Solucions Ecommerce, fem la teva botiga online, experts en Saleor - Iskra\nLa teva botiga online,\nintegrada amb Amazon, Google Shopping i altres marketplaces\nFem que la teva botiga online t’ajudi a vendre més, t’ajudem a posicionar-te millor i també a integrar-te amb Amazon, Google Shopping i altres marketplaces.\nFàcil pels motors de cerca\nSaleor té tot el que necessiteu, des de sitemaps i schema.org a dades estructurades amb Open Graph que facilita molt el SEO. Integreu-vos amb Google Merchant Center i presenteu els vostres productes a un públic més ampli.\nEcommerce amb GraphQL\nGràcies a l‘API de Saleor, integreu-vos amb qualsevol servei de tercers que vulgueu.\nCreeu una aplicació per a mòbils, personalitzeu la vostra botiga o externalitzeu processos com ara la gestió d’inventaris, el processament d’ordres, etc..\nFeu que la vostra botiga multilingüe per defecte. Mostra els preus en monedes locals mitjançant GeoIP i ajusteu les adreces i els formats a la regió escollida. La nostra comunitat també ha proporcionat traduccions per a més de 20 idiomes amb una cobertura del 98%.\nGuanyeu un lloc a les pantalles d’inici dels usuaris amb una PWA. Feu que sense connexió a internet o amb una connexió lenta puguin accedir a la vostra botiga.\nUna oferta de productes interessants és una barreja de diversos factors: el preu, la presentació que tenen i la seva varietat.\nProductes i variants\nDóna als teus productes atributs i variants: talles, colors. Permet als teus clients d’utilitzar la cerca facetada per trobar el que estan buscanct\nAssigna productes a grups i permet als teus clients comprar per “look”, per tema o per afició. Combina col·leccions amb cupons de descompte o crea descomptes de temporada.\nAfegeix múltiples imatges als productes. Saleor generarà automàticament totes les imatges amb els tamanys necessaris, des de dispositius mòbils a imatges en miniatura.\nEdita les meta dades de productes individuals i edita’n els camps com el nom i la descripció tot millorant-ne la visibilitat en els resultats dels cercadors i xarxes socials.\nProductes digitals i serveis\nVen productes digitals i serveis. Configura la botiga perquè el frontal es salti directament el pas corresponent a l’enviament i vagi directament a la compra\nSaleor et dóna un control total sobre les comandes: des del procés de compra fins a l’entrega final\nProveïdors de transport múltiples\nDeixa que els clients triïn entre diverses empreses de transport i tipologies d’entrega. Configura tarifes i disponibilitats segons país.\nEntregues per fases\nHas d’enviar productes d’una mateixa comanda en dies diferents? Envia una única comanda amb entregues diferents, fins i tot si suposa partir la quanititat total d’un producte determinat.\nReemborsament de pagaments\nSi hi ha alguna cosa que va malament o hi ha el retorn d’algún producte, reemborsa de manera fàcil i intuïtiva el pagament als teus clients.\nTingues el control total del cicle de les teves comandes. Utilitza la cerca personalitzada, els filtres o deixa comentaris sobre comandes pels membres del teu equip i comprova l’historial de cada comanda.\nGestió de perfil de clients\nLa base de dades de clients, sempre actualitzada. Revisa l’historial de comandes de cada client, deixa notes sobre el client dirigides al teu equip, desactiva comptes de clients o elimina’ls definitivament.\nCarret de la compra i procés de pagament\nSaleor integra per defecte diversos mètodes de pagament i sistemes d’optimització de vendes i opcions de descompte.\nIntegracions amb passarel·les de pagament\nAccepta pagaments utilitzant proveïdors globals com PayPal o BrainTree.\nAmb Vatlayer mostra automaticament els preus bruts als teus clients europeus.\nCrea descomptes i promocions de temporada oferint als teus clients enviaments gratuïts, percentatges globals de descompte aplicats a una categoria o a un producte\nGestiona el teu equip, cerca entre milers de productes, referències i comandes.\nCerca de manera instantània entre comandes, productes o comptes de clients. Utilitza la integració amb Elastic Search per guanyar accés a funcionalitats adicionals com ara el reforçament de queries.\nGestió de l’equip de treball\nControla les responsabilitats dels membres del teu equip i qui té accés a determinada informació. Utilitza el sistema de logs i historial per veure qui ha fet segons quins canvis.\nPreparat pel GDPR\nNo guardis cap informació que no sigui la necessària per la comanda i la seva entrega. Els comptes d’usuaris es poden eliminar completament sense afectar el procés de servir comandes.\nIntegra’t 100% amb Google Analytics sense comprometre la privacitat dels teus clients. .\nVols renovar el teu ecommerce? Vols una botiga online?\nAlguns clients d’Iskra


La Llum groga: M'agrada el meu blog\nPublicat per Llum a les 14:17\nA mi també m'agrada el teu blog. Malgrat tingui encara molts posts per llegir. Malgrat de vegades no t'entenc. Malgrat que diguis que tens un blog petit i que vols només els teus. Perquè intento llegir tot el que escrius. Perquè et vull entendre. Perquè per mi el teu blog és un dels grans.\n3 de gener de 2008 a les 14:42\nM'agrada el teu bloq, Llum.\nM'agrada tot el que ha fet la Lluna, m'agrada molt. M'agradava perquè sabia d'on venies, i hi trobava un sentit a tot plegat, a tot. Trobava que tenien sentit els posts que reien i trobava que tenien sentit els posts que ploraven. Tot tenia sentit per sí mateix, però en tenia més encara per d'on venia.\nM'agrada per com et tractes, perquè ets de veritat. Una de les coses més de veritat que et pots trobar per aquí. M'agrada també per com ens tractes a tots. I m'agrada, i això m'agrada molt, per com em tractes a mi.\nCom m'agradava la Llum, que deia aquelles coses que mil vegades volies dir i no trobaves la manera. Tu ho deies per a tu, i ens servia als altres, també.\nM'agraden tant que quan m'agafa una pàjara de no llegir bloqs sempre ets una de les tres o quatre excepcions.\nVale, ja callo. M'agraden els teus bloqs. Però no molen ells, moles tu.\nJuro que no t'estic tirant els trastos.\n3 de gener de 2008 a les 15:54\nA mi també m'agradaaaaa :D Molt, molt! I el porquet groc no és una tonteria... Si sabessis la de temps que fa que busco un dofinet virtual per aquests mons d'internet... però no hi ha manera!!\nNo sé si encara tens la mateixa adreça de correu o no.. però li he fet una foto a la meva espelma i l'he enviada a l'adreça teva que tenia.\n3 de gener de 2008 a les 16:31\nBé, l'anònim sóc jo :P\n3 de gener de 2008 a les 16:32\nDoncs a mi també m'agrada el teu blog, i la gràcia està en que ets tu mateixa, i escrius el que et surt. Segueix així!\n3 de gener de 2008 a les 17:06\nUix! Tens una pila d'admiradors del blog. Jo també!!!\n3 de gener de 2008 a les 18:14\nGràcies, XeXu. Però si m'has d'entendre a partir del blog, em sembla que la portes clara...\nGràcies, perdi, de veritat. Coi, és que amb escrits així em fas plorar i tot... Això sí, el que et dic és que sí sóc de veritat. Puc amagar les coses, però les que dic, les dic de veritat. I no tinc paraules per contestar el teu comentari. I jo tampoc et tiro els trastos, eh!\nNo, Laia, el porquet groc no és cap tonteria. Un dofí virtual? No n'hi ha cap? No em puc creure que facin porquets i no facin dofins! Si els dofins tenen molta més acceptació que els porquets! Haurem de fer una reclamació!!!\nJaja, Dan! Ja ho sé, que tu també tens una pila d'admiradors del blog! :-P\n3 de gener de 2008 a les 18:25\nQuè t'he de dir, noia?\nA mi, m'encanta el teu bloc. No podria pas passar sense la meva ració diària de "Quan el sol espon..." i de lluna i de llum.\nM'agrada el teu bloc per cada vegada que llegeixo una cosa teva i penso que m'agradaria haver-la dit jo i per cada vegada que m'adono de les nostres similituds i per totes les vegades que m'adono de les nostres diferències. M'agrada perquè tu no ho saps, però d'alguna manera, el teu bloc m'ajuda a ser millor persona.\n3 de gener de 2008 a les 19:10\nGràcies pel que dius, Tirai. Ja saps que jo tampoc podria passar sense la meva ració diària de Tirai. A veure quan tornes!!!\nM'agrada que et pensis que et faig ser millor persona. Jo no crec que t'ajudi a ser millor persona, però avui m'han dit coses lletges, i això m'ajuda, i molt!\n3 de gener de 2008 a les 21:39\ndoncs si t'agrada ... ben fet !!! ... a mi em passa el mateix amb la meva panxolina !!! ... salut\n3 de gener de 2008 a les 22:11\nJaja, mossèn, m'has fet riure!\nTot i que espero que la panxolina no sigui ni groga, ni taronja, ni vermella :-)\n3 de gener de 2008 a les 22:19


Informació del calendari d'automatrícula\nMissatge enviat el dia 25/07/2016 a les 09:54h. a l'espai "Trobada-EPS" del Campus Virtual:\nS'ha afegit un avís a l'espai "Trobada-EPS" a (https://cv.udl.cat/portal/site/Trobada-EPS) el 25/07/2016 09:54\nCalendari d'automatrícula per als estudiants que no són de nou accés a les titulacions\nus recordem les dates en les que heu de fer l'automatrícula tots els estudiants que no sou de nou accés a les titulacions de l'EPS:\nEstudiants dels Graus que heu de matricular:\n- Assignatures optatives de tots els graus, ja que totes tenen limitació de places.\n- Assignatures de 1r i 2n cursos dels graus en Enginyeria Mecànica i Enginyeria Electrònica, que tenen places al matí i a la tarda.\n- Estudiants de la Doble titulació: Grau en Enginyeria Informàtica i Grau en Administració i Direcció d'Empreses. Han de matricular assignatures d'ADE que tenen limitació de places.\nData de matrícula: dia 6 de de setembre.\nOrdre de matrícula: per a tots els estudiants matriculats el curs 2015-2016, es donarà dia i hora d’inici de l’automatrícula segons la nota mitjana de l’expedient. A partir de l'hora assignada, us podreu matricular de qualsevol assignatura o grup, mentre quedin places vacants i d’acord amb les normatives aplicables a cada titulació.\nPer saber a partir de quina hora podeu iniciar l'automatrícula, haureu d'accedir amb el nom d'usuari i el password d’accés al Campus Virtual i al correu de la UdL, a aquesta adreça. La data i hora per a l'automatrícula estarà publicada el dia 2 de setembre.\nEls estudiants que no us heu matriculat el curs 2015-2016 us haureu de matricular del 7 a l'11 de setembre.\nTots els altres estudiants dels Graus i dels Màsters:\nDates de matrícula: del 7 a l'11 de setembre.\nRecordeu que tota l’automatrícula es fa accedint per Internet a http://automat.udl.cat\nPodeu trobar més informació de la matrícula en aquest enllaç.


