www.martabellot.com - Dream\n( recomanat a partir de 7 anys )\nDe cop t'adones que el teu petit o la teva princesa ja ha fet tres anys... quatre... cinc!!! i ha passat tan ràpid... què ho deu fer que ni ens n'adonem!! És l'edat en que els nens ja tenen la seva personalitat ben marcada, saps bé el què li agrada, i somien en ser pirates, futbolistes, herois de pel·lícula!!! Les nenes es distreuen ràpid disfressant-se amb una samarreta de la mare o una faldilla que els queda inmensa... i roda i fa voltes com si portessin un vestit de princesa!!! Són feliços vivint moments de somni. I això fem en aquestes sessions, fer realitat el seu somni. Seràn el centre de les nostres atencions, i podràn disfrutar de ser el que vulguin per unes hores. I la nostra càmera captarà aquests fantàstics moments de felicitat, per a tú i per a ells, per recordar-los sempre.\nAquest tipus de sessions les podem fer quan vulgueu. Es pot aprofitar un aniversari, que el vostre fill/filla fa la comunió, o simplement quan us vingui de gust fer quelcom diferent i passar una agradable estona junts.\nA L'ESTUDI: al nostre estudi amb llum natural i llum artificial, i on preparem l'escenari a joc amb la temàtica de la sessió.\nEXTERIORS: en una localizació exterior, preferiblement durant les últimes hores de la tarda, quan ja cau el sol (varía en funció de l'època de lany).\nLes sessions Dream tenen una durada aproximada d'unes 2 hores (inclou temps de maquillatge, atrezzo i descansos). Són sessions que demanen molta paciència, doncs els nens/es es troben fora del seu ambient de confort i cal que es sentin relaxats i desinhibits, cal donar-los una estona per agafar confiança.\nLa part de vestuari la podeu portar vosaltres de casa, però us recomanem deixar a les nostres mans aquesta part, tenim una àmplia galería!! tan de preciosos vestits com d'increíbles disfresses. Cal tenir clar què vol ser o què es vol posar el vostre heroi o la vostra princesa. És important que els protagonistes es sentin còmodes. Al nostre estudi tenim Estilista i Make Up prefessionals que s'encarregaran de deixar-los encantadors, tan el pentinat com la part de maquillatge, en consonància amb cada vestit/disfressa, per a treure el màxim profit de la sessió i que les fotos quedin precioses. I quan acabem, aquell preciós vestit/disfressa amb el que s'ha sentit tan identificat/da, s'el podrà endur cap a casa!! L'aventura continúa!!\nLa sessió Dream inclou les reunions de preparació, consulta i selecció d'imatges; la producció i muntatge dels decorats, el vestuari, l'assistent; la Make Up; les nostres indicacions de posing professionals i el post-processat de les imatges en alta qualitat.\nLa reserva la podeu fer quan vulgueu, preferiblement amb unes setmanes d'antelació, per poder escollir la data i per donar temps a tenir tot el seu vestuari a punt, ja que es prepara a mida i sota les vostres indicacions.


Medi Ambient allibera dues milanes al Puig de Sant Miquel, a Montuïri\nL'any passat el COFIB va atendre 25 exemplars d'aquesta espècie que està en perill d'extinció\nUna de les milanes que han alliberat aquest dijous. Conselleria de Medi Ambient\nPalmaLa Conselleria de Medi Ambient ha alliberat aquest dijous dues milanes (Milvus milvus) al Puig de Sant Miquel, a Montuïri. Segons han explicat en un comunicat, els dos exemplars es trobaven sota custòdia a les instal·lacions del Consorci de Recuperació de Fauna de les Illes Balears (COFIB) i els han alliberat després que els tècnics donassin la seva aprovació.\nAbans de posar-les en llibertat, les han equipat amb emissors GPS que permetran conèixer els seus moviments per poder tenir més informació sobre el seu comportament. Cal remarcar que la milana és una espècie en perill d'extinció i que durant el 2020 el COFIB en va atendre 25 exemplars.\nEl conseller de Medi Ambient, Miquel Mir, ha assistit a l'alliberació i ha estacat que el COFIB, el servei de Protecció d’Espècies en la defensa de la biodiversitat balear i els agents de Medi Ambient fan una tasca "que ha permès resultats significatius en la recuperació poblacional d’aquesta espècie tan valuosa".\nConselleria de Medi Ambient milana reial espècie


ple 25/01/2018 – El NAS de Cardedeu\nEl Ple de gener s’inicia amb la sala totalment ocupada per jubilats\nEl Ple comença puntualment a les set del vespre amb l’absència de la regidora Company, del PDeCAT. La sala de les Columnes està plena a vessar, bàsicament són jubilats que venen a protestar de la situació de les pensions, i han demanat a l’Ajuntament que puguin llegir un manifest de denúncia contra l’Estat per la puja del 0.25% mentre que els serveis bàsics ho fan fins i tot del 10%.\nMentre un d’ells llegeix el manifest, són molts els qui mostren cartells de: “+ pensión – corrupción”. En acabar la lectura, l’alcalde, Enric Olivé (ERC) diu que es tracta d’una congelació encoberta i el debat ja és global i afecta a tothom. Desitja que les seves demandes siguin escoltades.\nS’aproven, sense que ningú tingui res a dir, els dos primers punts, l’aprovació de les Actes dels Plens anteriors i es passa a votar quina proposta es fa al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya per ocupar el lloc de jutge de pau substitut de Cardedeu.\nRoser Serra Casals i Consuelo Navas Vallejo, són els noms proposats i la senyora Serra és l’escollida per unanimitat. L’alcalde diu que serà una sort poder comptar amb la seva activitat.\nPoc a poc va marxant el públic. Dels jubilats gairebé no en queda cap i les persones interessades en el darrer punt de la jutgessa substituta també marxen, quedant a la part del públic els pocs que acostumen a estar-s’hi.\nReserva de contractes per a centres especials d’ocupació i empreses d’inserció.\nEl següent punt proposa reservar a les licitacions dos tipus de contractes concrets per a empreses que facin la funció social d’inserir laboralment persones amb dificultats especials. S’acorda per unanimitat reservar així les de manteniment del verd urbà i les de vigilància de la zona vermella.\nRafel Caballeria (ERC) esposa el Pla estratègic de subvencions de l’Ajuntament de Cardedeu 2018 i del cronograma de les seves fases. Diu que primer s’ha d’aprovar el Pla abans de donar les subvencions i que la novetata aquest any és tenir un calendari i que les entitats puguin tenir els diners a temps.\nAltre cop els 16 vots són favorables.\nNou passatge de La Coma\nJoan Masferrer (ERC) diu que en el carrer de l’Escultor Llimona existeix una discordança en la numeració de les parcel·les existents en la vorera nord. En la vorera sud la numeració es senar i ascendent de est a oest. En la vorera nord la numeració es parell i ascendent d’oest a est. Tanmateix en la vorera nord algunes parcel·les no segueixen aquest ordre. El problema està agreujat pel fet que la parcel·lació d’una finca que figura al cadastre no es correspon a la llicència concedida. En aquesta parcel.la també figura una piscina presumiblement sense llicència i difícilment legalitzable. Al fons de la mateixa existeixen unes edificacions a les que s’accedeix mitjançant un passatge lateral. Aquestes edificacions inclouen 6 habitatges, gairebé la totalitat de lloguer. Quan els llogaters es disposen a empadronar-se aporten contractes de lloguer amb adreces incorrectes, fet que ocasiona greus problemes d’identificació dels habitatges i que es resol creant un passatge amb nom i numeració nova.\nRamon Hurtado (PSC) diu que hi votaran a favor però que en algun plànol de Cardedeu ja hi és.\nMasferrer respon que és el nom més lògic i algú ja ho va arreglar, però que ara s’oficialitza.\nLaia Muñoz (CUP) diu que cal ratificar el conveni de gestió del Centre de dia Les Teixidores, on hi ha la novetat de canviar els preus de les places públiques, pel que s’ha de passar per Ple.\nTots els vots són favorables\nCanvi de dedicació i sou dels regidors\nLa regidora Marta Cordomí (CUP), per qüestions laborals i personals veurà modificada la seva dedicació i retribució com a 5a tinent d’alcaldia. Les dues coses es redueixen en un 50%.\nNingú hi té res a dir, però a l’hora de votar hi ha els vots favorables de CUP, ERC i PDeCAT-D i GpC, mentre que PSC i PP s’abstenen.\nAdhesió a “Som escola”\nIsabel Sallés (ERC) llegeix la moció, començant per dir “Bona nit Oriol, Quim, Jordis…, encara que no podeu sentir-nos” Està presentada per ERC amb l’adhesió de la CUP, PDeCAT-D i GpC. El manifest expressa la voluntat de “Som escola” de no voler separar els alumnes en funció de la seva llengua habitual i exposa que el model educatiu català busca l’autonomia de pensament i donar les eines necessàries per entendre el mon en que vivim. Fa un llarg repàs històric del context de l’escola catalana i el seu respecte a la convivència, la inclusió i la cohesió social i el que ara es pretén fer des del govern espanyol és segregar lingüísticament i anar a una involució general.\nSallés interromp sovint la lectura per mirar als regidors socialistes, que van parlant entre ells.\nEn acabar, Jaume Gelada (PP) diu que evidentment estava en el dubte de si abstenir-se, però votarà en contra. No creu en la entitat en sí, “Som escola” proposa coses incoherents. Tots estem d’acord en que volem el millor pels nostres infants, diu, però això és una eina política.\nJordi Abad (GpC) diu que té tots els raonaments en contra del que diu el senyor Gelada. Recorda que el seu partit, GpC, va ser un dels promotors de “Som escola”Montserrat Badia (PSC) diu que creu que s’ha de consolidar aquest model d’escola catalana que ha integrat a la ciutadania durant molts anys.\nMarc Blanché (PDeCAT-D) vol agrair la tasca dels educadors i tècnics, que a vegades no es veu prou reconeguda. Sobre el manifest estan totalment d’acord , és un model molt consensuant, bastament, no és una qüestió ideològica sinó de país.\nEn aquest moment arriba la regidora Rosario Company “Tutti” (PDeCAT-D)\nIsabel Sallés diu estar totalment d’acord amb el que ha dit en Marc i vol afegir que estan rebent atacs i notícies falses, com la que sobre Cardedeu ha publicat un medi espanyol, esperonat per un partit polític que va mentir sobre actuacions que es fan aquí. Els mestres han de ser reconeguts, a Cardedeu hi ha més de 300 professionals que tenen cura dels infants i joves.\nEs vota i el Secretari no té en compte l’arribada de Company i diu que hi ha 15 a favor i 1 en contra, el del PP, quan en realitat són 16 a favor.\nL’alcalde vol destacar que actualment tenen un període medi de pagament de 51 dies i que aquest retrocés ve donat pels períodes vocacionals i una gran factura de residus que ha fet baixar el promig.\nDesprés de donar compte d’acord de Juntes de Govern i Decrets d’Alcaldia es passa a informacions diverses. Hug Lucchetti (CUP) explica que des de la regidoria d’Igualtat hi ha el protocol contra la violència domèstica i es fa formació a diversos personals. També s’ha redactat el Pla d’Igualtat Municipal, que ha permès fer una diagnosi de la situació al municipi i proposa accions fins el 2021. Tot el personal de l’ajuntament n’ha de prendre consciència, és transversal, i fer-se’l seu.\nLaia Muñoz diu que el 13 de gener hi va haver un problema, pel que vol demanar disculpes (una identificació al carrer per confusió amb una persona buscada) El racisme no ha de tenir cabuda.\nNúria Hernández (ERC) parla dels cursos de cuina i diverses formacions que es van fer fins a juny a 12 persones, i que 8 d’aquestes ja estan treballant en la restauració. Informa també que es va presentar Agrorientat, un acte que es va fer en el CSETC dedicat als sector primari. Veuen que és un encert, ja que des d’octubre han fet 30 assessoraments. També sobre agroecologia vol dir que el proper dissabte hi haurà la festa de les verdures d’hivern.\nMarta Cordomí diu que el bus ara és més gran, a petició dels veïns de Poble Sec que ho necessitaven. Del 2016 al 2017 hi ha hagut un 6,8% d’increment d’usuaris, i ho veu com un bon camí. Parla també de la gestió de residus i la necessitat de fer difusió de que cada cosa té el seu lloc i si es va a un lloc on està ple, es vagi a una altre àrea en lloc de deixar-ho fora. Estan a l’espera de rebre una comanda de papereres selectives en tres parts, en lloc de ficar-ho tot junt. Diu que s’ha d’informar als comerços de les obligacions de reciclar que tenen i de que es fan dues noves àrees de selectiva, una a la Granada, al carrer Girona i l’altre al barri de La Riera. Es queixa de que des del PSC s’ha dit que la taxa de residus s’augmenta per a fer el porta a porta i diu que el Consell de Medi Ambient ja va dir que no és un augment de taxa. Els hi diu que ells no hi van venir, perquè feien un altre acte, i el que fan és contaminar l’opinió en benefici polític.\nDesprés detalla actes culturals que es faran, converses amb artistes i concerts, així com de les actuacions d’artistes locals, com Marta Carrasco. Informa que el dia 10 es farà la Rua de Carnestoltes, a partir de les 17h, i que acabarà amb un concert i un sopar. Com a novetat, fa saber que el Tarambana està esperonant la recuperació del Ball de Gitanes, amb un primer assaig dissabte vinent.\nMasferrer vol concretar que hi ha espais on es milloren els jocs infantils, amb incorporació de jocs inclusius. Hi ha prevista una renovació dels jocs de la plaça Alsina. També informa que s’ha acabat l’acord per fer servir l’aparcament de Dr. Klein amb Sant Ramon i que han aconseguit que sigui després de la campanya de Nadal. S’estan bu8scant solucions perimetrals, una a 11 de setembre i General Moragas, que reconeixen està massa perimetral, però Joan Ramon Mut, el Diputat, vindrà l’endemà a donar un estudi de mobilitat, molt tècnic, que ja es va presentar fa uns mesos, i que es publicarà en poques setmanes. Informa també que s’ha millorat l’enllumenat dels parcs i de l’edifici annex a la pista coberta del Pompeu Fabra. Allà s’acabarà amb un espai de BTT i l’explotació d’un bar guingueta, que tindrà cura de la zona. Igualment6, diu, es presentarà aviat el projecte de la Tèxtil Rase.\nL’alcalde dóna veu a l’oposició i el primer en parlar és Jordi Abad que vol agrair al Cap de la Policia la Memòria que cada any els fa arribar.\nHurtado vol saber com està la puja de l’aigua, del 11%.\nJosé Quesada (PCS) diu a Marta Cordomí que el que demanen es pagui està poc documentat i no té consistència ni estudi. I, “amb tot el respecte del mon, vol dir que el municipi està ple de llaços grocs i a Sant Corneli hi ha el comptador que mesurava quants dies faltaven pel referèndum. Vol saber si hi ha permís municipal per fer tot això i veure aquests permisos”.\nMarc Blanché diu que fa un any es va dir que 112 habitatges tindrien sanció sinó es posaven al mercat, vol saber com està això.\nOlivé diu que segueixen parlant sobre l’aigua, setmanalment, i el concessionari els diu que el cost puja i han de repercutir l’augment. N’han de parlar i analitzar-ho abans d’acceptar els preus, probablement en el proper Ple.\nMasferrer li diu a Hurtado que no hi ha partida suficient per posar jocs a tots els lloc que vol i no cal posat cautxú a tots els llocs, amb la sorra ja hi ha suficient, tot i que a la plaça Alsina porta problemes.\nCordomí diu que sobre el porta a porta es va fer un estudi de viabilitat, que es va presentar als Grups, però falta treballar-ho més abans de fer una licitació.\nBenet Fusté (CUP) diu que sobre el parc d’habitatges que no està en ús van formalitzar el procediment jurídic, dues accions van prosperar, les demés les van tombar, i aquestes dues ja es van posar a lloguer abans d’executar. El que es va aconseguir és que el parc de les entitats financeres es reduís en molt. Hi ha un nou inconvenient, ara estan traient la competència als municipis de poder sancionar. Si bé en el de les entitats financeres s’ha reduït el novembre d’habitatges sense fer servir en el cas dels particulars es promocionen assegurances però està tenint poques respostes.\nOlivé diu que sobre el tema dels llaços revisaran l’ordenança de civisme.\nQuesada diu que divendres passat va presentar una moció que no ha passat per urgència i per tant la consideren presentada pel proper Ple.\nL’alcalde li diu que així és, i dóna per acabat el Ple a les 20.10\nBe the first to comment on "ple 25/01/2018"


