrítica de pel·lícules 7 de Març de 2018 Ignasi Juliachs 0\nEl director de 'Boyhood' torna a la melancolia amb 'The Last Flag Flying'\nEl 1973, el malaurat Hal Ashby va realitzar The Last Detail, on Jack Nicholson és un dels dos mariners que ha de dur a la presó naval de Portsmouth un altre per haver robat part de la col·lecta que la dona d’un important oficial havia fet amb objectius caritatius. Els dos mariners s’apiaden del presoner i decideixen que visqui una gratificant experiència abans d’ingressar a la penitenciaria, car sospiten que els Marines encarregats de vigilar la instal·lació el tractaran a baqueta. Robert Altman va estar a punt de dirigir el film que, d’acord amb els temps, tenia un discurs contestatari: s’esdevenia la Guerra del Vietnam. L’autor de la novel·la homònima, Darryl Ponicsan, amb una petita trajectòria posterior al cinema com a guionista, ha col·laborat ara amb Richard Linklater en l’adaptació d’una altra novel·la seva publicada el 2005, intitulada com la pel·lícula que ens ocupa The Last Flag Flying.\nLa història es presenta en alguna mesura com una continuació de la novel·la anterior, publicada el 1970, tot i que els personatges no es diuen igual. Efectivament, aquell mariner que va acabar complint dos dels set anys de condemna inicial ara és un home fregant els cinquanta (Larry ‘Doc’ Shepherd (Steve Carrell)). Corre el 2003; apareix de sobte al bar d’un seu antic company a la companyia on servia durant la guerra del Vietnam: Sal Nealon (Bryan Cranston), i aviat l’embolica per trobar-se amb un altre company, Richard Mueller (Laurence Fishburne), que tot convertint-se en pastor d’ànimes ha netejat la seva consciència entorn al que va fer al Vietnam i a la vida llicenciosa que dugué en general. A més, tots tres van tenir involuntàriament quelcom a veure en la mort d’un quart soldat, uns fets de guerra que mai no s’acaben d’explicar. Duen tres dècades sense haver-se vist de nou; i aviat es percep que mai no van ser exactament amics, però en Larry, que en el darrer any ha perdut la seva esposa, els demana que l’acompanyin a recollir les despulles del seu fill, mort en la segona guerra de l’Iraq, perquè no vol que l’enterrin al Cementiri Nacional d’Arlington, on descansen els herois de l’exèrcit, sinó al cementiri local de Portsmouth, New Hampshire, on va complir la condemna de jove i va fundar la família.\nEl que segueix és una barreja de buddy movie i road movie combinades amb un tractament tragicòmic, majoritàriament provocat pel contrast entre els tres homes: el tímid i ensorrat Larry; el bocamoll groller Sal Nealon (un personatge que sembla fet per a Cranston), alcohòlic i sense nord, que ha fet de la seva vida un naufragi, però tot i això un bon home; i l’inicialment reticent a ajudar i aparentment timorat reverent Mueller. Però com marquen ambdós gèneres, els dos darrers homes ajudaran al primer en el seu tràngol mentre els diversos problemes que sorgeixen en el trajecte (ple de viatges en cotxe, camió i tren) acaben fent que es coneguin i que sentin un llaç ferm que els uneix.\nFins aquí els gèneres cinematogràfics, però som davant un film de Richard Linklater (Boyhood, A Scanner Darkly, Before Sunset i les dues seqüeles). Tot i que la cinta ofereix moments còmics efectius (aquest comandant que es resisteix com sigui, tot fregant la il·legalitat, a que el soldat sigui enterrat en un cementiri civil sense els honors adients, i que dona hilarants mostres de patir, sota l’aparença de correcció i rectitud, un desequilibri important), el director té temps de plantejar-nos uns quants dilemes i consideracions, mentre aborda altres aspectes que semblen obsessionar-lo permanentment: l’ineluctable pas del temps, la família, i com el passat condiciona de manera eixordadora el present.\nTot i que hom li ha retret un discurs ambigu pel que fa a les conclusions que sembla que la pel·lícula hauria d’explicitar i que no fa, la cinta ens deixa en el dilema del patriotisme. És lícit que les famílies perdin integrants en nom d’unes guerres que no semblen tenir res a veure amb la vida diària i més aviat amb afers i interessos molt llunyans i probablement foscos? Què és una bandera i a qui representa? Cal lliurar-se a un ideal que acaba essent abstracte i poc clar? Tenen dret a ofendre’s aquells que no veuen en tothom el que entenen pel “respecte degut als alts principis”? Són admissibles certes formes d’autoritarisme?\nParal·lelament, Linklater vessa humanitat; els seus tres personatges arriben plenament a l’espectador amb una dimensió per a cadascun d’ells absolutament treballada mercès a la feina de tres actors excel·lents lliurats en cos i ànima a la representació i a la coelaboració, a més, d’uns diàlegs que són part essencial per autèntics i encertats. La immensa solitud de Larry, el fet que recorri a uns companys que fa trenta anys que no veu perquè no li queda ningú en el món, l’escalf que al capdavall troba en aquests, una gent que s’havia oblidat mútuament… Potser és aquí, en el que de commovedor té això darrer, i en com Linklater aconsegueix de fer-ho sentir sense caure en cap moment, amb la seva barreja de drama i comèdia, en el melodrama barat, on rau la grandesa d’una cinta indie que potser no és perfecta però que convenç des de la senzillesa i la solidesa.\nProduït principalment per Amazon, Linklater fa notar que és mercès a l’aparició d’aquestes plataformes audiovisuals per stream, com ara també Netflix, que ha pogut realitzar aquest film, un vell projecte que ja comptava amb més de deu anys. El realitzador admet que llavors encara hi havia ferides profundes vinculades a la Guerra d’Iraq que no permetien trobar productors que entenguessin el projecte viable; tanmateix, deu anys després, també es dona la paradoxa que l’aparició de les plataformes de cinema per stream, al derivar part de les seves activitats cap a la producció, han possibilitat que el cinema independent torni a tenir un renaixement força esperançador per bé que el consum del material ja no s’esdevé exclusivament a la sala fosca. Linklater està ultimant Where’d You Go Bernadette, amb Cate Blanchett, basada en una novel·la de trets còmics escrita per Maria Semple i publicada el 2012.\nEl millor: un relat molt humà sense caure en sensibleries ni melodrames, on assistim al naixement d’una bella amistat.\nEl pitjor: una certa indefinició quant al que el film sembla dirigir molts dels seus dards. És lícit enviar joves a morir per causes llunyanes i ben lluny? Importa realment a l’Estat els estralls emocionals que això genera en la població?


Una família de Tòquio | club cinema CASTELLAR VALLÈS\n13 abril, 2014 - 20:00\nVOSC. El vell Shukichi Hirayama (Hashizume) i la seva esposa Tomiko (Yoshiyuki), viuen en una petita illa. Encara que no els agrada la vida urbana van a Tòquio a passar uns dies amb els seus fills.\nEl fill gran (Masahiko Nishimura) dirigeix un hospital, la mitjana (Tomoko Nakajima) és propietària d’un saló de bellesa i el petit (Satoshi Tsumabuki) treballa al teatre. La pel·lícula és un “remake” de “Contes de Tòquio” de Yasujiro Ozu.\nVa néixer el 13 de setembre de 1931 a Toyonaka City, Osaka (Japó). Director i guionista de cinema japonès. Conegut per la “Trilogia del Samurai”, d’un humanisme que recorda als grans cineastes clàssics, des de John Ford fins al seu compatriota Akira Kurosawa.\nAls dos anys es van traslladar a Manxúria del Sud on el seu pare exercia d’enginyer ferroviari. Després de la II Guerra Mundial va tornar al Japó i posteriorment va viure a Yamagata.\nDesprés de graduar-se al 1954 a la Universitat de Tòquio, va fitxar per la companyia cinematogràfica Shochiku. Va ser en aquesta empresa on va començar a dominar l’art cinematogràfic tot treballant sota les ordres de Yoshitaro Nomura com a guionista o ajudant de direcció.\nVa escriure el seu primer guió al 1958 i va debutar com a director al 1961 amb la comèdia “Nikao no tanin”\nÉs molt conegut al Japó per les series “Tora-san”. La primera pel·lícula que va dirigir de Tora-san va ser al 1961 i va tenir tant èxit que va acabar dirigint una extensa sèrie de pel·lícules. El paper principal sempre l’havia protagonitzat Kiyoshi Atsumi i quan es va morir al 1996, va posar punt i final a la sèrie. Durant un període de 25 anys va fer 48 pel·lícules Tora-san, la gran majoria escrites i dirigides per Yamada.\nLes seves pel·lícules han guanyat el premi a la Millor pel·lícula als Premis de l’Acadèmia Japonesa en quatre ocasions: al 1977 per “El pañuelo amarillo de la felicidad”, al 1991 per “Mis hijos” al 1993 per “Clase A para recordar” i al 2002 per “El ocaso del Samurai”, que va ser nominada a l’Òscar a Millor pel·lícula en Llengua Estrangera a la 76ª edició dels Premis de l’Acadèmia. Narra la història d’un samurai pobre que viu durant els últims temps del Japó feudal abans de la època Meiji, on els valors i la vida del samurai ja no tenen cabuda. Yamada filma amb saviesa narrativa, silencis, contemplació, on la vida quotidiana es mostra senzilla, viva i reconfortant.\nHa guanyat el Premi de l’Acadèmia Japonesa de Director de l’Any, en tres ocasions. La pel·lícula “Forbidden Love de Tora-san” va ser nominada pels Premis d’Or en el 14è Festival Internacional de Cinema de Moscou.\nAl 2004 “La espada oculta” va ser nominada a setze premis i en va guanyar tres, entre ells el de l’Acadèmia Japonesa a Millor direcció.\nAl 2010 Yoji Yamada va rebre una càmera Berlinale per les seves nombroses contribucions a la programació del Festival de Cinema de Berlin.\nHa dirigit prop de 80 pel·lícules i més de 100 com a guionista. Encara continua fent pel·lícules.\nPertany al Sindicat de Directors del Japó i ocasionalment exerceix de professor convidat a la Universitat de Ritsumeikan.\n2013 Una familia de Tokio\n2008 Kabei: nuestra madre\n2006 Love & Honor\n2002 El ocaso del samurái\n1998 Gakko III: The New Voyage\n1996 A Class to Remember 2\n1993 A Classe A para recordar\n1991 Mis hijos\n1998 Hope and Pain\n1980 Llanto de Primavera\n1977 El pañuelo amarillo de la felicidad\n1975 The Village\n1968 Fukeba tobuyona otokodaga\n1967 Ai no Sanka\n1966 Natsukashii furaibo\n1966 Una gra yokerya\n"El pulso de Yoji Yamada y su mirada transparente, confortable (sin la chispa de Kore-Eda), le permiten homenajear sin manierismos ni falsas ínfulas la película capital del cine de Yasujiro Ozu" Carlos Marañón: Cinemanía\n"Maravilla de Yoji Yamada (...) le ha pillado el alma a una de las más grandes películas de la Historia." E. Rodríguez Marchante: Diario ABC\n"Su dilatado metraje puede asustar, pero la película es una maravillosa joya que el espectador siente en todo momento muy cercana, proporcionando además irónicos contrastes (...)" Lluís Bonet Mojica: Diario La Vanguardia.\n2013 Premi Espiga d’Or a Millor pel•lícula al Festival Internacional de Cinema de Valladolid