Aquest estiu estiguis on estiguis, no et perdis l’oportunitat d’estudiar xinès amb el curs en línia de la FICB, Xinès Gran Muralla .\nEl curs Xinès Gran Muralla ofereix la possibilitat d’assistir a classes en línia, mitjançant un professor que realitza classes en directe – en l’horari escollit – des d’una aula virtual. Les classes impartides estaran disponibles per a futu...\nLa Fundació Institut Confuci de Barcelona, la Universitat de Barcelona i l'Ajuntament de Badalona tenen el plaer de presentar l' exposició Wei Xiaorong · Pintura xinesa contemporània , que s'inaugurarà el dijous 6 de juny de 2019 a la Sala Josep Uclés del Centre Cultural el Carme de Badalona i comptarà amb la presència de l'artista.\nQuin és el paper de la dona dins de la indústria del cinema xinès? La cinematografia xinesa que ha experimentat des de principis del segle XXI un increment tant en el nombre de produccions, com en el nombre d'entrades venudes, ha viscut també el debut o la consagració internacional d'algunes de les seves directores de cinema . Als noms de Zhang Yimou, Jia Zhangke, se'...\nPertanyent a la família ling...\nT'agradaria formar part del ...\nLa signatura del conveni ent...\nEl passat 5 d'abril, el conc...\nAmb motiu de la celebració d...\nLa FICB es complau d’anuncia...\nAquest estiu estiguis on est...\nAprofita aquest estiu i estu...\nUn refrany xinès diu que «pe...\nL’òpera de Pequín (Jingju) é...\nEl Kung-fu és un art marcial...\nL'Aula Confuci d'andorra ofe...\nLa Silk Road School (Suzhou, X...\nEl Ministerio de Educación d...\nT’agrada la Xina? T’agradari...\nAir China. Asistente en el Aeropuerto de Barcelona-El Prat\nAir China es la única aerolín...\nOferta de SALESLAND al MWC 2018\nSALESLAND , empresa especiali...\nOFIBARNA S.L, busca formador


CCOO defensa que les obres de l'aeroport del Prat s'haurien d'ubicar "dins els límits actuals" - El triangle\nEl sindicat assenyala que la proposta d'Aena "no és prou realista" i que caldria derivar part del trànsit aeri als aeroports de Girona, Reus i Lleida\nActualitat, Local, Obertura\nL'aeroport de El Prat de Barcelona\nL’ampliació de l’Aeroport de Barcelona-El Prat segueix causant discrepàncies entre els diversos actors implicats, i mentre els empresaris s’han pronunciat completament a favor, CCOO de Catalunya ha emès un comunicat aquest divendres assegurant que la proposta d’AENA “no és prou realista” i senyalant que “no es poden considerar només els interessos empresarials”.\nPel sindicat, el projecte és “continuista” perquè “es fonamenta en les evolucions del sector en el passat” i “no valora les previsibles limitacions normatives per part de les directives europees, l’increment del cost dels combustibles i la internalització d’impactes ambientals”. Consideren també que “per no agreujar les desigualtats territorials”, caldria derivar part del trànsit aeri als aeroports de Girona, Reus i Lleida, motiu pel qual defensen que “el projecte hauria d’incloure inversions en la millora de les connexions ferroviàries”.\nRespecte l’impacte mediambiental, CCOO assegura que “la construcció de grans infraestructures i un increment de les operacions a les terminals dificultaria assolir els objectius de lluita contra el canvi climàtic”, preocupant-se per les afectacions que l’ampliació tindria en l’estany de La Ricarda, una zona protegida del Delta del Llobregat. Per aquest motiu, el sindicat considera que “seria millor ubicar les obres dins dels límits actuals de l’aeroport”.\nEl comunicat assenyala també la necessitat de que les compensacions de deu hectàrees per cada hectàrea afectada “hauria de ser immediata i prèvia a qualsevol obra que es vulgui fer”. Pel altra banda, CCOO considera que és indispensable que els llocs de treball que generi la proposta siguin de qualitat i per això pretén “negociar cada detall del projecte”, “per la defensa dels interessos dels treballadors i treballadores del sector”.\n1 comentari a “CCOO defensa que les obres de l’aeroport del Prat s’haurien d’ubicar “dins els límits actuals””\n6 de juny de 2021 a les 05:26\nA este paso el aeropuerto llegara a SITGES


ERC instarà el govern a dissenyar l'administració i tresoreria d'una Seguretat Social catalana\nSegons ha pogut saber TV3, els republicans entraran aquest divendres al registre del Parlament una moció en aquest sentit\nTV3 29/05/2014 - 20.39 Actualitzat 29/05/2014 - 21.57\nEl Consell Assessor per a la Transició Nacional presentarà un informe sobre una seguretat social catalana.\nEsquerra entrarà aquest divendres al registre del Parlament una moció que insta el govern de la Generalitat a dissenyar l'administració i la tresoreria de la Seguretat Social catalana. Segons ha pogut saber TV3, els republicans engeguen aquesta iniciativa per garantir la percepció futura de les pensions i les prestacions d'atur per als ciutadans de Catalunya.\nAquest dimecres, el conseller d'Empresa i Ocupació, Felip Puig, ja va assenyalar que crear la tresoreria de la "Seguretat Social catalana" per garantir les pensions era una prioritat per al govern. De fet, Esquerra ha començat a negociar amb CiU el suport de la federació nacionalista a la moció.\nEs preveu que, d'aquí a poc temps, el Consell Assessor per a la Transició Nacional presenti un informe sobre aquesta qüestió.\nEl govern prepara la "Seguretat Social catalana" davant una eventual independència\nLa moció sobre les pensions catalanes que presentarà ERC


El Consell de Ministres aprova el Real Decret de l’Autoconsum - Graupera\nÚltimes entradesPortada » El Consell de Ministres aprova el Real Decret de l’Autoconsum\nEl Consell de Ministres aprova el Real Decret de l’Autoconsum\nEl Consell de Ministres aprova el Real decret de l’Autoconsum. Però, què significa? Què suposa? Quines novetats presenta? La resposta a totes aquestes preguntes, si continues llegint…\nEl Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) va publicar aquest dissabte 06 d’abril el nou Real Decret 244/2019 per a la transició ecològica, que va ser aprovat pel Consell de Ministres el dia abans.\nEn aquest nou Real Decret de l’Autoconsum es regulen les condicions administratives, tècniques i econòmiques de l’autoconsum elèctric, del que es podran beneficiar comunitats de veïns i polígons industrials.\nEl nou Real Decret de l’Autoconsum és la finalització del procés iniciat el passat mes d’octubre quan es va aprovar el Real Decret 15/2018 de mesures urgents per a la transició energètica i la protecció dels consumidors pels que, entre altres aspectes, es derogava el conegut com impost al sol.\nPerò, quines són les novetats que presenta aquest nou Real Decret de l’Autoconsum?\nLa novetat principal és que es redueixen a només dues modalitats d’autoconsum: Autoconsum sense excedents que en cap moment pugui realitzar abocaments d’energia a la xarxa i Autoconsum amb excedents en què sí que es poden realitzar abocaments a les xarxes de distribució i transport. Dins d’aquesta última (sense excedents), es realitza una subdivisió:\nEl tipus A, que pot acollir-se a la compensació d’excedents (per poder-se acollir a aquest tipus, la font d’energia primària ha de ser d’origen renovable i la potència total de les instal·lacions de producció associades no ha de superar els 100kW).\nEl Tipus B, que contindrà tots els casos d’autoconsum amb excedents que no compleixin els requisits per a classificar-se en alguna de les modalitats anteriors.\nNova definició d’autoconsum, s’entendrà com a tal el consum d’energia elèctrica per part d’un o varis consumidors i associades a les mateixes d’energia elèctrica provinent d’instal·lacions de generació pròximes a les de consum.\nRegistre d’instal·lacions simplificat, pretén simplificar els tràmits administratius i tècnics necessaris per a la seva implantació, a través de processos flexibles dels requisits de mesura i eliminar certs processos que entorpeixin la seva adopció.\nMenys traves administratives, ja que s’eximeix a les instal·lacions d’autoconsum “sense excedent”, per a les que el consumidor associat ja disposi de permís d’accés i connexió per a consum, de la necessitat de l’obtenció de permisos d’accés i connexió de les instal·lacions de generació.\nA la majoria de països de la Unió Europea l’autoconsum ja és una realitat, i en aquest sentit, era necessari un desenvolupament normatiu a Espanya, que ens ajudi a arribar a una economia descarbonitzada. L’impost al sol ja és història i amb la seva derogació es planteja un nou escenari energètic més lliure, just i sostenible.\nSi teniu qualsevol dubte feu nos-ho saber a través de Facebook o Instagram, o contractant amb nosaltres, ens veiem a la pròxima!\nEl carnet RITE i el carnet de gas B\nÉs important que, per a que a la nostra llar tot funcioni com és degut,…\nConsells per estalviar energia durant l’estiu\nEstalviar energia durant l’estiu es converteix en quelcom fonamental si volem arribar a final de…\nCom estalviar energia a la teva llar\nAquest cop a Graupera, us parlem de l'estalvi energètic. Descobreix en aquest article els…\nprevious post: Radiadors de baixa temperatura: tot el que necessites saber\nnext post: Consells per estalviar energia durant l’estiu