Errades per a quasi tots els gustos als programes electorals - ecomovilidad.net ecomovilidad.net\nErrades per a quasi tots els gustos als programes electorals\n24 Mayo, 2011. Por: Javier Paricio.\tCategorías: Propuestas, ecomovilidad.net. Ciudad: Barcelona. 0001Si la setmana passada vam analitzar les propostes que en matèria de mobilitat feien els principals partits de Barcelona de cara al 22-M, avui volem comentar les petites (o no tan petites, segons com es miri) errades que hem detectat en revisar els programes amb què aquestes formacions concorrien a les eleccions municipals. Així, mentre que en el seu dia us vam comentar que tant ICV-EUiA com ERC prometien als programes amb què es presentaven a les passades eleccions autonòmiques ampliacions de metro que ja havien estat inaugurades, en aquesta ocasió són CiU, el PSC, el PP i Unitat per Barcelona els que cometen alguna relliscada. Les analitzem una per una a continuació:\nCiU és, amb diferència, la formació en què hem detectat més errades, tot i que cal tenir present que també és la formació amb un programa electoral més ampli i amb propostes més concretes.\nAixí, a la pàgina 270 del seu programa electoral, CiU diu literalment: “A les nits, ningú no esperarà el seu NitBus més de vint minuts.”. No volem aigualir la festa a ningú, però això és així des que, al 2007, es va decidir que totes i cadascuna de les 17 línies de Nitbus circulessin cada 20 minuts de dilluns a diumenge, com us vam explicar en el seu dia.\nAixí mateix, a la pàgina 272, CiU afirma: “Potenciarem els intercanviadors com a elements fonamentals perquè el transport públic sigui més eficient, impulsant, dins la ciutat de Barcelona, els següents: la Sagrera Alta Velocitat, plaça de les Glòries, Sants Estació, Diagonal Zona Universitària i Cardenal Reig.”. Com us comentàvem fa unes setmanes, l’últim d’ells, en què han de confluir la línia L5 de metro i el Trambaix, va deixar de denominar-se Cardenal Reig per passar a dir-se oficialment Ernest Lluch. Per tant, la referència al programa electoral de CiU ha quedat desfassada.\nPer altre costat, a la pàgina 273 del seu programa electoral, CiU estableix: “Demanarem que s’incrementin els trens de rodalies de dos pisos. En hores punta i en totes les línies, hi circularan només aquests trens per tal de maximitzar la capacitat de la xarxa i la comoditat dels viatgers.”. Qui fa una afirmació d’aquest tipus demostra no conèixer la realitat ferroviària ni el pla de millora de Rodalies que és en marxa, ja que els trens de dos pisos (models 450 i 451) circulen només, i no sempre, a les línies R2, R2 Nord i R2 Sud. Així, doncs, aquests són una minoria a Rodalies de Catalunya i els nous combois que s’incorporin durant els propers dos anys seran d’un sol pis, per la qual cosa o no es podrà complir aquesta promesa electoral o bé, per complir-la, el servei en hora punta quedaria reduït a la mínima expressió.\nFinalment, a la pàgina 358 del programa electoral de CiU es diu: “Farem arribar l’autobús 87 a la Diagonal i allargarem el seu servei fins a les 22 hores.”. Tenint en compte que l’últim bus d’aquesta línia surt a les 22:00 hores del Pg. Maragall i a les 22:30 hores ho fa des de la Trav. de Gràcia, no sembla difícil d’aconseguir…\nPodeu localitzar aquestes errades i accedir al programa electoral complet de CiU en aquest enllaç.\nA la pàgina 121 del programa electoral del PSC apareix l’única errada que hem detectat d’aquest partit en matèria de mobilitat. Així, doncs, s’afirma: “L’única àrea gran que en pateix un cert dèficit (de transport públic) és el Carmel, barri que encara no està connectat amb la xarxa de metro.”. ¿No tenen present que, des del 30 de juliol passat, com ja us vam explicar a ecomovilidad.net, hi ha una estació de la línia L5 pràcticament al bell mig d’aquest barri?\nPodeu localitzar aquesta errada i accedir al programa electoral complet del PSC en aquest enllaç.\nTot i que les propostes del PP sobre mobilitat sostenible són escasses i que no s’ha publicat el programa electoral complet amb què concorria aquest partit a les eleccions municipals de Barcelona, això no significa que no s’hagi colat cap errata en aquest àmbit al web del cap de llista. Així, en ella s’afirma literalment: “Implantar el Retbus en les gran vies de la ciutat (Diagonal, Gran Via, Guipúscoa, Meridiana entre d’altres) i compatibilitzar-la amb la xarxa octogonal d’autobusos”. Tot i que l’error pugui semblar menor, cal dir que “octogonal” (és a dir, que fa referència a l’octògon o polígon de vuit angles i vuit costats) no significa el mateix que “ortogonal” (o sigui, que és en angle recte), que és el que sembla que en realitat es volia dir.\nPodeu localitzar aquesta errada i accedir a les propostes del PP en matèria de mobilitat en aquest enllaç.\nCom en el cas del PSC, al programa electoral amb què concorria a les eleccions municipals Unitat per Barcelona hem trobat una única errada. Així, a la pàgina 51 del mateix es diu: “8. Connexió amb el Baix Llobregat estenent la línia de FGC des de Reina Elisenda a Sant Feliu de Llobregat. Prolongar-la fins a Sant Boi i enllaçar amb la línia de FGC del Baix Llobregat que va de plaça Catalunya a Igualada i Manresa.”. La veritat és que ens hem passat tota la vida pensant que la línia Llobregat-Anoia de FGC neixia a la Plaça d’Espanya, no a la Plaça de Catalunya…\nPodeu localitzar aquesta errada i accedir al programa electoral complet d’UxB en aquest enllaç.\nEn definitiva, l’existència d’aquests errors no fa més que posar de manifest que o bé els partits i coalicions que concorren a les eleccions no actualitzen o no revisen convenientment els seus programes electorals o bé no coneixen prou l’àmbit sobre el qual tracten, potser perquè no constitueix una matèria prioritària per a ells. ¿O és que en algun cas volen prometre allò que ja s’ha fet i, així, poder anotar-se un punt entre els electors amb poca memòria?\n← Cuatro años con un plano de metro de mala calidadCómo salvar vidas en el transporte público →\tDeja un comentario Cancelar respuesta\tTu dirección de correo electrónico no será publicada. Los campos obligatorios están marcados con *Comentario Nombre * Correo electrónico * Web Recibir un email con los siguientes comentarios a esta entrada. Recibir un email con cada nueva entrada.\t3 thoughts on “Errades per a quasi tots els gustos als programes electorals”\tPingback: Bitacoras.com Javier Paricio dice:\t25 Mayo, 2011 a las 12:46\tGràcies per l’incís, Tachikomakun. Tens raó. M’he confòs perquè recordava haver anat amb trens de dos pisos a la platja, però era amb la R2. De totes maneres, a Cornellà un amic ha vist circular un R4 de dos pisos cap a Vilafranca, cosa que tampoc no és gens habitual…\nA més, estic completament d’acord amb tu que apostar, com fa CiU, pels trens de dos pisos quan són els més incòmodes no sembla gens encertat. No ho vaig dir a l’article perquè em sembla un error estratègic, però no quelcom totalment inviable. De totes maneres, crec que els trens de dos pisos no caben pel túnel de Pl. Catalunya, així que la proposta de CiU requeriria un model nou de tren de dos pisos o renunciar a utilitzar aquest túnel (!).\nFixeu-vos per últim que, mentre als diferents partits sembla que ningú no va adonar-se (almenys a temps…) dels errors als seus respectius programes electorals, aquí heu detectat la meva pífia de seguida. És el que té comptar amb gent que en sap i, sobretot, que li agrada allò a què dedica el seu temps. 🙂\nResponder\tTachikomakun dice:\t24 Mayo, 2011 a las 23:21\tJo no he vist mai un tren de dues plantes a la R1, la veritat. Tampoc es que siguin gaire cómodes, molts seients apretats i sostre baix.\nAra, un d’aquest no em faría res que en portessin http://www.youtube.com/watch?v=7KhCPfibxH4\nResponder\tCiudadesBurgosDe calesas, espacio público y otra forma de ver el conflicto de Gamonal15 Enero, 2014+ de BurgosGranadaEl vehículo del Metro de Granada18 Septiembre, 2015+ de GranadaSegoviaDoble límite de estacionamiento3 Mayo, 2015+ de SegoviaSuscríbeteSigue todos los artículos de ecomovilidad.net:@ecomovilidadRSSMailSigue sólo los de tu ciudad y los generales:Barcelona:@ecomovilidadBCNLo más leído