GRAN Sant Cugat Núm. 128 Divendres, 9 de gener de 1998\nAdolf, pintor. Exposa a la Casa de Cultura fins el 18 de gener\n"A les cases antigues hi ha marques\nde tot el que ha passat"\nVa nèixer a Barcelona el 1965 però coneix Sant Cugat des que era ben petit i hi viu des de fa divuit anys. La seva vessant artística la coneixem des de la seva primera mostra individual a l'Associació de Veïns i Propietaris de Valldoreix el 1987.\nAra, l'exposició "10 anys de realisme, hiperrealisme i altres seqüències" vol reflectir el que ha estat aquesta dècada dedicada a l'art i als temes més propers a nosaltres. En podem gaudir a la Casa de Cultura fins al proper divuit de gener.\nGSC- Vostè va nèixer a Barcelona. Què el va portar a Sant Cugat?\nADOLF- Jo hi havia vingut des de petit; als estius veníem aquí a casa dels meus avis. Aleshores, quan vaig decidir independitzar-me. als divuit anys vaig venir a viure aquí perquè m'agradava.\nGSC- Quan va arribar a Sant Cugat, això encara era bastant poble, no?\nADOLF- Home, no com ara, però ja no era un poble. Hi havia una Casa de Cultura, una Escola d'Art on poder estudiar... Ja començava a ser modern.\nGSC- Com va decidir dedicar-se a l'art?\nADOLF- Jo de petit, als cinc o sis anys, ja volia ser artista, concretament pintor. Passa que quan et vas fent gran t'adones que és molt difícil viure exclusivament de la pintura i vaig decidir buscar-me una feina més "normal". I vaig començar a estudiar Econòmiques. Però per sort ho vaig deixar de seguida i vaig tornar altre cop a l'art.\nGSC- Formació acadèmica o autodidacta?\nADOLF- Jo vaig fer dos anys a l'Escola d'Art de Sant Cugat amb en Joan Tortosa i d'altres professors i després vaig fer dos anys més a Barcelona.\nGSC- És útil estudiar art?\nADOLF- A veure... Per exemple, el que es pot veure en aquesta exposició, que és tot realisme, no t'ho ensenyen a l'escola, almenys en aquells temps. El realisme és una cosa que vaig haver d'anar aprenent per mi mateix. El que passa és que hi ha una base, que és la composició, que sí que te l'ensenyen.\nGSC- Ho recomanaria a un aspirant a pintor?\nADOLF- És important, però no és necessari. Hi ha molts tipus de pintura i si tens coneixements acadèmics et poden servir, però no són imprescindibles. Pots ser un pintor magnífic i no haver estudiat mai a cap escola.\nGSC- També li interessa molt la fotografia...\nADOLF- Sí, és veritat, però no sóc fotògraf. Al principi vaig fer el que anomenava fotopintura, que consistia a agafar trenta o seixanta fotos, feia composicions en un mateix quadre i després les pintava amb aquarel.la a sobre o amb el que fos. Era una tècnica basada en la fotografia, però no em considero fotògraf.\nGSC- Com es definiria a si mateix com a pintor?\nADOLF- Jo em definiria com un pintor realista, encara que també hi hauria d'afegir hiperrealista, segons el que opinen altres pintors i crítics. El que passa és que no m'agrada el terme hiperrealista perquè vol dir que s'intenta que sembli una fotografia i jo no vull que sembli una fotografia.\nGSC- Hem parlat de realisme i hiperrealisme. I les seqüències?\nADOLF- Per mi les seqüències són multiplicitat d'imatges, petits quadres dins d'un gran quadre. Poden estar relacionades o no, però formen entre totes un gran quadre.\nGSC- Expliqui'ns què podem veure en aquesta exposició.\nADOLF- Doncs hi ha com uns seixanta quadres, la meitat cedits pels seus propietaris, i hi ha dibuix o pintura a l'oli tot realista, molt realista. Temàticament hi ha força varietat, però el que predomina i el que m'interessa més són les portes de cases antigues. Després també hi ha alguns monestirs, alguns retrats i seqüències, evidentment.\nGSC- Com es va interessar tant per les portes?\nADOLF- Per mi lliga una mica amb el tema de les seqüències. Quan pinto la façana d'una casa intento fer una multiplicitat perquè normalment hi ha una porta, finestres, o diferents elements dividint la porta... Això és el que m'atrau, que hi ha una fragmentació de quadre.\nI apart d'això, la porta és una entrada a un lloc que l'espectador no veu i intento que la gent s'imagini què hi ha més enllà d'aquella porta, que treballi una mica la imaginació.\nGSC- En alguns dels seus quadres pren com a tema façanes de cases antigues de Sant Cugat. Per algun interès en especial?\nADOLF- No, més que res perquè m'atrauen més les cases antigues, destroçades, amb encant de poble. Les cases noves no han passat tants anys, no han viscut res. A les cases antigues hi ha marques de tot el que han passat, de coses que jo no he viscut.\nGSC- Però a la velocitat amb què evoluciona el poble, cada cop ho té més difícil...\nADOLF- Sí, ja m'ha passat amb cinc o sis quadres, que cinc o sis mesos després de pintar-los han tirat abaix la casa. Encara que és lògic que els propietaris facin el que vulguin amb les seves cases, de vegades fa una mica de pena que perdem coses del poble d'abans que ja no tornarem a veure.\nGSC- Alguns dels seus quadres tenen un valor afegit històric, doncs.\nADOLF- Sí, en un sentit de record, d'enyorança, perquè són imatges que ja no veurem més.\nGSC- Li agrada com canvia Sant Cugat?\nADOLF- Hi ha coses que sí i coses que no. Ha millorat en alguns aspectes, però d'altres no m'agraden. Però en fi, és el progrés.\nGSC- Projectes immediats?\nADOLF- Sobretot promocionar aquesta exposició, que s'enterin a Barcelona i a Catalunya que hi és i que vingui també gent de fora a veure-la. I promocionar també la plana que tinc a Internet, que és un mitjà fantàstic per als artistes perquè et pots comunicar amb gent de tot arreu amb una facilitat increïble i mostrar els teus quadres amb una qualitat molts cops superior a alguns catàlegs o a les fotos que poden sortir als diaris.\nAdolf a Internet: http://www.redestb.es/personal/adolf


Medipunt - Acupuntura Barcelona. Quins avantatges ofereix la Tècnica del Par Biomagnètic ?\nCada cop són més els pacients que ens sol·liciten aquesta exclusiva i revolucionària tècnica terapèutica descoberta pel Dr.Isaac Goiz el 1988 després de tractar eficaçment més de 60.000 pacients. Sovint, els pacients ens comenten que estan cansats de prendre tanta medicació i veure que la seva patologia no millora o inclús empitjora.\nEl Par Biomagnètic requereix un expert en testatge quinesiològic per a determinar amb precisió on es troba la causa de la dolència. Un cop fet el diagnòstic, el pacient es sorprèn en veure que l'aplicació d'imans no dolorosos, permet millorar la simptomatologia i en molts casos, guarir definitivament la seva malaltia.\nEn molts casos, el dolor o la patologia desapareix amb una sola sessió, en altres, és escaient fer un cicle de 5 sessions.\nMetges i doctors coincideixen a afirmar que el futur de la curació passa per administrar-se el Par Biomagnètic, ja que l'organisme reb la informació terapèutica adecuada per eliminar els microorganismes (virus, bacteris i fongs) de manera natural i precisa.


SOM DE PÍCNIC: Zona de pícnic Font Fresca, Aiguafreda, Vallès Oriental\nZona de pícnic Font Fresca, Aiguafreda, Vallès Oriental\nMolt bonica i ombrívola zona de pícnic al municipi d'Aiguafreda, ja dintre del Parc Natural del Montseny. Està a 200 metres del conjunt monumental d'Aiguafreda de Dalt, s'hi arriba caminant per una pista no transitable pels cotxes que surt d'Aiguafreda de Dalt.\nZona de pícnic d'Aiguafreda de Dalt\nGorgs La Resclosa i de la Sort a la riera de Martinet: S'hi pot anar des de la Font dels Enamorats (són uns 20 minuts per un camí planer).\nCinto Soler 29 de març de 2015 a les 16:37\nSembla un lloc molt maco per els dies de cañor don sensació de ser un lloc fresquisim a mes es molt maco molt bon reportage !!\nMarta Dachs 29 de març de 2015 a les 21:24\nJosep Balius Planellas 30 de març de 2015 a les 11:24\nHola Marta comparteixo el que diu en Cinto, sembla un lloc força fresc per passar un bon dia d'estiu, bon reportatge. Una abraçada i endavant.\nMarta Dachs 30 de març de 2015 a les 21:56\nClara Gris 24 d’octubre de 2015 a les 22:05\nHe descobert recentment el teu blog i avui hem anat a Aiguafreda en busca del picnic q has publicat (des del Garraf). Hem passat un dia fantàstic amb els nens! Gràcies i enhorabona!\nMarta Dachs 25 d’octubre de 2015 a les 20:19\nMoltes gràcies! M'alegro molt que us hagi agradat.\nUnknown 21 d’agost de 2016 a les 14:17\nAnna 21 d’agost de 2016 a les 14:18\nVem estar ahir a la Font Fresca i no raja, tot i que l'entorn és molt bonic\nSi que és un racó molt bonic. El tema de la font tampoc sorpèn estant a agost, tot el què són fonts, rius, i tot l'ho relacionat amb l'aigua depèn de les pluges, la sequera, etc.\nDaniel Llorca García 25 de setembre de 2016 a les 15:22\nAvui hem dinat en aquesta àrea de pícnic. Molt maca i encisadora.\nHem anat fent un circuit d'orientació, però ens ha resultat massa difícil per nosaltres, anava per trams complicats de bosc, i no l'hem finalitzat.\nBona ressenya Marta :)\nMarta Dachs 27 de setembre de 2016 a les 7:36\nMoltes gràcies. Doncs si el circuit era complicat per vosaltres ho havia de ser molt!\nAnònim 26 d’octubre de 2016 a les 0:01\nHola Marta, m'agradaria saber si aprop de la zona de picnic, hi ha algun espai per plantar una tenda...\nMarta Dachs 26 d’octubre de 2016 a les 7:36\nMoltes gràcies. Doncs sento molt dir que no ho sé, hauries de parlar amb l'Ajuntament d'Aiguafreda perquè t'informi.


