Avís legal - Riestil Cuines\nRiestil Cuines és una empresa que d’acord amb el que estableix el Reglament UE 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de les dades personals i a la lliure circulació d’aquestes, ha desenvolupat procediments globals sobre l’ús de la informació per tal de garantir el respecte de la privacitat i la protecció de les dades dels usuaris. La nostra Política de Privacitat exposa els procediments que aplica Riestil Cuines a la informació enviada per Internet per al maneig de les dades de caràcter personal i no personal, i està elaborada d’acord amb les lleis i normatives aplicables a Espanya. Li preguem que llegeixi atentament aquesta Política de Privacitat abans d’utilitzar la pàgina web de Riestil Cuines (en endavant “Lloc”).\nRiestil Cuines no vendrà, llogarà, prestarà ni cedirà la seva informació personal a tercers tret que vostè ho autoritzi o Riestil Cuines estigui obligat a fer-ho per llei. Riestil Cuines no usarà ni compartirà la informació personal que vostè ens faciliti a través d’Internet per a finalitats no relacionades amb les aquí descrites. En el cas de requerir les seves dades per a altres fins, se li comunicarà perquè pugui acceptar si així ho desitja.\nNomés compartirem la seva informació personal amb entitats de Riestil Cuines (incloses empreses filials i associades) i / o amb col·laboradors que actuïn en el nostre nom per subministrar el servei o la informació que vostè ha sol·licitat, així com per consolidar l’emmagatzematge de dades o per simplificar la gestió de les dades dels clients. Aquestes entitats i / o col·laboradors de Riestil Cuines estan subjectes a la nostra Política de Privacitat pel que fa a l’ús de la informació de caràcter personal, així com als acords de confidencialitat aplicables en cada cas.\nEn alguns espais del Lloc de Riestil Cuines, pot realitzar sol·licituds, expressar la seva opinió o subscriure’s a un dels nostres serveis a Internet. Les dades d’identificació personals que es poden recopilar en aquestes pàgines poden ser del mateix tipus que les següents: nom, adreça, adreça de correu electrònic, número de telèfon, número de fax i informació sobre la seva opinió i ús de diversos serveis. Riestil Cuines utilitza totes aquestes dades per a comprendre millor les seves necessitats i oferir-li un millor servei.\nAmb la signatura de la present sol·licitud consent expressament la comunicació de les seves dades per part de Riestil Cuines amb entitats filials o associades, amb finalitats pròpies de gestió, així com per poder mantenir-lo informat de les novetats, activitats, projectes que duguin a terme. L’informem que no està prevista la realització de transferències internacionals de dades.\nEn ocasions, Riestil Cuines ofereix als visitants la possibilitat de facilitar la seva adreça de correu electrònic per tal de rebre un butlletí de notícies o informació sobre un servei. Aquestes adreces de correu només s’utilitzaran amb aquesta finalitat i mai es compartiran amb altres empreses llevat que vostè així ho autoritzi.\nVostè té el dret d’accedir a la seva informació personal, rectificar i suprimir-la en qualsevol moment, així com té dret a oposar-se al tractament de les seves dades. També té el dret de sol·licitar i obtenir una limitació del tractament de les seves dades, així com de sol·licitar la portabilitat de les seves dades a un altre responsable.\nLa nostra Política de Privacitat només s’aplica als espais del Lloc web controlats per Riestil Cuines, i els enllaços a pàgines web de tercers només es faciliten per a la seva comoditat. És recomanable que consulti la política de privacitat d’aquests llocs web abans de facilitar-los dades de caràcter personal. Riestil Cuines no ha revisat tots els llocs web de tercers, no té cap control sobre ells i declina tota responsabilitat pel que fa a aquests llocs, el seu contingut i les seves polítiques de privacitat. Per això, Riestil Cuines no aprova ni actua en representació d’aquestes pàgines web ni de la informació, els productes o altres materials que puguin contenir.


Edifici de 2 habitatges + dret a vol a Ciutadella - Fincas LLonga's\nCiutadella de MenorcaRef. 6555\nEdifici de 2 habitatges + dret a vol a Ciutadella\nEdifici de 2 habitatges + dret a vol a Ciutadella. L’edifici consta de planta baixa + pati i 1ª planta amb terrassa. Cada habitatge consta de 3 habitacions i 1 bany. Es pot comprar per separat o junt. Preu planta baixa: 196.000 € Preu: 1ª planta: 166.000 € Preu edifici al senser: 365.000 €


En marxa el casalet d'estiu de la Creu Roja | Mataró Ràdio\nDij, 07/08/2014 - 13:57\nEl Casalet de la Creu Roja s’obre aquest any per segon estiu consecutiu el mes d’agost i enguany amplia el nombre de places de 30 a 50 i la quantitats d’àpats i inclou l’esmorzar. Una proposta destinada especialment a aquelles famílies que estan en situació de vulnerabilitat i que tenen dificultats per garantir els àpats per als seus fills. Tal i com ha detallat Jordina Gual, tècnica de Creu Roja, aquest segon any el casal d’agost de la Creu Roja aconsegueix consolidar-se.\nSegons detalla Jordina Gual, l’organització d’aquest casalet comporta una gran feina per a l’oficina de la Creu Roja de Mataró, tenint en compte que requereix un gran nombre de recursos que es destinen a material, àpats i sobretot als professionals que hi treballen. S’ha decidit ampliar les possibilitats del casalet tant per la gran necessitat detectada de garantir els àpats dels més petits, també el mes d’agost, com perquè aquest any s’han recaptat més recursos per celebrar-lo amb activitats específiques com la Marxa de l’Or o la diada de la Bandereta. Un casalet que representa aquest any una inversió d’entre 20 i 25.000 euros.\nUn casalet d’estiu que pretén oferir la màxima varietat possible a l’hora d’organitzar les activitats per als més petits. Segons explica la tècnica de Creu Roja els nens i nenes prefereixen sobretot aquelles activitats que comporten una petita sortida. Per això hi ha previstes excursions a la piscina, a la platja, on s’hi faran activitats de socorrisme), tallers de reciclatge o de circ.\nEl Casalet d’agost de la Creu Roja tindrà lloc fins el proper 29 d’agost a l’Escola Àngela Bransuela de Mataró.\nCreu Roja, casalet, angela bransuela


En pau descansi la FiM - Bloc Decidim Vila-seca\nEn pau descansi la FiM\n12/05/2016 12/05/2016 Robert Rodríguez 0 Comentaris cultura,FiM,fira,música,Vila-seca\nHa arribat un nou cap de setmana. I és que els dies passen volant com enduts pel mestral que acostuma a bufar al nostre poble. El cas és que a priori, el subconscient em deia que no havia de ser un cap de setmana normal i corrent. Però arribat el diumenge, no està passant res d’extraordinari que surti de la rutina dels caps de setmana típics d’hivern, que conviden més al recolliment per fugir del fred, que no pas a un jorn de primavera que et fa sortir al carrer, a viure. De moment no sabia exactament què era, però hi havia quelcom que em produïa un cert neguit. De la mateixa manera tens la sensació que t’estàs oblidant d’alguna cosa i no ets capaç de recordar de què es tracta. Però segur que te n’estàs oblidant.\nI ara ja ho sé què era, aquesta sensació estranya. La rutina dels darrers setze anys era sortir al carrer en un cap de setmana de primavera com aquest. Sortir al carrer a viure… a viure la Fira de la Música al Carrer. Queda llunyà aquell 2000 quan naixia aquesta iniciativa, la qual va anar creixent i transformant-se al llarg de la seva curta vida. Era engrescador, tenies la possibilitat de veure i escoltar desenes de grups de música en dos dies, anant d’una banda a l’altra del poble, programa en mà per no perdre’t res. Hem tingut l’ocasió i la sort de veure músics, desconeguts en aquell moment, que anys més tard han anat de boca en boca i han tocat en escenaris davant de milers de persones. Quedaríem parats! Però no m’allargaré més en aquestes qüestions perquè cadascú tenim les nostres pròpies sensacions i experiències nascudes i viscudes amb i durant la FIM.\nLa mort de la FIM era una mort anunciada. Després de les contínues retallades pressupostàries i la tisorada final de l’any passat, es certificava el rumor que feia temps corria sobre el futur de la fira. Crec que, de totes formes, l’any passat es va mantenir el nivell de qualitat, tot i que aquella edició no responia a l’esperit de la FIM. Però una tercera part del pressupost que s’havia destinat fins llavors no ho permetia. I miracles a Lourdes.\nEns diuen oficialment que cal cancel·lar-la i repensar-la. Repensar què? Si invertim més diners en cultura? Perquè la FIM funcionava tal i com estava pensada, programada i promocionada, més enllà de petits ajustos que sempre s’han d’incorporar en funció de com respon al públic a certes propostes. Perquè era un esdeveniment que ens situava al mapa de Catalunya, apareixíem a ràdios i televisions, i era per alguna cosa positiva. Hi havia qui només venia a Vila-seca el cap de setmana de la fira. I és que, hi ha algun dia a l’any que es generi un moviment tan gran de persones pels carrers del poble, una marea de gent d’aquesta magnitud que estan de festa i gaudeixen de la música?\nEstem preocupats per gestionar de forma eficient i acurada els recursos de la població, però el cert és que se n’acaben d’anar pels desaigües els milers i milers d’euros invertits durant aquests anys. O és que ens pensem que, arribat el dia que tornem a programar la FIM, serà fàcil fer-nos sentir per sobre del soroll que provoquen altres festivals? Perquè mentre a Vila-seca cancel·lem la FIM, molts pobles del nostre voltant han engegat o estan engegant iniciatives semblants. Segur que som més intel·ligents que la resta? Doncs no, perquè serà com començar de zero. I mentre em faig en veu alta aquesta reflexió me n’adono que és inútil. I és inútil perquè no hi ha cap intenció de reflotar la Fira de la Música al Carrer. És, o ha estat, un esdeveniment com tants d’altres, que han sorgit i han desaparegut. La FIM ja és una osca més a l’empunyadura del revòlver. Però el més trist de tot és que tampoc s’estudien alternatives al respecte. No es tracta de substituir una cosa que ja havia assolit la seva vida útil per una altra que torni a engrescar tothom de la mateixa manera. Ens hem quedat una mica orfes culturalment.\n← Us donem la benvinguda al bloc de Decidim\nContra el fusell, un somriure →


🎨 🖌 TO DO FLEUR 50 ML - Compri PINTURA CHALKY de MANUALITATS\nBotiga de to do fleur 50 ml - Compri PINTURA CHALKY de MANUALITATS\nA V.Piera tenim una llarga experiència en tot tipus de material de papereria i belles arts. A les nostres botigues repartides per Barcelona, Sant Cugat, Vic i Tarragona, comptem amb més de 40.000 articles en estoc continu, fet que ens permet oferir preus inigualables, ja sigui al major o al detall. Entre el nostre extens catàleg de productes, mereix una menció especial el llistat de a la nostra botiga en línia de pintura chalky .\nVenem TO DO FLEUR 50 ML a la nostra botiga en línia de PINTURA CHALKY . Nascuts com a botiga de material de Belles Arts, Vicenç Piera va anar oferint més productes relacionats, Materials per a Manualitats, Plomes Estilogràfiques, Material Papereria i Retoladors Posca i Copic per a disseny gràfic. Portamines Mina Grossa, Portamines Gruixut entre molts altres. Està vostè a la nostra botiga de amb tots els productes del nostre catàleg en línia de MANUALITATS. Gran catàleg de TO DO FLEUR 50 ML i articles de MANUALITATS . Material de manualitats en línia, pintura americana, cartró ploma, platillas, plastilina, comprar gesso, pinzells i tot tipus de material artístic. La botiga de l'artista, botiga per comprar manualitats.\nSi vol comprar o accedir al nostre catàleg complet de pintura chalky , li recomanem que faci clic a PRODUCTES, a la part superior de la pàgina. En aquesta opció trobarà una extensa relació de materials de MANUALITATS Online.