SIS MESOS DE CIMO – agrupaciopresons2\nEl divendres passat, 11 de juny de 2021, ens van reunir amb la Subdirectora de Programes de Rehabilitació i Sanitat, Responsables del servei de Medi Obert i Serveis Socials i el Responsable de l’ASSEP a l’àmbit de Barcelona.\nA la reunió ens van presentar un Powerpoint on feien l’avaluació dels primers sis mesos del programa CIMO (Classificació Inicial en Medi Obert) i a continuació propostes de millores després de detectar alguns errors.\nLes dades que ens van facilitar són les següents:\nEl projecte es va iniciar al novembre, però a causa de la situació d’aquell moment no van arribar els primers casos fins al gener d’aquest any.\nEls casos susceptibles d’entrar al programa CIMO, tant a BCN com a Lleida (que són els territoris on s’ha fet aquesta prova pilot), van ser els següents:\nA Barcelona se’n van descartar 34 sol·licituds i 24 es van admetre, 4 són en estudi a data 4 de juny. Avui dia són 22.\nA Lleida 3 casos acceptats, que ara com ara ja són 5, i 12 exclosos. A hores d’ara no hi ha cap intern regressat ni cap recurs de Fiscalia.\nDiuen que els terminis que ens fixaven al Protocol d’ençà que la persona sol·licita ingressar a una unitat de medi obert, fins que la Junta de Tractament del Centre obert corresponent el classifica, s’han complit sobradament.\nCCOO hem demanat quina és la capacitat que té el centre de reacció en cas que el cribratge sigui erroni. Ens responen que és una situació prevista al protocol, i que en aquest cas la classificació passaria a ser de segon grau i traslladat a un centre de compliment.\nRespecte a l’aplicació del programa CIMO a les dones, aquestes només podem anar a Lleida, i de fet els 5 casos de Lleida són dones. Davant les queixes de CCOO, ens informen que el primer dia, la interna fa les dues entrevistes, i la següent vegada és ja per ingressar i fer la classificació. Una vegada classificada, marxa a Barcelona. S’està intentant que les internes ja estiguin classificades al dimecres, i així poder anar al centre de Dones de Barcelona.\nAquí ens troben de nou amb la Problemàtica de les dones penades a Catalunya, que per aplicació CIMO han d’anar a Lleida, i això és una clara discriminació que només sofreixen les dones.\nCCOO creiem que hi hauria d’haver un centre penitenciari de dones a Barcelona on puguin accedir als seus drets al treball, a la salut i a la seva reinserció en IGUALTAT DE CONDICIONS que els homes. En la situació actual, les internes, incloent les primàries, han d’anar a un centre d’homes.\nLA PROBLEMÀTICA DE LES DONES A PRESONS EN CATALUNYA ÉS UNA VERGONYA DENUNCIADA MOLTES VEGADES PER CCOO\nAquesta situació hauria de ser enfrontada d’una vegada per totes per un govern que s’ha declarat FEMINISTA com l’actual. Ja ens agradaria veure més preocupats per aquest tema a alguns grups que diuen ser grans defensors dels drets dels interns, però al mateix temps s’obliden dels drets de les internes.\nUna altra problemàtica, i aquesta afecta tant a homes com a dones dels dos centres on s’ha implantat el programa pilot, és la infraestructura d’aquests centres, on és inviable la separació interior entre els interns/es que encara no han sigut classificats i la resta que sí que ho han estat.\nCCOO denunciem que tot això implica que per exemple els funcionaris del C.O. de Barcelona hi han de cobrir diversos llocs per poder garantir aquesta separació, però per desgràcia com sempre falta personal. Parlen a més d’una plantilla on gairebé el 60% dels treballadors i treballadores te més de 55 anys, i on les baixes laborals representen un seriós problema.\nLa responsable de medi obert ens va comunicar que preveuen estendre el programa CIMO després d’estiu a Girona i Tarragona.\nEn la segona quinzena de juny es posaran en contacte per informar i planificar les diferents accions que s’han de fer per implantar-ho, i que són la formació del personal tant d’interior com de tractament, i l’adequació de la infraestructura necessària per poder acollir els ingressos CIMO. Diuen que parlaran de forma individualitzada amb cada centre.\nEn aquest punt de la reunió l’Administració ens explica les millores que han detectat que s’hauran de fer i que són les següents:\nRespecte a les dones, la intenció és que puguin abastar tot el territori de Catalunya. A Barcelona estan valorant la possibilitat de crear una unitat a la Secció Oberta de Dones de Barcelona. El tema està en mans de l’assessoria jurídica per veure si és viable.\nS’ha detectat que és necessari ampliar el cribratge que es fa des de l’ASSEP perquè quan l’intern arribi al centre encara estigui més filtrat.\nAmpliar la guia didàctica de delictes inclosos/exclosos.\nAmpliar la valoració social.\nTambé ens informen que estan estudiant la possibilitat d’ampliar la tipologia del tipus de delicte, però en aquest aspecte abans de decidir res s’esperaren sis mesos més per valorar el desplegament a la resta de territoris.\nDiuen que són conscients del desconeixement del programa CIMO, i per això treballaran amb el col·legi d’advocats per demanar la seva col·laboració perquè informin els possibles candidats de la possibilitat d’acollir-se al CIMO i altres mesures similars.\nRespecte a la queixa de la separació interior del centre obert de Barcelona, que ha fet CCOO, diuen que estudiaran el tema. Se’ls explica que els interns CIMO estan ubicats al mateix espai on es troba el petit gimnàs del centre i on també estan ubicats els destins del centre. Contesten que ho desconeixien.\nTambé des de CCOO demanen que els ingressos CIMO no es facin el mateix dia que els ingressos de la resta d’interns que vénen de centres de compliment. CCOO hem proposat que si els CIMO hi han d’ingressar en dilluns, que la resta ingressos sigui en dimarts. Diuen que estudiaran el tema.\nEn aquest moment de la reunió CCOO hem aprofitat que és la primera reunió on coincidim amb la nova Subdirector de Tractament per demanar UNA ALTRA VEGADA FORMALMENT LA CREACIÓ DEL GRUP DE TREBALL DE MEDI OBERT que fa més de cinc anys que ho demanem.\nNo podem esperar més per engegar aquest grup. Sempre anem amb retard.\nNo pot ser que la SMPRAV sempre porti per bandera la modernitat dels seus Serveis Penitenciaris, però no faci res amb el Model Obert, que hauria de ser part del futur del sistema.\nLa Subdirectora de Tractament hi ha contestat que si CCOO volem fer aportacions sobre el Medi Obert, que podem dirigir-nos a la Comunitat de Pràctiques del CEFJE.\nDES DE CCOO INSISTIM QUE EL QUE TOCA FER ÉS CONVOCAR UN GRUP DE TREBALL PER REGULAR EL MEDI OBERT JA MATEIX que pugui arreglar la situació dels centres oberts.\nNo pot ser que cada centre tingui una forma diferent de treballar, que els companys moltes vegades no tinguin CRIMO, que en canviem els treballadors i treballadores de guàrdia perquè no es cobreixen les baixes, etc. La Subdirectora General manifesta que recull el tema i buscarà la fórmula per poder tractar tots aquests aspectes.\nSincerament hem de remarcar la capacitat de la Subdirectora General de Tractament per dialogar i la seva disposició per a buscar solucions entre tots.\nEsperem que no es quedin en simple paraules!\nDESCARREGA EN PDF LA NOTA INFORMATIVA SOBRE LA REUNIÓ AMB L’ADMINISTRACIÓ PEL PROGRAMA CIMO\nUGTPRESONS, CCOO i CATAC DEMANEM A LA NOVA CONSELLERA CANVIS PROFUNDS A LA SECRETARIA DE MESURES PENALS PER SORTIR DE LA SITUACIÓ DE CRISI PROVOCADA PELS ACTUALS GESTORS REUNIÓ AMB LA CONSELLERA DE JUSTÍCIA


El Museu del Modernisme inaugura l’Any Ramon Casas amb una retrospectiva de l’artista | betevé\nEl Museu del Modernisme inaugura l’Any Ramon Casas amb una retrospectiva de l’artista\nNúria Dias | dimecres, 9 de març del 2016, a les 16.30\nA principis del segle XX la societat de Barcelona bullia, des del punt de vista social i sobretot cultural. Enmig d'aquest context va sorgir el Modernisme i va despuntar una de les figures més representatives en el camp de la pintura. "Ramon Casas es va convertir en un dels retratistes en majúscules d'una etapa de canvis convulsos que ell amb el seu traç va copsar." Decla GABRIEL, comissari de l'exposició 'Barcelona avui en dia es un referent del modernisme i Ramon Casas és una figura cabdal. Sense Ramon Casas el Modernisme Català no seria el que és. La serie de retrats d'amics i contemporanis avui en dia encara són un referent.' Els cartells són una de les set temàtiques que el visitant es trobarà en la mostra. Amb marques publicitàries encara vigents avui dia. Però de Ramon Casas, artista enormement atret per la ciutat de París en aquells temps, se'ns mostren altres vessants. És també l'època dels retrats, de la crònica social i la vida quotidiana, del ciclisme i l'automobilisme, i la presència de la Júlia, la seva musa i posterior dona. Obres que acull fins a principis del mes de maig el Museu del Modernisme per donar el tret de sortida a l'Any Ramon Casas en el 150è aniversari del seu naixement.\nA principis del segle XX la societat de Barcelona bullia, des del punt de vista social i cultural. Enmig d’aquest context va sorgir el modernisme i va despuntar una de les figures més representatives en el camp del dibuix. Ramon Casas es va convertir en un dels retratistes en majúscules d’una etapa de canvis convulsos que ell, amb el seu traç, va copsar.\nÉs època també d’una forta atracció de l’artista cap a París, d’aquí ve l’important llegat de dibuixos inspirats en aquella ciutat. A la mostra “Ramon Casas. La vida moderna” també hi trobem altres temàtiques del pintor, com la crònica social, el ciclisme i l’automobilisme, també les revistes artístiques i literàries, i la presència de la Júlia, la seva enamorada, i els retrats de personalitats contemporànies.\nLes obres es podran visitar fins al 8 de maig al Museu del Modernisme.\n— exposicions — modernisme\nL’Any Ramon Casas es presenta al restaurant 4 Gats\nL’exposició “Vallcarca al skate” o com veure el barri a través de càmeres estenopeiques\nFalcones no anirà a judici\nLa Perla 29 estrena ‘Dansa d’agost’, de Brian Friel, a la Biblioteca de Catalunya\nEl ‘Carmina Burana’ de La Fura dels Baus arriba al Teatre Tívoli\n‘El testament de la Rosa’, pel·lícula sobre Rosa Novell, als Cinemes Texas\nEl Mecal torna amb 350 curtmetratges i prop d’una vintena de seccions paral·leles\nEl Brunch Electronik es consolida amb la tercera edició del festival\nCovid a Catalunya, última hora: Els ingressats a les UCI per covid-19 es tripliquen en dues setmanes