Sàmper confia que els canvis en les noves restriccions ajudarà a reduir la ''tensió social'' - El Gerió Digital\nEl conseller d'Interior admet que si li ho demanen repetiria a Interior\nEl conseller d'Interior en funcions, Miquel Sàmper, ha confiat que "l'aire" que es doni a alguns sectors amb l'actualització de restriccions "col·laborarà a distensionar la tensió social". En una entrevista a TV3 poques hores abans que el Govern anunciï les noves mesures de cara a dilluns, Sàmper ha avançat que de moment no s'ha tancat cap mesura de cara a Setmana Santa però ha demanat "cautela".\nD'altra banda, en ser preguntat per si repetiria al capdavant de la conselleria quan es formi al nou Govern, Sàmper ha admès que si li ho demanen li agradaria "poder acabar els projectes" començats. Tot i així ha recordat que no forma part de les negociacions i ha dit que està "a disposar".\nSàmper també s'ha referit a les crítiques a les actuacions dels Mossos d'Esquadra en els recents aldarulls i al debat sobre una reforma del model d'ordre públic. El conseller ha insistit que d'ordre públic "n'hi ha d'haver" perquè si no l'ordre públic el farien agents que no estarien preparat. Ha remarcat que el debat sobre el model és "urgent" però ha demanat no posar-lo sobre la taula durant les negociacions ni mentre hi ha polèmica per la seva actuació, sinó que creu que s'hauria de tenir al Parlament i amb experts.\nSàmper ha insistit que els episodis viscuts al carrer en les protestes pro-Hasél "són violència" i ha respost als sectors empresarials com Foment del Treball que li demanen actuar "sense complexos" que "ja ho ha dit 15 o 16 vegades". El conseller ha remarcat que Interior intenta fer un paper "d'equilibri" entre empreses i manifestants i ha retret a Foment que "ells no són aquest equilibri". A més, ha apuntat que la policia ha fet "la feina que ha de fer i l'ha fet bé" i ho demostra, segons creu, que ja fa tres dies que no hi ha manifestacions.\nD'altra banda, en relació al debat sobre l'ús bales de foam que les investigacions indiquen que van fer perdre un ull a una manifestant, Sàmper ha admès que els protocols que en regulen l'ús haurien de ser públics.


Quatre noves escoles confinades a Mataró per casos de Covid\nEl personal educatiu d'escoles com Germanes Bertomeu de Mataró (a la foto) rebran la vacuna.\n28 de setembre de 2020 (18:45 CET)\nMataró suma quatre nous centres educatius amb grups confinats per Covid\nAntonio Machado, Germanes Bertomeu, La Llàntia i Puig i Cadafalch se sumen a la llista: ja són almenys 19 escoles afectades i 23 grups tancats\nLa xifra de grups confinats a escoles i instituts a causa de casos positius de Covid-19 detectats entre els alumnes o professors segueix creixent, a Mataró i al conjunt del país. A la capital del Maresme, segons el darrer balanç, ja són 19 centres educatius afectats, que sumen un total de 23 grups tancats.\nLes dades es poden consultar a través de l'app Traçacovid que ha impulsat el departament d'Educació de la Generalitat. Malgrat que s'actualitza a diari, no acaba de ser del tot exhaustiva, ja que en més d'una ocasió ha quedat comprovat que no s'hi recullen tots els casos detectats als municipis. Els propis centres educatius i Serveis Territorials d'Educació són els responsables d'actualitzar-ho i, sigui com sigui, és l'única font de dades oficials.\nSegons Educació, per tant, a data de dilluns dia 28 hi ha un total de 22 grups confinats a Mataró per casos de Covid. Respecte al darrer balanç, de divendres dia 25, s'hi han sumat quatre nous centres educatius: les escoles Antonio Machado (barri de Cirera), Germanes Bertomeu (Rocafonda) i La Llàntia, i l'institut Josep Puig i Cadafalch (Cerdanyola). Per tant, 18 escoles i instituts mataronins tenen un o varis grups confinats.\nMapa interactiu de les escoles amb grups confinats\nLes escoles i instituts amb grups tancats\nLes Aigües – 1 grup\nCor de Maria – 1 grup\nAngeleta Ferrer – 2 grups\nJosep Montserrat – 1 grup\nGermanes Bertomeu – 1 grup\nCamí del Mig – 2 grups\nAntonio Machado – 1 grup\nEscola La Llàntia - 1 grup\nJosep Puig i Cadafalch – 1 grup\nLa situació a Canet de Mar\nAl Maresme, hi ha un cas especialment greu a Canet de Mar: L'Institut Lluís Domènech i Montaner té 23 grups tancats d'ESO i batxillerat. Ara bé, els cicles formatius de l'escola de teixits continuen amb l'activitat presencial, i per això no es considera que l'institut està tancat. Entre aquest dilluns i dimarts es faran les proves PCR. La reobertura serà el dia 5, perquè és quan acaba la quarantena dels primers grups que van quedar confinats. Divendres es va decidir tancar tot un edifici perquè s'estaven disparant els casos, han explicat a l'ACN fonts municipals.\nAl conjunt de Catalunya, el nombre de grups escolars confinats per un positiu de covid-19 és de 1.062, 140 més que els declarats dissabte, segons les dades actualitzades del Departament d'Educació. En total, als centres educatius s'han detectat 2.186 positius, 394 més que en el darrer balanç. Del total, 1.948 entre l'alumnat, 228 entre docents i personal administratiu i 10 en personal extern. Pel que fa als confinats, n'hi ha un total de 23.667 (+3.269): 21.966 alumnes, 1.469 docents i personal d'administració i 232 personal extern. Continuen tancades quatre llars d'infants, dues a Barcelona, una a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) i una a Almenar (Segrià).


S'obre al públic el búnquer de Mussolini\nA partir de divendres es podran visitar aquestes dependències, que van servir de refugi al dictador italià durant la II Guerra Mundial\nRedacció 27/10/2014 - 14.18 Actualitzat 28/10/2014 - 09.14\nUn lavabo del búnquer secret de Mussolini. (Foto: Reuters)\nEl búnquer antiaeri de Benito Mussolini es podrà visitar, després de 74 anys de la seva construcció. Es tracta d'una xarxa de sales subterrànies destinades a la protecció de la seva família i del mateix dictador, que va dirigir el mandat feixista a Itàlia entre els anys 1922 i 1943.\nA partir de divendres, 31 d'octubre, es podrà visitar tant el búnquer, situat al jardí de la residència de Mussolini, a la Villa Torlonia, a Roma, com un segon refugi que el dictador va fer construir a la mateixa zona, però encara més a prop de l'habitatge. També es reobrirà un tercer búnquer, que va quedar inacabat amb la caiguda del feixisme a Itàlia, construït a 6,5 metres sota terra.\nL'obertura de les construccions antiaèries anirà acompanyada de la possibilitat de visitar els jardins de luxe de la residència de Mussolini. El Departament de Cultura té la intenció de recordar, d'aquesta manera, un dels capítols més negres de la història d'Itàlia.


Smart ports, un futur molt present - Ignasi Sayol\nHome\tLogistica\tSmart ports, un futur molt present\nFa uns mesos us parlava en un article de que El futur passa per les ciutats intel·ligents .\nDoncs bé, les diferents tecnologies implementades en les Smart Cities, tenen la seva translació natural en els ports, parlem llavors de Smart Ports.\nLes noves tecnologies poc a poc van desenvolupant-se i obrint un ventall de funcionalitats vinculades a la sostenibilitat, a posar en marxa una logística més eficient, a implementar un trànsit sostenible i sincronitzat, a potenciar la productivitat, etc.\nTotes aquestes noves funcionalitats ofertes per les noves tecnologies aniran convertint els ports en petites ciutats intel·ligents.\nAvui dia, els ports marítims són un dels actius logístics estratègics més importants a nivell global. Es tracta d’un element essencial si volem un país industrial, sense els ports no podríem augmentar les exportacions. Segons dades de l’Organització Mundial del Comerç (OMC) més del 80% de les mercaderies al món es mouen per via marítima. Estem parlant de física bàsica, el cost per tona moguda és inferior a qualsevol altra mode de transport.\nEls avenços empenyen cap a un canvi, l’evolució dels mercats és constant. Els serveis i la competència fan que la transformació digital esdevingui imprescindible en aquest tipus d’espais. És precisament per aquest motiu, en aquesta conjuntura en constant canvi, d’on sorgeix el concepte Smart Ports.\nQue implica el concepte Smart Ports\nAquest concepte proposa l’ús de la tecnologia per transformar els diferents serveis públics dels ports marítims en serveis interactius amb l’objectiu de satisfer les necessitats dels usuaris amb major eficiència i aportant valor.\nLa clau està en la combinació d’eficiència i optimització dels recursos aprofundint en un clar i ferm compromís mediambiental.\nTecnologies que ja s’estan implementant en els ports\nD’un temps ençà en molts ports s’ha començat a implementar noves tecnologies que pretenen acostar als enclavaments portuaris al concepte Smart Ports.\nCàmeres a les entrades i sortides dels ports\nPermeten tenir un registre de totes les matrícules dels vehicles que circulen pel mateix, monitoritzar les cues dels vehicles per així prendre mesures que permetin una millor planificació del trànsit intern, etc.\nGestió i monitorització energètica en temps real de ports i ports esportius usant xarxes de sensors sense fils\nAlgunes empreses treballen ja en aquesta línia. Un bon exemple d’això és E5 Technology, un ambiciós projecte amb un marcat caràcter innovador que dóna suport íntegre als conceptes eficiència i estalvi energètic de manera global i individual. La principal innovació consisteix a integrar en una única plataforma la gestió de:\nUna xarxa de sensors sense fil (WSN).\nUn software de gestió basat en Cloud Computing.\nModelatge energètic i de consum d’aigua de ports.\nI la incorporació d’una aplicació d’auditories Energètiques Dinàmiques.\nD’aquesta manera permet:\nEstalviar entre el 20% i el 40% en la facturació energètica i d’aigua.\nControl i monitorització en temps real de les instal·lacions amb sistemes d’alertes i notificacions.\nMillorar el medi ambient (ajuda a disminuir el consum d’aigua i de CO2 i altres gasos nocius emesos a l’atmosfera).\nEstalviar en costos d’operació i manteniment de les instal·lacions, a més de tenir un major coneixement de les mateixes.\nActua sobre dispositius elèctrics automatitzant-los per tal d’obtenir una major eficiència en funció de les dades de consum recollides. Pot actuar sobre l’enllumenat del port, obrir o tancar finestres en funció de les necessitats dels espais, encendre o apagar calderes en funció de les necessitats de cada cas i moment, obrir, tancar o regular cabals de fluids (aigua, combustible, etc. .). En definitiva, permet encendre, apagar o regular de manera automàtica aparells elèctrics en funció dels valors recollits pels sensors.\nI, per descomptat, millorar la imatge corporativa.\nProgrames informàtics per a la gestió i control de zones portuàries\nQue permeten controlar i gestionar d’una forma molt més eficient aquestes instal·lacions.\nNoves tecnologies per a la previsió de temporals\nMés enllà de les webs i apps més habituals que ens donen la previsió marítima del temps. La previsió cada cop serà més eficient utilitzant models matemàtics, big data i l’enorme capacitat de càlcul que tenen els nous sistemes de computació. En breu serem capaços de predir d’una manera més eficient i gestionar el trànsit marítim tenint en compte aquest paràmetre. Veurem l’aplicació de tecnologia per predir temporals\nPunts a favor dels Smart ports\nLa necessitat d’implantació de noves tecnologies en els ports sembla molt clara. Però, quins són els beneficis que ofereixen aquests canvis?\nAquestes tecnologies tenen com una de les seves principals funcions millorar la gestió del port i aconseguir una major eficiència en l’ús de les instal·lacions. Tot això, sense cap dubte, provocarà un impacte sobre el preu final dels productes i serveis.\nVeurem amb la implantació de noves tecnologies una clara optimització de càrregues, descàrregues i emmagatzematge de les mercaderies.\nParlàvem abans de noves tecnologies que permeten tenir una previsió de la climatologia, o de sensors que ofereixen un monitoratge i major control dels nivells de contaminació al port. Tota aquesta informació permet prendre decisions amb un marge molt més gran, minimitzant els riscos, predient les situacions de perill i actuant en conseqüència. Més proactivitat i menys reactivitat.\nEl Port de Barcelona aposta per la innovació\nEl Port de Barcelona ha estat pioner en la implantació de solucions tecnològiques en diversos àmbits amb l’objectiu de generar serveis de qualitat més eficients i interactius; a més d’aconseguir un port més sostenible.\nAlgunes de les accions realitzades i altres en procés són:\nLa connexió dels vaixells amarrats en els ports a la xarxa elèctrica perquè puguin aturar els motors i deixar d’emetre CO2 a l’atmosfera.\nLa instal·lació de complexos solars de generació elèctrica en els sostres dels magatzems i aparcaments de la ZAL (Zona d’Activitats Logístiques).\nDesplegament de fibra òptica per garantir els serveis adequats de telecomunicacions, suportar IoT i els estàndards de la indústria 4.0. Cal tindre en compte també el desplegament a futur de les xarxes 5G i la de la Wi-FI indoor i outdoor.\nPort dashboard, sistemes de monitorització dels paràmetres crítics de l’activitat portuària.\nDesplegament de sensors IoT tant a costat terra, mar o sensors mòbils aeris (drons). Aquest és un dels reptes si és vol un smart port, cal tindre sensors de tot tipus i en tots llocs que permetin captar els paràmetres que necessitem per actuar en temps real davant de problemes o incidències; alhora que facin possible emmagatzemar informació per posar en marxa eines de big data i Machine learning per tal de planificar a futur i anticipar-se als esdeveniments.\nEl Port té en marxa el Port Challenge Barcelona, que és un programa d’acceleració d’empreses impulsat pel Port de Barcelona. Amb aquest programa el Port busca idees innovadores que, usant les noves tecnologies, tinguin un impacte en el seu ecosistema empresarial.\nA més, en el seu afany per continuar el seu camí cap al concepte Smart Port, el Port de Barcelona està treballant en un acord amb el fabricant de vehicles SEAT per realitzar proves amb dos prototips de cotxe, un elèctric i un altre d’híbrid. Aquests vehicles prototip que es carregaran a través de la connexió a la xarxa elèctrica, enviaran a SEAT, mitjançant telemetria, informació del vehicle (la seva posició, la velocitat i l’estat de càrrega de la bateria en temps real). Per la seva banda, el Port a través d’aquest acord podrà avaluar la possibilitat d’incloure aquest tipus de vehicles en el seu parc mòbil.\nNo parlem de conceptes futuristes, molt al contrari; són moltes les iniciatives i projectes tecnològics que giren al voltant d’aquest concepte que s’estan implementant ja en molts ports. D’aquí que parli d’un futur molt present.\nÉs més, m’atreveixo a vaticinar que seran els Smart ports, els que s’adaptin al canvi, els únics que puguin sobreviure en un món cada vegada més global, ja que seran els únics capaços de ser cada cop més eficients i adaptar-se a la més que necessària aposta per la sostenibilitat, i alhora mantenir uns costos competitius.\nCom he dit altres vegades, únicament sobreviuran les empreses, entitats o infraestructures que siguin capaces de donar resposta mitjançant la innovació al doble repte que tenim; ser cada cop més eficients en les nostres operacions i serveis, i fer-ho també des de una component de sostenibilitat mediambiental.\nRas i curt, millora de l’eficiència operativa i sostenibilitat mediambiental.


