CCD exigeix novament a l'Ajuntament de Tavernes Blanques que els veïns disposen d'un Servei d'Urgències Médiques - Nou Horta\nCCD exigeix novament a l'Ajuntament de Tavernes Blanques que els veïns disposen d'un Servei d'Urgències Médiques\nDimecres, 27 Desembre 2017 14:10\tEscrit per CCD Tavernes Blanques\tPublicat en Tavernes Blanques - VAL Vist 1105 vegades\nEl Comitè Local de CCD Tavernes Blanques mostra la seua preocupació per la falta d'infraestructures sanitàries, bàsiques i necessàries, en una zona d'alta densitat poblacional com és Tavernes Blanques. La falta del servei d'urgències és conseqüència d'una política sanitària que hauria d'estar ja superada.\nTavernes Blanques té una població de més de 9000 persones. La distància al centre d'urgències més pròxim és de 9,65 quilòmetres, en la localitat de Massamagrell, 21 minuts de viatge per la V-21. No és de rebut que es recórrega aqueixa distància per a una assistència sanitària d'urgències. D'altra banda, molts dels nostres veïns prefereixen acudir a urgències en l'Hospital Clínic Universitari de València, que dista 5,3 quilòmetres. Amb açò es col·lapsa la urgència hospitalària, per falta d'una necessària infraestructura a Tavernes Blanques.\nNo es pot adduir des de la Conselleria mancada de demanda sanitària, quan és constatable l'augment efectiu de població.\nCoalició de Centre Democràtica, una vegada mes, denuncia la falta d'un servei d'urgències mèdiques a Tavernes Blanques sobretot en dates de major demanda assistencial, com és el cas de les festes nadalenques.\nCCD Tavernes Blanques opina que en retallar el consultori els seus serveis, els veïns “solament podran emmalaltir de vuit del matí a tres de la vesprada, ja que no existeix servei d'urgències.\nEn paraules de Javier Castelló Armengol, Coordinador Local de CCD Tavernes Blanques, “recolzem totalment, com no podia ser d'una altra manera, les queixes dels veïns exigint que es dispose d'un servei d'urgències mèdiques. Els Centristes recordem a la sra. Alcaldessa, que ha de sol·licitar JA!! i sense cap tipus d'exclusions un servei d'urgències mèdiques per a la nostra població”.\nModificat el Dimecres, 27 Desembre 2017 14:11\nMés en esta categoria: « CCD Tavernes Blanques exigeix a l'ajuntament "que els veïns disposen d'un Servei d'Urgències Mèdiques"\tTavernes Blanques prepara un 9 d'Octubre digital »


Resum de la Mesa Sectorial del 5 de maig de 2021\nOrdre del calendari escolar del curs 2021- 2022 per als centres educatius no universitaris de Catalunya.\nL’Administració explica que a proposta d’ordre de calendari no té canvis significatius. La idea es donar continuïtat als acords assolits el curs passat, especialment pel que fa als INS-Escola.\nArticle 6, paràgraf 6.2, és nou; tracta d’un esbarjo que no serà considerat lectiu.\nArticle 6.3 (segon cicle de l’Educació Infantil i PRI) que no s’iniciï l’activitat lectiva abans de les 8:30.\nDisposició transitòria sobre els centres que participen en el Pla experimental de la jornada continuada en 25 centres i que es fa pròrroga per un curs.\nValoració d’USTEC·STEs (IAC): la manera com es planteja la discussió sobre l’ordre del calendari és incorrecta perquè tot el que seria l’organització d’horari i calendari té a veure amb les condicions laborals dels treballadors/es i això no es té en compte. Es cuina l’ordre amb l’exclusió de la part social. Entenem que l’ordre no s’hauria de passar primer pel CEC, sinó prèvia negociació de les condicions de l’horari i calendari a la Mesa. Ho hem fet amb les condicions de teletreball, per què no amb l’ordre del calendari?\nArticle 2: hauria de dir que finalitzen les activitats el 30 de juny per evitar malentesos que fan pensar que es pot fer anar a treballar al professorat als centres al juliol.\nArticle 4: possibilitat de fer horari intensiu per qüestions sanitàries.\n4.2: s’hauria d’afegir “que inclouen l’esbarjo”.\nAl final del 4.2: proposem que si no hi ha acord, d’acord amb les pròpies recomanacions del CEC en base a l’horari saludable, proposem que s’acabi a les 16.\nSempre dintre de l’apartat 4, a la disposició transitòria única que parla del Pla Pilot, hauria d’aparèixer la possibilitat que més centres s’hi poguessin afegir. La mostra de 25 centres és insuficient. No sabem per què el Departament no deixa veure què passa amb aquest Pla i demanem que altres centres s’hi puguin afegir.\n5.3: considerem i reclamem que el temps d’esbarjo sigui considerat com a lectiu als centres de Secundària. Posem com a exemple l’horari de Cantàbria, que sabem que els funciona. Aquesta comunitat té els mateixos resultats que CAT en les proves PISA.