Per serveis a la pàtria? | Bienve Moya\nPer serveis a la pàtria?\nAquests dies que se sent parlar tant de la sort de la llengua catalana, i sobre el seu futur, m’ha vingut a la memòria, santa memòria! un passatge del Gargantua i Pantagruel. La cita és en la segona part del volum de ‘Les Millors Obres de la Literatura Universal’, “Pantagruel, Rei dels Dipsodes”. En aquest passatge, Rebelais, per boca de Pantagruel fa el següent comentari: «…ens convé parlar segons el llenguatge corrent; i, com deia Octavià August, que cal evitar els mots abandonats amb tanta diligència com els patrons dels vaixell eviten els esculls…» Ara puc endevinar que algun maliciós se sentirà temptat de trastocar el final de la sentència i allà on s’hi llegeix: «els patrons dels vaixells eviten els esculls», ho substituirà per «les rates que abandonen el vaixell quan s’adonen que aquest fa aigües». M’he recordat d’aquesta sentència perquè em sembla que ve al cas sobre la mena de llengua que hauríem d’emprar aquells que pretenem dirigir-nos als altres perquè ens llegeixin. Per exemple, aquesta (la de les rates) seria la conclusió a què deu haver arribat Xavier Pericay, animador d’un club que (encara?) s’autoanomenà intel·lectuals barcelonins, ja que en “Filologia catalana. Memòries d’un dissident”declara que ell, en relació a foteses com ara la llengua —el català en concret— i la raó perquè existeixin una colla d’individus que se’n sentin fidels, ha decidit «no sacrificar-se més per la pàtria» (llengua inclosa), ja que conclou: “ni sóc dona, ni sóc de classe baixa, ni sóc de nació oprimida”. Aquí, com el lector se n’adonarà, parodia gratuïtament i de forma grollera un vers de Maria Mercè Marçal, poetessa a qui la coneguda militància en les tres mencionades causes deu molestar-lo, o fastiguejar-lo, molt. Això pensa Pericay, i ho corroboren Ivan Tubau, de Carreras, Felix de Azua, etc., a més d’altres intel·lectuals nascuts a Catalunya a mitjans del segle XX. Es fa evident que mai han acabat de llegir Rebelais amb prou atenció. I ara, no sé per quina fortuïta correlació, em pregunto si caldria considerar què deu ser més profitós per a un país, un traïdor o un idiota? Qüestió peluda. Un traïdor (amb tota la seva càrrega d’èpica) se suposa que actua contra els interessos del país (d’aquell què la majoria considera el país del traïdor). Un idiota, quan toca temes de país, sol, generalment, vendre’ns duros a quatre peles; o sigui, actua amb interès propi o pretén demostrar ser més “viu” que els seus conciutadans. Aquí donem per suposat que un país té interessos ─encara que sembla que hi ha gent que ho nega en rodó. Per exemple així ho feia l’exdirector de l’ABC a Catalunya, senyor Maruenda, quan assegurava que la pàtria (nació país…) no existeix, que el que existeixen són els individus. I amb aquest exabrupte dóna per redimida la seva humanitat liberal. Tornant a la qüestió del traïdor: si els individus (admetent-ho) que conformen un país tenen interessos, aleshores s’ha d’entendre que un traïdor actua contra aquests interessos, oi? Però el senyor Maruenda, no ens explica perquè treballava per un periòdic patriota (això és el que representa l’ABC en relació a Espanya,oi?). Així, doncs, el traïdor, si més no, parteix de l’existència del país. En canvi l’idiota és capaç de negar aquesta realitat: els interessos comuns dels individus del país, i la seva pròpia existència (la del país), com per exemple assegura Arcadi Espada quan ens garanteix la inexistència de Catalunya. Ergo, sobre el senyor Espada, i la comparsa d’intel·lectuals que l’acompanyen, podem preguntar-nos amb tota autoritat, quin rol creuen que se’ls adequa més, el de traïdor o el d’idiota? Cal afegir, en el seu càrrec, que totes dues categories d’individu, al llarg de la història, han intervingut en grans decisions de la humanitat. Entre nosaltres tenim el cas del prolífic senyor Gregorio Moran ─l’articulista. Aquest senyor aposta pels traïdors, als quals exalça a la categoria de «el motor històric mes valuós de la humanitat» perquè, segons ell ─i els autors d’un documental que ell ha vist─, signat per Richard Copans, «són els què trenquen amb el què la pàtria, la societat i el que l’estat espera d’ells». Bé, ja és una resposta.


Bioconstrucció amb palla i argila: SEMANA SANTA 2015 TALLERS DE BIOCONSTRUCCIÓ AMB TERRA A MAS DE GOMIS\nSEMANA SANTA 2015 TALLERS DE BIOCONSTRUCCIÓ AMB TERRA A MAS DE GOMIS\nNos saps que fer aquesta setmana santa? T'agradaria passar uns dies diferents aprenent sobre bioconstrucció en un entorn natural i conèixer gent amb les marteixes inquietuds que tu? T'has plantejat d'autoconstruir-te una casa amb palla o terra? Si això et resona segurament t'agradarà venir a Mas de Gomis a construir una casa de terra! ;)\nDesprés de diversos mesos de contactes i elaboració de projectes, calendrais, etc.. amb la gent de Mas de Gomis finalment ja tenim el programa definitiu del taller i camp de treball que realitzarem a aquesta setmana santa entre el dissabte 28 de març i el dissabte 4 d'Abril, per començar la construcció d'un refugi de terra per la Fiona, una cabreta. (respecte a la imatge inferior dir que finalment els murs seràn de càrrega de manera que no hi haurà aquests pilars de fusta però més o menys s'assembla al que farem)\nEstarem en un espai natural, un lloc inmillorbale a la serralada de Prades, a la vora d'Alcover (Tarragona), colaborant amb un projecte de custòdia del territori i d'educació ambiental. Tindrem espai per acampar i una sala gran per dormir junt@s, banys, dutxes aigua calenta i tots els serveis i l'espai necessaris per poder disfrutar d'aquests dies.\nSerà una bona ocasió per aprendre sobre bioconstrucció d'una manera molt pràctica en una petita construcció real i on veurem les diferents etapes, i parts d'una construcció amb terra. Hem dividit el taller en dues parts de pagament: M1 un mòdul de pedra i cal (on elaborarem la sobrecimentació) apte per qualsevol bioconstrucció (ja sigui de palla o de terra) i un mòdul de 3 dies de construcció amb terra M2 on practicarem amb la tècnica del COB, el Cobwood (troncs i fang) i amb decoracions i murs amb ampolles de vidre entre d'altres coses. També hi haurà una part prèvia amb descomptes per al preu del taller . (M0) i tot això acompanyat de sessions teòriques sobre els conceptes que s'exposaran i aprendran al curs\nEl quadre adjunt explica amb més claredat el que farem cada dia més o menys i els continguts del curs. segurament hi haurà alguna variació en les xerrades però més o menys serà una cosa així amb l'objectiu de cada dia fer coses diferents i compementàries i serà una ocasió per viure relaxadament difrerents dies amb diferents tècniques de bioconstrucció:\nSobre la part M.0 Camp de treball amb voluntaris (només per als que vulguin assistir al curs i amb places limitades) seran els dies dissabte 27, diumenge 28 de març i dilluns 1 d'abril) Excavarem i farem els fonaments amb pedres i cal tot parlant de possibles sistemes de fonamentació per una casa per autoconstrutors. Les persones que vinguin aquests dies en ser una feina més dura i ajudar-nos en la preparació de tot per quan comenci el taller tindràn un descompte en el preu del taller de pagament de 10€ per dia sencer de col·laboració en el camp de treball. (total si vens els 3 dies -30€)\nDir que la construcció serà petita i la prioritat serà aprendre abans que acabar la construcció en si. Orientativament tothom tindrà un metre de mur per construir de manera que podrem veure totes les etapes que tindria aquesta construccció o l'equivalent a altres tècniques\nPer altra banda tot i que es possible venir només a una part de taller, per venir els dies previs M0 i accedir als descomptes tindran preferència les persones que vinguin tots els dies. Així mateix el més recomabale es assistir al taller complert per fer grup i convivència i que l'aprenentatge sigui més complet. (per això es també més econòmic) En cada mòdul com mínim s'ha de venir a tot el mòdul sencer. no es pot venir un dia, ja que no s'entrendria tot el que hem fet i la dinàmica d'aprenentage i de grup es trencaria. Així que espero que us animeu a venir diversos dies ja que serà una gran experiència per totes.\nPer tot això us demanariem que fessiu les vostres preinscripcions enviant un mail a casetadepalla@gmail.com i tb m'encantaria una petita carta/text amb motivació/experiència per assistir al taller i-o al camp de treball.\nUn cop rebt el vostre mail, us contesatarem per formalitzar la vostra preisncricpió amb la direcció del lloc i el número de compte on fer l'ingrés . Les places es reservaran en rebre un 50% de l'import del curs i sran assignades per ordre d'isncripcions. Cal preinscricpió prèvia. Tancament de matriculacions dijous 26 de març.\nSalutacions i fins aviat! i per qualsevol dubte podeu contactar per mail amb mi;)\nAquí teniu algunes idees prèvies però que dónen una idea del que farem també\nweb de Mas de Gomis : https://biosfera2030.wordpress.com/\n#BIOCONSTRUCCIÓ #BIOCONSTRUCCIÓN #CONSTRUCCCIÓNCONTIERRA #CASETADEPALLA\nPublicat per Arnau a 10:40\nEtiquetes de comentaris: tallers, terra\nSEMANA SANTA 2015 TALLERS DE BIOCONSTRUCCIÓ AMB TE...


Tots units fem Laporta La República\nLes eleccions a can Barça són com un taulell d’escacs. Ara tu em menges aquesta peça, adés jo et menjo l’altra. Però aquí la partida no es juga a dues […]\nLes eleccions a can Barça són com un taulell d’escacs. Ara tu em menges aquesta peça, adés jo et menjo l’altra. Però aquí la partida no es juga a dues bandes, sinó a tres: d’una banda, Alexandre Sandro Rosell. De l’altra, Jaume Ferrer. I, de l’altra, Marc Ingla.\nL’escenari, vist en perspectiva, no és gens clar per al postlaportisme (altrament dit antisandrisme). Tant persones de l’entorn del delfí oficial, Ferrer, com l’autoproclamat hereu del ‘cercle virtuós’, Ingla, veuen que per separat els serà molt difícil d’evitar la victòria de Rosell que apunten les enquestes.\nEls ferreristes Yuste i Perrín serien dels més proclius a pactar amb Ingla i poder presentar-se tots plegats davant del soci com els garants del model d’èxit de Joan Laporta. També hi ha alguna veu dins la candidatura Ingla que fa aquesta lectura, per bé que de moment és majoritària la idea que poden arribar a la presidència tot sols, o bé incorporant Ferrer dins la candidatura, però no pas a la inversa.\nLa data clau que marcarà un punt d’inflexió serà diumenge vinent, quan se sabrà quants avals ha aconseguit cada candidat. Llavors haurà arribat el moment de parlar, o no, de la fusió.\nSembla ser que, per evitar que Laporta desenterri la destral de guerra contra aquesta candidatura unitària, una possible solució seria que Ferrer continués de número 1 i que Ingla i Soriano fossin els números 2 i 3. No s’estaria parlant llavors d’una absorció dels uns pels altres, sinó de la creació d’una nova plataforma en què tothom s’hi trobés còmode.\nLaporta va ‘desheretar’ Godall no tant perquè va decidir anar de bracet de Soriano, sinó perquè va rebutjar encapçalar la llista. Tant llavors com ara, Laporta voldria fidelitat absoluta del número 1 de la candidatura a la qual acabi donant suport. Això, de moment, només ho garanteix Ferrer, ja sigui en solitari, ja sigui incorporant els exdirectius Ingla, Soriano, Godall i Vicens.