Xocolates i Cacaus Simón Coll\nExperiències a la Sala de Tast i l’Obrador\nSimón Coll Xocolaters és una empresa familiar elaboradora de xocolata de la fava de cacau a la rajola des de 1840 ubicats a Sant Sadurní d’Anoia (Barcelona). Des del bell mig del Penedès és des d’on continuen escrivint la seva historia, una historia que actualment segueix amb la sisena generació familiar al capdavant del negoci.\nUs ofereix un seguit d’experiències i activitats, amb un descompte com a col·legiats, per gaudir, aprendre i emocionar-nos amb el món del cacau i la xocolata.\n- Visites guiades a l’Espai Xocolata Simón Coll. Tarifa especial per adults de 4,50 €*. El centre de visites de la fàbrica on podreu descobrir, tastar, tocar i gaudir de la xocolata Simón Coll acompanyats dels seus guies, t’explicaran aquestes i d’altres curiositats i faran que la visita sigui amena i molt participativa per a tots els públics. En la teva visita gaudiràs de:\n- L'espai audiovisual 180º : Un muntatge audiovisual de pantalles panoràmiques espectaculars, et transportaràs a una plantació de cacau per conèixer el procés de transformació de la matèria primera de les pinyes i les faves, com ens arriben a la fàbrica i com les transformem en xocolata.\n- L’antic obrador Simón Coll, amb les seves màquines antigues reals, prendrà vida per ensenyar-te com ha evolucionat el procés de fabricació tradicional de la xocolata des dels seus inicis fins avui. A través d’un muntatge visual, aquestes màquines es posaran en marxa i interactuaran amb mestres xocolaters que ens mostraran com es treballava fa més de 100 anys a la fàbrica.\n- Una línia de producció actual: Els bombons són una de les nostres especialitats. Vols veure com els fem? A través d’unes finestres veuràs part de la fàbrica actual on diàriament elaborem els nostres productes. És una de les linies de fabricació de Simón Coll i, alhora, també és l’àrea experimental on fem les fabricacions de nous productes i desenvolupem noves textures i sabors.\n- El tast de xocolata:Posem a prova els teus sentits. Tindràs l’oportunitat de degustar la xocolata tal com surt de la línia de producció i t’ensenyarem a degustar-la de manera òptima. Una sensació que només podràs viure si véns a la fàbrica de xocolata Simón Coll.\n- La botiga de l'Espai Xocolata La botiga de l’Espai Xocolata és una experiència única en si mateixa on hi podràs trobar tota la gamma de productes Simón Coll, descobrir novetats que encara no estan al mercat i podràs degustar algunes de les nostres especialitats que trobaràs en els diferents punts de degustació repartits per la botiga.\n- Experiències a la Sala de Tast i l’Obrador de Cacaus Aromàtics: 10% de descompte*. Un espai on viure experiències vivencials, sensorials i immersives en el món del cacau d’una forma personalitzada i amb grups reduïts.\n- Cacaus Aromàtics, Viatge als Orígens: Una experiència on viatjarem als orígens del cacau, elaborarem la nostra pròpia xocolata i descobrirem el món dels cacaus aromàtics, aprenent a tastar i identificar els diferents aromes de cacaus escollits d’arreu del món.\n*Tots els descomptes s’aplicaran sobre el preu de tarifa al titular beneficiari i fins a un màxim de 1 acompanyant. No serà acumulable a altres promocions o ofertes existents.\nFes la teva reserva a visita@simoncoll.com o al Tel 938 911 095


Per obtenir uns resultats econòmics sostenibles, cal millorar de forma sistemàtica. La qualitat en el servei, en el producte i en els processos s' ha convertit en un factor fonamental de competitivitat.\nEn una empresa moderna, la rendibilitat sostinguda passa per una política comercial potent basada en la fidelització i l’ augment de la cartera de clients. Per això, un producte sense fisures, un inmillorable servei i un preu raonable són els tres pilars bàsics.\nUna empresa és percebuda per la seva forma de treball, els productes i serveis que genera, però també en quin temps ho fa i com ho fa. Costa molt temps i esforç aconseguir una reputació i molt poc erosionar.\nLa capacitat de servei d’ una organització és una medició relativa, ja que no només depèn de nosaltres sinó de les alternatives, és a dir, de la competència directa o indirecta, per lo que l’ esforç i les revisions en aquesta àrea han de ser constants.\nLa ISO 9000 és només el principi d' un camí\nEn moltes ocasions, ha estat el primer contacte amb la millora contínua, la gestió de processos, amb el cicle PDCA. amb la normalització i l’ homologació. A mesura que ha augmentat el nombre d’ empreses certificades, la importància d’aquest “guardó” s’ ha generalitzat i popularitzat. Realment, avui, per a les organitzacions, ha estat la plataforma d’ inici d’ un camí.\nLes empreses han de millorar els seus processos de manera contínua. Una vegada superats els estàndards ISO 9000, queda molt camí per recórrer, així que només ens queda preguntar-nos: Quina direcció hem de pendre? Implantar estàndards de suport com la ISO 10002?, Introduir-nos en el model EFQM d’ Excel·lència?\nNo hi ha vents favorables per al que no sap a quin port es dirigeix, per al qual no emprèn un rumb.\nUna vegada superats els estàndards ISO 9000, les empreses busquen la millora contínua: major eficiència, millor imatge pública, concursos públics, més eficàcia…\nVies estratègiques per a les empreses que volen millorar\nEn l’ àmbit de la Qualitat, se solen proposar tres vies estratègiques per a les empreses que volen millorar:\n1.- ASCENS, entès com augment de les capacitats dels estàndards o models que la organització té implementats. Suposa el desenvolupament d’ el model EFQM d’ Excel·lència, 6 Sigma, World Class Manufacturing o altres tècniques avançades similars, projectes que suposen situar l’ empresa entre l’ elit empresarial.\n2.- AUGMENT, entenent-se com la implementació d’ estàndards de suport per millorar aspectes o funcions concretes de la ISO 9001. Una empresa amb certificació ISO 9001 pot implementar normes que ajuden a desplegar d’ una manera més consistent requisits bàsics establerts en la norma.\nLes possibilitats són variades. Com exemple, pot ser la millora de les sistemàtiques per conèixer les percepcions mitjançant la UNE-ISO 10001 “Satisfacció del client. Directrius per els codis de conducta de les organitzacions”, la UNE-ISO 10002 “Satisfacció del client. Directrius per el tractament de les queixes en les organitzacions”, la UNE-ISO 10003 “Satisfacció del client. Directrius per la resolució de conflictes de forma externa a les organitzacions”, la UNE-ISO 10004 “Satisfacció del client. Directrius per el seguiment i la medició”. També és possible la millora de la ISO 9000 aplicant altres normes com la UNE-EN ISO 19011 “Directrius per l’ auditoria dels sistemes de gestió”. Les oportunitats són immenses. Cada norma millorarà, mitjançant l’ estandarització i normalització, processos concrets de l’ organització.\nTambé és possible la millora de la ISO 9000 aplicant altres normes com la UNE-EN ISO 19011 “Directrius per l’ auditoria dels sistemes de gestió”. Les oportunitats són immenses. Cada norma millorarà, mitjançant l’ estandarització i normalització, processos concrets de l’ organització.\n3.- ASSIMILACIÓ referint-se a l’ obertura de l’ empresa a noves àrees de millora com, per exemple, la gestió mediambiental i la sostenibilitat (ISO 14001, EMAS, …), Seguretat i Salut en el Treball (OHSAS 18001, ISO 45001) o la Responsabilitat Social Corporativa (UNE-ISO 26000).\nUn cop definida la línia estratègica a desenvolupar, molts dels clients volen finalitzar el projecte amb la certificació. La intervenció dels organismes de normalització sempre és beneficiosa, doncs entre altres coses, permet acreditar un bon treball i afavoreix comunicació i divulgació dels èxits als diferents grups d’ interès.\nLes direccions líders sempre treballen per millorar l’ eficàcia i l’ eficiència de la seva organització. És qüestió de resultats, no hi ha altra raó. Apliquen el concepte de direcció integral que, lluny del model antiquat de qualitat aplicat només al producte o servei, busca avançar en la gestió i organització de la empresa, millorant aspectes com la producció, els processos, mètodes de treball, relació amb clients, proveïdors i personal.\nAfrontar un projecte d’ aquestes característiques amb èxit requereix personal qualificat, experimentat i dedicat. Per superar les dificultats amb èxit, es requereixen persones amb experiència i un perfil molt específic.\nEl projecte ha de ser “un vestit a mida”, mai un sistema estàndard, impersonal i sense efectivitat. De vegades, generalment per raons econòmiques, es van a solucions poc especialitzades i inexpertes, sense valorar el perjudici tan irreparable que poden ocasionar en el funcionament de l’ empresa i en la credibilitat de la direcció.\nOAK és una de les principals consultores del sector. Assessorem i desenvolupem projectes d’ aquestes característiques des dels anys 90. És una de les nostres principales línies de negoci i la prestem especial atenció. Hem desenvolupat una metodologia pròpia i específica basada no en els registres, sinó en la millora efectiva dels processos, els serveis i els productes.\nLa nostra funció és dissenyar, implementar, establir en l’ empresa solucions realistes i efectives. És per això que treballem sempre en estreta sintonia amb les seves necessitats i objectius dels nostres clients. Som clars, pràctics i eficaços.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - L'Ajuntament organitza un taller sobre protecció de dades per a entitats i associacions\nL'Ajuntament organitza un taller sobre protecció de dades per a entitats i associacions\nDissabte, 21 de març, de 10 a 14, al Centre Cívic El Gorg\nPer a fomentar la vida associativa i la participació i afavorir que les entitats puguin funcionar de manera autònoma i estable és important dedicar recursos formatius com a una eina imprescindible per a la seva millora continua.\nLa Regidoria de Participació Ciutadana, amb la finalitat de facilitar a les entitats i associacions de Sant Vicenç de Montalt eines que ajudin a la millora de la seva gestió i la seva activitat diària, organitza un taller gratuït sobre protecció de dades personals. La formació es farà el dissabte, 21 de març, de les 10 del matí a les 2 del migdia, al Centre Cívic El Gorg.\nEl taller està subvencionat per la Diputació de Barcelona i anirà a càrrec del departament de Suport Tercer Sector de Fundesplai.\nElsi les assistents a la sessió rebran formació sobre el tractament i gestió de dades personals, els drets dels afectats, els diferents nivells de protecció o els drets d’imatge. També es treballaran exemples de gestió de dades i s’obrirà un espai de dubtes i consultes.\nPer participar en aquest taller cal inscripció prèvia en aquest ENLLAÇ\nPublicat el 28.02.2020