Les Universitats Catalanes pels Drets Civils i la Democràcia – els científics, per la independència\nPublicat el 23 de juny de 2018 18 de juny de 2018 Autor editorCategories General\nUn pensament quant a “Les Universitats Catalanes pels Drets Civils i la Democràcia”\nTxema Pinto ha dit:\nAbsolutament veraç, precís i valent.\nEscrit com a mostra d’una evidència: la universitat per existir, pensa i és crítica. O s’estanca i és oficialista, administrativa i funcionarial.\nTan sol cal preguntar-se on és la resta del “pensament universal” en poder de professors sistemàtics i d’alumnat alienat pels medis en aquesta tessitura històrica en què ens trobem?\nAnterior Entrada anterior: Canvis decisius?\nSegüent Entrada següent: Conferències en suport al professorat injustament perseguit


L'enèsim xantatge trampós d'un estat repressor - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Dimecres, 18 de juliol de 2018 09:08 h\nDietari 2014 Dimecres, 18.10.2017. 21:01 h\nL'enèsim xantatge trampós d'un estat repressor\ncuixart, josep lluís trapero, major dels mossos, puigdemont, sànchez, trapero\nQuan falten només hores perquè l'ultimàtum definitiu del govern de Mariano Rajoy expiri, l'Estat s'ha tret del barret d'últim xantatge, en vistes que l'executiu de Puigdemont no pensa dir que no va declarar la independència el 10 d'octubre: eleccions a Catalunya. Segons comenten avui els mitjans, la Moncloa estaria disposada a aturar la imminent aplicació de l'article 155 si Carles Puigdemont dissol el Parlament català i convoca comicis avançats. Tot un xantatge trampós.\nÉs a dir, li exigeixen que 'de facto' suspengui ell l'autonomia per intentar estalviar-se la mala imatge que això pot portar a l'Estat. És així perquè, a hores d'ara, qui pot garantir que el Parlament de Catalunya i el seu autogovern es restauraria per complet després d'anar a les urnes. Xavier García Albiol, Pablo Casado i Enric Millo ja han insinuat que seria pertinent il•legalitzar els partits independentistes. I és que és clar, si el 155 ha de portar a unes eleccions on l'independentisme tingui encara més força, de què haurà servit el desgast que pot comportar?\nLa intenció de Puigdemont és aguantar i mantenir-se ferm en una posició que ni tan sols és la independència explícita, però que ja és suficient per tirar endavant el 155. A partir de demà es començaran a destapar ja les últimes caretes: fins on està disposat l'Estat espanyol? Algunes veus diuen que s'està barallant fer-se de moment amb les competències de la presidència del govern, Interior i Economia. Els empresonaments dels Jordis ens semblaran poc càstig. Avui el conseller Romeva ha dit, en una roda de premsa amb periodistes internacionals a Brussel•les, que no descarten que tots els consellers acabin a la presó. Davant la decebedora passivitat de la Unió Europea -fins i tot el fet que Espanya tingui presos polítics és un afer intern-, serviria per fer reaccionar els col•legues comunitaris de l'Estat? No està gens clar.\nQui sí que cada vegada es prepara més per la presó és el major dels Mossos, Josep Lluís Trapero, un dels inesperats herois catalans des del 17 d'agost. Com el Dietari comentava ahir, la Fiscalia continua empenyada a tancar-lo a la presó. La llibertat amb mesures cautelars que va decretar la mateixa jutgessa que va enviar a la garjola a Sànchez i Cuixart només va valorar l'acció de Trapero el 20 de setembre. Falta l'1 d'octubre. I, malgrat que Trapero va argumentar haver tancat 446 col·legis electorals, la humiliació per Espanya de no haver impedit que més de 2 milions de persones votessin tindrà, de ben segur, conseqüències.\nFalten poques hores per saber la resposta catalana a l'últim requeriment de Rajoy acompanyat de xantatge trampós. Puigdemont hi està treballant, però ja ha plantejat un 'contraxantatge'. El consell nacional del PDeCAT li ha donat aquest vespre carta blanca per aixecar la suspensió de la independència quan ho cregui. Ell ha anunciat a l'òrgan ex-convergent que té la intenció de fer-ho just quan l'Estat apliqui l'article 155. Rajoy no ho pot fer fins que el Senat no hi doni el vist-i-plau, cosa que pot portar tot plegat a la setmana vinent. És, però, com ha dit la CUP, qüestió de dies. Això, si no arresten el president abans que li doni temps de declarar la República Catalana...\n1586 lectures Cap comentari


Una macroexposició de fotografia\nEl PhotoEspaña permet recórrer 70 exposicions de 315 artistes fins al 22 de juliol a Madrid. Un panorama exhaustiu dels millors fotògrafs que enguany explora la internacionalització de l'art\n260x366 Una macroexposició de fotografia / LILLA SZÁSZ Una macroexposició de fotografia / LILLA SZÁSZ\nImatges que busquen respostes\nIncòmoda i dolorosa, l'exposició Ansietat de la imatge (a la Sala Alcalá 31) no permet que l'espectador s'amagui. Com influeixen les imatges en els ciutadans i els governs? Si el leitmotiv d'aquest PhotoEspaña és la reflexió sobre el que és global i local i l'expansió internacional de l'art, aquesta mostra col·lectiva de catorze fotògrafs de nou països (Matteo Basilé, Winfried Bullinger, Lu Nan, Nir Evron, Eugenia Raskopoulos) dóna arguments per reflexionar sobre la societat de la informació i els conflictes provocats per la globaltzació. Aspectes com la divisió entre rics i pobres, la globalització i el proteccionisme, el centre i la perifèria; la ruptura entre tradició i modernitat; el trencament amb la fe i l'Estat; l'expansió del materislisme i l'encongiment del desenvolupament social, es plantegen a través d'imatges documentals. Hi ha des dels addictes a l'heroïna fins als presos a Birmània, bodegons sobre el comunisme, retrats de la inhumanitat i fàbriques desertes a Tel Aviv.\nLa realitat llatinoamericana\nEl PhotoEspaña té l'encert de seleccionar fotògrafs a partir de portfolis . Mil fotògrafs han respost aquest any a la convocatòria (una setantena seran exposats). La mostra Esquizofrènia tropical (Instituto Cervantes) recull el treball de 16 artistes, resultat de visonats que el festival fa a Llatinoamèrica. Les imatges mostren els canvis socials, el creixement econòmic i l'ascens de la classe mitjana.\nDe Cuba a l'abstracció\nHaver nascut a Cuba ha marcat la fotografia de Carlos Garaicoa (1967), que parla de la història, les relacions socials i els mites urbans. La fotografia com a intervenció (Museu ICO) és la primera mostra que recull els seus 20 anys de trajectòria. Dels primers treballs documentals amb edificis derruïts de l'Havana, Veneçuela i Sud-àfrica s'enfila cap a una visió més abstracta i plàstica.\nEspai compartit és com agafar l'Sputnik i viatjar fins al 1987. Reagan i Gorvatxov van signar el tractat de limitació d'armes nuclears (després va venir la caiguda del Mur, la desintegració de l'URSS, la fi de la Guerra Freda i l'entrada a l'era global). 22 fotògrafs mostren aquesta transició des de diversos angles: el fracàs de les utopies, la desconnexió i la utilització de les noves tecnologies.\nMoments únics de confiança\nRichard Avedon és el nom propi més reconegut de la mostra col·lectiva que es pot veure al Círculo de Bellas Artes, Aquí estamos . Avedon (Estats Units 1923-2004), estrella de la fotografia de moda, mostra una altra cara: el retrat íntim, familiar, espontani, desinhibit i misteriosament grotesc, kitsch , sòrdid. Tres fotògrafs més l'acompanyen: Richard Billingham (Regne Unit, 1970), Paz Errázuriz (Xile, 1944) i la jove Lilla Szász (Hongria, 1977).\nFotografia de moda al carrer\nScott Schuman és el fotògraf de moda de carrer més important i una de les 100 persones més influents del món de la moda segons Time . El seu blog, The sartorialist (títol de l'exposició que es pot veure a Loewe), va rebre el 2011 14 milions de visites. Schuman fa fotos a gent de tot el món que destaca pel seu estil i elegància. Els caça pel carrer i els retrata en minuts, i aconsegueix postals de modernitat. El Victoria & Albert Museum té obra seva a la col·lecció permanent.


Frederic Vergés Bartau, premi Robèrt Lafont de la Generalitat\nL’acte institucional de lliurament es farà previsiblement al novembre al Palau de la Generalitat\nActualització: 23.07.2020 - 18:02\nFrederic Vergés Bartau ha estat distingit per la Generalitat amb el premi Robèrt Lafont, en reconeixement a persones que s’han distingit per la defensa, projecció i promoció de l’occità, llengua pròpia de l’Aran i oficial a Catalunya.\nVergés va ser pioner en l’ensenyament de l’aranès a l’Aran als anys setanta, introduint el seu ensenyament a les escoles i és autor de nombroses obres i materials per al seu aprenentatge, així com d’obres literàries. També va ser president científic de la comissió impulsada per la Direcció General de Política Lingüística el 1982 per elaborar les Nòrmes Ortografiques der Aranés. El guardonat ha estat triat entre dotze candidatures presentades per institucions, universitats, i a través de la participació ciutadana.\nEl jurat del premi, presidit per la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, ha estat integrat per la directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa; el Síndic d’Aran, Francés X. Boya; el president de l’Institut d’Estudis Aranesi, Jusèp Loís Sans; el cap dels serveis territorials del Departament de Cultura a Lleida, Miquel Àngel Cullerés, i els responsables d’aranès a la Direcció General de Política Lingüística, Xavier Moral, i al Conselh Generau d’Aran, Verònia Barés. L’acte institucional de lliurament es farà previsiblement a finals del mes de novembre al Palau de la Generalitat.\nEl premi Robèrt Lafont de la Generalitat va ser instituït el 2010, per la Direcció General de Política Lingüística. Els premiats de les edicions anteriors son Pèire Bec (2010), Philip Gardy (2012), Jacme Taupiac (2014), la Fondacion Musèu etonologic dera Val d’Aran (2016) i Georg Kremnitz (2018).


Macedònia exhaureix les entrades per la presentació del seu nou disc dins el Festival Strenes, i s'obre una segona sessió - SIESTV\n27 febr. 2015 Macedònia exhaureix les entrades per la presentació del seu nou disc dins el Festival Strenes, i s'obre una segona sessió\nEl nou disc de Macedònia, titulat “el món és per als valents” es publica dimarts 14 d’abril\nPosted at 09:54h in Cultura, Música by siestv\nMacedònia estrenarà al Teatre Municipal de Girona el seu nou treball “El món és per als valents” dins el marc del Festival Strenes 2015. Gràcies a l’èxit de convocatòria d’aquest grup infantil, l’organització del Festival Strenes ha decidit obrir una segona sessió a les 12h del migdia del mateix diumenge 19 d’Abril. A partir d’ahir dijous a la tarda les entrades ja estan a la venda al web www.festivalstrenes.cat.\nAquest és el segon concert que penja el cartell de “No hi ha entrades” de les 20 actuacions de pagament que ha programat el Festival. El primer en exhaurir les entrades va ser la Companyia Elèctrica Dharma, que inaugura l’Strenes amb l’estrena de la seva gira de commemoració dels seus 40 anys. Macedònia és el grup infantil més popular de Catalunya. Al Festival Strenes presentaran de manera oficial el seu nou àlbum d’estudi titulat “El Món és per als valents”. Un àlbum que parla dels valors i de l’esperit de superació. Els directes de Macedònia estan plens d’energia i triomfen allà on van. Prova d’això és que el Festival Strenes de Girona ha hagut d’obrir una segona sessió perquè tots els seguidors d’aquest conegut grup puguin gaudir, abans que ningú, de les cançons del nou àlbum, que es publicarà el proper 14 d’Abril.\nEstrenes, festival strenes, Macedònia, strenes


ENGINYERIA | Puig Control\nEnginyeria a Barcelona\nEMPRESA D’ENGINYERIA A BARCELONA\nProjectes d’Enginyeria elèctrica a Barcelona: L’àrea d’Enginyeria engloba l’àmbit elèctric, mecànic i de l’automatització amb la fi d’entregar al client un projecte global, una solució adaptada a les necessitats. Disposem d’un equip multidisciplinari que dissenya, construeix i instal·la conjuntament amb el client. Així mateix, es realitza la posada en marxa i posterior manteniment de les instal·lacions industrials projectades.\nLa nostra àmplia experiència en projectes d’instal·lacions elèctriques industrials, aporta als nostres clients solucions innovadores i creatives en el camp de l’enginyeria i consultoria elèctrica a Barcelona.\nRealitzem projectes d’enginyeria per a instal·lacions industrials de multitud de sectors.\nContacta amb nosaltres i t’assessorarem sense compromís\nPROJECTES D'AUTOMATITZACIÓ INDUSTRIAL\nRealització d’instal·lacions elèctriques de distribució i automatització. Desenvolupament del projecte des de la fase conceptual, disseny d’esquemes, fabricació d’armaris elèctrics fins al muntatge i testeig en les nostres instal·lacions o les pròpies dels nostres clients. Realitzem projectes d’automatització industrial a Barcelona\nAjudem als nostres clients a posar en marxa la seva nova activitat com a adequar el seu actual negoci complint amb tots els requisits exigibles per a cadascun.