Aprovat el text refós del PEPNat que preveu “retornar els sòls edificatsˮ de Sol i Aire i Mas Fortuny “a sòl no urbanitzableˮ | elCugatenc\nLa majoria de forces polítiques del Consell Metropolità han votat a favor de del text refós del Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge del parc natural de Collserola (PEPNat). Mentre PSC, En Comú Guanyem, ERC i Compromís i Acord per Torrelles (un 83% dels representants) han votat favorablement, només els consellers Junts per Catalunya, Ciutadans, Barcelona pel Canvi i PP han emès un vot contrari, tal com havia demanat l’Associació de Veïns i Propietaris de Sol i Aire. Ara Decidim Ripollet i Guanyem Badalona en Comú s’hi han abstingut. La votació ha evidenciat la diferència de criteri dins del govern metropolità, format pel PSC, En Comú, ERC i Junts.\nEl PEPNat reconeix Sol i Aire i Mas Fortuny com a Espais de Regulació Especial (ERE), una figura recollida des de la creació del parc natural, al 2010, per tal de preveure un tractament específic a les zones construïdes en sòl no urbanitzable dins del parc. El que durant anys havia estat l’esperança de Sol i Aire i Mas Fortuny per seguir dempeus, ha acabat esdevenint un dubte sobre l’extinció d’aquests barris.\nQuan el PEPNat va aparèixer als mitjans a principis de l’estiu passat, el veïnat de totes dues zones va tenir un primer moment de dubte, però llavors confiaven que els EREs seguien recollint-se com formes de garantir la continuïtat de les edificacions existents, sense possibilitats d’ampliació a canvi de l’acció d’autoprotecció i cura del territori. Amb les aprovacions inicial i provisional ja fetes, la votació d’avui es remunta al debat sorgit a principis d’any.\n“Al febrer el text del PEPNat parlava d’extinció dels EREs i això va fer que ens moguéssim ràpid per intentar aturar-hoˮ, explica la presidenta de l’Associació de Veïns i Propietaris de Sol i Aire, Carolina Oliva. La proposta d’incorporar la paraula extinció venia marcada per la comissió d’urbanisme del Departament de Territori i Sostenibilitat, que havia presentat indicacions i requeriments de rectificació durant el tràmit. La pressió va afavorir la retirada del punt de l’ordre del dia i l'arribada d'un nou redactat, que és el que s’ha votat al Consell Metropolità d’aquest migdia:\n“L’objecte d’aquest document és el de preveure i regular els mecanismes concrets a través dels quals s’abordarà el tractament de les edificacions existents i la restitució dels valors ambientals afectats. Així tindran com a finalitat retornar els sòls edificats i en situació de disconformitat urbanística a la condició que els és pròpia, corresponent al sòl no urbanitzable.”\nSegons va explicar el tinent d’alcaldia d’Urbanisme, Francesc Duch, l’objectiu a llarg termini és la desaparició de les edificacions perquè el sòl és no urbanitzable. “Això no vol dir que entrin excavadores i les cases es tirin a terra, no hi ha cap intenció de fer aixòˮ, va explicar a aquest mitjà, tot dient que l’Ajuntament haurà d’elaborar un programa d’actuació de la mà del veïnat per preveure la desaparició dels immobles de Sol i Aire i Mas Fortuny, “va molt per llarg i volem tranquil·litzar els veïns i veïnes perquè tot es parlarà amb ellsˮ.\nPer a Oliva la mirada suposa liquidar com s’havien previst els EREs i, tot i no recollir-se explícitament com a extinció, avançar cap a la desaparició d’aquests nuclis. Amb un redactat que obre el camí, el veïnat resta a expenses de la voluntat política de quan es faci el programa d’actuació i dels governs posteriors. El que Duch té clar és que no es començaran a fer expropiacions: “Prou despeses hi ha en altres expropiacions com perquè ara s’hagi d’invertir en edificis per enderrocar-los; tot i així quan una casa queda abandonada sí que s’actua, s’expropia i s’enderroca”, va dir al març a elCugatenc.\nEn la carta que l’entitat veïnal ha enviat a tots els partits polítics abans de la celebració del Consell, indiquen que en l’actualitat a Sol i Aire hi resideixen 130 persones en 65 habitatges, els més antics dels quals daten del 1946. “Aquest nou text, tot i que fa desaparèixer la paraula ‘extinció’ manté la mateixa idea de fer desaparèixer el nostre barri com a única alternativa a considerarˮ, recollien a la carta, “us demanem voluntat política per parlar d’aquest tema més enllà dels informes tècnicsˮ. La principal crítica d’Oliva és, precisament, que la voluntat política de conservació que han rebut de totes les forces polítiques topa amb una qüestió tècnica-urbanística.\nEl debat al Consell Metropolità\nBona part del debat del Consell Metropolità ha girat al voltant d’aquesta qüestió tècnica. L’alcaldessa, Mireia Ingla, hi ha intervingut per anunciar que s’ofereix per acompanyar el veïnat de les dues zones a fer una reunió amb el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; qui ha recordat que durant bona part del mandat passat portava la cartera d’Urbanisme del govern de PDECAT-Demoràtes a Sant Cugat. El govern local recorda que no es poden obviar les prescripcions com les rebudes per la comissió d’Urbanisme i que, en qualsevol cas, l’aprovació definitiva ara depèn del conseller, que té l’última paraula.\nIngla ha intervingut en resposta al conseller metropolità i regidor santcugatenc de Junts, Joan Puigdomènech, qui ha defensat que els EREs s’han de protegir per la seva funció d’autoprotecció, neteja i col·laboració amb els agents de protecció, accions per les quals defensa que els municipis haurien d’estar molt agraïts. Per tant, el grup de Junts al Consell Metropolità defensa que s’ha de lligar l’extinció al no compliment d’aquest compromís però no a la figura de planejament.\nDavant les crítiques rebudes, el conseller metropolità ha dit que el vot contrari ve promogut per un text “que no és acceptableˮ i ha pres el compromís d’acudir de nou a la comissió d’Urbanisme. En declaracions a aquest mitjà, Puigdomènech defensa els EREs com un primer pas cap als nuclis de ciutadans autoorganitzats que s’idees dins del concepte de ciutats en transició. “Recalquem que allò important és la funció que compleixen dins del parc però el text diu que allò important és que és sòl no urbanitzableˮ, clou.\nEl conseller d’ERC i vicepresident de Desenvolupament de Polítiques Urbanístiques, Jordi Sánchez, ha reconegut els EREs com un problema “social, legal i urbanísticˮ però ha recordat que la competència per evitar-ne la desaparició no és de l’AMB sinó que depèn de la llei d’urbanisme i, per tant, del Parlament: “No podem supeditar la millora de la protecció a legalitzar urbanitzacions perquè no seria legal però, a més, no és competència del PEPNatˮ.\nJosep Perpinyà, conseller del PSC, ha insistit amb què la solució passa pel Parlament però a més recordant que els EREs s’havien previst inicialment per a equipaments tot i que posteriorment es van aplicar a nuclis d’habitatges. En el torn de votació també hi ha intervingut Miguel Jurado, del PP, i Marilén Barceló, de Ciutadans. El primer ha defensat que cal buscar una solució i que la proposta de text del PEPNat no n’és una. La segona ha evidenciat les contradiccions dins del govern metropolità i ha instat a emprendre el diàleg amb el veïnat.


Juguem al Cucu Tras! | Sala infantil i juvenil Biblioteca Joan Triadú de Vic\nJuguem al Cucu Tras!\nMercurio Distribuciones ens proposa alguns dels seus jocs per poder imprimir-los i retallar-los, i així poder-hi jugar a casa.\nComencem amb el clàssic Cucu Tras, un joc d’Haim Shafir, autor també de Halli Galli i l’Speed Cups.\nCucu Tras és un joc de taula pensat per millorar les habilitats de memòria, observació i reflexos de tota la família.\nEl joc consta de 32 cartes les quals tenen un dibuix molt similar per les dues cares. Aquesta adaptació per imprimir, però, només té 12 cartes.\nEl joc és senzill: posem unes quantes cartes sobre la taula i deixem un temps perquè els altres jugadors se les mirin. Un cop observades, els indiquem que tanquin els ulls mentre girem una carta (o bé més) i en obrir els ulls han d’indicar quina targeta s’ha girat.\nPer a infants a partir de 4 anys, tot i que hi pot jugar tota la família!\nAquí hi ha l’enllaç on trobareu els arxius que haureu d’imprimir: DROPBOX – CUCUTRAS\n(Si no podeu accedir al seu Dropbox, podeu clicar a les imatges Arxiu de cartes 1 i 2 que trobareu aquí més a baix)\nI aquí teniu les instruccions de muntatge:\nArxiu de cartes 1\nArxiu de cartes 2\nNosaltres ho hem provat i aquest és el resultat!\nTagged: #joemquedoacasa, Biblioteca Joan Triadú, Jocs, Notícies, Obert per confinament, Recomanacions, Sala infantil i juvenil de la Biblioteca Joan Triadú de Vic\n← “El peix irisat” a càrrec de Tanaka Teatre\nLlegir té premi →


Llibertat d’expressió assetjada al règim espanyol – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 17 d'abril de 2021 Atri\n“Llibertat d’expressió assetjada” és el títol d’un escrit publicat al número 590 de “El pregó”, revista eclesial d’informació i opinió. El text segueix a continuació.\n1. Nombrosos conflictes mostren que la llibertat d’expressió és assetjada en el règim espanyol derivat de la Constitució. El text constitucional menciona “llibertat” 32 vegades però no hi consta “llibertat d’expressió”. Aquesta llibertat es troba entre quatre barrots intocables, desprestigiats, en crisi. Monarquia, aparell judicial i policial, unitat d’Espanya, establishment.\n2. Un article clau de la Constitució és ignorat pels auto denominats constitucionalistes però que poden ser qualificats d’espanyolistes, unionistes, annexionistes. Article 10.2: “Les normes relatives als drets fonamentals i les llibertats que la Constitució reconeix s’interpretaran de conformitat amb la Declaració Universal de Drets Humans”. La Constitució ha de ser interpretada i aplicada segons aquesta Declaració Universal, aprovada per Nacions Unides. La Declaració preval sobre la Constitució. Article 19 de la Declaració: “Tot individu té dret a la llibertat d’opinió i d’expressió; això comporta el dret a no ésser inquietat per causa de les opinions i el de cercar, rebre i difondre les informacions i les idees per qualsevol mitjà d’expressió i sense consideració de fronteres”.\n3. L’Església catòlica assumeix aquesta Declaració. Així consta en molts documents eclesials. El Compendi de la Doctrina Social de l’Església, per exemple, afirma en l’apartat 152: “El Magisteri de l’Església no ha deixat de valorar positivament la Declaració Universal dels Drets Humans (…) que Joan Pau II ha definit com ‘una veritable pedra mil·liar en el camí del progrés moral de la humanitat”. La llibertat és substancial en el missatge de Jesús encara que les estructures eclesiàstiques l’han vulnerat al llarg de la historia. L’alliberament de tota esclavitud (social, econòmica, cívica, política, religiosa) és un compromís cristià. “Crist ens ha alliberat perquè siguem lliures. Manteniu-vos ferms i no us deixeu sotmetre altra vegada al jou de l’esclavatge” (Gàlates 5, 1).\n4. Cal alliberar-se de tot feixisme que assetja arreu contra les llibertats. Carles Puigdemont es fa seves a l’Europarlament unes paraules inspirades en Giacomo Matteoti: “Il fascismo non è un’opinione; è un crimine” (El feixisme no és una opinió; és un delicte). Matteoti fou un polític assassinat pels feixistes el 1924 després d’haver denunciat el frau electoral realitzat pels jerarques feixistes\nignasi ricart\t el 17 d'abril de 2021 a les 18:13\nServitud dels mitjans de comunicació privats subvencionats


Publicat per Cati Torres Roig a 12:52\nNOU CICLE DE CONFERÈNCIES\nPer a més informació entrau a la pàgina del CEP:\nO bé al web de l'APREP: http://aprep1.blogspot.com/\nÉs un luxe per a tots, professorat i famílies, poder escoltar professionals del prestigi d'Antoni Zabala, Francesc Imbernon, Jordi Adell o Carmen Maestro.\nAquí teniu el programa detallat.\nPublicat per Cati Torres Roig a 11:55\nEtiquetes de comentaris: APREP, cep eivissa, conferènies, LOE\nI Premi d'Innovació Educativa APREP\nL'APREP, Associació Pitiüsa per a la Renovació Pedagògica, ha convocat el I Premi d'Innovació Educativa. L'Objectiu és donar a conèixer, estimular i recolçar totes aquelles experiències que busquin la recerca, la millora i la innovació en els nostres centres educatius.\nSi voleu més informació http://aprep1.blogspot.com/2008/11/i-premi-dinnovaci-educativa-aprep.html\nUs animau a participar-hi?\nPublicat per Cati Torres Roig a 16:45\nEtiquetes de comentaris: APREP, innovació, premi\nNO BUSCAM RESPOSTES CERTES, BUSCAM CAMINS PER GENERAR NOVES PREGUNTES\nEl títol és una frase que ens va aportar Antònia Fernández, del CEIP Serralavella, ponent del curs sobre projectes de treball iniciat el divendres dia 14.\nParlàrem d'aprendre per entendre el món; del paper del mestre del segle XXI; de la importància de la conversa i el diàleg amb les idees; d'esdevenir persones capaces d'intervenir activament i crítica en la societat plural, diversa i en continu canvi; de la integració de coneixements; de la funcionalitat dels aprenentatges; de l'autonomia personal; de l'acollida de totes les identitats; dels espais... de treballar les competències.\nPublicat per Cati Torres Roig a 11:31\nEtiquetes de comentaris: Antónia Fernández, competències, projectes treball\nLA COMPETÈNCIA LINGÜÍSTICA. LLEGIR I ESCRIURE: UNA ACTIVITAT COMPLEXA I NECESSÀRIA\nLes assessories d'infantil i de primària hem convocat un seminari que porta aquest títol i tenim la sort de poder comptar amb l'assessorament de Montserrat Fons http://www.ub.edu/dll/catala/personal/fons/fitxa/fons.htm\nEntenem que llegir i escriure són dues activitats diferents però estretament lligades, amb un procés d'aprenentatge llarg i complex (de fet no s'acaba mai). La nostra societat ens demana unes competències lingüístiques que van molt més enllà del domini del traç i de la lectura mecànica d'un text.La competència comunicativa lingüística és la base de tots els altres aprenentatges (informació, construcció i comunicació de coneixements). Els nostres infants haurien de ser capaços d'escoltar, conversar, expressar pensaments i emocions, dialogar, escriure textos propis, entendre els textos que llegeixen, interpretar, argumentar... utilitzant diferents recursos i estratègies.\nPensam que la millor manera d'ajudar als nens i les nenes a utilitzar una llengua passa precisament per fer-la necessària, funcional i útil dins el treball quotidià a l’aula, a partir d'activitats que tenguin un significat per a ells. És imprescindible connectar l’escola amb la realitat, amb mirades directes i no a través d’exercicis sense sentit, repetits any rere any, sempre els mateixos.\nPublicat per Cati Torres Roig a 15:17\nEtiquetes de comentaris: escriure, llegir, Montserrat Fons\nEl passat dia 30 d'octubre, TV3 va emetre un programa dedicat a l'educació titulat L'ensenyament a debat, si vols veure algun dels vídeos ho pots fer a través de Vídeos 3alacarta , un dels que destacaria és el que parla de la qualitat del professorat http://www.tv3.cat/videos/783829 però n'hi d'altres.\nPublicat per Cati Torres Roig a 19:11


IB3 | IB3 col·labora amb el festival El dia minimúsica\nEPRTVIB informa\tIB3 col·labora amb el festival El dia minimúsica\nAquest dissabte, dia 1 d’octubre, se celebra El dia minimúsica, un festival dissenyat i pensat perquè tota la família s’ho passi molt bé. Concerts didàctics, tallers creatius i jocs formen una variada programació. Després de l’èxit de la seva darrera edició a Barcelona, El dia minimúsica anuncia una nova data del festival gràcies a la col·laboració amb De Ferro & Friends.\nIB3 serà mitjà col·laborador d’aquesta acció cultural i donarà difusió als diferents canals de comunicació: ràdio, televisió i xarxes socials.\nLa seu on se celebrarà serà Es Baluard Museu d’Art Modern i Contemporani, a Palma, i hi haurà les actuacions d’artistes de luxe com LA, The Pinker Tones, Guille Milkyway DJ i Marc Parrot & Eva Armisén, entre molts d’altres. Als concerts, s’hi afegeix tota una paleta d’activitats, tallers i jocs que inclouen allò lúdic i creatiu i també allò educatiu.\nGastronomia, tecnologia, música, surf, trencaclosques, contes i manualitats completaran aquesta jornada familiar tan divertida. S’ha de destacar que es destinarà una zona de més de 200 m2 a l’”Espai Micro by Yoguitos”, dedicat als menors de 3 anys amb activitats i jocs adaptats a la seva edat i dotat de totes les comoditats necessàries, com canviadors, un espai per a la lactància o, senzillament, àrees per descansar-hi uns minuts i després tornar a l’activitat frenètica del rock & roll.\nPodreu trobar més informació a la seva pàgina web: http://www.eldiaminimusica.com/ca.