En una fruiteria de Terrassa s’hi empaquetava material robat a escoles per poder-lo vendre\nL’Ajuntamen, en coordinació amb Mossos i Policia Municipal, ha incrementat la vigilància davant dels diversos robatoris registrats des de principis d’any en escoles i instituts de la ciutat, que s’eleven a un total de disset. A dia d’avui la policia ha detingut sis persones i s’ha interceptat una fruiteria de la ciutat on s’hi empaquetava el material sostret per posteriorment poder-lo vendre.\nEn aquest sentit, a mitjans de març la ciutat va acollir una reunió extraordinària de la Junta Local de Seguretat amb la participació del conseller d’Interior, Miquel Sàmper, i l’alcalde, Jordi Ballart, amb l’objectiu d’incrementar la coordinació en la resposta davant d’aquests fets delictius. “Ens hem posat a treballar amb les escoles per donar-los consells, sobretot pel que fa a elements vulnerables, alarmes o detectors de persones”, afegeix la tinenta d’alcalde. En total s’han fet dues reunions amb les direccions dels centres, juntament amb Mossos i Policia Municipal, d’on va sorgir la proposta de reforçar la vigilància contractant empreses de seguretat privada, sobretot per aquelles hores en què no hi ha activitat lectiva i que són les que aprofiten els lladres per assaltar els centres educatius, de nit, en caps de setmana i festius.


El perquè de Cañellas\n16 maig 2021 01:36\nMiquel Payeras | 23 agost 1999\nMolta gent pensava que Cañellas era política" ment mort. S'equivocaven. Els periodistes l'hem enterrat devers mil vegades, i sempre ressuscita. Sabem que amb ell convé no ser massa rotund, quan s'afirma que està acabat o que es retira. Mai no estarà del tot acabat, ni mai no s'acabarà de retirar del tot, Cañelles és un animal polític. Un polític dels que ja no queden. Sempre ho ha estat, i els seus enemics (els de dins el PP, perquè els de fora són simples adversaris) farien bé a repassar la seva biografia política. Veuran que és un home que viu la política intensament, des de fa més de vint anys, i des del lloc que sigui. El pitjor error que es pot cometre és pensar que Cañellas, una vegada perdut el poder i l'acta de diputat, ha deixat de fer política. De cap manera. Això val per molts dels seus companys de partit que estan en política per simple ambició d'ocupar càrrecs o perquè la seva vida no va massa més enllà de satisfer la vanitat de tenir cotxe oficial i ser convidats a determinades recepcions. Cañellas no és d'aquesta gent. Gabriel Cañellas va ser coaptat per Abel Matutes per reorganitzar l'aleshores AP l'any 1978. El partit conservador estava immers en una greu crisi, producte dels mals resultats de les primeres eleccions (1977), i aquell any la vella guàrdia franquista que havia estat la cara d'AP feia tot el possible per boicotejar els intents regeneradors que duien a terme Matutes i Josep Maria Lafuente, entre d'altres. Després de disputes diverses, el regeneradors se'n sortiren amb la seva. Pensaven a fer un partit conservador, inequívocament democràtic, i que tengués la mateixa base sociològica que ells pensaven que era la pròpia de Mallorca i de totes les Balears. Cañellas, a finals de 1978, començà a visitar molta gent, a viatjar per les altres illes, anà a tots els pobles de Mallorca amb el seu cotxe particular, engrescà molta gent, i es presentà a regidor a Palma, a les eleccions de 1979. No va sortir. No es va retirar ni es va desanimar. Continuà fent quilòmetres i visites, moltes més visites. Caparrut, li diuen. I segurament ho és. Ningú no donava un duro per AP, però ell sí. Va necessitar que passassin 4 anys (fins les eleccions de 1982) perquè amb l'enfonsament d'UCD aquella AP reviscolàs. Llavors tot ja va ser més fàcil i el 1983 es trobà una allau de vots que el convertí (val a dir que amb l'ajuda d'UM, després d'una sessió de convenciment forçat a Jeroni Albertí, però aquesta és un altra història) en el primer president de Balears. Un càrrec que ocupà durant 12 anys fins que un castellà fred i impassible el va fer dimitir. Després vingueren moltes decepcions personals i, també, moltes traïcions. Un home com aquest, que ha arrossegat el cul per totes les carreteres de Balears que ha creat un partit allà on no hi havia més que deixalles del pur ranquisme institucional, que ni tan sols aconseguí una acta de regidor de Palma, es deixarà ara retirar perquè un deixable del castellà fred i ambiciós així li diu? Difícil de creure. En el congrés del PP hi haurà una llista d'integració o s'enfrontaran dues o més llistes. El president del PP serà qui sigui. Però si una cosa pareix ben segura, és que Cañellas no es retirarà de fer política. La farà dins el PP si continua reconeixent en aquestes sigles al seu partit. I si no, tornarà fer molts quilòmetres i visites per tornar a engrescar gent en una nova aventura que, en qualsevol cas, seria molt més fácil que la primera.


Aquestes són les dades d’aquest inici del mes de febrer, on sembla que el nombre de contagis és bastant menor, però la pressió assistencial a l’Hospital continua sent molt alta. Una seixantena de pacients amb positiu de COVID10 estan ingressats a planta, mentre que 10 pacients estan ingressats a l’UCI. Les dades apunten a una baixada de casos, amb una Rt força inferior a 1.\nPer la seva banda, els professionals sanitaris del CAP Igualada Urbà han començat a rebre la segona dosi de la vacuna, el que els farà estar protegits en els propers dies.\nVolem saber com es treballa des del CAP Igualada Urbà en aquesta situació; en plena pandèmia, però amb el personal que es va vacunant de mica en mica. En parlem amb el metge de família al CAP Anoia, de l’equip d’Igualada Urbà de l’Institut Català de la Salut (ICS), Xavier Cantero.


Postgrau de Gestió i administració d'entitats no lucratives - Universitat Oberta de Catalunya (UOC) - Màsters, postgraus i especialitzacions - Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nGestió i Administració d'Entitats no Lucratives\nTítol: Gestió i Administració d'Entitats no Lucratives\nTant Creu Roja Espanyola i com la UOC consideren necessari oferir formació de qualitat a totes aquelles persones interessades a formar part d'aquestes entitats i més específicament, a persones amb responsabilitat en llocs directius, les principals necessitats formatives dels quals se centren en la gestió, la planificació i les habilitats directives. És necessari que els responsables de les ENL adquireixin habilitats directives i de lideratge, que els ajudin a gestionar els seus recursos amb la màxima eficàcia. Es tracta, per tant, de millorar la formació de persones que realitzen o estan interessades a realitzar tasques de gestió i direcció d'ENL.\nFinalment, volem destacar que ateses les actuals necessitats formatives, l'ocupació de temps, la poca disponibilitat de temps lliure, i les extenses jornades laborals, obliguen a oferir alternatives metodològiques en l'àmbit de la formació. Creu Roja Espanyola ha d'aprofitar l'impuls de les noves tecnologies que ofereix la UOC, i la seva creixent incorporació a la societat actual per adaptar la formació a les necessitats de la població.\nEspecialitat de Gestió economicofinancera\nAssignatura 1: Marc jurídic\nAssignatura 2: Fiscalitat de les ENL\nAssignatura 3: Gestió económicofinancera: Fonts de financiació, captació de fons i responsabilitat social empresarial.\nEspecialitat de Gestió de RRHH\nAsignatura 9 : Gestió dels recursos humans\nBLOQUE 1: La Gestió de persones\nBLOQUE 2: L'administració de personal


Escola mossèn Jacint Verdaguer: Diferència entre les revisions - EduWiki\nEscola mossèn Jacint Verdaguer: Diferència entre les revisions\nRevisió de 18:14, 1 feb 2012 (mostra codi font)\nRevisió de 18:15, 1 feb 2012 (mostra codi font)\nEscola situada al carrer Lleida 32, al barri del Poble-sec de Barcelona.\n= L'edifici =\nL’escola es va construir per l’Exposició Universal de 1929 com a oficines.
El 31 d’octubre de 1919 l’arquitecte de l’Ajuntament en Josep Goday, va lliurar a la ciutat un edifici de dues plantes construït amb pedres de Montjuïc .\nL’escola es va construir per l’Exposició Internacional de 1929 com a oficines.
El 31 d’octubre de 1919 l’arquitecte de l’Ajuntament en Josep Goday, va lliurar a la ciutat un edifici de dues plantes construït amb pedres de Montjuïc .\nL’edifici té un vestíbul de gran amplitud i molta il·luminació. Té quatre torres cantoneres que li proporciona esveltesa. Totes les instal·lacions tenien llum i ventilació directa.
La façana té uns esgrafiats de columnes, plantes i flors atribuïts a Francesc Canyelles.
Acabada d’Exposició, i degut a la manca d’escoles a la ciutat, l’edifici es va adequar per a la tasca docent i s’inaugura com escola el 29 de març de 1931.