TEATRO PRAGA PORTA UN DINOSAURE A LA SALA HIROSHIMA - La Costa\nDijous 14 i divendres 15 de febrer, la internacionalment reconeguda companyia portuguesaTeatro Praga estrena a Espanya, a la sala Hiroshima, el seu espectacle Before, amb el suport del Consulado General de Portugal a Barcelona. Serà la primera vegada que actuaran a la ciutat de Barcelona.\nBefore és una peça fonamental de la temporada de la sala Hiroshima i una raresa dins de la seva programació. Presentada recentment al Théâtre de la Ville de Paris, l’obra escrita per Pedro Penim, aborda amb ironia i humor el sentiment de saudade, the longing of the past. Es tracta de l’anhel de retorn a un temps passat que es percep gloriós, idealitzat, davant d’un present dolorós o de crisi. Aquesta malaltia, compartida per moltes civilitzacions al llarg de la història i des de l’origen de les espècies, diagnostica sempre la fi d’una època. La posada en escena presenta una situació senzilla i surrealista alhora, on un dinosaure exposa les seves reflexions i angoixes a una mena de terapeuta que l’escolta condescendent. Before és una petita joia de la nova dramatúrgia portuguesa.\nTeatro Praga (en català Teatre Plaga) és un col·lectiu d’artistes nascut el 1995 a Lisboa i que s’ha convertit en un referent de la creació contemporània portuguesa en el món. Han estat programats a festivals i teatres d’Itàlia, Anglaterra, Alemanya, França, Bèlgica, Espanya, Hongria, Eslovènia, Estònia, Dinamarca, Polònia, Israel i la Xina. Tot i que el treball que desenvolupa Teatro Praga sigui aparentment convencional, la seva manera de treballar l’escena és excepcional. Ells es defineixen com un grup d’artistes, diferents en cada espectacle, amb un escut heràldic que els uneix. Quan algú pregunta qui són, solen respondre cada vegada alguna cosa diferent perquè, com artistes, estan en constant transformació. Tot i això, se n’alegren de l’ordre establert i creuen que les variacions impredictibles de si mateixos són una forma d’ampliar el concepte de previsibilitat. Destaquen sempre per la seva capacitat per inventar nous llenguatges i posar en qüestió qualsevol convenció (social, estètica o artística).\nTEATRO PRAGA PORTA UN DINOSAURE A LA SALA HIROSHIMA was last modified: febrer 13th, 2019 by lacosta\nApropem l’òpera a nous públics amb #operaiseverywhere →\n← Arriba una nova edició de l’OFFF Festival


OCTUBRE 2016 - SIS ASSOCIACIONS PROFESSIONALS PROMOCIONARAN ELS PRODUCTES I LA GASTRONOMIA DE L'EMPORDÀ NOTICIES - Consell Comarcal Baix Empordà\nInici - NOTICIES - OCTUBRE 2016 - SIS ASSOCIACIONS PROFESSIONALS...\nOCTUBRE 2016 - SIS ASSOCIACIONS PROFESSIONALS PROMOCIONARAN ELS PRODUCTES I LA GASTRONOMIA DE L'EMPORDÀ\nEl president del Consell Comarcal del Baix Empordà, Joan Català, i el president del Consell Comarcal de l'Alt Empordà, Ferran Roquer, van presentar el conveni de col·laboració entre les dues institucions i sis associacions professionals per tal d'impulsar la promoció dels productes alimentaris i la gastronomia de l'Empordà de forma conjunta.\nLes entitats que han signat el conveni, a través dels seus presidents, són la Cuina de l'Empordanet, la Cuina del Vent, el Consell Regulador de la Denominació d'Origen Empordà, la Denominació d'Origen Protegida Oli de l'Empordà, la IGP (Indicació Geogràfica Protegia) Poma de Girona i l'associació Alt Empordà Turisme, juntament amb els dos consells comarcals com a representants de la Marca de Garantia Productes de l'Empordà.\nEl president del Consell Comarcal de l'Alt Empordà, Ferran Roquer, ha recordat que “un dels nostres objectius de mandat és promoure l'activitat econòmica. El conveni que signem avui va en aquesta línia, perquè és una aposta clara pel producte local i la seva promoció conjunta en l'àmbit de l'hostaleria i el turisme, dos sectors transcendentals de la nostra estructura econòmica. Apostem pel producte de proximitat, de quilòmetre zero, però també per un producte de qualitat. Posant en valor els nostres productes primaris, defensem l'economia del territori i ajudem a seguir desestacionalitzant la temporada turística”.\nLes vuit entitats signants del conveni han acordat treballar conjuntament per tal de promocionar i difondre la gastronomia de tot l'Empordà, a partir d'un pla de treball que inicialment suposa que els col·lectius Cuina del Vent i Cuina de l'Empordanet treballaran amb els productes de la marca de garantia Productes de l'Empordà, els vins de la Denominació d'Origen Empordà, l'oli de la Denominació d'Origen Protegida Oli de l'Empordà i les pomes de la IGP Poma de Girona. Els restaurants indicaran que treballen amb aquest productes mitjançant un adhesiu situat a la porta de cada establiment.\nA través de les respectives pàgines web, els dos col·lectius gastronòmics incorporaran un apartat específic amb informació de tots els productes agroalimentaris que s'incorporen en aquesta iniciativa. Els dos consells comarcals i les altres associacions professionals també es promocionaran conjuntament en aquest àmbit i difondran conjuntament les activitats que realitzin, especialment aquelles que estiguin dedicades als productes de la marca de garantia.\nUn cop l'any, com a mínim, es realitzarà una acció conjunta de promoció d'aquests productes, juntament amb el vi i l'oli de la DO així com les pomes de la IGP.\nLa marca de garantia Productes de l'Empordà va ser atorgada el mes de setembre de l'any 2003 i garanteix que tots els productes adherits siguin produïts o elaborats, transformats i envasats a l'Empordà i seguint uns mètodes tradicionals. Aquests productors han de passar periòdicament els controls d'un laboratori alimentari que en certifica la qualitat en les diferents fases. Els productes adherits són, actualment, els següents: arròs de Pals, botifarra dolça, brunyols de l'Empordà, ceba de Figueres, poma de relleno de Vilabertran, recuit, recuit de drap i la gamba de Palamós.\nEl president del Consell Comarcal del Baix Empordà, Joan Català, que va cloure l'acte després de la intervenció dels representants de les associacions signants, va remarcar “la importància d'un acord d'aquestes característiques perquè va en la línia de promocionar-nos com un sol territori, a través del valor prèmium que representa la marca Empordà”.


Detingut un home per tancar a la seua parella prop de deu hores i atrinxerar-se amb un ganivet | Valencia Extra\nDetingut un home per tancar a la seua parella prop de deu hores i atrinxerar-se amb un ganivet\nAgents de la Policia Nacional han detingut a un home que presumptament va tancar a la seua parella durant més de deu hores en una habitació d’un habitatge de València i es va atrinxerar a la casa amb un ganivet, segons han informat fonts policials a Europa Press.\nEls fets van ocórrer el divendres, quan suposadament un home va tancar a la dona prop de la mitjanit en una habitació d’un habitatge i va impedir que isquera. El detingut va romandre atrinxerat fins a aproximadament les 15 hores de l’endemà i fins i tot va trencar el telèfon per a evitar que la seua parella demanara ajuda.\nEn un moment donat, l’home sembla que va agafar un ganivet i es va autolesionar. Un veí que va sentir els crits de la dona va alertar a les forces de seguretat, que es van personar en el lloc.\nL’home va eixir al balcó armat amb el ganivet ensangonat quan els policies estaven ja a l’interior de l’habitatge. Un agent negociador de la Policia Nacional, després del voltant d’una hora, va aconseguir convéncer-li que entrara en domicili.\nUna vegada l’home va accedir a entrar en l’habitatge, va ser detingut pels agents. La dona va romandre retinguda prop de deu hores fins que va aconseguir escapar, segons les mateixes fonts.


Una dotzena de presos participen d'un curs d'auxiliar en educador caní\nLa formació obre noves portes al món laboral a les persones internes i els permet treballar la gestió de les emocions\nEl Centre Penitenciari ofereix un curs d'auxiliar en educador caní\nActualitzada 13/12/2018 a les 11:31\nEl Centre Penitenciari està portant a terme un curs d’auxiliar en educador caní adreçat a les persones privades de llibertat. L’activitat s’estructura en 10 sessions realitzades durant els mesos d'octubre, novembre i desembre, i aporta una nova visió formativa per a les 12 persones internes del centre que hi participen.\nImparteixen la formació professionals en l’àmbit de la teràpia assistida amb animals i amb gossos de teràpia especialitzats en treballar la gestió emocional. Segons informa el centre, la finalitat és doble: formar i treballar aspectes socio-afectius (aprendre nous hàbits, habilitats socials, empatia...), i alhora potenciar els beneficis a nivell emocional del contacte amb animals. El curs dóna una formació innovadora que obre noves portes a les persones internes al món laboral i es treballa aspectes tan importants com la gestió de les emocions i la gestió i solució de conflictes emocionals dels participants.\n#2 Nuria Sorribes\nanimalos va dir..Pobres animalets. si la sortida es augmentar el problema del parc caní i les seves nefastes conseqüències socials...Al final resulta que no es tan bona idea com sembla.\nNo entenc la relació del teu comentari amb l'article. No es parla de parcs canins a l'article. L'article és sobre un projecte terapèutic i de formació que s'ha dut a terme al centre penitenciari mitjançant els professionals de Icap Teràpia gràcies a govern d'Andorra\nPobres animalets. si la sortida es augmentar el problema del parc caní i les seves nefastes conseqüències socials...Al final resulta que no es tan bona idea com sembla.


La fam no fa vacances | Blog EAP Navàs-Balsareny\n← 061, el telèfon de salut de Catalunya\nAquest estiu, t’acompanyem a la platja →\n“La fam no fa vacances” és una campanya de recollida d’aliments bàsics per aconseguir que les persones més necessitades d’aquí rebin ajuda alimentària durant l’estiu.\nLa campanya es du a terme coordinada pels quatre Bancs d’Aliments de Catalunya.\nLa campanya pretén motivar a la societat catalana a mobilitzar-se contra la fam més propera organitzant actes i activitats que permetin recollir aliments bàsics per omplir els magatzems de les entitats benèfiques de la seva població o poblacions més properes per a que puguin fer-los arribar als seus beneficiaris durant l’estiu.\nAquesta entrada s'ha publicat en Alimentació, Societat, Solidaritat, Uncategorized i etiquetada amb alimentació, bancs d'aliments, solidaritat. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Transcendència - Viquipèdia\n(S'ha redirigit des de: Transcendència (religió))\nPer a altres significats vegeu «Transcendència (desambiguació)».\nTranscendència (de transcendent, "separat de", antònim d'immanent, "junt amb") fa referència a allò que es troba més enllà d'un límit, límit que en aquest cas se sol considerar com "l'univers físic" o "món". Així, el concepte implica "anar enllà del que és natural", tant pel que fa al coneixement (per filòsofs com Kant el transcendent és fora del domini del coneixement) com a l'existència vital (introduint conceptes espirituals com els d'ànima o immortalitat).\nHistòricament, les religions abrahàmiques (judaisme, cristianisme i islam) entenen la transcendència com una condició o estat que supera l'existència física i que en certa manera n'és fins i tot independent. Consideren que Déu, en tant que creador, és transcendent, és a dir que es troba a part o fora del que ha creat; aquesta concepció indueix doncs una noció de dualisme. A més, la transcendència s'atribueix no solament a l'ésser diví sinó també al seu coneixement: Déu supera l'univers però també supera el coneixement, trobant-se més enllà de les capacitats de la ment humana.\nTot i així, transcendència i immanència no són sempre exclusives: en les tradicions religioses panteistes o monistes s'afirma que la divinitat o el principi únic creador es troba tant més enllà com a dins de l'univers físic (com ho contemplen el concepte hinduista del Braman o aquell xinès del Dao). Diverses branques d'aquests corrents de pensament consideren, a més, que hom pot fer l'experiència del transcendent (per exemple el ioga o la gnosi).\nDes d'un punt de vista filosòfic no s'ha de confondre transcendència i transcendental. Aquest darrer terme, a part de tenir un significat propi en la lògica medieval, pren el seu sentit fonamental en la filosofia de Kant. Per a aquest autor el "transcendental" vol dir que és "fora de", "a part de" i "previ a" l'experiència. D'aquesta manera contraposa el que és empíric al que és transcendental, considerant que el que pertany a aquest darrer àmbit roman fora de tota experiència possible (vegeu idealisme transcendental i jo transcendental o subjecte transcendental).\nDe tota manera, de totes les condicions transcendentals, la més important és el jo, ja que tot el que "jo" sento, conec, recordo, experimento, etc., es dóna en aquest "jo" que és condició prèvia de tota experiència i, per tant, segons la definició, és transcendental.\nNo és casual, doncs, que la filosofia moderna comenci amb el "jo penso" (cogito, ergo sum) de Descartes, prossegueixi amb el pensament de Kant, l'idealisme de Fichte, Schelling i Hegel i es desplegui amb la crisi del jo i del subjecte en l'època contemporània amb l' estructuralisme de Foucault o Deleuze, per exemple, o amb el postmodernisme.\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Transcendència&oldid=11289778»\tCategories: Conceptes filosòficsReligió\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 11 març 2013 a les 18:17.