\nL’article sobre els INS-Escola entenem que s’ha de suprimir tot sencer. El fet que hagin de tenir la mateixa jornada i horari suposa un intent de sabotejar l’horari intensiu de Secundària.\nNegociació prèvia amb la part social: en cap cas hauria de ser per negociar condicions laborals. És un ordre amb finalitats pedagògiques i per tant s’han de negociar a banda i en el context que li és propi.\nPel que fa a la menció del 30 de juny, de la finalització a 30 de juny, es tanca la porta a les oportunitats de feines relacionades amb el col·lectiu del professorat, en el context, la forma i la tipologia que sigui.\nVincular el calendari amb la pandèmia: ara mateix no està justificat.\nPel que fa al text, 5 hores lectives que inclouen l’esbarjo. A primària ja és així. La consideració de l’esbarjo de Secundària: en prenen nota. Ara no podrà ser.\n25 centres del Pla pilot: admeten que serà molt complicat extraure conclusions amb la mostra que es va triar, perquè certament és insuficient. Però les dades demostren que no hi ha cap progrés i en alguns casos van a la baixa els indicadors pel que fa a l’índex de tria de centre en funció de l’horari. Altra cosa és el nivell subjectiu de satisfacció per part de les comunitats educatives que posen de manifest les direccions, però que no és un indicador clau, ni vinculant.\nL’article de l’INS-Escola: els INS-Escola s’han de coordinar des de l’equitat i rere un únic projecte de centre.\nTema menjadors: necessàriament, per poder-se expandir han de tenir condicions, espais, bona planificació d’activitats, inversió, etc\nResolució EDU/182/2021, de 29 de gener, de convocatòria de concurs oposició per a l'ingrés i accés a la funció pública docent i adquisició de noves especialitats (DOGC núm. 8332, de 3.2.2021)\nLa convocatòria de les properes oposicions ha estat impugnada per un col·lectiu de persones individuals que n’han demanant la suspensió. Tal com marca l’Article 117 de la Llei de procediment, s’han de resoldre, en termini, els recursos de reposició.\nL’Assessoria Jurídica del Departament farà publica divendres, 7 de maig la suspensió, fins que es resolguin els recursos de manera que la següent setmana decaurà de nou la suspensió.\nPublicació al DOCG de la suspensió. Es publicarà un comunicat explicant què vol dir aquesta suspensió el 7 de maig. Tots els recursos es denegaran.\nPosicionament d’USTEC·STEs (IAC):\nAra es fa l’anunci de la suspensió de les opos, quan s’ha tingut 2 mesos i mig per resoldre les impugnacions, generant un tsunami de confusió i neguit, malgrat que es pengi una nota. No s’ha gestionat adequadament.\nVolem incidir en què quan es pengi la nota sobre la suspensió, caldria situar també que les proves seran al juliol i els mèrits al setembre, per tranquil·litzar tothom.\n2.2 annex 5: malgrat el canvi de referència al 7.4.1.1 encara no queda clar a quin nombre de unitats fa referència (6 o totes??). Demanem pulir el redactat.\n1 annex 7: s’ha modificat.\nTema calendari: els aspirants han de poder tenir clara la temporització i quan comencen les proves; quan es durà a terme la fase de mèrits...\nCal informar a la Mesa sobre les condicions ambientals i de seguretat amb les quals es faran les proves.\nDisposar d’un correu electrònic perquè la gent es pugui adreçar al tribunal, tal com es va demanar en la convocatòria anterior.\nReclamem més supòsits pràctics.\nProgramació en l'especialitat de Pedagogia Terapèutica, quan parla dels plans de suport individualitzats, només especifica que l'àmbit d'assoliment de competències ha de ser de les d'àmbit lingüístic. Això tindria sentit si es tractés de l'especialitat d'ALL, però no per PT. S’ha de revisar i modificar.\nDenunciem: els aspirants es mereixen saber com i quan opositaran. No hi ha res d’això previst. Ni especificacions dels tempos, ni condicions físiques d’aules, de publicació de tribunals, ni tan sols un mail habilitat per fer reclamacions.\nSuspensió pot significar endarrerir? L’assessoria jurídica ha d’acabar de resoldre els recursos i immediatament es procedirà a publicar tribunals. La intenció és que la suspensió no afecti i estan treballant perquè la resolució dels recursos no interfereixi en els calendaris.\nCalendari: tenen intenció de fer les proves al juliol i el concurs al setembre.\nPel que fa a les condicions ambientals i de seguretat: els tribunals i aspirants gairebé tots estaran vacunats. Tots i així es continuaran mantenint protocols de seguretat idèntics a la convocatòria anterior.