Liv Ullmann: dona a la vora - Pel·lícules I Tv\nLiv Ullmann: dona a la vora\nCelebrant el mamut retrospectiva al British Film Institute, aquesta primavera, explorem el món del culte d’autor Ingmar Bergman, des de les seves innovadores representacions de salut mental fins a les seves col·laboracions amb la seva musa número u, Liv Ullmann.\nCara a cara , 1976: una dona es desperta, es prepara per al dia i truca a un amant per concertar una cita, abans de retrocedir davant la visió d'una vella al mirall. Sonata de tardor , 1978: la seva mare li pregunta a una dona si realment li agrada i respon honestament per una vegada. persona , 1966: una dona deixa de parlar del tot, perquè simplement està cansada de lliurar-se als altres, com han de fer totes les dones.\nAl cinema d’Ingmar Bergman, és just dir que les veritats emocionals són més importants que les veritats simples; el teu cor ho aconsegueix davant de la teva ment. El mateix es podria dir per a les relacions del director amb les dones, que engloben cinc matrimonis i múltiples relacions extraconjugals amb les seves actrius, però també, més significativament, una sèrie de relacions interdependents museu-director que van produir algunes de les coses més empàtiques, elèctriques, total representacions de dones mai vistes a la pantalla. L'actriu Liv Ullmann, que va protagonitzar innombrables projectes de Bergman al llarg de cinc dècades de col·laboració - clàssics com Escenes d’un matrimoni (1973), Plors i murmuris (1972), Vergonya (1968), i Sarabanda (2003), juntament amb els ja esmentats, va ser, sens dubte, la musa principal del director suec. Però aquesta enganxosa paraula no sembla que s’adherís del tot al paper actiu i central que va exercir en la configuració de la visió del culte director.\nIngmar Bergman iLiv Ullmann13\nMai no vaig jugar a la dona, mai no vaig jugar a la xicota. Sempre he estat el personatge principal, diu Ullmann quan ens trobem en persona, i afegeix amb vergonya que m’hauria agradat haver estat una àvia meravellosa i dolça en alguna pel·lícula, però no ! És un matí de gener a Londres i estem asseguts a una habitació del BFI. Avui més tard, Ullmann oferirà una xerrada a centenars d’aficionats a Bergman a la institució cinematogràfica, però ara mateix comença el seu dia prenent un cafè. Mentre que els personatges que ha interpretat al llarg de la seva carrera han estat marcats per les seves ansietats que surten a la superfície de la seva expressió, mai més vívidament que a la seva primera pel·lícula de Bergman, persona , on roman muda gairebé durant tot el temps, avui Ullmann, de 79 anys fa trobeu-vos com si fos la millor àvia de la història. Durant tota la nostra conversa, ella és tota espurna, generositat i cura; també s’asseu a la vora del seient, com si jo fos una bobina de Bergman i ella fos l’espectadora.\nPer al públic, la història d’Ingmar i Liv comença amb una obra mestra postmoderna i un document de feminitat plena, persona , sobre una actriu que es queda muda (Ullmann) i la infermera assignada per ajudar-la a recuperar-se (Bibi Andersson). Però realment va començar, a la manera de Larry David, amb una 'parada i xerrada'. Vaig estar a Estocolm amb Bibi Andersson, que era molt bona amiga meva. Ens vam trobar amb Ingmar al carrer i es va aturar. Em va dir: “Oh, sé de tu, m’agradaria tenir-te en alguna de les meves pel·lícules.” I després havia de fer una pel·lícula amb Bibi i jo, on només tenia dues pàgines i ella era la protagonista. Estava molt emocionat. Ullmann, que aleshores tenia 25 anys, ja era una actriu experimentada a la seva Noruega natal i estava destinada a ser una de les primeres actrius estrangeres a les quals se li va confiar una part de Bergman.\npersona© ABIndústria cinematogràfica sueca\nCom va passar sovint, però, Bergman es va posar malalt abans de començar a filmar i el somni d’Ullmann va quedar suspès. Però el seu temps a l’hospital li va donar l’espai per conjurar el somni de la febre modernista que alteraria la trajectòria d’Ullmann per sempre. Bibi i jo estàvem de vacances a Txecoslovàquia, recorda Ullmann. L’ambaixada ens va agafar i va dir que mentre Ingmar estava a l’hospital va tenir una idea perquè estava (mirant) fotos de nosaltres dos. Va pensar: ‘Els dos sou tan iguals’ i va escriure un guió en un termini de 40 dies a l’hospital. Es farà una pel·lícula i l’anomenarà persona . Així, ho vam deixar tot, vam venir a Estocolm i persona succeït. Hi havia molt poc temps per preparar-se. Però va tenir aquesta increïble idea i crec que tenia a veure amb la seva situació vital. Crec que estava molt trist per la vida, volia deixar de parlar. Volia aïllar-se d’una manera molt estranya.\nEns vam enamorar molt lentament també, continua Ullmann. Per a mi, aquest era el record de la pel·lícula. Just abans del final, va dir: 'Tu i jo estem molt dolorosament connectats, en certa manera'.\nA partir d’aquí, la relació es desenvoluparia en un avanç ràpid: Bergman i Ullmann van marxar cadascun dels seus respectius matrimonis, van començar a viure a l’illa de Fårö en una casa construïda per Bergman, van tenir un fill junt i es van separar cinc anys després. En aquest temps, van fer Vergonya i Plors i murmuris . Sabia que, un cop ens deixàvem, res no canviava, excepte que el ‘romanç’ s’havia acabat. Però és una cosa molt bonica, que va passar a ser una amistat i vam continuar creant junts.\nTot i que es fa molt de les meta-narracions que es poden projectar sobre l’obra de Bergman durant aquest període segons la tempestuosa relació d’Ullmann i Bergman, els homes d’aquestes pel·lícules són principalment voyeurs d’allò que no poden entendre, no protagonistes actius; només cal mirar la tensió de la germanor. de Crits i murmuris, on les narracions del marit són literalment final de llibre per a les lluites de les dones. Hi ha moltes teories que no són realment genials. Són més sobre ells mateixos que sobre el cinema. diu Ullmann sobre el teixit teòric del públic, i afegeix: “Jo crec que d’això es tracta l’art. De vegades prové de (els artistes) a la seva ànima i (l’espectador) ni tan sols ho pot descriure.\nConeixeria dones normals i (i) li interessaria el tema de la seva vida. Hi va haver molt poques persones que el coneguessin i que no se n’enamoressin realment perquè se’ls reconeixia. Es van veure: Liv Ullmann\nEn un moment en què els papers genuïnament polifacètics per a les actrius en pantalla encara són desafortunadament rars, el showreel d’Ullmann podria generar gelosia fins i tot a les actrius més famoses. A través de les seves col·laboracions amb Bergman, ha estat una veu per portar la vida interior de les dones als cinemes i, a través de l’extensa i trencadora obra del director, fins i tot a les seves sales d’estar. Per a qualsevol dona que vegi Bergman, aquest mirall brutalment honest és el motiu pel qual aquestes pel·lícules són recentment rellevants entre generacions, però com pot un home de mitjana edat quan va conèixer Ullmann accedir a aquestes interioritats? Per Ullmann, la clau és l’empatia de la seva antiga parella. Havia estat envoltat de bones dones (grans), o no necessàriament només de bones dones, sinó de dones que verbalitzaven qui eren, diu ella. Li encantava parlar amb les actrius. També coneixia dones normals que eren a casa i no treballaven. Però estaria interessat en què tractava la seva vida! I hi va haver molt poques persones que el coneguessin i que en realitat no s’enamoressin d’ell, perquè se’ls va reconèixer. Es van veure.\nAl mateix temps que entén la importància del tipus de dones que va retratar, Ullmann no queda massa penjada de les diferències de gènere; de fet, creu que gran part del seu paper era ser un avatar del propi Bergman. En parla explícitament persona d’aquesta manera, però també creu que és un fil conductor de bona part de la seva obra amb la directora. En El setè segell , aquell home que juga als escacs amb la mort diu: «No em prengueu encara, sempre he viscut per a mi». Ara veieu, una dona ho podria haver dit en moltes de les seves pel·lícules. Més tard, d’alguna manera, va sentir que les dones podien dir-ho millor, i per això em va triar en lloc de Max (von Sydow).\nSonata de tardor© ABIndústria cinematogràfica sueca\nÉs temptador suposar que Ullmann, que ha interpretat tantes dones al límit, pot haver-se trobat una mica desestabilitzada per aquests desgavellants papers, que sovint es produïen en una ràpida successió l’un de l’altre, en escenaris petits i íntims. Però Ullmann vol destacar la naturalesa de les seves interpretacions com actuació, no encarnació. Mai he estat aquest tipus d’actriu que se’n va a casa i encara viu amb mi. Actuant ho fas davant de la càmera. Actuant ho fas a l’escenari. I després s’ha acabat, has de viure la teva vida. És més, amb Bergman va trobar el tipus de seguretat que, fins i tot quan va acabar la relació sentimental, li va permetre forjar-se el seu propi camí com a artista d’una manera que parla, fins i tot ara, amb emoció. El que Ingmar em va donar va ser molta seguretat com a ésser humà, diu ella. Perquè li agradava el que deia, quan deia alguna cosa. I li va agradar la manera com escoltava i entenia, perquè veia que m’arribava. I em va donar tanta confiança en la meva interpretació i això era una de les seves coses genials; va fer sentir (a un) que aquell era l'únic actor en aquell moment amb el qual treballaria. (Per persona ) Feia uns anys que actuava, però el director més gran del món volia treballar amb mi. Em vaig sentir segur. Ningú no em podria fer mal. Fa una pausa, pensant en els esdeveniments recents de la indústria. I (a diferència de) els temps que vivim ara, ningú ho va fer. Fes-me mal.\nUn temps després d’acabar la seva relació romàntica amb Bergman, Ullmann deixaria Suècia cap a Hollywood i sortiria sola per sentir el sol del cinema americà en els seus anys daurats. En una època que sempre sembla més fabulosa que la nostra, observareu un Ullmann encara jove a la portada de les revistes i us fotografiaré infinitat de vegades amb els cabells penjats i vestits amb una seda roba de saló totalment beix. Va aterrar projecte rere projecte allà durant la dècada dels 70, alguns amb més èxit que altres: el més important, va guanyar un Oscar pel seu paper a Els emigrants de Jan Troel. (El meu únic pesar per l’entrevista és que no li he preguntat a Ullmann els seus records d’haver participat en l’escàndol més gran dels Oscars abans de la Lluna de la Lluna, el de presentar un Oscar a Marlon Brando només per ser confrontat pel seu reemplaçament en protesta, nadius americans Sacheen Littlefeather ).\nAls Estats Units, quan Erland (Josephson) i jo érem allà, ens vam asseure en un taxi i el conductor es va girar i va dir: “Estàs portant malament a la teva dona!” - Liv Ullmann sobre l’impacte de Scenes from a Marriage\nPotser sorprenentment per a un ex-amant que només recentment havia volgut que Ullmann es quedés aïllat a l'illa de Fårö amb ell, Bergman es va mostrar més que feliç de veure marxar a Ullmann. No li agradava que els seus actors, les dones o els homes, anessin a altres països i fessin pel·lícules. (Però) crec que, perquè sabia que era tímid, li encantava la idea. Odia viatjar, però fins i tot viatjaria als Estats Units per veure alguna cosa quan treballava allà a Broadway. Venia per un dia i després tornaria de nou! Va ser perquè érem molt iguals, va pensar: «Jo no ho faria mai, però ella ho està fent».\nM’imagino que el seu temps a Hollywood, marcat per moments elevats i baixos (potser), pot haver fet que apreciés més els papers de Bergman per les seves complexitats inherents. Però fins i tot a Amèrica, la reputació d’Ullmann la va precedir. Quan vaig venir als Estats Units i hi vaig fer pel·lícules, ja tenia el meu equipatge. Fins i tot allà, jo (interpretava) dones sovint nervioses, ansioses ... M'hagués agradat ser més recta i normal, però mai ho he estat. Tanmateix, va aprendre el camí difícil en algun moment que fins i tot jugar a dones complexes no paga les factures com jugar a homes avorrits. Vaig conèixer per primera vegada al teatre. Recordo una obra que vaig protagonitzar amb un home, que gairebé tenia el doble del meu sou. I vaig dir: ‘No ho puc entendre. Tinc un fill. ’Jo era una mare sola en aquest moment. I el cap (del teatre) va dir: 'És un home, té una família.' I d'alguna manera, de la manera en què va créixer la meva generació, em deia: 'Ah, sí, té una família. Doncs tinc aquest fill, però ja ho sabeu, no tinc dona. ”En aquell moment, ningú no pensava que fos estrany.\nEn una carrera de pel·lícules que disseccionen minuciosament els mals de la societat: qüestions de guerra ( Vergonya ), salut mental ( persona ) i el suïcidi ( Cara a cara ) - n’hi ha un que Ullmann sembla estar més orgullós per l’efecte directe que va tenir en les creences en aquell moment. Escenes d’un matrimoni (1973) va ser la interpretació honesta i intransigible de Bergman d’un matrimoni aparentment feliç trencat per la infidelitat, protagonitzat per Ullmann al costat del col·laborador habitual Erland Josephson. Es va fer per a la televisió sueca, es va projectar a tot el món i es va llançar posteriorment en versió teatral. A Suècia, va estar sis setmanes a la televisió i ningú al carrer. Va tenir un efecte en la taxa de divorci, perquè la gent va començar a parlar entre elles sobre aquestes coses. Va tenir un efecte (en) la comunicació entre homes i dones. La gent s’oblida d’Ingmar, perquè creu que és un home fosc i avorrit. Alternativament esperançador i sense esperança, el realisme era com res abans vist, fins al punt que alguns espectadors pensaven que la parella eren real. Als Estats Units, quan Erland i jo érem allà, ens vam asseure en un taxi (anàvem a algun esdeveniment) i el taxista es va girar i va dir: ‘Us porteu malament amb la vostra dona!’, Riu.\nTot i que a Ullmann li agrada negar que els papers que va interpretar tinguessin alguna cosa més enllà d’un efecte artístic en aquestes primeres dècades de col·laboració, admet que interpretar el personatge de Marianne, un paper que repetiria a la pel·lícula final de Bergman, Sarabanda - La va activar al moviment feminista de manera que cap altre paper tenia. Aquesta dona va evolucionar i es va convertir en una gran advocada, i l'home es va enfadar i frustrar-se cada cop més. És una imatge meravellosa d’una dona que passa de llegir una carta i se sent humiliat, des de (interpretar) aquest tipus de paper femení innocent, acceptador, a deixar tot això i dir sí a aquella altra part de vosaltres, que pot créixer i tenir èxit.\nAra veig el fàcil que és trobar ansietat allà on no era quan era més jove. Vull dir, tenim Trump! - Liv Ullmann\nPotser més indicatiu de la centralitat d’Ullmann en el món de Bergman són els seus esforços de direcció, que van encarregar a Ullmann els guions més personals de Bergman: Confessions privades (1966), que tractava la seva relació amb la seva mare, i Desdibuixat (2000), que es va enfrontar a una relació passada en què havia ofès la seva parella . En aquest punt, Ullmann estava segur que estava acostumada als elements autobiogràfics calbs dels rols que Bergman li va demanar d'assumir - l'argument de Escenes d’un matrimoni va promulgar el seu propi romanç fallit amb el director. Però l’acte d’assumir els guions de Bergman en un paper de director es va registrar d’una manera més intensa. De fet, com es fa palès en el transcurs de la nostra conversa, les ansietats que abunden en aquests projectes d’última hora són quelcom que ara només s’està registrant a Ullmann. Ara veig el fàcil que és trobar ansietat allà on no era quan era més jove. Vull dir, tenim Trump! Més que els desastres polítics actuals, el fet que Ullman hagi aconseguit i superat l’edat de Bergman quan el va conèixer per primera vegada significa que la seva mentalitat ha canviat necessàriament quan es fixa en les seves pel·lícules més dolentes. Jugant a escacs amb la mort! Mai oblidaré aquestes escenes. En aquell moment, estava tan aclaparat per l’art, que era increïble. Però ara només penso en això simple: estic estirat al meu llit i em moriré; si us plau, doneu-me una oportunitat més perquè pugui fer alguna cosa real per algú altre. Crec que és tan bonic i profund. Em va afectar llavors, però em va afectar molt més tard.\nEscenes deun matrimoni© ABIndústria cinematogràfica sueca\nA mesura que passa l’hora i comentem les seves dècades de col·laboració amb Bergman, Ullmann mostra una capacitat sorprenent per portar-lo fins i tot a aquesta sala d’actes sense ànima amb nosaltres, amb una mena de claredat cinematogràfica. És un viatge que abasta tant una relació romàntica com professional, però que clarament ha estat la més important de la seva vida. En última instància, l’objectiu de Bergman era un que refractava el jo d’Ullman de la manera més vitalitzant possible: una col·laboració tendra, sovint turbulenta, que demostra d’una vegada per totes que cap home –o dona– no és una illa (fins i tot si vius en una sola).\nActualment, Ullman opta per rellegir els guions de Bergman en lloc de tornar a veure les pel·lícules. Treballar amb ell va ser profund. Però (són) les seves paraules ara (que) se m'han fet veritables. De debò! I ho dic malgrat ser, ja ho sabeu, l’actriu. Oh, jo vaig ser qui en vaig donar vida, però la veritat és que vaig donar molt de mi, i els altres actors en van donar molt, així que es tractava ells també, i el que havien entès. Però si l’acabeu de llegir, arribarà una nova claredat. I això és realment màgic, crec.\nTemporada Ingmar Bergman és de gener a març al BFI.\nun $ ap rocós babushka boi\nEl suc de llimona és bo per a la cara