I encara ho podria ser!\n[Sobre València i la seua capitalitat]\nTampoc no han de passar gaires coses. Potser despullar-se dels populismes d’una dreta majoritària antivalenciana (el seu valencianisme viu de l’espanyolisme més conservador i tòpic), perdre la por a alliberar-se d’un provincianisme extrem, i encara enviar a cagar ideologies feixistotes molt dins la pell de tants ciutadans de la ciutat, que han viscut emporuguits de la modernitat i de l’obertura a Europa. Al pp, i al psoe, ja li ha anat bé per enriquir-se i continuar tenint-nos agafats de les castanyes, malgrat la seua estupidesa i i el seu fracàs professional i polític.\nAmb la declaració de Catalunya això canvia. Ah. Directament fins i tot. Perquè es demostrarà que la por a la marca Espana s’haurà acabat. I vindran més mostres de valor, més tard o prompte, i València potser que s’apunte a tenir majoria d’edat, com li va passar en el XV, quan era una ciutat particularment cabdal d’Europa, moderna i culta. Sense el vassallatge inútil, sense la situació parasitària actual, que ens xucla la hisenda i la vida.\nAixò de hui a Barcelona, malgrat els cagadubtes d’uns quants actors principals, ens ajudarà a esser, i potser València, amb el temps, recupere l’esplendor que necessita.\nValència va ser una gran ciutat\nAcompanyats del mestre de cerimònia en Josep Blesa, fem un tast de la ciutat i la seua bella arquitectura. L’excusa és passejar amb una mestra amiga que passa uns dies amb nosaltres, enllestint un futur intercanvi escolagavina-mata de jonc. Hem dinat paella a cals pares i després ens trobem amb en Josep a la plaça Redona, restaurada ja ho sabeu, d’ací ja comencem a apamar la immensitat de les lliçons sàvies de carrers, edificis, façanes, escales, d’aquest barri vell d’una ciutat vella tan bella: els amos de l’Europa del XV, o era del XVI?, esglésies, misses dites (per cert, hui era el vi servit a taula, protagonista dels sermons de les noces de canaan, i eren dites en una altra llengua, naturalment com obliga l’església valenciano-cristiana fa tant), parlem de contrareforma, de bisbes i bisbots que a València van ordir pitjor que el mateix dimoni, contra els valencians, la seua llenguani el seu territori, palaus, ràfecs, baixants d’aigua, àngels, tot li val per aprendre, per escoltar un home que s’estima la ciutat i tantes històries com l’habiten. Penons, muralla, portes nobles, places, restaruracions, fins i tot originals llambordes que van servir per rodar un Blasco, un vent fresc, molest, una taula per fer un café per favor, per continuar validant qui som els veritables protagonistes d’aquesta corona de guardamar a salses, passant per ses illes, per damun catalunya si no s’aclareixen a començar d’un plegat sa primera feina i principal.\nNo sé quant feia que no vivia un diumenge de vesprada amb tanta intensitat urbana, amb aqueix delit. Malgrat el vent i com feia picar, València s’ha convertit duran unes hores en una ciutat amable, capital europea indiscutible.\nHui projectem Fénix 11#23\nContinuem el programa de llibres i música de la nostra fira: després del tast de vions d’anit amb Joan C Martín, la vesprada va adreçada als menuts, i als grans: Llorenç Giménez explicarà contes i històries, signarà llibres i potser que, si ens portem bé, ens explicarà uns quants acudits.\nA la nit, a la nova sala de projeccions i conferències de l’ateneu de Bétera, veurem la pel·lícula Fènix 11#23, una aventura en favor de la llibertat, la identitat, la repressió i les societats vigilades. La pel·lícula encara està en els cinemes de Catalunya, però ací, al País Valencià, les distribuïdores han estat molt reticents a projectar-la i de fet nomes es va poder veure durant un cap de setmana de novembre a una sala de cinema a València. És per això que des de l’Ateneu hem contactat amb la distribuïdora, SplendorFilms, per a projectar-la al nostre casal.\nLa web de l’Institut d’Estudis Comarcals del Camp de Túria fa un seguiment acurat de la Fira, i també el seu twitter. [by @ateneubetera, @campdeturia, @ulissesxx]\nTorna la fira del llibre a Bétera\nPere Bessó va inaugurar les activitats de la fira del llibre i de la música a l’Ateneu de Bétera. El poeta de Mislata va ser presentat per un altre escriptor, Francesc Mompó: «No sé si mai tindreu una altra oportunitat, en aquest Ateneu, de tenir a tocar un poeta d’aquesta envergadura!» Pere Bessó s’ho va valdre, perquè va explicar alguns detalls de la seua poesia, transcendent, pregona, farcida de referents, de musicals, de bíblics, de grecs, fets sobre un pou de coneixement i erotisme, de sensualitat entre més detalls, literaris, amorosos, clàssics… Montse Anfruns, ah –paraula que era en directe, va llegir-ne una tria personal, particular amb aquella veu agraïda al poeta, a la lectura, a la cambra de l’Ateneu: tenia raó Mompó, llàstima que en fórem tant pocs, perquè l’acte poètic mereixia major assistència. Com ens digué Lluís, de Córdova, això de hui és d’un nivell internacional de l’alçada del millor New York, d’aquell barri d’artistes i intel·lectuals… Home, li vaig espetar, allà de segur que s’hagués aplegat més gent… No ho cregues, si fa no fa, els mateixos (aquest lluís té molt bones pensades).\nLes roses de Lancelot, de Pere Bessó, l’ha editat ALUPA, una editorail més rara que l’ou, i és una mostra de tant de coneixement i estudi com tenen els poetes.


Bon cap de setmana pels equips de la Masia\nEl Juvenil B es retroba amb la victòria a Manresa (0-1) mentre que el Cadet A i l’Infantil A guanyen i es mantenen com a líders a les seves respectives categories\nRetrobament amb la victòria (0-1)\nTriomf important del Juvenil B al difícil camp del Gimnàstic Manresa. Els blaugrana van refer-se de les dues derrotes seguides contra Vilaseca i Sabadell i van aconseguir guanyar en un camp molt complicat. L’equip d’Oscar López va treballar de valent per emportar-se tres punts vitals per mantenir el pols amb el Sabadell. L’únic gol blaugrana el va firmar Marc Alegre (0-1, m. 65). Amb aquests tres punts el Barça segueix líder empatat a punts amb el Sabadell (47) que té un partit menys. La propera jornada el Juvenil B rebrà al Llagostera, dotzè classificat.\nCADET A – AL KASS INTERNATIONAL CUP\nL’equip de Sergi Milà juga avui contra el PSG\nEl Cadet A, reforçat amb sis jugadors del Cadet B per les baixes provocades per la convocatòria de la Selecció Espanyola Sub-16, va debutar al torneig Al Kass International Cup, que es disputa a Doha amb una derrota per 1-2 davant del Kashiwa Reysol japonès. L’equip de Sergi Milà jugarà avui el segon partit de la fase de grups contra el PSG.\nA la Lliga, el Cadet A va avançar el seu partit davant del Sant Gabriel al dimecres 12 de febrer. L’equip de Sergi Milà es va imposar per 3-1 amb dos gols d’Aleix Garrido i un de Jordi Coca que els hi serveixen per liderar la classificació amb tres punts d’avantatge respecte l’Espanyol.\nAT. SANT JUST – CADET B\nEmpat en el partit disputa el passat 5 de febrer (2-2)\nL’equip de Marc Serra va aconseguir un punt en el partit avançat a la jornada 18 que es va disputar el passat dia 5 de febrer. Els locals es van avançar amb dos gols d’Antal (m. 11) i Lucas Andreu (m. 44), però els blaugranes van aconseguir empatar el partit, amb dos gols d’Antonio Martín (m. 54 i m. 62) en una molt bona segona part. El Cadet B lidera la classificació del Grup 1 de Preferent amb 50 punts, 15 més que el Cambrils Unió i el Cornellà B. El proper partit serà a casa contra l’Escola Futbol Base Calafell, tretzè classificat.\nTriomf de prestigi (0-3)\nL’Infantil A va sumar un triomf de prestigi al camp del Gimnàstic de Tarragona, on només Espanyol i Cornellà –segon i tercer classificat- havien guanyat prèviament. Els locals encadenaven sis jornades sense conèixer la derrota, però la ratxa dels de David Sánchez és encara més espectacular i un cop més van mantenir-se imbatuts. El ‘pitxitxi’ Hugo Alba va aplanar el camí de la victòria amb els dos primers gols del partit. El primer a la mitja hora de joc (0-1, m. 32) i el segon tot just iniciada la segona meitat (0-2, m. 46). Aquesta diana va deixar pràcticament sentenciat el duel i Ianis Tarba es va encarregar de certificar-ho (0-3, m. 69). Els blaugrana segueixen líders i el proper diumenge 1 de març rebran al Fundació Base Reus, novè classificat, a casa.\nEliminats als quarts de final als penals pel Porto (0-0)\nL’Infantil B va viatjar Als Emirats Àrabs Units per jugar la Dubai International Football Cup. Al torneig de Dubai, de futbol 7, van anar aquells jugadors que no van disputar la passada edició de LaLiga Promises a Abu Dhabi. L’equip d’Albert Puig va saldar la seva participació a la primera fase amb un empat contra l’Al Wahda (1-1) i dues victòries davant del Zed FC (3-0) i del Levante Azzurro (1-0). Als vuitens de final van superar amb comoditat al Pyramids per 4-1, però van caure eliminats als quarts de final, davant del Porto, a la tanda de penals després d’empatar 0-0 al final del partit.\nRCD ESPANYOL B – ALEVÍ A\nDerbi de color blaugrana (0-10)\nL’Aleví A segueix en un excel·lent moment de forma. L’equip de Jordi Pérez va imposar-se al derbi contra l’Espanyol B a domicili i ho va fer amb un gran resultat. Samakou Nomoko va obrir la llauna quan només s’havien disputat dos minuts, però Antonio Fernández va ser el gran protagonista del partit. El jugador blaugrana va ser l’autor d’un pòquer de gols, dos d’ells per tancar el marcador. Albert Vicens i Guillermo Fernández van firmar un doblet cadascun d’ells. Arnau Marés va completar la golejada. Amb aquest triomf, l’Aleví A continua invicte (18 de 18) i manté el liderat. Després de l’aturada, el Barça rebrà la visita de l’Hospitalet Centre Esports.\nTornen al camí dels tres punts (7-1)\nDesprés de sumar l’única derrota de la temporada en la jornada passada, contra l’Espanyol A (2-1), l’Aleví B d’Eric Campos va tornar a sumar una victòria després de vèncer per 7-1 l’Escola Futbol Mataró. El partit va posar-se de cara ràpidament, amb els gols de Broulaye Chama (1-0, m 8). i Jean Paul Samir Viveros (2-0, m. 13). Els visitants, però, van reduir distàncies a l’electrònic amb el gol de Iker de la Cruz (2-1, m. 23). Ràpidament, els blaugranes van refer-se del gol en contra amb dues dianes consecutives: Aymar Llamas (3-1, m. 25) i David Juan (4-1, m. 26). Viveros va completar el seu doblet particular (5-1, m. 43) i Llanas es va apuntar un hat trick (6-1, m. 58 i 7-1, m. 59) per certificar el 17è triomf de la temporada. D’aquesta manera, l’Aleví B continua al capdavant de la classificació amb 51 punts, tres més que l’Espanyol, segon amb 48. El proper partit serà un duel apassionant: els blaugranes visiten el camp de la Damm.\nSANTFELIUENC FC B – ALEVÍ C\nCop d’autoritat (2-8)\n17 de 17 i líder amb 51 punts, vuit més que el segon classificat: la Fundació E. Atlètic Vilafranca. Ben d’hora, va arribar el primer del matí, el va anotar en pròpia Oriol Murillo (0-1, m. 2). Els gols blaugranes van arribar de seguida, de les botes de Michal Zuk (0-2, m. 12 i 0-4, m. 32), Arnau Luque (0-3, m. 14) i Fran Orduña (0-5, m. 44). Tot i així, el Santfeliuenc va reduir distàncies amb dos gols consecutius: Rafael Ros (1-5, m. 48) i Alex Navio (2-5, m. 50). Ràpidament, els d’Álex Urrestarazu van sentenciar el matx amb les dianes de Pau Berges (2-6, m. 51), David Obinna Ejiofor (2-7, m. 55) i Nabil Kaaouach (2-8, m. 56). El següent partit dels blaugranes serà a domicili, contra l’Escola F. Gavà.\nAmb pas ferm (10-2)\nVictòria de l’Aleví D a casa contra el Castelldefels per continuar sumant al capdavant de la classificació. L’equip de Pau Moral va firmar el setzè triomf del curs contra un rival atrevit i que va poder marcar dos gols a la Ciutat Esportiva Joan Gamper. El primer gol va ser matiner i obra de Pedro Demiddi (1-0, m. 6). En dos minuts, del 17 al 19, el Barça va deixar sentenciat el matx. Ismael Ziani i Pau Clua van firmar un ‘hat-trick’ cadascun. La resta de dianes les van fer Roger Teixidó, Sergi Mayans i Bryant Villalba. El visitant Diego Martín va ser l’autor dels dos gols del Castelldefels. Els blaugrana mantenen els deu punts de marge respecte la Penya Barcelonista Anguera i el proper dissabte 29 de febrer rebran al Sarrià.\nUNIÓ F. BASE JABAC I TERRASSA B – BENJAMÍ A\nVelocitat de creuer (0-10)\nEl Benjamí A segueix invicte una setmana més. Divuitena victòria dels blaugrana amb autoritat a camp del Jàbac i Terrassa B. Els de Juan Antonio Gil no van donar opció al seu rival i segueixen liderant amb solidesa el Grup 1 de Preferent Benjamí. Erik Rodríguez, amb un doblet en cinc minuts de joc, va encarrilar el triomf blaugrana. Ebrima Tunkara, Guiu Xuclà i Ruslan Mba també van fer dos gols cadascun. Clifford Nana i Roc Martínez, amb una diana, es van sumar a la festa del Barça per segellar un triomf de qualitat. El Benjamí A manté el coixí de deu punts respecte el Cornellà i en la propera jornada rebrà al Can Rull a la Ciutat Esportiva Joan Gamper.\nBENJAMÍ B – E.F PREMIER BARCELONA\nSegon triomf seguit (8-1)\nEl Benjamí B es manté en tercera posició després de la seva victòria a casa contra l’Escola Premier Barcelona. Els de Mario Garcia acumulen dos triomfs seguits que serveixen per seguir sumant i creixent. Va anar per feina el conjunt blaugrana, que al primer minut ja guanyava gràcies a una diana de Guifré Valdivia (1-0, m. 1). Ell mateix va encarrilar el partit amb el segon poc després (2-0, m. 9). Radion Kalashnykov també va firmar un doblet. La resta de gols van ser obra de Luca Pérez, Pol Puigmal, Jaime Arenas i Marc Alpha. El proper duel del Benjamí B serà a domicili. Els de Mario Garcia visitaran el camp del Jàbac i Terrassa el dissabte 29 de febrer.\nCORBERA – BENJAMÍ C\nTriomf prestigiós a domicili (1-7)\nEl Benjamí C va sumar el 16è triomf a la Lliga després de guanyar per 1-7 al Corbera. Una victòria que els va permetre mantenir-se al capdavant de la classificació amb 48 punts. Darwin Zamora va ser el primer a veure porta (0-1, m. 18) i el va precedir Chukwubunkem Duru (0-2, m. 23). El mateix Darwin va ampliar distàncies al marcador (0-3, m. 24) i, tot just després, els locals van anotar el seu únic gol des del punt de penal, gràcies a la diana de Gael Dia (1-3, m. 25). Chukwubunkem va certificar el seu hat trick (1-4, m. 29 i 1-6, m. 43); mentre que Iker Chaves (1-5, m. 32) i Piero Ferrari (1-6, m. 47) van certificar el triomf definitiu. Així doncs, el següent partit dels de David Sànchez serà a domicili contra el Blanca Subur.\nEs frena la ratxa (3-4)\nEl Benjamí D encadenava dues victòries seguides, però la Vila Olímpica va posar les coses difícils als blaugrana. De fet, el conjunt visitant és el quart classificat de la categoria. El partit va començar bé per a l’equip de Mario Jordano. Els gols de Divine Ikenna (1-0, m. 12) i Víctor Coma (2-0, m. 20) van posar per davant en el marcador al Barça. Els visitants van reduir distàncies però Mamadou Keita va tornar a eixamplar el resultat amb el tercer (3-1, m. 34). El Vila Olímpica va fer el 3-2 i en un minut va anotar dues dianes per capgirar el resultat. El Benjamí D buscarà una nova victòria el proper diumenge 1 de març a casa contra el Sant Joan Despí.\nABRERA – PRE-BENJAMÍ\nEl Prebenjamí afrontava una visita complicada a camp de l’Abrera, tercer classificat i que encadenava sis victòries seguides. Els blaugrana van plantar molta cara i van mantenir l’empat a zero inicial durant mitja hora, fins que el local Eloi Ayllon va desfer la igualada (1-0, m. 29). Just tres minuts després va arribar el segon. Aquesta diana de forma seguida va complicar les coses i l’Abrera va firmar el 3-0 definitiu al minut 41. Els de Daniel Segovia es mantenen vuitens amb 25 punts i tornaran a la competició el proper dissabte 29 de febrer. El Barça jugarà contra la Penya Blaugrana Vallirana a les 15 hores a la Ciutat Esportiva Joan Gamper.