\nRevisió de 18:15, 1 feb 2012\nL’escola es va construir per l’Exposició Internacional de 1929 com a oficines.\nEl 31 d’octubre de 1919 l’arquitecte de l’Ajuntament en Josep Goday, va lliurar a la ciutat un edifici de dues plantes construït amb pedres de Montjuïc .\nL’edifici té un vestíbul de gran amplitud i molta il·luminació. Té quatre torres cantoneres que li proporciona esveltesa. Totes les instal·lacions tenien llum i ventilació directa.\nLa façana té uns esgrafiats de columnes, plantes i flors atribuïts a Francesc Canyelles.\nAcabada d’Exposició, i degut a la manca d’escoles a la ciutat, l’edifici es va adequar per a la tasca docent i s’inaugura com escola el 29 de març de 1931.\nObtingut de «http://eduwiki.cat/index.php?title=Escola_mossèn_Jacint_Verdaguer&oldid=9309»


24 octubre 2020 04:58\nBarcelona no acollirà l’Agència Europea del Medicament. En la votació que s’ha fet a Brussel·les, la capital catalana ha caigut en la primera ronda. Amsterdam s'ha imposat aquest dilluns com a guanyadora de la seu de l'Agència Europea del Medicament (EMA) per sorteig, després d'empatar en la final amb Milà, segons han informat fonts europees.\nAmsterdam acollirà la nova seu de l'Agència Europea del Medicament, ha informat a través de Twitter la presidència de torn de la UE. Fonts europees han explicat que Milà i Amsterdam han empatat en la tercera i darrera ronda de votació, la qual cosa ha obligat a la presidència a prendre la decisió per sorteig entre les dues.\nLes regles per triar les noves seus de la EMA i de l'Autoritat Bancària Europea (EBA) estableixen que en cas d'empat en l'última ronda, la decisió es prendrà «per sorteig».\nÉs la segona vegada que Barcelona es queda sense aquest organisme europeu. L’any 1992 la ciutat catalana es va quedar a les portes d’aconseguir-ho, però finalment Londres es va imposar en la votació. Ara, a causa del Brexit, cerca un nou destí.\nLes dues ciutats preferides, sempre han sigut Amsterdam i París, per la,seva situació. Ara, a Espanyistan es fan les víctimes i dònen la culpa als independentistes. I com diu una persona més a baix, dur la A.E.M. a Madrid, ni tan sols s'ho han plantejat.\nPer Això sí que fa vergonya, fa mes de 2 anys\nGràcies sr. Puigdemont. Més de 2000 empreses han fuit de Catalunya, tot gràcies al sr. Puigdemont, però hi hem d'afagir totes aquelles que ja no han anat ni aniran a Catalunya, con n'es el cas de la agencia del medicament El més de 1000 empleats directes que se haguéssin creat li poden donar les gràcies. I mentrestant el responsable viu per Brussel·les, sense donar explicacions ni assumir cap responsabilitat.\nPer Ja, Ja, Ja,..., fa mes de 2 anys\nI Espanya es queixa!\nIdò que no veuen que ja ni es plantejà que fos Madrid, Cáceres o Valladolid? Aquests si que estaven descartades de bon començament. I Espanya no en té la culpa?\nNormal, amb la ciutat plena de policies que tupen a la gent, i d' ultres cometent actes vandàlics.\nGràcies al PP i companyia.


▷ Gnomo Park - Parcs d'aventura a Lloret de Mar amb nens - Escapada amb nens\nParcs d'aventura a Lloret de Mar amb nens\nParc ideal per visitar en família, amb decoració relacionada amb l'univers dels gnomos i dels seus enemics acèrrims, els Trolls, i on hi poden jugar els nens que ja caminen i fins els 12 anys. Hi trobareu jocs d’interior, piscina de boles i “mini-disco” amb efectes especials, entre d'altres alicients.\nA l'estiu, hi trobarem activitats d'aigua.\nDins del Gnomo Park també trobem el Troll Aventura; un parc d'aventures amb circuits diferents (verd, blau i vermell) . Tirolines, ponts penjants de fusta i amb xarxes, tobogans...\nDins d'aquest espai també es poden celebrar aniversaris i festes.\nBlanes és un dels destins turístics de la Costa Brava i en aquesta ocasió us proposem visitar una cala de Blanes, la Cala de Sant Francesc, coneguda també com la Cala Bona. Està situada a poc més d'1km del…\nAmb una entrada amb forma de castell enorme, el parc de Francesc Macià de Malgrat de Mar, no us deixarà indiferents! És un espai per passar el dia en família i perquè els més petits de casa, no tinguin hora…


El soroll ha esdevingut un dels problemes importants que en major o menor grau afecten la nostra societat. El tipus de vida actual (mobilitat freqüent, augment del trànsit, etc.) fa que aquest contaminant s’estengui a un ritme considerable.\nLa gestió ambiental del soroll ha de tenir com a finalitat que l’activitat antròpica en el territori no generi nivells que molestin o incomodin l’home o els ecosistemes naturals. Aquesta finalitat s’assoleix aplicant en el territori criteris de prevenció, de control i de sanejament o reducció.\nEls instruments legals reguladors que permeten actuar sobre les activitats perquè no generin molèsties de soroll als habitants són:\nles ordenances municipals de protecció contra el soroll\nl’adopció d’objectius de qualitat sonora en les diverses figures del planejament\nla normativa sectorial (normes bàsiques d’edificació, reglament IIAA, normativa sobre avaluació ambiental, etc...)\nEls estudis d’impacte acústic, que s’inclouen en els estudis d’impacte ambiental com un annex, es redacten segons la Llei 16/2002, de 28 de juny, de protecció contra la contaminació acústica.\nL’objecte d’aquesta Llei és regular les mesures necessàries per a prevenir i corregir la contaminació acústica que afecta als ciutadans i el medi ambient, provocada pels sorolls i les vibracions, i establir un règim d’intervenció administrativa que sigui aplicable a tot el territori català.\nSegons l'article 9 d’aquesta Llei, els ajuntaments han d’elaborar un mapa de capacitat acústica amb els nivells d’immissió dels emissors acústics als quals és aplicable aquesta Llei que estiguin inclosos a les zones urbanes, els nuclis de població i, si escau, les zones del medi natural, a l’efecte de determinar la capacitat acústica del territori mitjançant l’establiment de les zones de sensibilitat acústica en l’àmbit del municipi respectiu.\nEn els estudis d’impacte acústic es fa una determinació dels nivells d’immissió sonora a l’ambient exterior produïda pels mitjans de transport, el veïnat, etc., mitjançant sonòmetre calibrat i amb certificat. A partir de l’anàlisi acústica de la capacitat del territori i de la nova infraestructura o activitat, s’avalua l’impacte acústic i es determinen les mesures atenuadores de l’emissor i/o el receptor.\nEn el cas d’infraestructures de transport es calcula també la previsió sonora mitjançant mètodes de simulació (per ex. mètode CETUR) que s’apliquen en funció de la IMD, el tipus de ferm, la velocitat específica, el % de vehicles pesants, l’atenuació segons la distància, etc. i a partir d’aquesta previsió es proposen mesures correctores per a minimitzar l’impacte acústic, com pot ser, per exemple, la instal·lació de pantalles acústiques.


Els diputats europees demanen una harmonització fiscal i transparència sobre les resolucions fiscals nacionals en el debat sobre "filtracions de Lux" - EU Reporter\nEl president de la Comissió, Jean-Claude Juncker, va aparèixer en persona pel extraordinari debat del Parlament sobre la lluita contra l'evasió fiscal, provocat per la recent revelació de les ofertes secretes que concedeixen tractaments fiscals preferencials a empreses multinacionals a Luxemburg.\nJuncker va subratllar que les resolucions fiscals a Luxemburg no eren il·legals tot i que va admetre que "probablement hi havia una certa evasió fiscal a Luxemburg, com en altres països de la UE. Ho trobem a tot arreu a Europa perquè no hi ha una harmonització fiscal suficient a Europa" , va explicar, i va afegir que "el comissari Moscovici iniciarà propostes per a un intercanvi automàtic d'informació sobre les resolucions fiscals nacionals".\nEl president del PPE, Manfred Weber (DE), va confiar que Jean-Claude Juncker solucionaria els problemes que hi ha ara sobre la taula i va afegir que "no la UE va fracassar, sinó els propis estats membres que no han fet cap esforç per harmonitzar les seves bases imposables de societats. Necessitem transparència en les resolucions fiscals nacionals i bases fiscals harmonitzades ".\nEl president de S&D, Gianni Pittella (IT), va dir que "sent indignació per les persones ferides per les grans empreses que no paguen impostos on es van obtenir els beneficis. L'elusió fiscal és un fenomen mundial i la vergonya més gran és que ni tan sols és il·legal. Pitella va proposar tres mesures: en primer lloc una definició clara de "paradisos fiscals", en segon lloc sancions severes per als infractors i, en tercer lloc, informes fiscals país per país.\nKay Swinburne (Regne Unit), de l'ECR, també va demanar accions addicionals, especialment contra l'evasió fiscal agressiva i va subratllar la necessitat d'informes globals país per país sobre les resolucions fiscals nacionals. "Això fa molt de temps", va dir. Va afegir que el Parlament hauria d'esperar el resultat de la investigació del comissari Vestager abans de jutjar.\nEl president de l'ALDE, Guy Verhofstadt (BE), va dir que la investigació de la Comissió hauria d'estar finalitzada a finals d'any i tractar no només amb tres països, sinó amb el problema de l'evasió fiscal en general. També va demanar que es constituís una comissió especial d'investigació al Parlament i va demanar a altres grups que hi donessin suport. "Aquest també és un cas clar en què necessitem més Europa: establir una legislació comuna sobre compliment fiscal i un codi de convergència que no sigui una harmonització general, perquè no sabem a quin nivell harmonitzar", va dir.\nGabriele Zimmer (GUE / NGL, DE) va demanar a Juncker que expliqués les seves accions com a ex-primer ministre de Luxemburg i per què permetia a les empreses evitar l'impost al seu país i, per tant, limitar els fons disponibles per combatre la pobresa i la creació d'ocupació.\nPhilippe Lamberts (Verds / ALE, BE) va dir que era hora de deixar de fer guerres fiscals a Europa. "Els que se'n beneficien són les empreses multinacionals i les molt riques, mentre que la víctima són les finances públiques europees, d'aquí els ciutadans de la UE". Va demanar al comissari Vestager que ampliés l'abast de la investigació.\nPaul Nuttall (EFDD, Regne Unit) va dir: "Senyor Juncker, quan estava fent campanya durant les eleccions europees, va presentar-se a una plataforma de lluita contra l'evasió fiscal de les multinacionals, però de fet va permetre aquesta evasió fiscal a Luxemburg. Els ciutadans són escèptics, perquè els voleu "fer com dic, no com jo". Només teniu dues opcions: renunciar o deixar-vos de peu mentre es dugui a terme la investigació. "\nBruno Gollnisch (NI, FR) va acusar Juncker d’utilitzar escàndols per obtenir més poder. Va afirmar que no és necessària l'harmonització fiscal, sinó que cal fer que les multinacionals paguin impostos als països on guanyen beneficis. També va expressar la seva preocupació perquè els funcionaris de la Comissió, encapçalats pel president Juncker, seran els responsables de la investigació de diversos casos, fins i tot a Luxemburg.\nParlament Europeu a favor de la UE-Moldàvia acord d'associació