L'IMAS celebra la seva VI jornada d'envelliment actiu :: Home :: Consell de Mallorca\nL'IMAS celebra la seva VI jornada d'envelliment actiu (06.10.2017)\nLa consellera Margalida Puigserver ha apostat en el seu discurs per instar a cuidadors i institucions a fomentar la participació activa de les persones majors en la societat.\nMoll, de Juan, Puigserver, Goikoetxea, López i Molina avui durant la inauguració de la VI jornada d'envelliment actiu de l'IMAS.\nLa consellera de Benestar i Drets Socials i presidenta de l'Institut Mallorquí d'Afers Socials (IMAS), Margalida Puigserver, ha inaugurat avui a Palma la VI jornada sobre envelliment actiu, organitzada per l'IMAS en col·laboració amb l'Ajuntament de Palma i el Centre Balears Europa, amb motiu del Dia Internacional de les Persones Majors que es commemora dia 1 d'octubre i amb el tema 'Envelliment actiu i valors ètics'.\nPuigserver ha participat en la inauguració de la jornada juntament amb Aligi Molina, quart tinent de batle de l'Ajuntament de Palma, i Marta Neus López, directora del Centre Balears Europa. Durant la seva intervenció, la presidenta de l'IMAS ha insistit en la necessitat de garantir la dignitat de les persones majors durant el seu procés d'envelliment, així com de dur a terme programes i polítiques que fomentin la participació i la implicació activa de la gent gran en el dia a dia dels seus centres, barriades i comunitat.\nEn aquest sentit, Margalida Puigserver ha recordat que precisament l'ONU aposta enguany per aprofitar el dia 1 d'octubre per prendre consciència de la necessitat d'atorgar la importància i protagonisme que es mereixen a les persones majors en la societat.\nLa jornada 'Envelliment actiu i valors ètics' se celebra al centre Flassaders de Palma i finalitzarà cap a les 15 hores. Maria Jesús Goikoetxea, llicenciada en psicologia i teologia i amb diferents màsters realitzats en l'àmbit dels serveis socials, ha estat l'encarregada enguany de realitzar la conferència principal, la qual tenia per títol 'Ètica aplicada als serveis socials'. El vicepresident de l'IMAS, Javier de Juan, ha estat l'encarregat de presentar-la com a una reconeguda professional en aquest àmbit.\nDe fet, no és la primera vegada que Maria Jesús Goikoetxea, autora de diferents publicacions sobre bioètica o valors ètics en la cura de les persones majors, col·labora amb l'IMAS en la formació dels seus professionals de l'àrea de gent gran. Així, el passat mes de març per exemple, va impartir un curs sobre 'El bon tracte a les persones majors: enfocament ètic' dins de la formació que des del Consell de Mallorca es duu a terme en el marc del programa d'atenció a les persones.\nLa jornada es completa amb les taules rodones sobre 'Ètica i serveis sociosanitaris' i 'La participació des de diferents projectes', a les quals hi participen professionals de diferents entitats o institucions que treballen amb les persones majors.\nMargalida Puigserver durant la seva intervenció a la VI jornada d'envelliment actiu de l'IMAS.


Xavi incompleix la promesa amb el Barça i pot decebre a Laporta\nTot ha sigut arran unes declaracions | Europa Press\nHa sigut només culpa de Xavi i no del president\nper Sergio Lahoz 19/02/2022 11:30h\nL'arribada de Xavi, de moment, és tot un èxit. El canvi d'entrenador ha caigut molt bé als jugadors del Barça.\nDe fet, part del vestuari ha reconegut que ajuda a Xavi en la seva nova etapa. Tot i que potser ajuden més del que va prometre el tècnic en arribar.\nLes seves paraules han sigut objecte de crítica\nTot ha revivat després de les declaracions a la roda de premsa de l'Europa League. Xavi ha dit textualment que no té un "onze de gala". Unes paraules que s'han tornat a la seva contra en el moment que les ha dit.\nXavi ha confiat en els jugadors amb més experiència de la plantilla. I massa.\nDes que va agafar el treball d'entrenador del Barça, la vella guàrdia ha sigut protagonista. El cas de Ter Stegen és salvable, al cap i a la fi, a la porteria no es fan rotacions. Neto va jugar un partit de Copa substituint a Marc-André i prou.\nL'altre que no ha descansat encara ha sigut Sergio Busquets. 1398 minuts dels 1500 possibles. Tenint en compte que no va jugar 90 minuts per sanció, només s'ha perdut 12 minuts.\nEls dos jugadors de la defensa que menys han descansat no deixen sorpreses. Piqué ha jugat 13 dels 16 partits i s'ha perdut tres partits per sancions. Si més no, ha sigut suplent en dues ocasions.\nJordi Alba, els partits que s'ha perdut ha sigut per lesió i covid. Es confirma que no té un onze de gala, però que hi ha quatre favorits per Xavi.\nPer solucions no és\nEl tècnic català té alternatives per Sergio Busquets i per Gerard Piqué.\nLa realitat és que Piqué dona, a hores d'ara, molt bon nivell. Ell mateix reconeix que es troba bé i té un bon moment físic. Amb pilota, és el millor central del Barça.\nA sobre, Xavi Hernández no ha pogut comptar amb Eric García fins ara. És el moment on s'ha de veure si realment hi ha un favoritisme o no. Piqué i Eric tenen un perfil similar al camp i si es troba bé Araujo, ha de jugar un dels dos.\nEl seu treball és de notable alt, tot i les rotacions | FC Barcelona\nLa situació de Sergio Busquets sí que és inexplicable. S'entén que és el jugador que ha de sostenir l'equip, però té problemes que venen derivats de no descansar. El Barça necessita més dinamisme en segons quins partits i Xavi no canvia a Busquets, que no aconsegueix donar el necessari.\nEl recanvi natural de "Busi" és Frenkie de Jong. Si no és Frenkie de Jong és Nico González.\nEl neerlandès va demostrar amb l'Ajax que necessita jugar de pivot per donar-ho tot. Té unes condicions excepcionals i per això va ser fitxat per al Barça. Aconsegueix llançar la pilota des dels centrals fins als davanters amb molta facilitat.\nNico ha demostrat tindre les condicions per ser el pivot que necessita Xavi. Té el físic per pujar i baixar el camp, tot i que ha de millorar la resistència. Sobretot, una arribada que Sergio Busquets no té.\nFerran Torres: el més nou en guanyar-se el lloc\nPer unes coses o per altres, Xavi ha alineat més als veterans que a altres jugadors. Confia molt en Gavi com és lògic i també amb Pedri, que té un nivell dels millors migcampistes d'Europa.\nUn altre que ha convençut i molt a Xavi ha sigut Ferran Torres. La seva arribada ha sigut un abans i un després per a Pedri també. Els dos s'entenen igual de ve tant dins com fora del terreny de joc.\nAixí que s'ha de veure si d'aquí a final de temporada compleix les seves paraules. De moment, ho fa de forma dubtosa.\nFlorentino no vol més errors i ha fet un canvi que Ancelotti no esperava\nEls mestres ocupen el Departament d'Educació i demanen el 'cap' del conseller Cambray


Els universitaris pagaran fins a 540 euros més per la primera matrícula | Consumer\nPer als universitaris repetidors, l'encariment de les matrícules serà encara major\nPer mediatrader 20 de abril de 2012\nLes comunitats autònomes podran incrementar les taxes de matriculació universitària fins a un 66% a partir d’aquest any, segons els va traslladar el ministre d’Educació, Cultura i Esport, José Ignacio Wert, durant la Conferència General de Política Universitària celebrada el 19 d’abril. D’aquesta manera, els universitaris hauran de pagar per la primera matrícula, com a màxim, fins al 25% del cost real de la seva formació el que de mitjana, segons els càlculs d’Educació, suposarà 540 euros més per curs per a cada estudiant. En l’actualitat, els alumnes paguen el 15% del cost del curs, la resta és a càrrec del pressupost públic.\nAquesta és una de les mesures de racionalització de la despesa pública en l’àmbit educatiu proposades per Wert, que va precisar que “les disposicions de racionalització de la despesa no són la reforma educativa del Govern”. L’objectiu és, segons va explicar el ministre a les autonomies, dotar a les regions d’una sèrie d’eines legislatives que els permetin estalviar en despesa i aconseguir l’objectiu de reduir el dèficit públic a l’1,5% del seu PIB a la fi de 2012.\n“Nosaltres oferim un ventall de possibilitats i seran les comunitats, depenent de la situació per la qual estiguin travessant, les que decidiran com implementar d’una o una altra forma les opcions que els estem posant sobre la taula”, va indicar la secretària d’Estat d’Educació, Formació Professional i Universitats, Montserrat Gomendio.\nPer als universitaris repetidors, l’encariment serà encara major. La segona matrícula costarà entre el 30 i el 40% del cost real de la formació, la tercera matrícula entre el 65 i el 75% i la quarta matrícula entre el 90 i el 100%. En el cas dels màsters no habilitants per a l’exercici d’una professió, la primera matrícula cobrirà entre el 20 i el 50% del cost real, i entre el 20 i el 75% dels costos a partir de la segona matrícula.\nRacionalització del nombre de titulacions\nUna altra de les mesures proposades per Educació és la racionalització del nombre de titulacions de grau mitjançant l’exigència d’un nombre mínim d’alumnes. Gomendio va subratllar la necessitat que les comunitats autònomes i les universitats estudiïn aquesta problemàtica amb l’objectiu d’aconseguir uns “estàndards mínims d’eficiència”.\nSegons dades d’Educació, gairebé el 30% dels títols comença amb menys del nombre mínim d’alumnes per garantir la seva viabilitat econòmica (50 alumnes). A més, Espanya compta amb 79 universitats i 236 campus, que ofereixen 2.413 graus universitaris, 2.758 màsters i 1.680 doctorats. El Ministeri assegura que existeix un excedent d’oferta d’ensenyament universitari “que la CRUE va xifrar en el curs 2008/2009 en més del 13%”.\nD’altra banda, el Govern ha plantejat a les autonomies canviar la càrrega docent del personal universitari en funció dels sexennis vius que tinguin en relació amb la recerca. En aquest sentit, ha assenyalat que es reduirà la càrrega docent d’aquells que tinguin “sexennis vius” -que acreditin recerques en els sis últims anys- i s’augmentarà aquella càrrega docent dels professors que no els tinguin. Finalment, es limitarà la incorporació de personal de nou ingrés a les universitats.\nAquestes mesures, al costat de les anunciades el 16 d’abril en matèria d’educació no universitària, seran aprovades previsiblement aquest divendres pel Consell de Ministres mitjançant reial decret.\nformación-ca matriculación-ca repetidors titulacions universitats


Arxiu Secret – OVNIS, matèria reservada | Podcast d'Andreas Faber-Kaiser\nArxiu Secret – OVNIS, matèria reservada\nExtracte: «… Des de l’any mateix de la seva creació el 1947, l’agència d’intel·ligència americana recopila informació sobre el fenomen ovni. Paral·lelament, al llarg d’aquest 40 anys, les fonts oficials han repetit a l’opinió pública que els ovnis no existeixen, que son fantasies, que s’han d’esborrar de la ment perquè és ridícul donar crèdit de la seva existència. Però per molt que se’ls digués que era ridícul, la gent seguia veient ovnis. Així va néixer, perquè les explicacions no encaixaven amb la realitat, el mite de l’arxiu de la CIA, ja que perquè se li negués a la gent el que estava veient amb els seus propis ulls es devia tractar d’una cosa que estava rebent un tractament extremadament secret. Per tant, ningú devia estar més al corrent que la CIA del que s’estava forjant. El fenomen OVNI va arribar a ser així una qüestió que ha originat recel, acusacions i controvèrsies constants durant els últims 40 anys… »\nConvidats: Joan Plana\nData emissió: 25/08/1991, 24:00-02:00\n« Novedades sobre Fassman Què volen aquesta gent? – OVNIS i pilots »\nCategories : Arxiu Secret, Joan Plana\nPau Tristany (21:07:28) :\nAquest programa està dedicat al secret militar dels OVNIs. Al llarg del mateix s’emeten alguns fragments de gravacions de cintes de control del trànsit aeri relacionades amb incidents OVNI. També en Joan Plana deixa entreveure alguns aspectes del que més endavant acabarà essent la desclassificació dels documents OVNI espanyols.\nCain (21:22:51) :\nCarlos (14:46:54) :\nAquí os dejo la dirección del Bloc del CEI “centre d’estudis interplanetaris” con información actual del fenómeno OVNI.