La Lego pel·lícula 2 • Ràdio Capital de l'Empordà\nCinc anys després de l’estrena de LEGO. La pel·lícula, de Phil Lord i Chris Miller, n’arriba la segona part. Lord i Miller ja no hi són en la direcció, tot i que ens mantenen com a productors i guionistes de la seqüela. Els directors són Mike Mitchell, director de Trolls, i Trisha Gum. Malgrat el temps que ha passat entre la primera i segona pel·lícula, no vol dir que aquests anys hàgim estat orfes de productes audiovisuals i cinematogràfics de LEGO, ja que hem gaudit dels spin-off de Batman. La pel·lícula LEGO i La Lego Ninjago pel·lícula. Tanmateix, cap d’aquests spin-off ha estat a l’altura de l’original, ni, ja ho podem dir, d’aquesta meravellosa seqüela.\nArticle anteriorSegueix l’estabilitat anticiclònica amb temps sense canvis\nArticle següentLa matança del porc


Plàcida Diada, la de Cornellà - Castellers de Badalona\nPlàcida Diada, la de Cornellà\nnoviembre 4, 2014 - IONotice, Notícies\nAlguns ens transport públic i altres per mitjans propis, abans del migdia el gruix de la Colla Micaco arribava a la Plaça de l’Església de Cornellà, sota un cel que es debatia entre ennuvolar-se o deixar sortir un solet d’aquells que apreten. Per sort, aquest debat va allargar-se durant tota la actuació i tant els castellers com el públic assistent van poder gaudir d’una diada amb molt bona temperatura.\nL’actuació va començar amb l’arribada a plaça del cercavila dels Castellers de Cornellà que, sent la colla més nombrosa de les tres, de seguida van tenyir de lila el centre de la plaça.\nPer sorpresa de molts no va haver-hi els típics pilars de benvinguda, i a poc més de les dotze el primer castell de la diada començava a retallar-se contra el cel.\nEls de Badalona vam sortir amb un 3de7 ben parit que, tret d’un lleuger va i ve que el va acompanyar durant tota la seva durada, va poder descarregar-se sense cap complicació. Mans fresques abaix i bones mides a dalt van ser els protagonistes d’aquest primer i ràpid castell.\nEn segona ronda els Micacos aixecàvem el 4de7, castell que va pujar molt bé però que es va haver de treballar força per assegurar-ne la descàrrega, doncs una sotragada als pisos de dalt en el moment de fer l’aleta va fer patir l’estructura i aflorar els nervis de la colla. Tot i així, el castell es va saber defensar fins el final.\nEn tercera ronda vàrem deixar veure el 5de6, el segon de la temporada, i que, tot i havent-hi estrenes en el tronc i en algunes posicions de la pinya, no va ocasionar-nos cap ensurt. En un vist i no vist el vàrem tenir plantat i cofoi.\nPer acabar la diada, els Castellers de Badalona varem enlairar un PdeMalabars… vull dir un Pde5 bastant mogudet que, gràcies a les tables del nostre segon i al equilibri de la resta del tronc, va poder acabar sent descarregat sense més ensurts.\nEn definitiva, una diada tranquil·la la d’aquest primer diumenge de novembre, sense gaires ensurts en els castells i amb les mires ja posades a la nostra diada.\nTres setmanes més, dues diades, vuit assajos i… Senyors Micacos, arriba la nostra XVII diada!\nÀnims, pit i amunt Colla!\n24a Diada dels Castellers de Cornellà\n12h Plaça de l’Església (Cornellà de Llobregat)\nCastellers de Cornellà: 7de7, 5de7, 4de7a, Vde5, 2Pde4 al balcó (1 caminat).\nColla Jove Xiquets de Vilafranca: 3de7a, id2de7, id3de7, id4de7, 2id3de7, 2Pde4.\nCastellers de Badalona: 3de7, 4de7, 5de6, Pde5.


Les falleres majors de Dénia, Melani Ivars i Carla Vinaroz, junt amb les seues corts d’honor, van viure diumenge passat un divertit matí recorrent Dénia gràcies a l’empresa de turisme local Segway Dénia.\nLa jornada va començar al local de l’empresa, al carrer Calderón número 8, on totes elles, i membres de la Junta Local Fallera, van rebre instruccions per manejar els Segways.\nA continuació, i dividits en dos grups, van sortir al costat dels monitors en direcció al passeig de la Marineta, on van poder gaudir dels paisatges mediterranis que ens deixa també l’hivern a Dénia.\nDes de la Junta Local Fallera de Dénia volem agrair la col·laboració de Segway Trip Dénia, empresa que promocionarà les falles de la ciutat durant els dies grans a través de tours i visites guiades per als seus clients.\nTags: Déniafalleres majors de DéniaJunta Local FalleraSegway


El Palau reial d'Olite o Palau dels Reis de Navarra d'Olite és una construcció del segle XV\nEl Palau reial d’Olite o Palau dels Reis de Navarra d’Olite és una construcció del segle XV amb caràcter cortesà i militar, on els aspectes residencials van prevaler sobre els militars.\nEs va construir durant els segles XIII i XIV. Fou una de les seus de la cort del Regne de Navarra a partir del regnat de Carles III “El Noble”.\nGustavo Adolfo Bécquer ha estat un dels turistes impressionats pel palau, a finals de XIX. Quan un viatge dugué el poeta a Olite, li dedicà un assaig en el que evocava les èpoques glorioses d’aquest conjunt arquitectònic.\nEncara que quasi tothom parla de “castell”, el correcte és referir-se com a “palau”, ja que es tracta d’una construcció amb caràcter cortesà.\nUn dels seus principals encants és l’aparent desordre del seu disseny, això es deu al fet que la seva construcció mai no es va afrontar com un “projecte” de conjunt, obtenint aquest resultat final degut a les contínues obres d’ampliació i reformes que es van succeir durant segles.\nEl conjunt format per les seves estances, jardins i fosses, envoltats per les altes muralles i rematats per les nombroses torres, li confereixen una silueta espectacular i màgica i, en la seva època, va arribar a ser considerat com un dels més bells d’Europa.\nS’hi poden diferenciar clarament dos recintes:\nEl Palau Vell, convertit en Parador de turisme\nL’estat actual és fruit d’una restauració, encara sense concloure, iniciada al 1937. La riquíssima decoració interior que revestia els seus murs s’ha perdut per sempre, igual que els jardins exteriors que l’envoltaven.\nSón dos palaus en un, un construït al costat de l’altre. Un dels elements més admirats del palau eren els famosos jardins penjants. Aquests recordaven els llegendaris de Babilònia, ja que, arribaren a estar suspesos a 20 metres sobre el terra. Estaven proveïts de plantes i flors de tot el món. Per a que el pati no s’enfonsés pel pes dels tests, s’ordenà aixecar una sala d’arqueria subterrània per fer de contrafort, és la Sala dels Arcs o dels Muricecs.\nLes estances reials són una de les estances més impressionants d’aquest conjunt arquitectònic. Es troben en la Torre de l’Homenatge. Té quasi 40m d’altura, i per arribar al cim cal pujar 133 graons. Les vistes d’Olite i la comarca són excepcionals.\nDes de la Torre Ochavada podem contemplar un pou de gel. També es coneix popularment “l’ou”. És un lloc on s’emmagatzemaven capes de neu que servien per conservar els aliments. La tapa amb forma d’ou cobreix un pou d’uns vuit metres de profunditat.\nImatges del Palau reial d’Olite\nOn s’ubica el Palau reial d’Olite?