Quins mòbils i pissarretes funcionen en català? - VilaWeb\nL'associació Softcatalà acaba de presentar una útil i completa guia d'aparells en català, on s'apleguen més de cent cinquanta aparells electrònics (mòbils, pissarretes, lectors de llibres...) que permeten de treballar en català. També s'hi pot trobar, en alguns casos, informació relacionada com la disponibilitat de text predictiu en català.\nLa guia vol ajudar a orientar els consumidors sobre quins aparells disposen de serveis en català i quins no. Perquè, com es lamenten a Softcatalà: 'Ens agradaria que aquesta guia no fos necessària i el català tingués un suport de primer nivell en qualsevol aparell, com unes altres llengües del nostre entorn. Malauradament, això no és així, i els fabricants i distribuïdors d'aparells poques vegades ofereixen informació sobre quines llengües ofereix un dispositiu.'\nL'associació recorda, tanmateix, que els usuaris també hi poden fer alguna cosa: tenir configurats els aparells en català. 'Si l'aparell és configurat en català, els usuaris s'identifiquen com a catalanoparlants i les aplicacions que estiguin traduïdes apareixeran en català.'\nTenir el català configurat no sols permet d'usar el català amb normalitat en l'àmbit de la mobilitat, sinó que també ajuda que més fabricants i proveïdors de serveis tinguin en compte el nostre mercat català i s'ofereixin en llengua catalana.\nEstat de general del sector\nEls fabricants de sistemes operatius han anat incorporant el català. Totes les plataformes mòbils principals (Android, BlackBerry, iOS, FirefoxOS i WindowsPhone) estan disponibles en català, però alguns altres serveis lingüístics, per exemple el text predictiu o el reconeixement de veu, encara no han assolit un nivell òptim generalitzat a totes les plataformes, segons Softcatalà.\nCal tenir en compte que la disponibilitat del català en l'aparell final que compra l'usuari depèn del fabricant i de l'operadora (en el cas dels terminals no lliures), especialment en el sistema operatiu Android. També s'ha detectat que la plataforma Amazon (amb el Kindle) no ofereix cap suport al català.\nLa guia d'aparells que s'acaba de presentar és col·laborativa. Això vol dir que tothom qui ho vulgui pot aportar la informació de qualsevol aparell o corregir informació incorrecta des de la mateixa web.


Troben restes humanes en una possible fossa de la Guerra Civil al Toro - Diari La Veu\nEscriba el número 711682\nUn equip d'arqueòlegs ha localitzat en una trinxera del municipi castellonenc del Toro restes humanes que podrien pertànyer a soldats desapareguts en plena Guerra Civil, durant la Batalla de Levante que es va lliurar en l'estiu de 1938, i que haurien sigut soterrats en una fossa comuna.\nDe confirmar-se aquesta troballa, seria una més de les 37 fosses localitzades al territori comprés entre Peña Juliana (Begís) i el turó de la Salada, al Toro. El coordinador del Grup per a la Recuperació de la Memòria Històrica (GRMH), Matías Alonso, ha explicat a EFE que la troballa es va produir aquest diumenge, en el marc de les sisenes Jornades d'arqueologia i antropologia forenses aplicades a la Guerra Civil que se celebren anualment. "Una de les sessions d'aquestes jornades, la de diumenge, tenia com a objectiu començar el procés legal de descobriment d'una possible fossa de soldats desapareguts en la Batalla de Levante en l'estiu del 38", ha assenyalat.\nVa ser un veí del Toro, Miguel Munera, qui va contactar fa uns mesos amb el GRMH per a anunciar que havia trobat unes restes que podien ser la part visible d'una nova fossa. El grup memorialista va cridar posteriorment al grup d'arqueòlegs d'ArqueAntro i a la Delegació del govern espanyol per a donar suport a la convocatòria d'aquest cap de setmana, a la qual han assistit el seu titular, Juan Carlos Fulgencio, i la subdelegada a Castelló, Soledad Ten, junt amb diversos alcaldes i alcaldesses de la zona.\nL'equip d'ArqueAntro va iniciar "els primers passos que legalment s'han de donar", com senyalitzar amb GPS i realitzar una inspecció visual sense tocar les restes, ha explicat Alonso. "Efectivament es va concloure que podem estar enfront d'una nova fossa localitzada en una trinxera, presumiblement republicana, i que davant les presses per evacuar davant l'avanç de les tropes franquistes va fer que els morts en batalla foren enterrats allí mateix", ha indicat.\nLa sessió ha comptat amb l'assistència de diverses famílies de desapareguts en la contesa bèl·lica, "que es van emocionar bastant després d'una recerca en aquest ampli territori, en la qual no hi ha llistats ni informació, excepte la que van donar els paisans, i que davant l'aparició de qualsevol vestigi els renaix l'esperança".\nSegons el GRMH, la Delegació del govern espanyol ha expressat el seu compromís en la recerca de desapareguts en la Guerra Civil, "la qual cosa demostra que vénen nous temps en aquesta antiga assignatura pendent que tenim tots". Els ossos humans localitzats s'entrelluquen en la superfície d'aquesta trinxera en Peña Salada "però fins que no s'excave no sabem si és d'un sol cos o n'hi ha més", ha afegit.\nEl següent pas serà escometre les prospeccions "i en això estem, perquè fa falta pressupost i projecte. De moment el primer pas està donat. Veurem si alguna institució es fa càrrec", segons Alonso. Des del GRMH no descarten la via del micromecenatge després de l'experiència de Borriol (la Plana Alta), on es va exhumar una fossa de la Guerra Civil a través d'una campanya per aquest mètode virtual.\nEscriba el número 639388


Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: Una mar de paraules: «Rafel Nadal: Camí de la novel·la memorialística» Josep Maria Corretger i Olivart "La literatura és una mentida perquè el lector pugui veure una mica de la realitat". Montserrat Roig\n«Rafel Nadal: Camí de la novel·la memorialística»\nRafel Nadal: Camí de la novel·la memorialística\nAquest periodista i escriptor, conegut socialdemòcrata i germà del polític Joaquim Nadal, va passar per Cerdanyola del Vallès a presentar la seva novel·la Quan érem feliços, que ha estat guardonada amb el premi Josep Pla del 2012.\nRafel Nadal fou director de El Periódico de Catalunya del 2006 al 2010 i en l'actualitat col·labora com a columnista de La Vanguardia i en programes de ràdio i televisió, com per exemple, RAC1, TV3 o a 8TV com a tertulià amb Josep Cuní, tot i que darrerament, ha demanat una treva per dedicar-se més a fons a l'escriptura. Nosaltres o molts individus el coneixíem per la seva faceta de contertulià, però val a dir, que finalment ha arribat al gran públic amb Quan érem feliços. Amb paraules seves: "Em considero més escriptor que periodista".\nEl seu debut arribà tot just fa un any i mig amb Els mandarins (2011), una obra on retratava a personatges actuals a partir de les seves vivències vinculades d'una manera o altra amb Catalunya, sobretot polítics (Jordi Pujol, Pasqual Maragall, Mariano Rajoy i un llarg etcètera), empresaris (José Antonio Asensio, Javier de la Rosa), o escriptors (Josep Pla), els prínceps, i fins i tot, sa majestat el Rei, material que havia compilat anteriorment quan treballava com a redactor de comarques a la premsa. Tot i semblar un volum de política, Nadal cerca el rerefons literari.\nQuan érem feliços, el literat precisa, ara vivim molt millor que abans, sense guerres ni passar gana, és una novel·la inclosa dins el gènere memorialístic, d'un temps, la Girona de postguerra, l'evolució de la societat, les actituds que es mostraven aleshores, tot està reflectit en l'obra. La creació que tractem narra l'evolució d'una família de dotze germans partint de fets familiars reals barrejats amb ficció. L'autor sent nostàlgia per uns temps que passats, que ja no retornaran. Nadal comentà partint de la metàfora del dinar, que abans fitant una fotografia podíem esbrinar el període de temps en què s'havia realitzat, la podíem ubicar en una època, ara, per ell, això és més complicat. Sovint, no hi ha diferències amb el dinar d'un dia normal a un de festiu, a causa dels temps complicats que vivim.\nLa novel·la que tractem vol ser la mirada d'un nen que veu la vida, encuriosit, que es fa gran, i que tot i evolucionar, no entén la realitat, el que està succeint al seu entorn. Això sí, sent un estret vincle amb la natura, el seu entorn rural. L'obra també mostra la consciència ideològica que hagué de sofrir l'autor quan estudiava en un col·legi diocesà, Collell, que tant, el marcà, col·legi on per les nits, feien alguna que altra trapelleria, com per exemple, quan el capellà els tancava amb clau a l'habitació per passar la nit saltaven de balcó en balcó des d'un cinquè pis per reunir-se amb els altres germans; s'observa la lloança als seus pares, les anècdotes i vivències amb els seus avis i germans. Al cap i a la fi, la història no deixa de ser una narració de les seves vivències familiars mesclades amb ficció literària i grans dots de narrador. La Girona de la postguerra és la gran protagonista, paper que comparteix amb la petita burgesia, el seu besavi que treballava el carbó i posteriorment la fusta, hagué d'emigrar a França i anys després, envià la seva esposa tota sola des de Reims a Catalunya, amb els perills que comportava, per muntar un negoci familiar de taps de suro.\nRafel Nadal comentà que el pagès de fa cinquanta anys vivia i treballava com el de l'època dels romans, és a dir, treballava amb balança romana, arada de mà i el terra de les cases d'aleshores era de fang. També recorda que la petita burgesia familiar finalment ha desaparegut. Nadal acostuma a reunir-se cada cap de setmana, els dissabtes, amb tots els membres de la seva família que poden assistir-hi, acostumen a ser una trentena i es lamenta quan hi falta algú, aprofita per recordar-nos que eren dotze germans.\nL'autor ens relatà que els grans vivien aïllats dels joves i que en aquella època calia demanar permís per entrar al menjador, eren temps ben diferents als nostres, on fins i tot, hi ha joves que perden els valors i el respecte pels grans. Val a dir, que els seus pares eren fidels seguidors de l'Opus i que cap dels seus germans tenia un sentit religiós. Els progenitors els venien la idea que si no eren creients serien condemnats el dia del judici final, si és que realment hi ha algun judici final.\nEl procés d'escriptura de Quan érem feliços l'ocupà gairebé dos anys, seleccionà els capítols que pretenia tractar, resumí i reescrigué el llibre diverses vegades fins que en quedà satisfet. Matisà que el llibre pot llegir-se per capítols individuals i separats els uns dels altres, tot i que formen un tot, una unitat. El llibre no deixa de ser un homenatge als pares, a la generació que ha viscut les guerres, ara sí que vivim bé, entre cometes, als que van lluitar perquè els fills tinguessin estudis i anessin endavant, però convé destacar que el llibre també parla de les dones, de fet, és un llibre on les dones n'ocupen els personatges principals, això sí, amb el lligam familiar, com ara, el paper que representa la Maria Teresa -la seva mare-, mestra i llicenciada en història, que estava casada amb un senyor que no tenia estudis. És important dir això, perquè en aquelles èpoques, eren moltes les mares que marcaven la pauta a les cases.\nRafel Nadal actualment està escrivint literatura de viatges i un thriller, coses que l'encoratgen a evolucionar dins la seva faceta d'escriptor que s'està obrint camí dins les lletres catalanes i es manté una mica allunyat del món tertulià. I per a aquells que el titllen de mer periodista, avisa: "Les darreres aportacions literàries vénen del món del periodisme", i té tota la raó del món. Al llarg de la seva trajectòria com a autor, tot i que inèdit, havia escrit guions, teatre, poesia, hi havia deixat alguna que altra novel·la a mig fer, però remarca que aquests passos iniciàtics no capten el seu interès gens ni mica, i que seguirà escrivint allò que més l'atregui, sobretot, partint d'experiències vitals reals, com la vida d'algun familiar literaturitzada i en la qual pugui estira el fil literari.\nFinalment, dedicà uns minuts a parlar sobre la crisi, a criteri personal d'una assistent, atès que té un gran domini de l'actualitat política, i fins i tot, proposà solucions i diàleg amb Madrid, això sí, afirmà que li agradaria la independència, que a Espanya, ja ni tan sols ens escolten. Fou una presentació força enriquidora i plena de virtuts, que ens va ensenyar a valorar el que tenim i a deixar un pèl de banda allò que ens manca, a aprendre a estimar el nostre entorn i respectar els nostres orígens familiars, que són els que tenim, que no podem canviar i ja formen part de la nostra pròpia història personal. És una novel·la molt recomanable i amb grans dosis d'emocions i sentiments a flor de pell.\n«Rafel Nadal: Camí de la novel·la memorialística».\nEtiquetas: Articles, Josep Maria Corretger i Olivart, Lo Càntich, Número 17, Rafel Nadal, Una mar de paraules\nJoan B. Fort Olivella ha dit...\nVoldria precisar que el Collell era un col·legi diocesà. Va ser després que va estudiar en un col·legi de l'Opus Dei de Girona, igual que jo, encara que al Collell ni hi vaig estar intern.\nMoltes gràcies, prenc nota de la precisió, tot i consultar-ho per internet, potser no em va quedar clar.