16 empreses de dos clústers catalans participen a la fira Sirha de Lió, una de les més importants del món de restauració i hostaleria | ACCIÓ\n• La delegació, formada per empreses dels clústers Catalonia Gourmet i Clúster Foodservice –del programa Catalonia Clusters d’ACCIÓ– busca oportunitats de negoci en un esdeveniment que va comptar en la passada edició amb la presència de 189.000 professionals.\n• Aquesta actuació dóna continuïtat a l’International Intercluster Meeting, una jornada celebrada a Barcelona l’octubre passat entre Catalunya i la regió d’Auvergne-Rhône-Alpes per promoure la internacionalització i la cooperació entre clústers catalans i francesos.\nBarcelona, 24 de gener de 2017.- 16 empreses catalanes membres dels clústers Catalonia Gourmet i Clúster Foodservice –que formen part del programa Catalonia Clusters d’ACCIÓ- participen fins dimecres a Lió a la fira de restauració i hostaleria Sirha amb l’objectiu de buscar oportunitats de negoci i promoure la internacionalització dels clústers catalans. Les empreses, que participen en aquesta fira amb el suport d’ACCIÓ, formen part d’una delegació catalana encapçalada pel delegat del Govern a França i Suïssa, Martí Anglada, i que compta amb la presència de l’Agència Catalana de Turisme i PRODECA.\nL’esdeveniment, que té lloc cada dos anys a Lió, compta amb més de 3.000 expositors i marques internacionals de productes alimentaris, equipaments o serveis per a professionals. Es considera la cita mundial de la restauració, l’hostaleria i l’alimentació, reunint en un únic esdeveniment tots els àmbits d’aquest sector, des de la gastronomia, el menjar ràpid o el retail fins als serveis càtering destinats a escoles i hospitals, per exemple.\nLa passada edició, l’any 2015, va aplegar 189.000 professionals. Enguany la fira compta amb un espai de 130.000m2 i 6 pavellons que acolliran una desena sectors diferents: productes agroalimentaris i begudes, fleca-pastisseria, confiteria i xocolateria, materials i equipaments per a la cuina, cafè, bar, cerveseria i cafeteria, noves tecnologies i serveis, equipament de sala de restaurant i hostaleria, sector transports i arts de la taula, entre d’altres.\nSirha comptarà amb la participació de 16 empreses catalanes que formen part de dos clústers alimentaris que reben el suport del programa Catalonia Clusters impulsat per la Generalitat a través d’ACCIÓ per promoure la utilització dels clústers com a eina per a millorar la competitivitat de les empreses. Actualment, ACCIÓ treballa regularment amb 30 organitzacions que reuneixen més de 2.100 empreses, tenen una facturació agregada de 66.000 milions d’euros i donen feina a més de 290.000 treballadors.\nD’una banda, Catalonia Gourmet agrupa empreses i institucions amb l’objectiu principal de promoure i contribuir a la competitivitat del sector de l’alimentació gourmet català d’alta gamma. De l’altra, Clúster Foodservice està obert a totes les empreses i agents de la cadena de valor foodservice, des de la indústria transformadora alimentària, a les empreses distribuïdores i al canal restaurador.\nLa participació en aquesta fira és una actuació que dóna continuïtat a l’International Intercluster Meeting, una jornada celebrada a Barcelona l’octubre passat entre Catalunya i la regió d’Auvergne-Rhône-Alpes per promoure la cooperació entre clústers catalans i francesos, que va comptar amb la participació de gairebé 50 clústers d’ambdues regions. Es tracta d’una iniciativa alineada amb els objectius del 4 Motors per Europa, un consorci creat el 1988 juntament amb Baden-Württemberg (Alemanya) i Lombardia (Itàlia) per impulsar la cooperació entre regions.


Ajuntament de Borriana - Borriana resisteix als tres dies de temporal malgrat haver de posposar l'última fase de les obres del Pont del carrer Major\nDes de la Policia Local de Borriana, i en paraules del seu regidor, Javier Gual, “hem d'agrair el civisme que durant els dies de temporal ha mostrat la ciutadania, ja que atenent a les recomanacions fetes des de mitjans de la setmana passada, ha permès que no s'haja registrat cap incident greu en el conjunt del terme municipal”. Malgrat que les previsions apunten al fet que durant la vesprada de dilluns remetran les pluges i començarà a estabilitzar-se la situació, la Policia Local ha volgut fer arribar a la població diverses recomanacions. Així, han recordat que “la pluja augmenta el risc d'accidents, per la qual cosa cal extremar les precaucions en qualsevol tipus de via. Es recomana portar sempre els llums del vehicle encesos i que en tot moment s'augmente la distància de seguretat per tenir major temps i espai de frenat. A més, s'aconsella reduir la velocitat en corbes i paviments empedrats, asfalts brillants i capes o grans tolls d'aigua, fang o acumulacions de fulles caigudes, amb l'objectiu d'evitar el temut fenomen de l'aquaplaning”. La Policia tanca les seves recomanacions aconsellant “frenar amb suavitat per evitar el bloqueig de rodes, i en cas de circular a través de grans acumulacions d'aigua, fer-ho circulant en primera, lentament i comprovant l'eficàcia dels frens una vegada superat, encara que si ens trobem amb fases de pluja torrencial, el millor és estacionar el vehicle en un lloc segur i mantenir encesos els llums”. Finalment, cal “tenir especial atenció i respecte per aquells que circulen a peu al costat de les vies de pas de vehicles i així evitar possibles accidents”.


Sergi Roberto té dos pretendents espanyols: Marxaria gratis - XCatalunya.cat\nSergi Roberto té dos pretendents espanyols: Marxaria gratis\nSergi Roberto té peu i mig fora del Barça\nSergi Roberto encara no té 30 anys i ja és tot un veterà. Fa moltes temporades que juga al Barça, és un dels capitans i ha marcat gols importants. La seva polivalència ha ajudat a que durant temps hagi estat un jugador imprescindible de la plantilla. Sense ser titular indiscutible, la seva presència ha estat important però les coses comencen a canviar. Amb la crisi que pateix el Barça, el club no es pot permetre pagar alts salaris a jugadors que no són de primer nivell. I Sergi Roberto és un dels que més cobra.\nEn aquest sentit, el juny de 2022 acaba contracte i podria marxar gratis. Malgrat que l’equip català vol que el jugador renovi, no oferiran un xec en blanc al migcampista i lateral. La seva participació en els darrers anys ha baixat i el F.C.Barcelona prefereix confiar en jugadors joves. Sergi Roberto només es quedarà si accepta una rebaixa important de sou i un paper més testimonial dins l’equip. I per ara les posicions entre la directiva i el jugador i el seu representant són llunyanes.\nA partir de l’1 de gener, Sergi Roberto ja serà lliure per negociar amb altres clubs i n’hi ha molts d’interessats. A la lliga anglesa li pagarien el mateix que cobra al Barça, especialment si fitxa pel Newcastle, el nou ric d’Europa. A la lliga espanyola també hi ha equips interessats. Es tracta del Betis i del Villarreal. En el cas dels andalusos estan fent una temporada molt bona amb possibilitats de classificar-se per la Champions o, com a mínim, a l’Europa League.\nNecessiten una plantilla llarga per complir a les 3 competicions i un jugador polivalent com Sergi Roberto els vindria molt bé. L’equip groguet també busca millorar la plantilla malgrat que enguany no ha començat bé la temporada i ho tindrà difícil per classificar-se per Europa.\nEl fet que el futbolista català arribés gratis els permetria fer un esforç amb el seu sou i la prima de fitxatge però si el jugador prioritza els diners, no tenen res a fer: anirà a Anglaterra.\nTags: Betis, Sergi Roberto\n1 pensamiento sobre “Sergi Roberto té dos pretendents espanyols: Marxaria gratis”\nRetroenllaç: Xavi diu això a Sergi Roberto - XCatalunya.cat


Vilanova i la Geltrú, capital de la comarca del Garraf, es troba situada tot just a mig camí de les principals àrees metropolitanes de Barcelona i Tarragona, amb unes envejables comunicacions a través de carretera, ferrocarril i per mar. El municipi gaudeix d’un entorn natural privilegiat, entre la serralada litoral...\nParcel·la de 300 m²\nOrientada al sud\nAmoblada* per entrar a viure-hi\nMolt ben comunicada...\nPer veure la vivenda, sol·liciti una visita emplenant el formulari que apareix al final de la pàgina.\n[ Anar al formulari de contacte ]\nVilanova i la Geltrú, capital de la comarca del Garraf, es troba situada tot just a mig camí de les principals àrees metropolitanes de Barcelona i Tarragona, amb unes envejables comunicacions a través de carretera, tren i per mar. El municipi gaudeix d’un entorn natural privilegiat, entre la serralada litoral amb els parcs del Garraf, del Foix i d’Olèrdola, i el mar Mediterrani.\nLa climatologia, les excel·lents infraestructures nàutiques, les platges de sorra fina, una gastronomia de renom i el caràcter obert i acollidor dels seus habitants són algunes de les credencials d’aquesta ciutat. Una ciutat oberta al mar, excel·lent destinació turística, tranquil·la i molt adequada per al turisme familiar.\nVilanova i la Geltrú disposa d'infraestructures nàutiques i d'oci: port esportiu, platges, passeig marítim, camp de golf... L'oferta cultural és molt variada i complerta, amb museus de rellevància nacional com el Víctor Balaguer (art català del romanticisme) o de tecnologia com el del Ferrocarril. També s'hi gaudeix d'una programació estable de teatre, música i cinema i de festivals, com el de Música Popular i Tradicional (FIMPT). L'oferta festiva tradicional i popular de Vilanova i la Geltrú és de les més riques de Catalunya. Són ineludibles el Carnaval, la Festa Major i els Tres Tombs. Així mateix, agents econòmics i de la tecnologia vénen cada any a Vilanova per participar en certàmens d'interès nacional com la Fira de Novembre. En una ciutat amb tanta tradició agrícola i pesquera, la gastronomia basada en aquests productes frescos també és molt important i reconeguda.\nMés informació: http://ca.wikipedia.org/wiki/Vilanova_i_la_Geltrú\nhttp://www.vilanovaturisme.cat/gaudex-ne_2012_ca.pdf (3,3 MB)\nVivenda unifamiliar aïllada als 4 vents situada al barri residencial de La Collada, al número 62 de l’avinguda Rocacrespa, principal artèria de La Collada, cantonada amb el carrer José Espronceda. Està construïda sobre una parcel·la de 300 m² molt ben comunicada i està orientada al sud.\nDisposa de 3 plantes amb un total de 234 m² construïts:\nplanta garatge semi-soterrània (80,25 m²)\namb aparcament fins a 3 cotxes, trasters i 1 bany\nplanta baixa de vivenda (79,31 m² + terrasses)\nrebedor, menjador, cuina, 1 habitació i 1 bany\nplanta pis de vivenda (62,41 m² + terrassa)\n3 habitacions i 1 bany\nPlànols / distribució:\nPer veure la vivenda sol·liciti una visita emplenant el següent formulari.\nDisseny i programació: Estudi Melic (2013-14)


Escons en Blanc » 50.854 cadires buides\nEl diari català El Periódico de Catalunya ha dedicat mitja pàgina a parlar sobre Escons en Blanc. Explica clarament la nostra trajectòria i intencions i esperem que els seus lectors ens hàgin pogut conèixer, i qui sap, pensar que ens poden votar a les següents eleccions.\nL’article va acompanyat per aquestes gràfiques tant representatives que mostren l’augment de votants del nostre partit. Això ens motiva a seguir treballant per aconseguir tots els escons buits que facin falta!\nPodeu consultar l’article sencer en línia en aquest enllaç.