\nActivitats ensenyament-aprenentatge: queda molt clar que són les que s’han preparat. La persona pot triar si vol triar una de les 6 o una altra. Tornar a modificar la convocatòria voldrien evitar-ho, però miraran de deixar-ho clar als presidents/es de tribunals.\nCorreus electrònics dels tribunals: sembla que serà possible. Les reclamacions via correu electrònic seran factibles.\nEspecialitat de pedagogia terapèutica: es donarà trasllat a la unitat corresponent perquè ho revisin.\nResolució EDU/ xx /2021, de xx de maig, per la qual es dicten les instruccions sobre l'adjudicació de destinacions provisionals amb efectes d'1 de setembre de 2021 per al personal funcionari de carrera, en pràctiques i interí dels cossos docents i sobre els desplaçaments forçosos per modificació de les plantilles dels centres i serveis educatius públics dependents del Departament d'Educació.\nAdministració situa 4 grans canvis:\nS’han ampliat els conceptes de selecció-proposta: CMA, noves famílies professionals en Cicles formatius; a l’àmbit d’Adults del cos de mestres, amb COMPETIC, a centres nous, a llocs a subseus.\nTema mestres de l’ESO: s’ha avisat a tots els docents afectats. No hi haurà opció que la gent de PRI puguin optar al 1r cicle de l’ESO. Parlem dels mestres de l’ESO, que van entrar al curs 17-18.\nBase 11: supressió del paràgraf que afecta a persones que estiguin amb llicència per IT, permís maternitat...: s’està pendent d’un informe de l’Assessoria Jurídica per veure com es pot solventar.\nReforços COVID, que ara s’anomenen foment d’ocupació: nombre similar de dotacions per al curs següent, però amb variacions del llocs. Aniran dintre de la plantilla, però no com a estructurals, sinó com a conjuntural. No es poden fer traspassos entre plantilla estructural o plantilla conjuntural. Es poden fer propostes de continuïtat a interins/es que estaven en un lloc ordinari i ara els podran proposar per una plaça de reforç. Només poden ser contractats interins/es perquè són mesures de foment d’ocupació, finançades amb fons europeus. Al les adjudicacions no van identificades, només a nivell intern del Departament. A nivell del treballador no hi ha cap diferència (sou, horari, etc).\nPosicionament USTEC·STEs (IAC):\nEsmena a la totalitat perquè és un document marcat per l’aplicació i el desenvolupament del Decret de plantilles. La nostra petició és la de la retirada del document.\nSobre els perfils professionals, encara no tenim un estudi concloent que estableixi que aquests perfils estiguin justificats pel rendiment escolar o per la millora de resultats educatius. Tenim un Consell Superior d’Avaluació del Sistema Educatiu, però no tenim notícies que aquest s’hagi pronunciat sobre els beneficis d’aquest sistema discrecional i sobre que, en termes de qualitat, el sistema hagi millorat. Arribem a la conclusió que s’avalua molt una part del sistema, però no s’avaluen les decisions polítiques que s’adopten i com aquestes incideixen en el sistema.\nDemanem la retirada del punt 6.2 de les propostes de direcció.\nDemanem la retirada dels Perfils. Si es manté el procediment dels perfils, aquest encara empitjorarà més l’entrada dels nous funcionaris, dificultant que puguin aconseguir tenir una plaça definitiva en molt de temps. L’argumentació de poder mantenir plantilles estables entra en contradicció amb la llibertat d’elecció de centre del professorat. L’estabilitat ha de venir donada, per una banda, pel CT, en base al qual les persones trien on volen anar i així s’estabilitzin les plantilles i les condicions laborals. Un concurs on han de sortir, per cert, totes les places. Per una altra banda, a l’estabilitat s’hi ha arribar, també, per la doble via i per un concurs de mèrits que regularitzi la situació de tot el personal interí, col·lectiu sobre el qual, des de l’Administració, s’ha abusat en termes de temporalitat, tal com acredita la sentència europea que tots coneixem. Tots els docents estan capacitats, i ho han demostrat sobradament des de l’inici de la pandèmia, reciclant-se i adaptant-se ràpidament a maneres de treballar molt diferents a les que estaven acostumats i a situacions organitzatives i ambientals molt noves, durant aquest curs. Per tant, hem d’anar a Madrid a defensar el posicionament de Catalunya en base a un concurs de mèrits per l’estabilització del personal interí.\nDemanem la simplificació dels processos administratius: l’autoconfirmació d’interins i provisionals, com una fórmula d’estabilització.