Fill, torna aviat\nLes colònies d’estiu i els viatges d’estudis o lleure suposen sovint les primeres separacions llargues de pares i fills. Com podem afrontar-les?\nA l’aeroport del Prat, a la porta d’arribades, l’Estefania Carreño va dubtar quan va veure un noi motxiller amb una barba abundant amb un somriure d’orella a orella. ¿Era el seu fill? ¿L’abraçava o s’esperava per si darrere en veia un altre que s’hi assemblés més?\nL’Estefania ho recorda mig en broma. De fet, en va fer fins i tot una foto abans que l’abracés i la va ensenyar als amics per dir-los que el Pere ja havia tornat, i que havia dubtat momentàniament sobre si era ell o no.\nAquest any el Pere Burgués (21 anys) va decidir marxar sis mesos a Malàisia, Singapur i Indonèsia. De fet, ja no es va matricular a tercer de la carrera ( international business economic ), perquè volia dedicar l’any a viatjar. “¿I qui sóc jo per dir-li a un jove de 21 anys que no ho pot fer?”, diu l’Estefania. Esclar que els pares li van demanar que acabés la carrera, que ja n’havia superat la meitat, i que era una llàstima que no l’acabés. El Pere els va assegurar que ho faria, però abans volia viatjar. Mitjançant una web que funciona amb intercanvi de feina per allotjament, el Pere (protagonista de les imatges que acompanyen aquest reportatge) se’n va anar al gener a Malàisia. Allà tenia assegurat l’allotjament dels primers dies, i la feina.\n“Al principi, i també al final, pateixes”, diu l’Estefania, que de professió és psicòloga clínica. “Pateixes perquè saps que li poden passar coses, i l’adverteixes del que li pot passar, i ell et diu que ja ho sap, que no cal que l’hi diguis”, s’explica la mare. A un jove de 20 anys “que li diguis que no agafi cap paquet que li donin”, per exemple, li fa fer comentaris tipus: “Ja ho sé, ja ho sé, no cal que m’ho diguis”.\nL’Estefania ho entomava, però hi tornava dient que era la seva obligació advertir-lo de tot les vegades que calgués.\n“Durant el viatge vam continuar patint, perquè li van passar coses”. A Sumatra hi va haver un terratrèmol quan ell hi era; i també un avís de tsunami. “També li van robar la cartera; i va oblidar el pin de la VISA i no podia treure diners”. Malgrat tots els malgrats, l’Estefania assenyala que la relació l’han mantinguda de manera intensa durant els sis mesos. “Internet i totes les eines a l’abast, Skype, WhatsApp, ens ha permès estar molt connectats, i hem mantingut converses que en el dia a dia que a casa no havíem tingut”.\nLa tranquil·litat, la distància i el canvi que li provocava al Pere el que vivia el feia “filosofar” amb els pares. “A casa no havíem parlat mai de la manera com hem conversat en aquests sis mesos que ha sigut fora”, reconeix la mare.\nMentrestant, a casa, el germà petit, el Martí, va ocupar l’espai del Pere. “Però quan va veure la tornada immediata del germà, el petit va començar a endreçar-ho tot”. Per espai, el germà estava més bé, “però per edat i per relació tots dos s’han retrobat com a amics”.\n“La separació genera sentiments contradictoris: estàs content perquè ho veus molt positiu per al fill o filla, però també trist per no poder-ho compartir”\nMaria Rosa Buxarrais - Psicòloga\nI a casa han tornat a aparèixer els dubtes: “¿Tornarà a acceptar les normes de casa després de sis mesos de viure sol a l’altra punta del món?”, “¿Tornarà a matricular-se a la carrera per acabar-la?”, “¿Quina relació mantindrà amb nosaltres?” Eren les preguntes que es feien els pares, que s’han anat resolent a poc a poc.\nLes normes de casa el Pere les ha continuat respectant. “Hem descobert que si hi ha una bona base establerta tot continua igual”. El Pere s’ha matriculat a tercer de la carrera. I la relació amb els pares i el germà és com sempre. Bona. Ara bé, a les converses el Pere explica que vol marxar quan acabi d’estudiar, que ha descobert el que ell sospitava, que li agrada com viuen els països de l’Orient, i no Occident, que viu en una espiral de consumisme i de normativisme del qual ningú sap escapar. “Sabem que l’últim any de carrera el farà fora, en un altre país; i ens fem a la idea que quan tingui el títol marxarà”. De moment ja han viscut la prova de foc. I l’han superada.\nEn aquest sentit, la pedagoga i psicòloga Maria Rosa Buxarrais indica que quan un fill decideix marxar de viatge una temporada cal que els pares hi estiguin d’acord, i que els fills estiguin motivats i convençuts.\nBuxarrais explica per passos quina pot ser la manera d’actuar per als pares: 1) Han de planificar tot el període que estiguin separats, mirant quan es podran veure. 2) Han de dir als fills que aprofitin al màxim l’experiència, tant educativa com personal. Es tracta d’un creixement personal si es porta bé per a les dues parts. Dit això, la psicòloga indica que “la separació genera sentiments contradictoris: d’una banda, estàs content perquè ho veus molt positiu per al fill o filla, però de l’altra estàs trist per no poder compartir-ho al seu costat”. Per descomptat, comporta un procés d’adaptació.\nA la tornada del viatge “pot haver-hi conflictes amb les normes de casa, perquè el fill ha madurat i ha sigut autònom en la seva organització i en la presa de decisions”. D’aquí que els costi seguir unes normes de convivència. Ara bé, “hi ha d’haver una nova negociació per les dues parts”. Segons la psicòloga, “per als fills també es dur aquest procés de reajustament fins que no es tornen a adaptar al ritme que havien portat a casa abans de marxar”.\nEstima'ls perquè marxin\nLa psicòloga Mercè Conangla afirma que educar bé una criatura vol dir també saber deixar-la anar. Com a coautora del llibre Ámame para que pueda huir (Editorial Amat), Conangla sosté que les etapes vitals dels fills passen per ser-hi quan són nadons, protegir-los, crear vincles. I a mesura que es fan grans “els pares han de fonamentar l’autonomia fins que acabin marxant de casa”.\nQuan arriba el moment que el fill diu que vol marxar (pel motiu que sigui: viatges, estudi, per anar amb la parella), els pares “l’hi han de deixar fer des de l’amor, sense retrets”. Quan passa, és un senyal que l’educació ha funcionat. Ara bé, queda clar que a casa l’ecosistema canvia. “Hi ha una peça que desapareix i, per tant, tot s’ha de tornar a col·locar, i cal un esforç d’adaptació i reestructuració de les dinàmiques de casa”, diu Conangla, que és la presidenta de la Fundació Àmbit Ecologia Emocional.\nI és aquí quan la reestructuració pot fer veure que les parelles han fet de pares i de mares, que han focalitzat tots els esforços en els fills, però que ara es retrobaran amb un adult que miren i que no reconeixen. “Han fet de pares però els ha faltat l’atenció com a companys i parelles”. Per tot plegat “és important que els pares tinguin clar que també són professionals, que tenen amics i que comparteixen la vida amb una parella”.\nSi és així, quan el fill marxa de casa no se sent la síndrome del niu buit, sinó que es viu en positiu, com que tot ha funcionat bé. “La felicitat i la recuperació de l’espai vital com a persona i com a parella cal disfrutar-los”, afirma Conangla. I és així perquè saben que els fills estan bé, que hi mantenen una bona relació, de respecte, i que ara comença una etapa nova. Tot plegat “no es pot improvisar”, sinó que mentre els fills són a casa “cal cuidar-ho, i cultivar els espais propis”.


Manises ciudad Unesco\nManises es prepara per a un 2022 amb el seu primer calendari com a ‘ciutat creativa de la ceràmica’ per la Unesco\nManises va ser una de les 49 ciutats declarades Ciutats Creatives de la Unesco el passat 2021 després de l’anunci per part de la Directora General de la Unesco, Audrey Azoulay, en reconeixement al seu compromís de posar la cultura i la creativitat en el cor del desenvolupament i de compartir coneixement i bones pràctiques.\nEn paraules de l’Alcalde de Manises, Jesús Borrás i Sanchis, «és un repte que afrontem amb molta il·lusió i, en definitiva, es tracta d’un reconeixement a nivell internacional que posiciona el nom de Manises i, sobretot, la seua cerámica i el seus ceramistes en el món».\nLa ceràmica forma part de l’ADN de Manises des de fa més de set segles. En l’actualitat, presenta un ampli reconeixement tant a nivell local, com nacional i internacional, sent un dels punts geogràfics més actius del panorama ceràmic del moment.\nÉs per això que han preparat una programació completa en la qual es donaran cita: la tradicional Biennal Internacional de Ceràmica de Manises celebrada cada dos anys, que es tradueix en un dels concursos de ceràmica contemporània més importants d’Europa i que aquest 2022 celebra el seu 50 aniversari des del 10 de juny fins al 10 de setembre.\nAl juliol, la Festa de la Ceràmica -coincidint amb les festivitats locals en honor a Santa Justa i Rufina- i la seua Cavalcada que se celebra des de fa més d’un segle, seran les grans protagonistes del mes. Durant aquestes jornades, les ments artesanes i artistes, converteixen la ciutat en un escenari ceràmic a l’aire lliure amb la participació de gran part de la ciutadania; moment en el qual la ceràmica ix al carrer. A més es mesclen altres disciplines com la gastronomia i la música.\nAixí doncs, des de Manises s’ha organitzat una gran cartera d’exposicions, activitats i esdeveniments addicionals al llarg dels pròxims mesos per a celebrar que aquest 2022, la ciutat mira més a la ceràmica que mai.\nAquesta iniciativa de la Unesco va ser llançada i aprovada l’any 2004 amb la intenció de promoure “la cooperació cap a i entre les ciutats que identifiquen la creativitat com a factor estratègic de desenvolupament urbà sostenible”. Un total de 295 ciutats acceptades fins hui i distribuïdes en 90 països que treballen amb el propòsit comú de posicionar la creativitat i les indústries culturals com a centre neuràlgic del seu pla de desenvolupament local i entrellaçar una gran afinitat a nivell internacional.\nEls àmbits sobre els quals versen aquestes ciutats creatives són set: artesania i arts populars, arts digitals, cinema, disseny, gastronomia, literatura i música. En l’actualitat Espanya compta amb un total de deu ciutats creatives, sent Manises la seua última incorporació al novembre de 2021 i l’única dins de la categoria de ‘Artesania i Arts Populars’.\nTags: ciudad cerámica Manises UNESCO