Contra la caritat - Rafel Borràs - Illa Global\n26/d’oct./2019 renda bàsica polítiques públiques pobresa filantrocapitalisme caritat\nPortada del llibre de Daniel Raventós i Julie Wark\n"Tot era de tothom. / Perquè vull! / Perquè tot és de tots! /\nI acabo la cançó. / Perquè vull! / Tot comença en un mateix!"\nI. - Sospit que el llibre de Daniel Raventós i Julie Wark intitulat "Contra la caritat" (Arcàdia, 2019) esdevindrà en un clàssic. La primera, i més extensa, part del llibre és una documentadíssima i polièdrica impugnació general de la manca de llibertat real, i de la injustícia social evident. El llibre de la politòloga, antropòloga, i corresponsal a Europa de la revista CounterPunch, i de l'editor de SinPermiso, president de la Red Renta Básica, i professor de la Facultat d'Economia i Empresa de la UB, és una mena de "judici global" al que podíem anomenar "internacional de la caritat".\nPotser Wark i Raventós siguin considerats per alguns sectors progressistes "políticament incorrectes" perquè s'entotsolen del mainstream acadèmic i polític del neoliberalisme conservador i progre. En qualsevol cas, benvinguda sigui la incorrecció de posar llum en l'angle mort de la caritat, analitzada des de la perspectiva antropològica, religiosa, social, política, i econòmica. Aquesta compilació d'informacions i anàlisis és clau per a situar l'oposició al capitalisme realment existent, no només perquè danya els interessos materials de les classes subalternes, sinó perquè també ofèn uns valors morals que ens semblen importants, com ara la llibertat entesa com a absència de dominació. En aquest sentit, en el llibre que coment hi ha un sucós capítol (el setè) que analitza "l'humanitarisme com una forma de caritat que funciona en sistemes injustos i provoca un vassallatge de magnanimitat" (pàg. 189).\nPrecisament, un dels assumptes que es tracten en aquest llibre i que m'ha resultat més il·lustratiu és el que fa referència a les entitats humanitàries car, atenció, "avui dia, les organitzacions sense ànim de lucre són el vuitè sector més important de l'economia mundial, amb dinou milions de treballadors assalariats" (pag.189). I, malgrat que "qualsevol organització caritativa, per definició, hauria de lluitar per deixar de tenir sentit i desaparèixer tan aviat com fos possible" (pàg. 149), paradoxalment, és un sector que no té aturador en el seu creixement. Pot ser que la globalització neoliberal hagi incorporat una certa dosi d'humanitarisme? Abandonin qualsevol esperança! Daniel Raventós i Julie Wark ens ho expliquen recordant coses com ara que Chris Williams, el portaveu de la Gates Foundation, digué que "complir un objectiu caritatiu no exclou una activitat que generi beneficis al donant".\nAltres assumptes cabdals per a un pensament crític vers la caritat, que es tracten en les més de dues-centes setanta pàgines de la primera part del "Contra la caritat" de Wark i Raventós, entre d'altres, són:\na) La misogínia associada a la caritat ("L'apòstol Pau, una de les fonts principals de la caritat cristiana, va decretar que cap dona podia atrevir-se a ensenyar o dir a un home què ha de fer, perquè Adam va ser creat abans que Eva", pàg. 57).\nb) El món de les celebritats dels ultrarics ("Bill Gates és tan poderós que pot dirigir els finançaments estatals i globals cap a les àrees que vulgui prioritzar", pàg 133); el de les celebritats polítiques ("... amb la corona moral del premi Nobel de la Pau, Aung Suu Kyi, es posa flors rere l'orella i prohibeix parlar del genocidi que supervisa contra els rohingya a Myanmar on, és clar, ella lidera una organització benèfica, la Daw Khin Foundation, que treballa per 'preparar els fonaments per la pau, la seguretat i la llibertat al nostre país', els rohingya no s'hi inclouen. Un altre promotor de genocidis, Henry Kissinger, és fideïcomissari –juntament amb altres bel·licistes com Madeleine Albright, Condoleezza Rice i Colin Powell– de l'International Rescue Comittee [Comitè Internacional de rescat]. Kissinger ¿es preocuparà pels llençols dels refugiats i l'aigua neta per als nens? I un be negre", pàg. 142); i de les "celebritats de la pobresa" (... “les Missioneres de la Caritat rebien uns cent milions de dòlars anuals pel seu 'servei gratuït i apassionat' cap als més pobres d'entre els més pobres, però ningú sembla saber on van anar a parar aquests diners. El que és segur és que no es destinaven a millor les condicions dels que patien, perquè, com va explicar la 'mare', ara santa, [Teresa de Calcuta], 'hi ha alguna cosa bonica en el fet de veure com els pobres accepten el seu destí, que és patir com en la passió de Jesucrist. El món hi guanya molt, del seu patiment", pàg. 156).\nc) La filantropia d' "espavilats fiscals" ("El multimilionari Warren Buffett, un dels tres administradors de la Bill & Melinda Gates Foundation, va ser honest quan va dir que sí que hi havia guerra de classes i que els rics l'estaven guanyant. I també va parlar sense pèls a la llegua sobre els beneficis de la filantropia i els avantatges de tenir un Congrés dels Estats Units amic dels multimilionaris", pàg. 172).\nd) La fashion caritat ("El luxe i la caritat són convivents. Pots estar-te en un hotel de la platja de Barcelona, el Vela, gastar-hi 255 euros cada nit i sentir-te la mar de bé, perquè els teus diners treballaran, almenys presumptament, per a la filantropia, ja que l'hotel assegura que dona suport a la UNICEF i a Nutrition Without Borders", pàg 121).\ne) El filantrocapitalisme ( "El magnat mexicà Carlos Slim, la persona més rica del món entre el 2010 i del 2013, és força explícit: 'La riquesa és com un hort. Has de compartir-ne el fruit, no l'arbre", pàg. 176; o "George Soros: 'Em permeto el luxe de fer filantropia política: intento utilitzar els meus diners per influir en la manera de gastar dines dels governs", pàg. 237).\nVal a dir que les frases entre cometes precedents són només a tall d'exemple del bo i més que de cada un dels assumptes que em semblen substancials hi trobareu al llibre. Però sóc incapaç de trobar una o dues cites per a, diguem-ho així, reblar el clau sobre l'assumpte de la institucionalització de la caritat i de les malifetes d'algunes persones i d'institucions caritatives publiques, fins i tot de les pertanyents a l'òrbita de l'ONU. En fi, com l'objectiu principal d'aquestes ratlles no era fer una llarga recensió del llibre, a qui li interessi el tema que el llegeixi!\nII.- El que veritablement m'interessa és, amb l'excusa de la recomanació del llibre de Daniel Raventós i Julie Wark, maldar la correcció política i els prejudicis "progrepijos" per suggerir el debat sobre el fenomen de la nostrada caritat. Vet aquí tres àmbits -segurament no els únics- imprescindibles en aquesta discussió.\n1. L'absència de filantrocapitalistes illencs. Tinc la impressió que el model bàsicament extractivista de creixement de les Illes Balears de tot turisme, fins i tot, ens priva de tenir els nostres filantrocapitalistes. Val a dir que, si hom fa un cop d'ull als informes del World Economic Forum, comprovarà que, d'ençà del 2012, les elits mundials que es reuneixen a Davos donen força importància a la filantropia de les persones riques i molt riques. Per tant, els modestíssims casos de filantrocapitalistes illencs no passen de ser una anècdota. Tant es val que alguns dels nostres capitalistes ocupin bones pocions en els rànquings de persones riques de, posem pel cas, la revista Forbes, el cas és que, a casa nostra no coneixem a cap Amancio Ortega. Les nostres elits extractivistes van més d' "espavilats fiscals", com va quedar palesat en aquella obscura participació dels caps pares del capitalisme illenc en la compra del iot Fortuna per regalar-lo al Rei Borbó, Juan Carlos I.\n2.- Drets socials bàsics, garantits o externalitats? A les Illes Balears no ens estam de poder presumir d'alguna "celebritat caritativa local", i una estesa "institucionalització de la caritat". La dinàmica autonòmica no ha sigut disruptiva amb les pràctiques externalitzades de la prestació de drets socials bàsics, ans al contrari, ha potenciat que aquesta externalització es faci, a més de les donacions caritatives, amb molts de doblers públics. Dos exemples:\na) Fundació Projecte Home Balears. El més recent informe d'Auditoria dels Comptes, disponible al web de l'entitat, correspon a 2017, i ens permet observar el gran pes que tenen les subvencions, donacions, i llegats rebuts en el seu finançament. Pot ser que la més eminent "celebritat caritat subvencionada local" sigui el president de PHB, el capellà Bartomeu Català, que, entre foto i foto amb els membres de la Casa Real espanyola, de tant en tant oficia noces de luxe a la Fortalesa de Pollença.\nAquesta entitat, que ha aconseguit un important flux de donatius i de subvencions, ha esdevingut en el referent sobre gairebé tot allò que té a veure amb la prevenció i el tractament de la drogoaddicció. Fins i tot, no fa massa temps vaig escoltar al vicepresident del govern autonòmic fent referència a la Fundació Projecte Home Balears com a font estadística del grau existent d'addicció al joc. Sens dubte seria millor acudir a estadístiques oficials! Però la qüestió fonamental és la següent: És o no ho és la drogoaddicció una qüestió de salut? Evidentment ho és. El punt anòmal és que el Servei de Salut de les Illes Balears (IBSALUT), que és qui ha de garantir una cartera de serveis a la ciutadania, no doni una cobertura universal en aquest àmbit.\nb) Hi ha una sospitosa unanimitat política sobre l'anomenat Tercer Sector d'Acció Social. I, tanmateix, em permetran que, des d'un punt de vista crític amb tota forma de caritat, afirmi que, des de fa massa anys, en aquest àmbit es fa virtut de les necessitats no cobertes per\nles institucions públiques de l'esquifit estat del benestar. Val a dir que el Tercer Sector d'Acció Social el formen un conjunt d'entitats que, bàsicament amb subvencions públiques, desenvolupen activitats d'intervenció social, com ara les "desenvolupades amb la finalitat de promoure la inclusió social i l'exercici efectiu dels drets de les persones, les famílies, els grups, els col·lectius o les comunitats que afronten situacions de vulnerabilitat o exclusió, desprotecció, discapacitat o dependència, que lluiten contra la desigualtat social, la marginació, la desprotecció, i la violència masclista, i que avancen en la necessària transformació social cap a una societat més justa, solidària, igualitària, participativa i democràtica" (Article 6 de la vigent llei autonòmica del Tercer Sector d'Acció Social).\nAquí la qüestió clau a discernir és la següent: En l'època de les grans desigualtats, de les precarietats vitals, dels ascensors socials aturats, des de posicions no estrictament neoliberals, es pot sostenir com encertat que aquestes activitats d'intervenció social no siguin cosa de les administracions públiques? No és una renúncia estratègica que, fet i fet, Càritas i Creu Roja siguin uns grans repartidors d'ajuts contra l'exclusió social, i canalitzadors de serveis socials? Tot plegat, s'entendria fora d'un context d'acceptació acrítica de la caritat com una norma social?\n3.- El perill del sorgiment de "moviments caritatius tòxics". Tot indica que ens apropam a una nova crisi o desacceleració econòmica. Veritablement la crisi social iniciada el 2007-2008 mai no ha sigut superada del tot, i la situació per a la gent no estrictament rica és molt més precària (nova emergència habitacional -ara de lloguers-, pobresa laboral, estalvis exhaurits, etc.) per afrontar una nova onada de retallades, o de fre en la recuperació de posició social. Albirant-se aquest panorama, i en el context que s'ha comentat abans d'acceptació de la caritat com una norma social, tinc per a mi que correm un risc seriós de sorgiment de moviments caritatius no democràtics. Mala peça al teler si no es preveu i combat amb pensament crític vers la caritat, que la furgoneta de l' "Ejercito de Salvación" que circula pel meu barri pugui deixar de ser una anècdota, o que les Esglésies Evangèliques, que tant han ajudat a arribar al poder a personatges com Trump o Bolsonaro, augmentin la presència que ja tenen a casa nostra.\nIII.- El "Contra la caritat" de Daniel Raventós i Julie Wark du com a subtítol "En defensa de la renda bàsica". En les gairebé 80 pàgines de la segona part del llibre hi trobareu tot un seguit d'arguments del perquè la renda bàsica (RB) no és caritat, ans al contrari, és justícia, i de com finançar-la.\nCom no hi ha justícia sense garantia d'invulnerabilitat social, i no hi ha llibertat de debò per a tota la gent sense garantia incondicional a l'existència material per a tothom, són imprescindibles paquets de polítiques socials incondicionals. Els drets administrativament condicionats, a més d'excloents (generalment de l'últim pel penúltim o antepenúltim), tenen una llarga història d'ineficiència econòmica i d'ineficàcia en l'objectiu de justícia social. I, en paraules de Julie Wark i Daniel Raventós, "la caritat amb [...] una concepció miserable de l'ésser humà com a individu isolat i alienat, és només un attrezzo per als sistemes capitalistes i neoliberals. Ignorant els canvis en les modalitats de producció (i, especialment, els relacionats amb la destrucció mediambiental a causa dels desastres i el canvi climàtic), aquest sistema produeix ara formes oligàrquiques de caritat..." (pàg. 53).\nPer tot plegat, aquest llibre de Daniel Raventós i Julie Wark, el pensament crític vers qualsevol forma de caritat, i la RB com a solució parcial al desgavell actual, són imprescindibles. Si més no per a, seguint al sociòleg i educador marxista Erik Olin Wright, erosionar el capitalisme i apropar-nos a l'imaginari que cantava Ovidi Montllor on tot comenci a ser de tothom.