Pisos de vinil resistents Linòleum - dutxes i tinesLlegir Més\nPrincipal dutxes i tines Pisos de vinil resistents Linòleum\nPisos de vinil resistents Linòleum\nEl vinil i el linòleum són dos tipus diferents de materials resistents per al sòl que comparteixen moltes característiques. Moltes persones es refereixen a elles de forma intercanviable per les seves similituds. Però hi ha algunes diferències importants entre linòleum i vinil, incloent-hi materials i producció, instal·lació, aparença, cura i manteniment i cost. Compareu totes aquestes característiques per determinar quin tipus de sòl resistent és més adequat per a vosaltres.\nVinil: un producte fabricat amb humans que es produeix utilitzant petroli, un recurs no renovable. Es necessiten grans quantitats d’energia per extreure i processar clor, un component vital del maquillatge químic del vinil.\nLinòleum: material que es compon en gran part d’oli de llavors, una substància natural que s’extreu de llavors de lli. Es barreja amb altres materials naturals i renovables, com la pols de suro, la farina de fusta i la colofina.\nVinil: El vinil és generalment un dels materials de paviment més fàcils d’instal·lar. Les rajoles de vinil pelades i enganxades i els taulons combinables són els tipus més fàcils d’instal·lar, mentre que el vinil de xapa pren algunes mesures i un tall minuciós.\nLinòleum: Instal·lar linòleum pot ser molt semblant a la instal·lació de vinils, però el linòleum de fulls pot ser més difícil treballar amb el vinil de xapa. El linòleum també inclou rajoles i taulons adequats per a la instal·lació de bricolatge.\nVinil: Alguns tipus de vinil són pràcticament impermeables i es poden instal·lar en ambients freqüentment humits, inclosos soterranis i altres zones de grau inferior. El vinil de xapa és el tipus més resistent a l’aigua perquè té menys costures a la zona principal del sòl.\nLinòleum: resistent a l’aigua, el linòleum no és impermeable als danys de la humitat i s’ha de segellar periòdicament per protegir-lo contra la penetració de líquids. Si es produeixen inundacions, es pot arruïnar una instal·lació de linòleum i, en ocasions, una humitat excessiva pot provocar que les rajoles individuals o les cantonades de les làmines s’enrotllen.\nCost i esperança de vida\nCost del vinil: 0, 50 $ - 2, 00 $ per pe quadrat (per a les notes estàndard; el vinil premium pot costar més de 5 dòlars per peu quadrat)\nCost del linòleum: $ 2.00 a $ 5.00 per metre quadrat\nLa diferència de costos entre el vinil i el linòleum es compensa una mica amb la seva esperança de vida relativa. Mentre que el vinil pot costar un 50 per cent menys que el linòleum, tindrà una durada mitjana de només 10 a 20 anys. Un sòl de linòleum pot durar entre 20 i 40 anys o més.\nEl vinil i el linòleum també solen envellir de manera diferent. El linòleum mostrarà la seva edat amb el pas del temps, fent-se fora i progressivament semblant més i més gran fins que hagi de ser substituït. El vinil, en canvi, sovint manté un aspecte brillant fins que la seva capa de desgast s’esvaeix i el sòl comença a degradar-se.\nVinil: amb vinil imprès, teniu l’opció de gairebé qualsevol color, patró o imatge incrustat directament a la superfície del material. Això permet obtenir alguns dels efectes més vibrants i realistes de qualsevol paviment. L’inconvenient és que el vinil només és tan fort com la capa de desgast d’aquesta impressió, que tendirà a desgastar amb el pas del temps.\nLinòleum: aquest material és ràpid, cosa que significa que els patrons i les tonalitats no només s’imprimeixen a la superfície, sinó que són presents de forma dimensional a través de tota la peça. Això limita les opcions de disseny fins a cert punt, però permet que el sòl es pugui desgastar, ja que els colors són veritables a través del material.\nVinil: un dels pisos més fàcils de mantenir nets, es pot escombrar i buidar vinil regularment, o es pot arruïnar amb qualsevol de diversos detergents sense haver de preocupar-se per la descoloració del material. Resistent a la humitat, al motlle i al míldiu, es pot netejar simplement de forma periòdica perquè es vegi millor.\nLinòleum: gairebé tan baix manteniment que el vinil, el linòleum ha estat el sòl preferit per a escoles, hospitals i altres propietats públiques durant moltes dècades. N’hi ha prou d’escombrar-lo o aspirar-lo periòdicament. Les taques es poden netejar a mà amb un drap i un detergent suau.\nArticle AnteriorTurquia salvatge\nArticle SegüentCom utilitzar un bany d'aus escalfat\nIl·lustració: © The Spruce, 2018 El vinil i el linòleum són dos tipus diferents de materials resistents per al sòl que comparteixen moltes característiques. Moltes persones es refereixen a elles de forma intercanviable per les seves similituds. Però hi ha algunes diferències importants entre linòleum i vinil, incloent-hi materials i producció, instal·lació, aparença, cura i manteniment i cost. Compareu tot © Copyright 2019


Endesa a Gósol:telèfon i contacte\nEndesa en Gósol: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Gósol\nPunt de servei Endesa a Gósol\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Gósol\nEndesa a Gósol\nAqui trobaras tota la informació que necessites sapiguer de Endesa a Gósol. Tot gosolà que tingui preguntes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran quantitat dels ciutadàns de Lleida. Per això, compta amb gran percentatge recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el gosolà vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a prop de Gósol. Però, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Gósol\nEndesa proposa una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser escoltat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un gosolà té mes properes es mostran a continuacio:\nDirecció C\_ Sant Cristofol 3 Bajo Av. Dels Dolors 27\nCP 25700 08243\nMunicipi Ponts Manresa\nPunto de servicio Endesa El Pont De Suert\nDirecció C\_ Sant Jordi 15 C\_ San Sebastià 8\nCP 08700 25520\nMunicipi Igualada El Pont De Suert\nDirecció C\_ Sant Pelegri 29 Bajos C\_ Arquimedes 157\nCP 25300 08224\nMunicipi Tarrega Terrassa\nGósol es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 257210 punts de sumbministrament amb un consum anual de 967009768,9 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Gósol. Per això, si el ciutadà gosolà vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Gósol\nAdreça C\_ Sant Cristofol 3 Bajo Av. Dels Dolors 27\nAdreça C\_ Sant Jordi 15 C\_ San Sebastià 8\nAdreça C\_ Sant Pelegri 29 Bajos C\_ Arquimedes 157


▶La Mostra de Graffiti presideix una agenda on també hi ha teatre, pintura i prehistòria - Ràdio Premià de Mar\n▶La Mostra de Graffiti presideix una agenda on també hi ha teatre, pintura i prehistòria\nAquest matí preparaven la paret on es faran els graffitis\nPosted By: Joaquim Aguilar 2017-06-09\nA l’agenda cultural del cap de setmana hi trobem, avui i diumenge, la Mostra de Graffiti de Premià de Mar: 6a edició d’aquesta activitat amb una convocatòria de pròleg, però, aquesta mateixa tarda. Demà passat durant tot el dia es pintarà de nou la paret de Can Sanpere que dóna a la Gran Via entre Marina i Plaça, activitat que s’acompanyarà novament d’altres reclams. Eloi Maristany és el regidor de cultura:\nCom diem, avui ja hi ha el primer episodi de la mostra amb el taller per infants Graffiti Kids que es fa al centre cívic de sis a vuit del vespre: l’obra resultant del taller s’exhibirà diumenge a la Gran Via. D’altra banda aquest vespre, xerrada d’Aureli Argemí a la biblioteca organitzada per Omnium i a dos quarts de vuit del vespre, inauguració de la mostra de pintura de Ton Alcaraz:\nMés tard, a l’Amistat, teatre premianenc: la companyia Kampikipugui presenta l’obra ‘Fem l’amor… o no?’, un text de la mateixa companyia dirigit per la Sílvia Torres. Demà dissabte i diumenge, més teatre: dins la Mostra de Teatre Jordi Planas, ‘Vides encadenades’ i ‘Vigila, rateta’ al Patronat. I diumenge, 2a edició de la Jornada de col·leccionisme i intercanvi de fòssils a la plaça Salvador Moragas i jocs de l’època romana al Museu Romà.\nWateke i Saturdance, country, coral i Fira Comercial de Primavera, actes destacats del cap de setmana


POLÍTICA DE COOKIES – OliFERM - Cooperativa de Castelldans\nA la Cooperativa del Camp de Castelldans utilitzem les cookies per garantir el funcionament del nostre lloc web, així com millorar la seva qualitat i els seus continguts mitjançant l'anàlisi dels hàbits de navegació dels usuaris, proporcionant una excel·lent experiència de navegació.\nA la present Política de Cookies, t'expliquem qué son les cookies, per a que serveixen, i com les pots configurar o desactivar-les si així ho desitges. Tanmateix, t'indiquem quins tipus utilitza el nostre lloc web, i amb quina finalitat ho fa.\nEt convidem a llegir atentament la nostra Política de Cookies.\n1. ¿Qué son les cookies i per a que serveixen?\n2. ¿Quins tipus de cookies existeixen?\nLes cookies es poden classificar en diversos tipus, segons diferents criteris. A continuació, la Cooperativa del Camp de Castelldans li ofereix informació sobre els diferents tipus de cookies que utilitzem al nostre lloc web.\n2.1. Tipus de cookies segons la entitat que les gestioni\n2.2.Tipus de cookies segons el període de temps que romanen activades al seu dispositiu\nCookies de sessió: son aquelles dissenyades per trobar i emmagatzemar informació únicament durant la duració de la seva visita al lloc web, i desapareixen al acabar la sessió. Es fan servir normalment per emmagatzemar informació que només interessa conservar per garantir les funcionalitats bàsiques del lloc web durant la visita al mateix.\nCookies persistents: aquestes cookies emmagatzemen la informació per un període de temps més llarg, que pot ser accedida i tractada pel responsable de la cookie durant el mateix període. Aquest període canvia segons cada cookie, i pot anar des d'uns minuts fins a uns quants anys.\nCookies de preferències o de personalització: són aquelles que permeten recordar informació per a que puguis accedir al lloc web amb característiques que puguin diferenciar la teva experiència de les d'altres usuaris, com, per exemple, l'aspecte o contingut del lloc web, que podrà variar en funció del tipus de navegador que utilitzis.\nCookies d'anàlisi o mesura: són aquelles que permeten el seguiment i anàlisi del seu comportament al lloc web. Aquesta informació permet mesurar i analitzar l'ús del lloc web, així com fer perfils de navegació dels usuaris, amb l'objectiu d'introduir les millores necessàries al lloc web en funció de l'anàlisi de les dades de navegació recollides.\nCookies publicitàries: són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, en el seu cas, s'hagin inclòs al lloc web de la Cooperativa de Castelldans.\nCookies de publicitat comportamental: són aquelles que permeten la gestió eficaç dels espais publicitaris que s'hagin pogut incloure en el lloc web, mitjançant l'emmagatzematge d'informació del seu comportament obtingut gràcies a l'observació continuada dels seus hàbits de navegació, lo que permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció del mateix.\n3. ¿Quines cookies utilitza la Cooperativa Camp de Castelldans?\nA continuació, t'expliquem quines cookies utilitza la web de la Cooperativa Camp de Castelldans i amb quina finalitat ho fan. També detallem les característiques de cadascuna d'elles. Pots conèixer el llistat de cookies que utilitza el lloc web que estàs visitant al seu centre de configuració de cookies.\n_pay_session Utilitzat amb connexió en la navegació mitjançant un escaparat.\ncart S'utilitza en relació a la cistella de compres.\ncart_ts Utilitzat amb connexió amb el pagament i enviament.\n_landing_page Seguiment de les pàgines de destí.\n_orig_referrer Seguiment de les pàgines de destí.\n_shopify_fs Serveix per fer analítiques de Shopify.\n_shopify_s Serveix per fer analítiques de Shopify.\n_shopify_sa_p L'analítica de Shopify relacionada amb màrqueting i referits.\n_shopify_sa_t L'analítica de Shopify relacionada amb màrqueting i referits.\n_shopify_y Serveix per fer analítiques de Shopify.\n_shopify_country Serveix per fer analítiques de Shopify.\n_fbp S'utilitza per permetre que els usuaris comparteixin contingut amb Facebook.\n_s Serveix per fer analítiques de Shopify.\n_y Serveix per fer analítiques de Shopify.\n4. Informació adicional\nPots consultar la informació adicional sobre el tractament de la teva informació, en particular sobre els teus drets i les modalitats d'exercici dels mateixos, a l'avís legal i a la política de privacitat que trobaràs disponible a la nostra pàgina web, als enllaços del peu de pàgina.