Política de privacitat - ActuaCoop\nPer a donar compliment al Reglament General Europeo de Protecció de Dades, (UE) 2016/679, en endavant RGPD i normativa vigent, ACTUA SCCL, l’informa i posa a la seva disposició la següent política de protecció de dades.\nResponsable: ACTUA SCCL\nAdreça: c/ Sant Raimon de Penyafort, 8 – 08720 Vilafranca del Penedès\nTelèfon: 932 247 188\nQuines són les finalitats del tractament i la legitimació del seu?\nACTUA SCCL tractarà les seves dades personals amb les següents finalitats:\nTractament Gestió de contactes web\nFinalitat del tractament a) Donar resposta a la sol·licitud, petició o consulta realitzada pel propi interessat i fer-ne el seguiment.\nb) Mantenir informades als interessats en relació a les activitats de ACTUA SCCL.\nInteressats Persones que contacten amb ACTUA SCCL a través del formulari “Contacte”\nLicitud del tractament a) L’interessat dona el seu consentiment per al tractament de les seves dades personal per a la finalitat específica.\nb) L’interès legítim empresarial de mantenir informades a les persones interessades en base a la relació precontractual o contractual.\nCategoria de les dades personals Nom, cognoms, email, telèfon\nCategoria de destinataris als quals es comunica o comunicar les dades personals No es comunicaran les dades a tercers a excepció de compliment de requeriments legals.\nCategoria dels encarregats del tractament per compte de l’empresa No hi ha encarregats del tractament a excepció dels serveis auxiliars necessaris per la prestació del servei.\nTermini previst per a la supressió de les diferents categories de dades Les dades associats a una sol·licitud, petició o consulta es conservaran mentre la mateixa no estigui totalment completada. Un cop totalment resolta la sol·licitud, es conservaran amb la finalitat de mantenir informades a les persones interessades en relació a les activitats de ACTUA SCCL amb l’opció de donar-se de baixa sempre que ho sol·liciti i amb opció en cadascun dels enviaments.\nTractament Gestió de candidats per ofertes / currículums\nFinalitat del tractament Incorporació de noves persones a l’organització\nInteressats Persones candidates a llocs de treball\nLicitud del tractament El consentiment explícit de la persona interessada al fer-nos arribar el seu CV.\nCategoria de les dades personals Nom, cognoms, email, telèfon. Dades acadèmiques i professionals.\nCategoria dels encarregats del tractament per compte de l’empresa Assessoria laboral i serveis auxiliars necessaris per la prestació del servei.\nTermini previst per a la supressió de les diferents categories de dades Fins a l’adjudicació d’un lloc com a voluntari o fins que l’interessat retiri el seu consentiment.\nTractament Gestió de voluntaris\nFinalitat del tractament Incorporació de noves persones a l’organització com a voluntaris.\nInteressats Persones candidates a realitzar voluntariat\nLicitud del tractament El consentiment explícit de la persona interessada al fer-nos arribar la seva petició per realitzar voluntariat.\nCategoria de les dades personals Nom, cognoms, email, telèfon, població, codi postal.Professió/estudis, opció de voluntariat (activitat i lloc).\nTractament Gestió de col·laboracions\nFinalitat del tractament Gestionar les donacions de persones o entitats col·laboradores.\nInteressats Persones o entitats col·laboradores.\nLicitud del tractament El consentiment explícit de la persona interessada al fer-nos arribar la seva voluntat de realitzar una donació.\nCategoria de les dades personals Nom/Raó social, email, telèfon, població, codi postal.Import i destí de l’aportació, mitjà de pagament, IBAN\nCategoria de destinataris als quals es comunica o comunicar les dades personals Les dades es comunicaran d’acord a la legislació vigent a l’Agència Tributària i, si aplica, a entitat bancària.\nCategoria dels encarregats del tractament per compte de l’empresa Assessoria fiscal/comptable i serveis auxiliars necessaris per la prestació del servei.\nTermini previst per a la supressió de les diferents categories de dades El temps establert per la legislació fiscal o mentre prevalguin responsabilitats que se’n puguin derivar del seu tractament.\nACTUA SCCL no pren decisions automatitzades per l’elaboració de perfils en cap dels tractaments detallats.\nCOM VETLLA ACTUA SCCL PER LES SEVES DADES?\nACTUA SCCL ha adoptat, d’acord a la legislació vigent, les mesures organitzatives i tècniques necessàries per assegurar la protecció de les dades de caràcter personal per evitar la pèrdua, el mal ús, l’alteració, l’accés no autoritzat o altres riscos possibles durant el seu tractament.\nDret d’accés: La persona interessada té dret a obtenir de ACTUA SCCL la confirmació de si s’estan tractant o no les seves dades personals i, en cas afirmatiu, a que se li faciliti la informació de quines són les dades tractades per ACTUA SCCL.\nDret de rectificació: La persona interessada té dret a la rectificació de les seves dades inexactes i, en funció del tractament, que es completin les dades que siguin incompletes\nDret de supressió («el dret a l’oblit»): L’interessat té dret a la supressió de les seves dades personals quan, entre d’altres motius, les dades ja no siguin necessàries per a les finalitats per les quals es van recollir.\nDret a la limitació del tractament: L’interessat té dret a sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades, on aquest només podran ser objecte de tractament, a excepció de la seva conservació, per a la formulació, l’exercici o la defensa de reclamacions.\nDret a la portabilitat de les dades: L’interessat té dret a rebre les seves dades personals, que ens hagi facilitat pel seu tractament, en un format estructurat, d’ús comú i lectura mecànica o sol·licitar que siguin transmeses a un altre responsable.\nDret d’oposició: L’interessat té dret a oposar-se al tractament de les seves dades en qualsevol moment, per motius relacionats amb la seva situació particular, en aquest cas ACTUA SCCL deixarà de tractar les dades excepte per motius legítims imperiosos o per l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nPer exercir els seus drets, la persona interessada ha d’enviar una sol·licitud juntament amb una còpia del seu document identificatiu al Responsable del tractament:\nAixí mateix la persona interessada podrà presentar una reclamació davant la Agencia Española de Portección de Datos (https://www.aepd.es), especialment quan consideri que ACTUA SCCL no ha satisfet degudament l’exercici dels seus drets.\nData última actualització: 25/03/2019


Egipte rera la barricada - Egipto tras la barricada: Un canvi de mapa\nUn canvi de mapa\nLa deposició militar de Mohammed Mursi com a president d'Egipte ha obert un nou escenari polític no sols al delta del Nil. Les dimensions s'extenen a tota la regió després que caigués el cavall de batalla dels Germans Musulmans al país àrab més poblat del planeta.\nArabia Saudita i els Emirats Àrabs semblen haver recuperat terreny al país. Deixant de banda que Mansour Adly, president interí encarregat de dirigir el període transicional, havia estat assessor del ministeri de finances del govern saudita durant 12 anys, Riad i Abu Dhabi anunciaven avui ajudes milionàries per valor de vuit mil milions de dòlars a la desvallestada economia egípcia. Ho feien amb entusiasme, contrariament al que van fer quan va caure Mubàrak i quan les promeses fetes no es van arribar mai a complir. L'endemà de la deposició el rei Abd Allah Ibn Abd el Aziz mostrava la seva satisfacció aplaudint la intervenció militar d'un exèrcit que "ha tret Egipte d'un túnel que només Allah coneix les seves dimensions i conseqüències". Els inversors saudites van tranquilitzar els economsites egipcis afirmant que les inversions no s'aturarien tot i la inestabilitat. El minsitre d'afers exteriors dels Emirats Àrabs també felicitava a traves de les xarxes socials els egipcis per la caiguda de Mursi. Els EAU van arribar a afirmar que si els Estats Units tallaven el suport econòmic a l'exèrcit egipci a causa del cop, ells aportarien tres cops l'ajuda estatunidenca. Al final, però, la Casa Blanca confirmava ahir que l'ajuda seguiria el seu curs ja que, tallar-la aniria contra els interessos estratègics. Aparentment, segons afirmava el Haaretz israelià, al darrera la decisió es trobaria la pressió de Tel Aviv.\nTots dos règims eren històrics aliats estratègics del règim Mubàrak i es van mostrar clarament contrariats pel desenvolupament dels esdeveniments arran de l'alçament popular de 2011. De fet els Emirats Àrabs van acollir diverses altes figures del règim que fugien de la justícia egípcia, com el presidencialbe mubarakista i ex-primer ministre Ahmed Shafiq, i van empresonar vora un centenar de ciutadans acusats de formar cèdules d'espionatge al servei de la germandat. La anomenada primavera àrab va provocar un ascens dels Germans Musulmans arreu de la regió, odiats per les dues monarquies i recolzats pel petit emirat de Qatar, qui veia en la formació islamista un instrument per a guanyar influència regional negada per la seva demografia i el seu pes històric. El petit emriat va sostenir economicament amb vora 6 mil milions d'euros un Egipte a la vora del col·lapse amb l'esperança de mantenir al poder la germandat. Malgrat que oficialment Qatar ha reconegut el nou president, el xeic Youssef al-Qardawi, pare espiritual de la televisió qatarina Al-Jazeera, va emetre recentment una fatúa encomenant els musulmans a no reconèixer la deposició de Mursi.\nSembla una extraodinària coincidència que la caiguda de la germandat s'hagi produit una setmana després que l'emir de Qatar, el xeic Hamad Bin Khalifa el-Thani, abdicava en favor del seu fill Tamim en un històric gest sense precedents en el món àrab. El paper esencial del pare en les darrerament exitoses relacions exteriors, feien dubtar als més escèptics de que el fill pogués mantenir el control polític assolit pel pare gràcies a la onada de revoltes àrabs.\nPodriem estar davant la caiguda del pes regional de Qatar ja que sembla que la caiguda no només succeeix a Egipte. A Síria la Coalició Nacional Siriana, un dels principals grups opositors, nomenava Ahmad Jarba com a nou president. Jarba és considerat algú proper al govern de Riadh.\nPer cet que Egipte ja té nou cap de govern. Després que els salafistes d'el Nour vetessin el nom de Baradei, que es postul·la ara com a possible vicepresident, es van plantejar els noms de l'antic president de la borsa egípcia i dos antic ministres d'economia. Finalment el nom escollit ha estat Hazem Belbaui, qui fora ministre de finances durant el primer mandat de la junta militar. Llavors va presentar la seva renúncia per la massacre de coptes a Maspero. Avui arriba al govern després de la massacre de salafistes al palau de la guàrdia republicana. Belbaui va escriure el 2010 un article a la premsa egípcia recolzant el fill del rais, Gamaal Mubarak.