Com fer retrats de nens i nenes. Tallers de cap de setmana. Escola IEFC.\nCom fer retrats de nens i nenes\nCada participant s'hi apunta amb el seu nen o nena (de com a mínim 5 anys).\nEl taller ofereix 6 places com a màxim.\nEn aquest taller volem donar-li un aire diferent al que sempre ha estat la fotografia de nens i nenes.\nVolem que et trobis com a casa i per això et demanem que t’apuntis juntament amb el teu nen o nena*, que sigui ell el teu model, la teva inspiració i la raó per la que vulguis aprendre una mica més d’aquest art i d’aquesta manera aconseguir millors resultats.\nEl taller consta d’una sessió teòrica (sols adults) per conèixer les tècniques bàsiques d’il·luminació i creativitat.\nUna segona sessió (amb el teu fill o filla) a on aprenem a treure tot el suc a els moments quotidians del nostres petits que en proporcionen centenars de històries durant el seu creixement.\nFinalment acabem el taller amb una tercera sessió (sols adults) on descobrim com escollir les millors fotografies d’una sessió i ajustar-les per obtenir uns resultats òptims.\n* Per al bon ritme del taller els nens o nenes han de tenir com a mínim 5 anys i s’accepta un infant per adult. El taller ofereix 6 places com a màxim.\n(Barcelona 1972) Fotògrafa especialitzada en retrat infantil i de família. La seva passió, des de molt petita, per la fotografia, la va convertir en autodidacta. Aquests coneixements els va anar ampliant amb els anys a l’IEFC i diversos cursos addicionals a Casanovafoto i Maxstudio. Treballa full-time a Samsee Photography. Col·labora també amb empreses relacionades amb el món dels infants, com La Cigüeña del Bebé, amb fotografia de producte.\nDivendres tarda 19:00 a 22:00 h.\nSer conscients de la llum natural\nB&N vs Color: què és millor per al retrat infantil?\nConèixer i observar al nostre protagonista\nDonar significat als moments/retrats\nPràctiques dins l’entorn de l’Escola Industrial\nSelecció, edició i organització de les imatges\n155 € (Alumnes i ex-alumnes de l’IEFC: 5% de descompte).\n* Per al bon ritme del taller els nens o nenes han de tenir com a mínim 5 anys i s’accepta un infant per adult. Com a màxim el taller ofereix sis places.


Girona UrbanSketchers: de desembre 2018\nPublicat per Gironaurbansketchers a 17:45 Cap comentari:\nPublicat per Gironaurbansketchers a 11:24 Cap comentari:\nDissabte 15 de desembre, a 2/4 de 10, gairebé tots, ben puntuals, ja estem aparcats i a punt per entrar en el lloc triat per fer l'última trobada de l’any, a DOR MUSEUM, La Fortalesa de Sant Julià de Ramis, Muntanya de Sants Metges.\nA les 10 puntual la Gemma López, directora del Museu ens ha obert les portes i ens ha explicat part del magnífic edifici, i amb un fullet a les mans i un adhesiu que ens ha aixecat l’ego, hem entrat amb moltes ganes de veure i dibuixar.\nUn dels detalls més dibuixats ha estat “els fills de Mart” Jaspi vermell amb veta de quars, que conté inclusions de cristalls de pirita i d’altres metalls, procedent del Kalahari sud. La més gran de totes va sortir d’un sol bloc de 5 tones. L’esfera sola ja pesa 1500kg i té 1m de diàmetre.\nDOR Museum, Museu de Joieria i Centre d’Art, aixopluga diferents instal·lacions, com L’Espai Quim Hereu, impressionants quadres, cal destacar la trilogia Estrambòtica” observa, gaudeix, imagina, cadascú de nosaltres és estrambòtic a la seva manera perquè tots vivim en la dualitat del seny i la rauxa, aquest és el meu espai i el comparteixo amb tu perquè te’l facis teu i el preservis per a l’eternitat” això és el que posa en Quim a la seva presentació de L’estrambotisme.\nLa botiga (on més d'una s’ha firat)\nViu una experiència, és el que posa el fulletó que ens han donat a l’entrada, i sens dubte, ens ha resultat una experiència d’allò més gratificant, una combinació de joies, cultura, gastronomia, art, natura i impressionants i sorprenents espais, un plaer poder dibuixar dintre d' aquest espai i compartir-ho amb tots.\ni el restaurant (de la mà del Xef Jordi Cruz).\nMoltes gràcies sketchers de Terrassa, Maresma, Sabadell, Vic i de tota la província de Girona, i moltes gràcies Gemma López, pel teu encant i per deixar-nos gaudir d’ aquests espai.\nPel nou any li demanarem moltes trobades i molts més espais com aquests per poder seguir gaudint i dibuixant\nreport. toni Xifre\nfotografia : Juma Delgado - Carlos Ortega - Rosetta Brandsma - Rossy Aguilera - Tura Bosch - Àngels Prat\nPublicat per Gironaurbansketchers a 10:38 Cap comentari:


Catalunya no farà obligatòria la vacuna contra el coronavirus\nBarcelona. Dimecres, 24 de febrer de 2021. 12:05\nActualitzat Dimecres, 24 de febrer de 2021. 12:05\nGalícia ha aprovat aquest dimarts la reforma de la Llei de Salut gallega que estableix multes per infraccions i entre aquestes la "negativa injustificada" a la vacunació. És a dir, es fa obligatòria la vacunació amb multes que poden arribar als 60.000 euros. Evidentment, la mesura ha generat cert neguit i s'ha especulat sobre si es podria copiar aquesta iniciativa a Catalunya. El vicepresident en funcions, Pere Aragonès, ha volgut matar qualsevol polèmica. "La vacunació és molt important, és l'eina que tenim per vèncer aquesta pandèmia", i ha subratllat que "la mesura de la Xunta no la contemplem".\nEn una roda de premsa conjunta amb la consellera de Salut, Alba Vergés, des de l'Hospital Clínic de Barcelona, en motiu d'un any del primer cas de coronavirus –que serà aquest dijous–, la consellera també ha volgut constatar, tal com ho va fer aquest dimarts el secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, que és massa aviat per veure l'impacte de les eleccions en la situació epidemiològica. "No podem atribuir estancament d’ara al 14-F ni a cap causa única ni concreta. Estem en un estancament de les dades, baixem molt lentament. No ho podem atribuir a una sola causa, ni al 14-F", ha constatat.\nHi haurà desescalada?\nArgimon ha detallat que aquest dimarts hi haurà converses "però hem de donar aire". El secretari de Salut no ha volgut donar més detalls, però ha parlat de donar aire a qui no en té. Malgrat tot, ha subratllat que es tracta d'una opinió personal. I en aquesta mateixa línia, Vergés ha volgut remarcar que "aquestes setmanes són clau per seguir treballant en aquesta línia, no estem en situació de plantejar desescalada o reobertura, les UCI estan plenes, la tensió és evident".\nAixí, la consellera ha constatat que la baixada és "molt petita" i "molt poca". I és que el risc de rebrot es troba en 273 punts, 5 més que ahir. Per trobar una dada similar, on el risc de rebrot se situés als 200 punts, cal anar fins al 16 de desembre (274). Segons les últimes dades facilitades pel Departament de Salut, l'Rt o índex de contagi es troba en 1,01, i puja 0,03. És a dir, cada 100 persones en contagien 101. Una dada si més no preocupant. Les autoritats sanitàries asseguren que cal tenir l'Rt per sota d'1 per mantenir controlada la transmissió.\n"Donar aire i mantenir la contenció", ha insistit Vergés i ha comentat que estem davant de "setmanes delicades".\nImatge principal: una dosi de la vacuna anti-Covid d'AstraZeneca / Departament de Salut\nCoronavirus Quin percentatge de vacunats contra el coronavirus té Catalunya? Anna Solé Sans\nCoronavirus L'índex de contagi ja supera l'1, tot i que baixen els ingressos hospitalaris Anna Solé Sans


La consellera d'ensenyament es reuneix amb la comunitat educativa de PLF.\nFa 2 anys, abans de les últimes eleccions al parlament català, la llavors diputada de CiU, Irene Rigau va ser a PLF per mantenir una trobada amb els professionals de l’educació del nostre municipi. Llavors va prometre tornar si era escollida consellera d’ensenyament, i ahir, just abans del final de la legislatura, va complir la seva promesa i va tornar per reunir-se amb la comunitat educativa de PLF.\nRigau va compartir prop de dues hores i mitja de reunió amb mestres i directors de centres educatius de PLF en un acte organitzat per la secció municipal de CiU.\nAbans de la trobada la consellera va assegurar que el Departament no gaudeix ni els agrada algunes de les decisions preses però recorda que no és fàcil administrar un pressupost auster i garantir el dret a l’educació. Ho explicava la consellera Rigau als micròfons de RP.\nA la trobada, que es va fer a la biblioteca de PLF ahir al vespre es van reunir una 20a de persones que van traslladar les seves preocupacions per algunes de les decisions preses pel Departament en els últims temps, com per exemple la nova política de substitucions dels professors en cas de baixes.\nRigau va justificar als docents aquestes mesures argumentant que han estat obligades per la situació de crisi.\nLa consellera explica que l’any que ve no sembla que hagi de ser millor, però espera veure aviat el final de la crisi i una millora general de la situació.\nA la trobada van assistir membres de CiU de PLF, el diputat al Parlament de la federació Joan Morell i el director dels serveis territorials d’ensenyament Josep Vicent Garcia, que, després de la trobada amb Rigau, van compartir un pica-pica amb els assistents a l’acte.\nArticle anteriorPLF té la taxa d’estrangers més baixa de l’Alt Maresme\nArticle següentUnes 150 persones assisteixen a la reunió de les Participacions Preferents