El cor de la carxofa - Levante-EMV\nLa intensa i beneficiosa pluja que aquests dies ens acompanya ha fet recomanable retardar una setmana la V Festa de la Carxofa d’Alaquàs, inicialment prevista per al proper diumenge. Així, amb el lema «El cor de la carxofa» i organitzada per l’Associació d’Amics i Amigues del Cant de la Carxofa i la societat gastronòmica El Cullerot, el dia 3 d’abril el municipi de l’Horta Sud celebrarà una festivitat que agrupa i combina dues expressions artístiques: música i gastronomia. En conseqüència, l’oïda i el gust s’hi donaran la mà a través d’un intens programa que inclourà des de la degustació d’arrossos i d’altres plats confeccionats amb la famosa verdura –i maridats amb cervesa artesanal–, fins a un taller coral que tindrà com a objecte aprendre la característica i tradicional cançó de lloança als patrons locals.\nD’aquesta manera, dos anys després, la trobada comptarà amb la participació de mitja dotzena de restauradors d’Alaquàs i Aldaia que ompliran la plaça de la Constitució amb l’objectiu de demostrar la seua mestria: què són capaços d’elaborar amb un producte tan preat de la nostra cuina. I, paral·lelament, al contigu Castell-Palau tindran lloc diverses classes d’educació de la veu adreçades a aquelles persones que desitgen entonar el famós motet; en el que es presenta, també, com una magnífica ocasió –sobretot, per als qui no el coneixen encara– d’admirar el bell i emblemàtic edifici renaixentista.\nEn darrer terme, cal subratllar el gran esforç de promoció que han realitzat les entitats convocants, amb la confecció d’un bellíssim cartell a càrrec de la dissenyadora Empar Lagunas; i d’un divertit, elegant i joiós vídeo que no sols reivindica la carxofa en tant que producte egregi de l’agricultura valenciana, sinó que també mira de destacar la vàlua del treball en equip i com d’important és, per al nostre benestar i futur, preservar els fragments d’horta amb què encara compta una comarca que corre el risc de perdre el seu caràcter mil·lenari. La gravació –que ha sigut protagonitzada per la xiqueta Aitana Aguilar, junt amb Lluís Portalés, Miguel Marí i Juan Andrés Hernández– ens recorda que és en el cor –dels pobles, dels edificis, de les persones... i també de la carxofa– on es concentren els records i sabors més essencials: aquells que ens connecten amb la natura i fan més agradable la vida.\n4 El tiroteo de Uvalde es el segundo más mortífero de la década en escuelas de EEUU\n5 19 niños y dos adultos muertos en un tiroteo en una escuela de primaria en Texas


CCOO de Catalunya - Treballar a Europa - www.ccoo.cat\nPer què un nou servei d'assessorament?\nEl CITE-CCOO és un servei impulsat pel sindicat CCOO de Catalunya que fa 26 anys que assessora les persones immigrades en matèria d'estrangeria i sobre els seus drets. Des de CCOO sempre hem volgut que qualsevol projecte migratori es faci en les millors condicions i amb el màxim de coneixement previ del país i de la societat de destinació.\nLa crisi econòmica que està afectant actualment l'Estat espanyol ha augmentat la demanda d'informació sobre la possibilitat de trobar feina en un altre país europeu per part de joves nascuts aquí o de persones immigrades. Des de CCOO estem lluitant i exigint als governs un gir en les polítiques econòmiques per crear ocupació aquí i evitar que les persones hagin d'emigrar a la cerca de feina, però al mateix temps considerem que migrar també és una decisió personal, que té a veure amb la llibertat individual. Des de CCOO i el servei del CITE facilitem tota la informació prèvia necessària, perquè la persona que ha pres aquesta decisió la dugui a terme amb qualitat i amb coneixement dels seus drets i de l'entorn social i laboral del país de destinació. És per això que s'ha impulsat el nou servei CITE-EUROPA.\nQuins serveis dóna el CITE-CCOO sobre la mobilitat europea?\nDes de la nostra xarxa d'oficines distribuïda arreu de Catalunya oferim:\nAssessorament personalitzat sobre l'exportació de les prestacions o el subsidi de desocupació d'un país europeu a un altre; la targeta sanitària europea (TSE) o l'assistència sanitària a l’espai econòmic europeu; com buscar feina en un altre estat de la Unió Europea; la xarxa Eures del Servei Públic d’Ocupació Europeu i dels serveis públics nacionals europeus; com redactar i introduir un currículum al web de la xarxa Eures; l’homologació de títols acadèmics; el coneixement laboral, social i cultural del país de destinació, o recursos sindicals en el país de destinació, entre altres temes d’interès.\nAssessorament a persones estrangeres sobre el permís de llarga duració - UE.\nAssessorament sobre la mobilitat laboral a l'àmbit europeu adreçat a institucions i entitats (ajuntaments, consells comarcals, diputacions, administracions autonòmiques, entitats privades i sense ànim de lucre, i ONG).\nSessions formatives de grup sobre la mobilitat laboral a Europa.\nSi has decidit marxar a un altre país, aquí tens alguns consells generals\nNo et precipitis, pren-te el temps necessari per preparar adequadament una eventual decisió d'emigrar.\nAconsegueix la informació necessària sobre el país de destinació, sobre l'oferta de treball, sobre el contracte i sobre els drets laborals i socials. No et deixis enganyar: informa-te'n.\nInforma't sobre els recursos d'interès disponibles, contactes sindicals, sobre l'afiliació a un sindicat que forma part de la Confederació Europea de Sindicats (CES)...\nÉs important tenir un coneixement bàsic previ de la llengua del país de destinació. El desconeixement de l'idioma comporta feines de poca qualificació.\nNo t'oblidis del DNI o el permís de residència de llarga duració - UE, el passaport, la traducció jurada dels títols acadèmics, la targeta sanitària europea, fotocòpies de la partida de naixement, el llibre de família, el carnet de conduir, fotos, formularis d'exportació de prestacions...\nInforma't sobre les remeses, sobre com es poden enviar diners des de l'estranger a un compte corrent a l'Estat espanyol. Busca les millors condicions.\nPortal del Servei d’Ocupació de Catalunya: www.oficinadetreball.cat\nPortal del Servei Estatal d’Ocupació: www.sepe.es\nInformació sobre el reconeixement dels títols acadèmics: www.enic-naric.net\nPortal de la Confederació Europea de Sindicats (CES): www.etuc.org\nRelació de les confederacions sindicals estatals europees: www.etuc.org/a/82


Hostal Graciela Oruro Bolívia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nReserva Hostal Graciela\nCalle Herrera entre y 6 de Agosto y Bacovick, Oruro, Oruro, Bolívia, 9999\nHostal Graciela valoracions\nCaracterístiques que t'encantaran sobre Hostal Graciela\nHabitacions disponibles a Hostal Graciela\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hostal Graciela és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Oruro. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hostal Graciela asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, visites turístiques, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, articles de tocador, plat de dutxa, bany compartit per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hostal Graciela no troba competidors en cap categoria.\nValoracions d'hostes reals sobre Hostal Graciela


26 d'abril de 2014 0\nLa Vanguardia 25 d’Abril\nDos dels meus autors preferits es van suïcidar: Gabriel Ferrater i David Foster Wallace. Però així com Ferrater no em sembla que assenyali el suïcidi amb la seva literatura, cada cop que llegeixo alguna cosa de Wallace jo mateix dubto de si continuar vivint, i entenc perfectament que es matés.\nNo pretenc demostrar que els poemes d’un o les novel·les de l’altre tinguin cap relació causal amb la seva mort. Parlo de la irreductible experiència de llegir-los sabent que es van suïcidar.\nI això vol dir no poder espolsar-se, mentre els llegeixes, de l’ombra tràgica que tot Sísif ha de tenir present mentre arrossega la vida, (i les factures, i els crits desesperats dels nens sense ús de raó que corren per casa entripats de sucre, i el sexe avorrit i rutinari i ple de plecs confiats amb el marit, i la mirada furtiva de la recepcionista de l’acadèmia, i l’incansable gust d’enciam iceberg que acompanya l’operació primavera tortuosa, i la incapacitat de recordar si, en català, aprovar va amb b o amb v quan li signes una nota per la mestra, i el soroll de despesa inassumible que fa el radiador del cotxe, i, en fi, acaba tu la llista del que arrossegues muntanya amunt, Sísif.) Impossible de treure’t l’ombra dels ulls, dic, quan llegeixes autors sublims que saps que van dir ja us ho fareu.\nÉs cert que Ferrater parla de la por i del món que li fuig i de la temptació de l’inefable que et devora. Però no t’entren ganes penjar-te. Una vegada li vaig sentir a dir a l’Alzamora que l’obra de Porcel et fa venir ganes de viure. Té raó. Quan acabes Cavalls cap a la fosca, que mira que és macabra de vegades, tens una mena d’olor a sang i a terra incrustrada a els narius i vols girar i girar i beure’t tot el Mediterrani.\nAmb Ferrater passa una cosa semblant, però més íntima. Em fa venir ganes d’escriure els vicis i les virtuts, brogit endins que és enfora. I això també és tenir ganes de viure. Wallace, en canvi, té una d’aquelles intel·ligències que ja veus que el pobre es va passar la vida sent un desplaçat. Ferrater també devia tenir una densíssima massa neuronal i una sensibilitat de paper fotogràfic, i sí, clar, es va acabar matant, però llegint-lo em reconcilio amb l’ordre hendecasíl·lab de les coses. Una mica més a casa que Wallace, que és tot alienació.\nAra acabo d’enllestir dos assajos seus, un sobre el tenis i un altre sobre la televisió i la literatura, i no puc dir-vos-en res més perquè tot i que he après de tot llegint-los i em sento com si hagués menjat wasabi amb cullera de sopa, quan provo d’explicar exactament què hi defensa, és com agafar aire amb les mans: hi és i no hi és. Que Ferrater es matés em posa trist, com una derrota, com si digués: no tinc res més a afegir. Que Wallace se n’anés així ho visc com el seu únic alliberament, un: calla d’una puta vegada, Dave. Mai no he volgut saber per què, però ells m’assenyalen l’espectre de la por, em permeten concretar-la, deixar-la al prestatge i sortir a viure una estona.


En Valtònyc no serà extradit a l’Estat espanyol - Alerta Solidària\nEl Tribunal d’Apel·lació de Gant ha fet saber al company pobler que confirma la decisió del Tribunal de Primera Instància, és a dir, que no autoritza l’extradició sol·licitada per les autoritats espanyoles.\nUna excel·lent notícia amb importants conseqüències que volem destacar:\n• El company Valtònyc queda lliure de l’amenaça de ser extradit per la condemna imposada per l’Audiència Nacional espanyola, per tres anys i mig de presó, pels delictes d’enaltiment del terrorisme, injúries a la corona i amenaces per les lletres de les seves cançons.\n• La justícia belga sanciona el sistema judicial espanyol amb un dur qüestionament de les seves lleis i procediments penals. Malgrat la col·laboració d’extradicó ràpida acordada en el marc de la Unió Europea, l’Estat belga ha constatat l’abús que pretenia fer-ne l’Estat espanyol reclamant un ciutadà seu per uns fets que només sota el biaix de persecució ideològica o política poden ser considerats delictes.\n• L’Estat belga evidencia que en l’àmbit de la llibertat d’expressió hi ha barems diferents amb què un sistema democràtic i de dret pot funcionar. No és necessari, ni convenient, ni just, per a la salvaguarda d’incerts béns jurídics, atropellar drets fonamentals com la llibertat d’expressió. L’Estat espanyol suspèn, un cop més, en matèria de drets i llibertats.\nCal tenir present però que l’Estat espanyol continuarà determinat en exhaurir totes les possibilitats repressives contra el company Valtònyc. Serà per la via de qüestionar l’actual resolució de l’alt tribunal flamenc davant del Tribunal de Cassació belga, que en revisaria qüestions formals i no pas de fons, amb escasses o nul·les possibilitats d’èxit; o bé, per nous procediments, és a dir, per noves sol·licituds d’extradició derivades de nous judicis i condemnes que l’Estat espanyol pugui arribar a imposar. Aquest darrer supòsit és el que s’albira a partir d’un procediment judicial obert a Sevilla per suposats delictes d’amentaces a la Guàrdia Civil.\nSigui com sigui, avui és un dia de celebració, d’èxit absolut, per al qual ha estat batallant en Josep, la seva família, companys, amistats i evidentment també l’excel·lent equip de juristes.\nCal felicitar en Valtònyc per haver-nos fet a tots un poc més lliures!\nMalauradament però, la felicitat no és del tot plena. No oblidem la presó que pateix el company Pablo Hasel, el nostre deure de seguir lluitant per alliberar-lo i l’obligació que pesa sobre el conjunt de la societat catalana per desenlliuar-nos d’una vegada per totes d’un règim que persegueix i castiga a qui no defensa els seus privilegis.\nSense por, sempre endavant, visca la lluita per la llibertat!\nMallorca, Països Catalans, 28 de desembre de 2021


CANVI DE DISPONIBILITAT A LA BORSA D'INTERINS\nEl canvi de disponibilitat es fa mitjançant el tràmit telemàtic, en l'apartat d'Utilitats del Portal de l'interí.\nJa s'ha publicat el BOIB pel qual es regulen les oposicions docents del 2022. Les places estan distribuïdes territorialment a les illes de Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera, que corresponen a la taxa de reposició.\nResolució de la Secretaria d'Estat d'Educació per la qual es convoquen places per a professorat visitant espanyol a l'exterior per al curs acadèmic 2022-2023.\nAccediu a la pàgina web del Ministeri d'Educació i FP amb toda la informació sobre la convocatòria curs 2022/2023 aquí.\nAccediu a l'enllaç a la seva publicació en el BOE aquí.