Una vintena d'experts demanen endarrerir la tornada a l'escola - El Gerió Digital\nUna vintena d'experts demanen endarrerir la tornada a l'escola\nÀlex Arenas, Oriol Mitjà o Salvador Macip, entre d'altres, adverteixen que la soca britànica afecta més als menors\nDimecres, 6 de gener de 2021 08:30h\nUna vintena de científics, epidemiòlegs i estadístics han demanat aquest dimarts endarrerir la tornada a l'escola davant una situació "descontrolada" de la pandèmia. Així ho han assegurat en un comunicat on sostenen que la situació epidemiològica a Catalunya és "significativament pitjor" que al mes de setembre, quan es va iniciar el curs escolar.\nCreuen que el tancament d'aquests centres és "imprescindible" per evitar nous contagis i contribuir a la reducció de la incidència de la covid-19. "La taxa de positivitat és de 9,5%, quan es recomana que aquest valor ha de ser inferior al 5%" han avisat, recordant també que la incidència acumulada supera el nivell de risc extrem establert pel Ministeri de Sanitat.\nD'aquesta manera, critiquen que "a una setmana per a la tornada" les autoritats educatives i sanitàries no han fet públic "cap pla pel que fa a la contenció de la pandèmia a les escoles". "Si es decideix mantenir les escoles obertes, és de vital importància que se segueixi un protocol detallat, si s'opta per tancar-les i passar a una educació telemàtica, cal informar amb antelació a les famílies d'1,5 milions d'escolars", subratllen. El document està firmat per experts com Salvador Macip, Oriol Mitjà o Àlex Arenas.


Moments d'òpera | Il corsaro (G. Verdi)\nLa Gioconda (A. Ponchielli) Serse (G. F. Händel)\nIl corsaro és una òpera dividida en tres actes, amb música de Giuseppe Verdi i llibret en italià de Francesco Maria Piave, tot i que basat en el poema The Corsair de Lord Byron. L’estrena va ser el 25 d’octubre de 1848 al Teatro Verdi de Trieste.\nEl compositor va expressar el seu interès en el poema de Byron The Corsair l’any 1844 quan estava planejant una òpera per a Venècia, però no hi havia un baríton que fos l’adequat. L’any 1845 havia de compondre tres òperes, una per a ser estrenada a Londres, però es va trobar amb diverses dificultats, tal i com ja vam comentar al programa dedicat a I masnadieri, l’òpera que finalment va estrenar a Londres, tot i que la seva idea inicial era que fos Il corsaro, però Verdi ho va descartar en trobar l’òpera massa freda i teatralment ineficaç.\nPer tant, I masnadieri es va convertir en l’òpera per a Londres, i Verdi (i el seu ajudant, Emanuele Muzio) va viatjar a la capital britànica a finals de maig de 1847 per a la seva estrena que es va celebrar el 22 de juliol de 1847, després el compositor va tornar a París, on va romandre durant dos anys, mentre que Muzio va tornar a Milà. Després de I masnadieri, i per tal de satisfer l’òpera que tenia pendent per a Lucca, Verdi va proposar Il corsaro, se li va oferir una contra-proposta que va rebutjar, i des de París al febrer de 1848 Verdi va enviar la partitura completa a Lucca a través de Muzio.\nMalgrat que Verdi ja era un compositor de gran èxit a Itàlia, l’estrena va passar molt desaparcebuda, en bona part a causa de diversos problemes a l’hora de posar en escena el títol. Tanmateix, a més de la ciutat de Lucca, l’òpera es va representar a les ciutat s de Milà, Torí, Mòdena i Venècia, l’any 1853.\nTagged with → ALBERT GALCERAN • CABALLÉ • CARRERAS • IL CORSARO • JESSYE NORMAN • MOMENTS D'ÒPERA • SONDRA RADVANOVSKY • VERDI


Il·luminats - Teatre Barcelona\nLa Cia. Sensedrama Teatre i la cia. Frec a Frec presenten Il·luminats. Un espectacle que és molt més que una invitació a un sopar entre amics. És també una invitació a reflexionar sobre la solitud, la incomunicació familiar, la parella, el sentit comú, el sexe… Això sí, tot en clau d’humor molt blanc… i molt àcid!\nSis amics es reuneixen per sopar junts… Encara que darrere d’aquest sopar hi ha un altre propòsit: el de trobar-se a ells mateixos. D’aquesta manera, seran més conscients i descobriran el que realment són, la seva essència, més enllà dels seus egos i les seves creences. T’apuntes a aquest sopar?\nUn dels amics del grup proposa a la resta viure plenament el moment present. I fer-ho, a més, d’una manera fresca i espontània, responent a la vida des del propi ésser. Així, durant el transcurs del sopar acabaran tenint lloc situacions insòlites, ridícules, fora de lloc. Però qué bé s’ho passen! Els serveix per treballar aspectes de les seves vides que els han portat a viure amb pors, amb limitacions i amb culpabilitat.


Castelló Notícies ret homenatge al seu amic i col·laborador Vicent Ventura - Castelló Notícies\nInici Autors/res Castelló Notícies ret homenatge al seu amic i col·laborador Vicent Ventura\nCastelló Notícies ret homenatge al seu amic i col·laborador Vicent Ventura\nHui 2 de març de 2019 ha mort Vicent Ventura\nLa seua marxa ens ompli de dolor i ens deixa un gran buit en tots aquells que el vàrem conèixer.\nHa mort un gran home; Vicent Ventura, un gran Castelloner. Home de profundes i arrelades conviccions ideològiques esquerranes i republicanes des de sempre, va participar en la política i la cultura Castellonera durant alguns anys, va mantindre amb fermesa les seues posicions i no va renegar mai dels seus principis. Va ser conseqüent amb les seues idees.\nHonor i respecte a Vicent i a la seua memòria!\nFins sempre Vicent\nCastelló Notícies obri un espai perquè tots els seus amics li puguen dedicar unes línies, perquè estem segurs que molts dels que vàrem tindre la gran sort de conèixer-lo voldran recordar-lo. Podeu enviar els vostres escrits a info@castellonotices.com o al WhatsApp de Castelló Notícies telf. 684 413 013.\nVicent Ventura participant en xerrada defensant el seu barri.\nMalauradament perdem un altre bon puntal\nDe les que han dedicat moltes hores per la cultura i les polítiques progressistes d’este poble\nAcí us deixem uns dels seus escrits publicats al seu bloc Memòries de Poblet.\nA la vora d’un riu, mare… No. A la vora de dos rius, mare… Si, sembla més a Castelló… La gran història la fan els historiadors, i ens expliquen el que els convé a la seva generació. Eixos no som nosaltres. Nosaltres volem mantenir viva la memòria de les persones que no apareixen en aquesta història i quins eren els seus costums, que són les que poblen la nostra vida i els nostres records, les que ens han fet poble tal com som…\nNostàlgia, per Vicent Ventura Calatayud\nCrec que ja he dit alguna vegada que per a mi, qualsevol temps passat, jo era mes jove. Castelló és un d’aquests pobles que imprimeix caràcter als que hem nascut en ell, i que a més acaben impregnant a aquells que han arribat des d’altres llocs i porten temps residint, i a més sempre ha mantingut subtils però marcades diferències entre els diferents barris que el formen, mes que res per les diferències entre els oficis i el dia a dia dels seus habitants, quan parlem dels barris perifèrics, o entre el seu poder econòmic, quan parlem d’aquests o del Carrer Major, residència de les famílies mes adinerades.\nHi ha una cosa en la qual mai no hi va haver diferència: cada veïnat era una gran família, amb totes les coses bones i dolentes que porta aquest tracte. El meu barri, en el que em van parir i amb el qual mai no he perdut contacte malgrat haver-lo abandonat com a resident des de molt jovenet, és el de “El Calvari”, i concretament el carrer de Cervantes.\nMai recorde la porta de ma casa tancada amb clau, ni la de cap altra del veïnat. El meu pare m’explicava que, sent molt xicotet, la seva mare va passar prop d’un any malalta al llit, amb la clau de la porta posada al pany per l’exterior, el meu avi treballant per poder mantenir tant la casa com la despesa provocada per la malaltia, ell a l’escola, en la del senyor Esteban Sánchis. En tot aquest temps no va faltar una sola vegada la veïna que acompanyés al metge durant les seves visites, ni les que van mantenir la casa neta i en condicions per fora i per dins, ni les que es van preocupar de la roba i del menjar del meu avi i del seu, tant de comprar-lo com de fer-lo, i de totes les cures necessàries per a la meva àvia mentre estava sola.\nEra suficient un mínim crit perquè el carrer s’omplís tot seguit de veïns per veure què passava i ajudar en tot el possible. Era un veïnat pobre, en el qual a ningú no li faltava de res que tingués qualsevol altre veí.\nTotes les vesprades de temps agradable, la plaça de l’Ermita quedava mig plena pel grup format per totes les veïnes que podien acudir a ajuntar-se per fer les seves tasques juntes, cosir, brodar, qualsevol cosa en grup. Era sempre un grup enorme però variable, en el qual es parlava del diví (poc) i de l’humà (gairebé tot), i en el qual s’acabava pelant viva la no assistent, com sempre passa en els grups. Recorde a la meva àvia quan es retirava boqueta nit. Recollia la seva cistella, que posava sota el braç, agafava la seva cadireta de bova i s’acomiadava amb un “Bo senyores, el que diran de mi seran vostès”, i marxava a casa seguida del jurament de les altres que mai no es ficaven amb cap d’elles.\nEls homes compartien sempre en el que podien tot el treball a les seves menudes collites, es buscaven feina uns als altres, compartien el seu escàs temps lliure, es deixaven el seu temps en les tasques després de les collites (recorde algunes vetllades fent “la despellorfá de la dacsa”).\nEls carrers i la plaça eren el vell oest, o el camp de batalla, o el camp de futbol, o la selva perduda, o una mica de tot això al mateix temps, segons el joc que en aquell moment portés entre mans tota la bandada de mocosos que les envaíem al final de la vesprada quan sortíem de l’escola. També els camps dels voltants formaven part del territori de la nostra propietat absoluta en la fantasia infantil.\nUs estranya que senta nostálgia? Cada un supose que la sentirà del seu barri. Enyore les antigues i pobres festes de Santa Bàrbera, estendard del barri i els seus veïns, el forn de “Patxeco”, el comerç de Camilo, la botiga de María “La Bellesa”, la taverna del “Tio Xuso”, el vell Hospital al costat de l’Ermita, el pou de la plaça amb la seua pica, el vell llavador a la sortida del poble, també desaparegut amb el “desenvolupament” del barri.\nArticle anteriorProgramació d’accions per la Igualtat a Castelló\nArticle següentNecrològiques – VICENT VENTURA CALATAYUD