el mas rampinyo: d’abril 2022\nA LA MARIA, LA MEVA MARE\nA la Maria ...\nEscric perquè ho necessito fer-ho ( capítol 1 )\nA la matinada del 16 d' abril ....he sortit de l' hospital, el metge de 31 anys firmava el part de defunció davant meu, era el primer cop que ho feia segons em deia.\nLa vida m' ha donat un tomb , la mort de la meva mare em comporta una sensació agre dolça. Després de més de 10 anys al llit, de diverses anades a centres hospitalaris, la Maria es morta.\nTemps de la Covid, però no ha mort per el maleït virus, sinó , per les prioritat a l' hora de atendre en les urgències hospitalàries , per els protocols, o ves a saber tu.\nL' hi ha arribat la hora, no vàrem poder acompanyar-la , si be si vàrem poder acomiadar-nos,per fi descansa en pau. Podrà retrobar-se am el seu Joan, amb la seva mare Conxita i el seu pare Fidel. Sempre els tenia en boca, deia que tenia ganes de trobar-se'ls allà dalt.\nEnrere queden les hores d'estar amb ella, de discutir, de riure, de plorar, de jugar, d'escoltar, de parlar, dels retrets, dels records, de les seves historietes, de les seves batalles, de les seves manies... dels seus xantatges emocionals, de la seva fortalesa i enteresa a l' hora d' afrontar la seva situació, 10 anys en el llit son una gran putada.\nJo estic agraït que per fi el mal son s' acabés i emprengués el viatge a la mort, no si quin destí haurà triat, no se si hi ha un més enllà, no tinc ni idea, però si hi ha quelcom desitjo és que sigui molt feliç , que no tingui dolor, que es retrobi amb qui desitjava.\nArribar a la mort amb 87 anys, en plena pandèmia, amb limitacions de visites, no poder-la acompanyar, sense serveis de tanatori, enterrament amb només tres familiars, sense passar per l' església( ella ho desitjava ).\nAl cementiri un dia de primavera plujós, els dos fills i un germà, la Maria era enterrada , allà vaig dedicar-li unes paraules, van ser poques, lleugeres però sinceres. Ara amb el temps transcorregut hi dedico aquestes, les vull compartir, tinc la necessitat de fer-ho.\nNi bon fill , ni bona mare, ni una vida de tot de rosa, això si poques espines, si bé la teva darrera etapa en aquest mon ha estat un suplici per a tu.\nTots l´anys que recordo amb tu tenen un clar to positiu , la balança es decanta amb escreix a els bons moments. I espero que aquets els tingui presents que no s' esbiaixen doncs em reconforten quan els recordo a través del temps, de les fotografies o dels " déjà vu ".\nLes teves histories i anècdotes explicades per tu, ens han fet riure més d' una ocasió . Si les parets del passadís parlessin, que si les batalles de quan eres petita. sense oblidar la teva gran mania i del show que muntaves quan en una taula o on fos ,les olives negres estiguessin presents, muntaves un ciri d' aquells que son difícils d' oblidar.\nTambé he tingut moments durs, situacions angoixants, t' he fet enfadar per els meus comentaris, per les meves respostes, per el meu mal caràcter, hem tingut enfrontaments que acabaven amb emprenya mentes que en poques hores oblidàvem.\nAra farà dos anys que vas marxar, sembla que fos ahir, quan em trucaves per telèfon i em feies un comentari, o em donaves un ordre ( que en molts casos no et feia cas o bé mig cas), sembla que fos ahir Maria que em donaves el teu mugró per tal de alimentar-me ( bé ahir no fa ja uns 64 anys).\nCom d' agraït he d'estar amb tu ( i amb el pare), de permetem compartir amb vosaltres una vida plenes de satisfaccions ,alegries, penes i tristeses. Això es la vida una muntanya rusa amb més o menys pujades i baixades, amb més o menys dificultats. Amb entrebancs però també amb uns camins amples i plans, sense esborranys .\nMaria no se si t'escriuré més, però tingués de ben segur que a tu i al pare no us oblido, al menys mentre tingui el cap en plens facultats. Necessito escriure i fer-ho obertament, tant em fa que la gent o llegeixi, tan ma fa que no ho entengui, però a vegades les paraules se les emporta el vent, l' escrit es pot esborrar, però escrit està.\nNo sé si ho vaig dir prou, o si tan sols ho vaig arribar dir : us estimo Maria i Joan.\na d’abril 02, 2022\nA LA MARIA, LA MEVA MARE A la Maria ...Escric...


Avui, dia d’aturada general, aprofito per descriure una nova addicció que triomfa en la societat catalana. En podríem dir clandestinina. A banda de l’èpica i la lírica, als fets d’1-octubre també hi va haver psicodèlia. El referèndum ens ha deixat un grapat d’històries, emocions, percepcions i reaccions. La sang i els hematomes menen a l’èpica de la resistència pacífica d’una ciutadania molt transversal a unes càrregues brutals d’éssers uniformats. L’abraçada a un mosso a l’Aran o les ovacions generals que aquests altres éssers uniformats van rebre per part de la mateixa ciutadania remet a la lírica. Passar-me trenta hores gairebé ininterrompudes al veí CEIP Torrent de Can Carabassa, el meu col·legi electoral al barri d’Horta, m’ha permès experimentar l’èpica, la lírica i, sobretot, la psicodèlia. He conegut un munt de persones, de qui no cal dir noms, que han arriscat amb naturalitat. Ho han fet perquè hi creien, perquè han seguit uns patrons morals que alguns éssers fatus titllen d’adoctrinament o abducció, i pels motius íntims de cadascú. Però han sabut gaudir del risc, també, i puc donar fe que són addictes a una cafeïna d’un aroma millorat per les prohibicions: la clandestinina.\nA Can Carabassa van acabar votant 8788 persones. Alguns altres col·legis del barri van rebre la visita de la policia espanyola, que va provocar tensions al FEDAC del carrer Campoamor (les Dominiques on anàvem a lligar els dels Salesians!), va entrar al Mare Nostrum i va atonyinar “a cop què vols” als col·legis de la Vall d’Hebron. Les notícies d’aquestes ràtzies van fer que l’amenaça d’intervenció planés tot el dia sobre Can Carabassa. Vaig descobrir, llavors, una xarxa oculta de complicitats inimaginable entre coneguts de generacions, ideologia i ocupacions molt diferents. Vaig entrar en cases del barri que no havia trepitjat, vaig escoltar converses en clau que la meva imaginació d’enigmista no hauria sabut desxifrar i vaig presenciar actuacions d’una audàcia remarcable protagonitzades per gent corrent. Les nou urnes van emergir d’un maleter a les 7:55 i van entrar emboscades entre 300 persones silents que aixecaven les mans. Quan a les 16:15 l’adaptació policíaca del conte de Pere i el llop semblava derivar cap a la invasió dels ultracossos, els observadors internacionals van poder assistir al camuflatge de vuit de les nou urnes als espais més inversemblants de l’escola. Vaig veure l’ús de tota mena de dispositius electrònics per mirar de superar el boicot dels “Forocoches y sus locos cachorros” i vaig descobrir veritables ànimes de hacker en cossos de despreocupada excursionista. La cadena de confiança establerta entre prejubilats de l’ANC i estudiants dels CDR comparteix l’estímul de la clandestinina. Potser per això vaig votar pensant en el Tísner.\nMàrius Serra. La Vanguardia. Rum-rum 3/10/17


Back Está aquí: Inicio Societat Societat Societat Les joies de Velvet a Moncada\nL'acte, que va començar a les 20 hores, va consistir en l'exposició de bijuteria formada per 10 col·leccions - nou de senyora i una de cavaller - amb peces que es venen tant en conjunt com per separat. El material principal és coure banyat en or i en plata i, en alguns casos, les joies porten pedres de color amb zirconites.\nTot i estar inspirades en el anys cinquanta - època en la qual s'emmarca la sèrie de televisió -,les col·leccions han estat actualitzades, ja que van dirigides a públic de totes les edats, tan juvenil com l'adult. A més a més, el preu és assequible: oscil·la entre els vint-i-cinc i els cinquanta euros.\nEl conjunt d'assistents que va acudir a l'acte va poder gaudir d'un cóctel de benvinguda alhora que coneixia la nova línia de joieria Velvet que tot just comença a promocionar-se al país i de la qual la joieria Gimeno en té l'exclusivitat a Moncada.


Maya Angelou: poemes d’una vida - Apunts d'art\nMaya Angelou: poemes d’una vida\nMaya Angelou (Saint Louis, Missouri, 1928 – Winston-Salem, Carolina del Nord, 2014): escriptora, actriu i activista pels drets civils estatunidenca.\nSi hom pensa en la combinació “Maya Angelou: poemes”, el que més la representa a ella i a la seva vida de lluitadora és And still I rise (I, malgrat tot, m’acabo alçant). En les properes línies descobrirem per què.\nMaya Angelou: poemes i poemes i poemes.\nActivisme i èxit professional\nNascuda amb el nom de Marguerite Johnson, Angelou va passar la joventut amb la seva àvia. Quan tenia 8 anys la va violar l’amant de la seva mare, el qual, després d’estar a la presó, va aparèixer assassinat. Angelou no va parlar en els següents cinc anys perquè pensava que, si ho feia, tindria el poder de matar. Així doncs, es va submergir en el món dels llibres.\nQuan va acabar els estudis de secundària, va tenir el seu primer fill. Posteriorment, va viure en diferents ciutats de Califòrnia, on va guanyar-se la vida com a conductora d’autobús, ballarina de clubs nocturns, madame d’un bordell i prostituta.\nEs va casar, malgrat el segregacionisme de l’època, amb un home blanc d’origen grec. Més tard, l’any 1958 va anar a Nova York i va entrar en contacte amb intel·lectuals i polítics compromesos amb la lluita per la igualtat dels drets dels afroamericans, com ara Luther King.\nEntre el 1960 i el 1964 va viure al Caire i a Ghana, on va exercir d’editora de revistes i professora de música i dansa. Va publicar la seva exitosa autobiografía I know why the caged bird sings (Jo sé per què canta l’ocell engabiat) el 1970. En els anys següents es va dedicar a la docència i a la creació de guions, la composició musical per a films i espectacles i l’actuació en series de televisió. Va obtenir medalles i premis Grammy.\nA continuació, un dels seus millors poemes, que ha donat nom al documental de Neflix sobre la seva biografia.\n3 blogs de poesia que has de conèixer


La fiscal general no veu delicte en els llaços grocs: “Forma part de la llibertat d’expressió” | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nMaría José Segarra no deixa clar si acusarà de rebel·lió els encausats pel referèndum\nSantander 20 AGO 2018 - 15:54\tCEST\nLlaços grocs al parc de la Ciutadella, Barcelona. m. Minocri\nLa fiscal general de l'Estat, María José Segarra, no creu que hi hagi "cap delicte ni a treure ni a posar" llaços grocs a favor de l'independentisme català ja que, al seu parer, és una acció que "forma part de la llibertat d'expressió". No obstant això, no es pronuncia sobre la possibilitat que a les persones que ho facin se'ls pugui aplicar la Llei de Seguretat Ciutadana, ja que no és competència seva, sinó del Govern català. "No em toca respondre sobre la seva aplicació. Són les autoritats governatives catalanes les que prendran les decisions, segurament, més oportunes", ha assenyalat Segarra quan li han preguntat sobre la qüestió aquest dilluns a Santander.\nLa policia de Salou multa amb 100 euros la col·locació de llaços grocs en un institut\nSegarra tampoc veu "cap rellevància" penal en la retirada, per part de suposats agents de l'ordre, de símbols, pancartes o banderes antimonàrquics que s'havien col·locat amb motiu de la participació dels Reis en l'homenatge a Barcelona a les víctimes dels atemptats terroristes l'estiu passat a la Rambla i Cambrils.\nEn aquest sentit, ha assenyalat que de moment "no hi ha cap procediment penal" per aquest tipus de successos, que, al seu parer, no tenen "cap rellevància" penal, tot i que ha afirmat que si es presenten denúncies "s'estudiaran, com totes" les que s'interposen "a qualsevol punt" d'Espanya. No obstant això, per Segarra "tan lícit és publicitar una opinió ideològica" com "manifestar" la contrària "retirant material que s'ha dipositat".\nSegarra ha declinat valorar les declaracions de fa uns dies del president de la Generalitat, Quim Torra, en les quals va afirmar que des del sobiranisme s'atacaria l'Estat espanyol injust, criticades per alguns partits polítics. "La fiscal general no es dedica a comentar pronunciaments de cap càrrec polític", ha afirmat. Sobre la possibilitat que d'aquestes paraules se'n pogués derivar alguna conseqüència penal, Segarra s'ha limitat a apuntar que s'han d'emmarcar "en el punt en què es fan".\nD'altra banda, la fiscal general tampoc ha volgut confirmar la posició que mantindrà la Fiscalia en l'acusació en relació amb els encausats pel referèndum independentista de l'1 d'octubre i si finalment acusarà per delictes de rebel·lió Oriol Junqueras i els altres processats que es troben en presó provisional per aquests fets. "Ens pronunciarem quan ens donin trasllat per formular l'escrit d'acusació, llavors serà quan farem la descripció de les conductes que s'atribueixen a cada processat i la responsabilitat que demanem", ha resolt.\nEn aquest punt, Segarra ha recordat que a Junqueras i als altres empresonats la Fiscalia els va sol·licitar la mesura cautelar "més greu" que es pot demanar per a un encausat, que és la presó provisional. "D'això es pot desprendre bona part del que opinem respecte al que ha passat", ha afegit per finalitzar.