Enric Casals | dissabte, 24 de juliol de 2021\nLes meduses s'han convertit en un clàssic problema de cada estiu. Baixar a la platja, però no poder banyar-te perquè està plena de meduses pot resultar molt frustrant quan el termòmetre marca gairebé més de 30 graus, tal com està succeint aquests dies.\nHi ha qui és més valent i s'atreveix a posar-se dins l'aigua, però amb la por "mental" a ser picat en algun moment. És en aquests moments quan ens ve sempre la mateixa pregunta: per què hi ha tantes meduses ara, quan fa vint anys pràcticament ni se'n parlava?\nLa resposta, de moment, no la té ni el Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic -que és qui s'encarrega de la protecció dels mars a Espanya- que reconeix que les causes encara estan "per confirmar". No obstant això, assenyalen diversos factors que podrien ser els culpables que hi hagi una proliferació de meduses en els últims anys.\nUn dels motius principals que apunta el Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic és el clima. "La disminució en el règim hivernal de pluges i l'augment de la radiació solar sembla estar relacionada amb l'augment de meduses a l'època estival a les platges" afirma el Departament.\nL'explicació tècnica se centra en les aigües. "Aquest fenomen afavoreix que en les aigües litorals es produeixin menys aportacions d'aigües dolces continentals, de manera que la diferència de salinitats entre les aigües costaneres i les de mar obert -zones de producció de les meduses- és menor, i, en conseqüència, el seu acostament a la costa pels vents no es veu limitada per una menor densitat de l'aigua que afectaria negativament en la seva flotabilitat".\nÉs a dir, si la temperatura de l'aigua a la costa i la de mar obert és similar, les meduses són arrossegades en pocs dies a les platges a causa dels corrents. Per contra, si la temperatura de l'aigua costanera i la de mar obert és diferent, els corrents superficials troben grans dificultats per arrossegar els eixams d'aquest tipus de plàncton gelatinós cap a la costa.\nLA CONTAMINACIÓ PER HIDROCARBURS\nUn altre mòbil que explicaria la presència de meduses a les platges és la contaminació per hidrocarburs. "S'ha observat com en les zones on s'han produït abocaments de petroli, s'inicien processos de degradació dels hidrocarburs per bacteris que, al seu torn, serveixen d'aliment a copèpodes, principal aliment de les meduses" informa l'ens públic.\nÉs per aquest motiu que, en aquestes zones, s'han detectat en anys posteriors als abocaments accidentals "augments en les poblacions de meduses amb efectes mediambientals perjudicials".\nUn cas similar, destaca el Ministeri, és el de la contaminació de l'aigua costanera amb excés de nutrients, procedents majoritàriament de l'activitat de l'home. Aquesta aportació de nutrients orgànics i inorgànics "ha afavorit la desaparició d'algunes espècies, però no de les meduses" expliquen.\nLA SOBREPESCA, LA CAUSA MÉS PROBABLE\nSi fins ara hem especulat amb "possibles motius", aquesta -segons l'organisme públic- "és la causa més probable" de l'augment dels animals marins dels quals venim parlant "Atès que peixos i meduses competeixen pel mateix aliment del plàncton (copèpodes, larves de crustacis, etc.), la disminució dels seus competidors afavoreix el desenvolupament de les poblacions de meduses" diu el Ministeri.\nAquest fet s'ha constatat en diversos llocs del món, detallen fonts públiques. Un exemple es troba al Mar de Bering (oceà Pacífic) on, a conseqüència del col·lapse de les seves pesqueries, les poblacions de meduses del gènere Chrysaora s'han incrementat fins a 10 vegades sobre la seva població habitual. En el cas dels caladors de Namíbia (Àfrica), una espècie del mateix gènere ha incrementat la seva densitat en 15 anys passant d'una relació de 10 peixos per una medusa a tres meduses per un peix. Per tant, la situació ha canviat. I molt.\nAixí mateix, la sobrepesca també té una altra cara més coneguda: les tècniques de captura indiscriminada de peixos. Aquesta metodologia ha provocat una gran disminució del nombre dels predadors naturals de les meduses, com és el cas dels túnids o les tortugues marines. Xifres de Nacions Unides eleven la pesca de tonyines en gairebé 6 milions de peces cada any, el que ha comportat, segons un estudi de la revista científica PLoS ONE, que del 1950 al 2011 la població de tonyina vermella adulta s'hagi reduït un 83% a l'Atlàntic occidental i en un 67% a l'Atlàntic oriental.\nAixí doncs, l'acció de l'home, que deriva en el canvi climàtic i en la sobreexplotació dels recursos que ens dóna la Terra, és la principal resposta a un problema que finalment acaba repercutint al mateix home. Serà que les meduses són un senyal de la mar per a indicar-nos que alguna cosa estem fent malament.


Surt volant de la carretera i aterra a la via del tren, al Pla d'Urgell\nActualitzat 02/09/2021 19:34\nEspectacular accident de trànsit al terme municipal de Castellnou de Seana, al Pla d'Urgell, quan un cotxe que circulava per la LV-3343 ha perdut el control i ha aterrat a la via del tren, a la part inferior del pont elevat d'aquesta carretera que també passa per sobre de l'autovia A-2. Els fets s'han registrat al voltant de les dues del migdia, per causes que encara s'estan investigant.\nTot i l'espectacularitat de l'accident, que el cotxe ha volat diversos metres i que ha quedat bolcat, el conductor del vehicle, que anava sol, ha pogut sortir pel seu propi peu del vehicle. A la zona s'han desplegat dues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM), que han atès l'home i l'han traslladat, en estat menys greu, a l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida.\nLa carretera passa per sobre de la via del tren i de l'A-2\nPer la seva banda, els Bombers de la Generalitat han enviat a la zona tres dotacions terrestres per col·laborar en assegurar el vehicle precipitat i també per inspeccionar la via i descartar afectacions. Els Mossos d'Esquadra han obert una investigació per aclarir els fets, si bé tot sembla indicar que es tracta d'una distracció.\nLa carretera per la qual viatjava l'home que s'ha precipitat pel pont, caient a la via del tren, també passat per sobre de l'autovia del nord-est, la coneguda com A-2. Si bé és cert que les tanques de protecció del tram que passa per sobre de l'autovia està més reforçat, si el cotxe hagués caigut en aquesta via les complicacions i la possibilitat d'haver hagut de lamentar més ferits s'haurien multiplicat.\nEspectacular accident a Vilajuïga, a l'Empordà\nUn accident amb tres vehicles implicats a l'N-260 a Vilajuïga (Alt Empordà) va deixar quatre persones ferides, una d'elles en estat greu.\nEl sinistre es va registrar quan faltaven deu minuts per les onze del matí d'aquest dimecres, 1 de setembre, al punt quilomètric 23,4 de l'N-260. Per causes que s'estan investigant els tres turismes van xocar i, a conseqüència de l'impacte, un home va quedar ferit greu i se'l va traslladar a l'hospital Josep Trueta de Girona.\nImatge de l'accident a la carretera N-260, a l'Empordà / ACN\nDos homes més van quedar en estat menys greu i també van ingressar al centre gironí, mentre que a una dona que també va quedar afectada per l'accident va ser traslladada a l'hospital de Figueres. El sinistre va obligar a tallar la carretera en els dos sentits de la marxa. En total es van activar cinc dotacions dels Bombers, tres ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) a més de l'helicòpter i cinc dotacions dels Mossos d'Esquadra.\nUn mort i dos ferits per un accident laboral amb una trituradora\nDetenen la conductora de l'accident mortal de Fornells de la Selva\nUna dona mor en un accident de trànsit a Fornells de la Selva


Oriol Junqueras: Moltes gràcies per deixar-hi tant...moltes gràcies per donar-ho tot. - Osona\nEstimat President, envejable professor, incansable company de lluita...\nLa primera vegada que vaig sentir parlar de tu, de l'Oriol Junqueras, va ser a la UAB. Fa vint anys o més. La meva parella estudiava Història i et tenia de professor. Sempre parlava bé de tu. Un dia, només un, vaig rebre una classe teva, venies de substitut. Jo estudiava el segon cicle d' Humanitats i feia alguna assignatura d'història econòmica. Abans havia estudiat magisteri, i és al que em dedico. Mestra d'escola pública d' infants de 3 a 6 anys.\nTinc un fill que es diu Lluc. Té sis anys i en el seu moment també vam anar a veure la Trix...\nPer tot el temps que dedico al poble, per ser militant d' Esquerra, per tot el que viu Catalunya des d l'1 d'octubre de 2017...per aquestes petites semblances entre la teva família i la meva, pel fet de tenir parella, un fill, una família, penso massa sovint en tots i totes vosaltres, els presos i preses polítiques. No ens coneixem personalment, però sempre t'he sentit proper. T'he vist personalment moltes vegades: a Gallecs, a l'estiu per Collsuspina, a molts mítings i xerrades...però mai he gosat venir-te a saludar ( ara està ocupat, que ara està de vacances...). En el fons és respecte i una gran admiració el que m'apropa i alhora em fa respecte de l'Oriol Junqueras.\nEm sento orgullosa de totes i cadascuna de les persones d'Esquerra, de les companyes i companys de partit que trepitgen el territori, amb qui organitzem debats, xerrades, presentacions de llibres. Des de 2017, per exemple, han passat per Centelles Carles Mundó, Josep Maria Terricabras, Ivan Morales, Gabriel Rufián, Mirella Cortés, Pere Aragonès, Diana Riba i Joan Tardà.\nTinc l'esperança i per això treballem cada dia, de veure-us ben aviat pels carrers. Un dia, m'agradaria molt poder conèixe't, parlar i escoltar els teus consells. Hem de seguir treballant i construint una estratègia política que cada dia comparteixo més.\nÉs tan important el que fem, com dius tu sempre, hem de ser a tot arreu i ocupar tots els espais possibles. És tan important escriure, llegir, escoltar i conversar amb tothom, sempre. No en va som els que hem forçat la taula de negociació amb el govern espanyol, perquè probablement som els únics que estem disposats a fer-ho per tirar endavant cap a la República, assumint-ne el cost polític.\nT'envio records dels companys i companyes de la secció local a Centelles, la qual presideixo des de fa uns anys. Som una secció petita. Des de la meva entrada al grup, el 2011 comptavem amb 9 militants, avui, 2020, ja som 13! Poden semblar xifres ridícules, però per a nosaltres no ho son. Saps prou bé com costa captar una sola persona per formar part de projecte d'Esquerra Republicana, imagina't doncs l'alegria que sentim cada vegada que algú es suma a treballar pel poble i pel país.\nDes de jove que em sentia atreta pel projecte d'Esquerra, haviem provat de muntar la Jerc amb l'Arnau Albert fa molts, molts anys. Finalment, el 2011 em vaig engrescar a fer un cop de mà a la secció local per elaborar el programa electoral. Vam aconseguir recuperar el regidor que haviem perdut el 2007. El 2015 vam fer una llista d'esquerres independentistes que aplegava molta gent de sensibilitats diferents. Vam treure cinc regidors. Ens vam quedar a 14 vots de prendre l'alcaldia al qui l'havia sostentat durant més de vint anys. La nostra oposició, tant durament criticada, veiem que serveix perquè finalment es posin a treballar amb els temes que reivindiquem i seguim de prop: educació i cultura, residus, mobilitat i espai públic, camí escolar, i el tema més pendent: la participació.\nAqests quatre anys de regidora m'han ensenyat moltes lliçons. L'oposició és molt dura, però és necessària i útil. Avui mateix tenim un PSC a Centelles amb un pla de mandant on es esplega un pla d'educació i cultura, es planteja de fer la recollida porta a porta, es reprèn el projecte del camí escolar, es proposa reformar espais i parcs...no deu ser pas casualitat, alguna cosa hem fet moure. I així, com sempre, seguim endavant!\nEns en sortirem, Oriol.\nMoltes gràcies per deixar-hi tant...moltes gràcies per donar-ho tot.\nMargo Prims i Damas\nPresidenta d'ERC a Centelles.


Festival de jota aragonesa a València - À Punt\nFestival de jota aragonesa a València\nEl Centre Aragonés de València conclou amb la gala les celebracions del seu centenari\nQuadre de jotes del Centre Aragonés de València / Centre Aragonés de València\n23 de març 2019 - 14:00\nEl Centre Aragonés de València celebra un festival de jota aragonesa aquesta vesprada al teatre del col·legi dels Salesians - Sant Antoni Abat de València. L'inici de l'acte està programat a les 17:30 hores i l'entrada és gratuïta. En la gala participaran els dos grups del centre; l'escola de cant, ball i rondalla; i el quadre de jotes. Un gran espectacle on grans i menuts ompliran l'escenari de música i dansa tradicional aragonesa a ritme de castanyoles.\nAquest gala posa punt final a un any d'activitats en commemoració del centenari (1918-2018), on a més d'exposicions i conferències han editat un llibre que arreplega la seua història, Aragón en Valencia. 100 años del Centro Aragonés de Valencia.\nEn l'actualitat el Centre Aragonés de València el formen més de 500 persones entre adults i adultes, i xiquets i xiquetes. "Intentem mantindre la cultura, les arrels i el folklore d'Aragó a València. És un punt de reunió per a xiquets i majors", explica Gema Valero, membre de la directiva de l'associació. L'activitat del centre es desenvolupa al llarg de tot l'any, si bé els dos moments més destacats són a l'abril, amb la setmana cultural, i els dies pròxims al 12 d'octubre, amb motiu de la festivitat del Pilar.


DOSSIERS CRÍTI(CS) 10 - Nacionalcatolicisme (III)\nOn va anar o on va quedar el moviment anticlerical? Podem dir que impregnat en sectors socials censurats i silenciats com a elements subversius, quan no ovnis, subjectes d'un altre planeta, mal vistos per no ajustar-se a la suposada bondat establerta. El pes de tota l'estructura política i social el devorà en uns casos i en altres seguí sent una cultura de resistència minoritària i passiva fins a l'arribada de la dècada dels seixanta.\nDesprés de la guerra civil es va desplegar tot un aparell per part dels guanyadors, la dreta i l'Església. La dreta a Castelló fou, per dir-ho d'alguna mena, la de tota la vida; per no ser massa exhaustius només recordarem que a Castelló, la Falange tingué un protagonisme supeditat a la dreta catòlica i també recordarem com alguns prohoms republicans van abandonar per a adherir-se al nou règim, altres no; els que ho van fer ocuparen càrrecs franquistes i de la Falange, personatges de la coneguda Societat Castellonenca de Cultura (Dossiers Críti(cs), nº7-estiu 2004). Als anys quaranta, l'Església va fer l'aliança amb el poder polític, participa en el discurs polític del poder, el nacional catolicisme amb la seua concepció de natura i gràcia, és a dir, l'aliança estreta entre el poder polític i l'eclesiàstic (un exemple seria el matrimoni, la unió del civil i l'eclesiàstic). Va ser el teòleg José González Ruiz qui va encunyar el terme nacionalcatolicisme per anomenar el maridatge entre l'espasa i la sagristia que governà l'estat amb mà de ferro.\nL'agost de 1953, l'ONU revocà les sancions imposades al règim per la seua germanor amb Hitler. Va ser el triomf de la Dictadura per guanyar-se el perdó per les seues relacions amb Hitler i Mussolini, els seus padrins, a més de la jerarquia catòlica, en la guerra contra la República. Un any més tard, el 27 d'agost, Roma signava el Concordat, la seua signatura consagrà el nacionalcatolicisme espanyol, després de catorze anys de negociacions, en algunes ocasions tempestuoses. El 1941, data del primer acord amb Roma, el ministre d'afers estrangers Ramón Serrano Suñer es presentà a la signatura vestit amb camisa blava i corretjams. Aquelles exhibicions feixistoides incomodaren al Vaticà, però hi havia motius més profunds. Franco volia el Concordat, estava disposat a donar (com es deia aleshores Franco parlava de Déu i de l'Església i els bisbes i els capellans parlaven de política, del Movimiento és clar) sempre que no fos un poder fora del seu control.\nAls cinquanta es constitueix ella mateixa en l'eix de la societat, ésl'ocupació de la societat civil per l'Església, una societat arcaica i reaccionària. L'ocupació de la moral, els costums, les qüestions sexuals, l'educació, la beneficència, l'acció catòlica...un catolicisme tancat al progressisme, retrògrad, un integrisme catòlic. Cal fer una menció específica de l'educació, ja que va ser un aparell ideològic per excel·lència d'extensió i assegurament de les seues concepcions ideològiques entre les capes socials més influents. Es va vincular el poder econòmic i social d'aquests grups amb la doctrina del classisme social i la repressió sexual. És curiós com als anys cinquanta les classes de religió estaven al seu apogeu, mentre que l'Església en els seus centres educatius boicoteja la Formación del Espíritu Nacional. A la Universitat, les càtedres de Metafísica o Ètica les ocuparen majordoms de l'Escolàstica, encara que sempre no va ser possible.\nEs produeix un control exhaustiu de la Jerarquia, apuntalant-se especialment en l'educació. Crea institucions catòliques de tot tipus, centres d'ensenyament, periòdics i revistes, centres d'esbarjo, dóna suport a la creació d'una productora catòlica. Totes aquestes actuacions de la institució religiosa foren les raons estratègiques de l'anticlericalisme. Com hem dit, després de la guerra civil i la victòria de l'alçament militar es desplega tot un aparell repressiu sense contemplacions. Tota aquella estructura religiosa i política inseparable tingué com a conseqüència per a molta gent un exili interior, una soledat i una fonda desesperança. Respecte de les persones, nascudes després de la guerra, patiren la foscor històrica i una deformació ideològica educativa.\nAls seixanta l'Església tracta d'articular-se amb l'ascens de les noves forces socials. La societat s'autonomitza, les obres de l'Església tenen un caràcter defensiu, es crea un reducte similar a aquell sobre el qual es va perdent el domini. El valencianisme, qüestió en aquells anys adormida, no inquieta els mecanismes de defensa de la jerarquia. Els bisbes de l'estat (Castelló a principi del anys seixanta encara pertanyia a la Diòcesi de Tortosa) van romandre fidels a Franco, però els papes Pius XI i Pius XII no van donar suport sempre als seus bel·licosos prelats. Al nacional catolicisme se li anaven complicant les coses quan accedí al Pontificat Joan XXIII, protector d'exiliats peninsulars, en especial dels democristians del PNB.\nA Franco li va irritar que el Concili suprimís sense apel·lacions les seues prerrogatives per nomenar bisbes. Franco no havia estat especialment religiós, (ni misses, ni dones, ni vi, va dir al seu cosí i biògraf), també li va dir al seu ministre Alonso Vega: (no et menges als capellans que la carn de capella indigesta), però pensà que l'abraçada eclesiàstica seria la millor forma per a legitimar-se davant les democràcies occidentals i encertà.\nAmb els mecanismes de selecció de prelats, la submissió de l'Església al dictador va ser proverbial, si bé hi hagueren excepcions. El 1941 es pensava que havia arribat el moment de la reconciliació i el perdó, però Franco seguia matant i empresonant amb la mateixa tranquil·litat que ho havia fet durant el conflicte. Conflictes a part l'Eglésia defensà més els seus propis interessos que els interessos socials del poble. Algunes idees d'aquell Concordat segueixen vigents per damunt de la separació Estat-Església que proclama la Constitució de 1978. Si bé el nacional catolicisme es va veure convulsament agitat amb el Concili Vaticà II i es va viure amb sorpresa (l'obertura de Joan XXIII), els bisbes no entenien les doctrines conciliars, la jerarquia pretenia que les doctrines conciliares no foren vàlides per a l'estat espanyol; així també va ocórrer quan el papa Pau VI publicà Gaudium et spes que comportava una condemna a la dictadura franquista.\nPerò la jerarquia eclesiàstica resistí i, de mica en mica, després del Concili recuperà la iniciativa. De fet, era l'estructura del règim la que seguia imposant-se en l'Església. El règim usà a la jerarquia eclesiàstica contra el concili, fet que l'allunyà de les bases. El trienni 1967-1969 visqué una batalla campal entre la jerarquia i la base, ja que hi havia una efervescència per avançar en l'ecumenisme, en la relació amb el marxisme i el laïcat. A partir del Concili molts sacerdots s'allunyaren del nacional catolocisme i el règim, a més de multes, habilità una presó a Zamora per a capellans rebels.\nNi al règim ni a la jerarquia eclesiàstica els interessaven aquells nous sacer-dots joves i preparats intel·lectualment, perquè promovien una política de reconci-liació en els pobles i els barris, una xarxa sense organització ni direcció, però afavorida per publicacions amb molts problemes amb la censura (revistes com El Ciervo, Correspondencia, Cuadernos para el diálogo, Triunfo, entre d'altres).


Una jutgessa es nega a investigar la mort d’una presa en Brians 1 | Iridia\nEl Jutjat ha denegat totes les proves que hem realitzat des de l’acusació popular, incloent la denegació de la segona autòpsia, al mateix temps que llança un ultimàtum a la família perquè enterri el cos.\nEl dia 5 d’agost va morir en una cel·la del Departament Especial de Règim Tancat (DERT, mòdul d’aïllament penitenciari català) la interna Gina Katherine Gómez Gutiérrez, la qual portava 9 mesos privada de llibertat de manera preventiva.\nLa interna s’havia lesionat en diverses ocasions, raó per la qual van portar-la a un hospital penitenciari mesos abans del fatal desenllaç. Malgrat això va ser tancada en nombroses ocasions en el règim d’aïllament, prohibit per la legislació internacional i estatal.\nEn l’informe d’autòpsia es detecta que la interna estava prenent Lette, Quetiapina, Tomapax i Transilium, entre uns altres, i són medicaments utilitzats com ansiolíticos, antidepressius, antiepiléctivos i antipsicóticos.\nL’autòpsia preliminar ha determinat com a causa de la mort el suïcidi, però la família exigeix poder realitzar un segon informe d’autòpsia per part d’un metge forense extern.\nLa jutgessa titular del Jutjat d’Instrucció número 2 de Martorell ha denegat en dues ocasions la realització d’aquesta prova, alhora que ha donat un ultimàtum: o enterren el cos o el Jutjat procedirà a enterrar-ho sense comptar amb la família.\nCal destacar que, a més, la jutgessa ha denegat totes les proves sol·licitades per l’acusació particular, les quals busquen investigar les circumstàncies que van envoltar la defunció, així com examinar si existeixen indicis delictius, ja siguin per acció com per omissió.\nL’acusació particular exercida des d’Irídia va presentar ahir un recurs d’apel·lació contra la denegació de totes les proves, i ha contestat al Jutgat oposant-se a realitzar l’enterrament fins que l’Audiència Provincial en segona instància es pronunciï sobre la conveniència de realitzar la segona autòpsia sol·licitada, així com la resta de diligències de prova.\nIrídia ha sol·licitat que el cos sigui congelat a fi de garantir la conservació del mateix, ja que el motiu al·legat per constrènyer l’enterrament és que el mateix no es troba en bon estat.\nLa família vol realitzar la segona autòpsia per descartar qualsevol altra causa de la mort que no sigui el suïcidi, i a més es queixen de la falta de claredat i transparència que hi ha hagut alhora d’explicar el que ha passat.\nAquesta opacitat les ha portat a oposar-se a enterrar el cos sense que es produeixi una segona autòpsia. Des d’Irídia hem sol·licitat a la jutgessa que no enterri el cos sense el consentiment de la família i acordi una diligència de prova bàsica en un procediment iniciat després d’una mort.\nLa mort de la Gina en aïllament es produeix en Brians 1 tres anys després de la mort de la Raquel, un cas que va obrir el debat a Catalunya sobre el règim d’aïllament penitenciari. Es va generar un grup de treball sobre la matèria al Parlament i es va canviar la normativa.\nDe fet, el proper 11 de desembre tindrà lloc la vista en el Jutjat Contenciós Administratiu en un procediment en el qual, al costat de la família, reclamem la responsabilitat de la Generalitat en el resultat de mort. En aquesta vista haurà de declarar el que era Director de la presó en aquell moment, Juan Carlos Navarro, així com els facultatius que la van atendre i 5 funcionaris.\nDes de la mort de la Gina hem recollit altres situacions de mort en aïllament penitenciari, com la de Lewis Alfaro al novembre de 2017, cas sobre el qual presentarem una demanda administrativa contra l’administració en les properes setmanes. Ara fa uns dies es va produir una nova mort a la presó de Quatre Camins.