\nEstem totalment en contra de les entrevistes. És un procediment arbitrari, que no és propi de la Funció Pública, que no ofereix garanties; és una pràctica que cada cop els centres educatius fan més i que no hauria d’existir i molt menys plasmar-se a les convocatòries. Continuem sent testimonis de la difusió de llocs de treball per part d’alguns centres, a través de les xarxes socials. Demanem que això quedi regulat, que és una mala pràctica i que d’una vegada quedi clar que no es pot fer.\nEn definitiva, ens calia un document simplificant els tràmits, sobretot amb l’autoconfirmació del personal interí (que ja s’havia fet abans), tenint en compte que el criteri més objectiu és el criteri de la borsa i dels serveis prestats, i tenint en compte que el procediment d’autoconfirmació és el que millor garanteix l’estabilitat del professorat. Lamentem que els processos ja surten viciats des d’un inici.\nSobre el text de la Resolució...\nLes places de reforç COVID que no són vacants entenem que no podran tenir una proposta de continuïtat, tenint en compte que no compleixin el principal requisit, a banda dels 12 mesos de servei i el 4 mesos al mateix centre.\nLes places reforç COVID, ara reforç-foment d’ocupació, es faran públiques d’alguna manera? Estaran ben identificades? Els centres en tindran coneixement d’antuvi?\nTornem a demanar, per tercer curs consecutiu que el topall de les peticions no se situï a 30 i no hi ha hagut modificació. No es té en compte a la gent que viu i treballa al Pirineu, als Pallars, a La Cerdanya, que tornen a patir discriminació.\nDemanem que no es doni adjudicacions d’ofici a les ZER, igual que passa amb els CMC, que s’hagi de demanar explícitament.\nArt.25: demanem el mateix tracte que es fa amb els funcionaris, que no hagin d’acreditar la condició legal de discapacitat. S’ha d’aplicar la mateixa normativa per interins i funcionaris.\nCMC: els annexos 5 i 6 no apareixen i es publicaran sense passar per Mesa; no podem saber si hi ha alguna actualització en el llistat de centres CMC. Cal informació.\nInclusió a la Borsa mitjançant la RESOLUCIÓ EDU/1792/2020, de 20 de juliol amb serveis prestats i el màster finalitzat per tal que puguin demanar mitjançant la sol·licitud individual una vacant en fase d´elecció.\nMàster: data límit d’acreditació del màster per la participació en les adjudicacions, quina serà?\nActualització de titulacions: d’acord amb l’Ordre ENS/294/2013, de 20 de novembre, la revisió de titulacions de la borsa es realitza periòdicament i es fa pública a través del web del Departament d’Educació. Demanem passar-ho per Mesa com es feia abans, a més l’ordre et porta a la web que et remet a una nova ordre sobre personal sanitari de Catalunya (queda sense resposta)\nLes condicions excepcionals en què es desenvoluparà el procediment d’adjudicació obliga a establir criteris limitatius dels canvis de les propostes entre l’adjudicació provisional i la definitiva. Així, les direccions del centres podran gestionar amb els respectius Serveis Territorials les possibles incidències i adequacions de la proposta realitzada, que responguin a factors nous sobrevinguts com variacions de plantilla o altres situacions sobrevingudes motivades que ho aconsellin, especialment en els centres on hi ha una nova direcció amb efectes 1.7.2021. Retirada del redactat per ser arbitrari ja que no concreta en quins casos les direccions (noves) poden realitzar canvis a les plantilles.\nS’ha de tendir, sens dubte, a una simplificació dels processos administratius.\nReforços: podran ser confirmats. I de 4000 només 200/300 no compleixen els 12 mesos. El curs passat es pensava que eren reforços només per un curs i ara saben que els poden donar continuïtat degut a aquesta partida del FSE.\nS’ha advertit a tots els directors/es que no facin publicitat de llocs de treball. Els consta que ja fa 2 anys que això es va tallar de soca arrel.\nCriteris per adjudicar reforços? El primer criteri és la ràtio alta (el màxim de 25 a PRI i el màxim de 30 a SE). N’hi ha d’altres.\n30 peticions: es mirarà a veure si això es pot fer.\nArticle 25: ho valoraran.\nRespecte dels nous centres CMS, l’Idescat enviarà dades al Departament per fer actualització.\nRespecte de les persones que van entrar a la darrera borsa: sí, estaran baremats i podran participar a les adjudicacions si compleixen els requisits.\nMàster: al text de la resolució s’indicarà que han d’acreditar el màster abans de l’1 de juliol, per poder entrar a les adjudicacions. Els que no ho hagin acreditat en aquesta data, no podran entrar a les adjudicacions d’estiu.\nDavant l’anunci que les places reforç COVID del curs passat podran ser objecte de confirmació, malgrat no ser vacants: demanem una Mesa específica urgent.\nUn cop més, saltem per sobre el número de la borsa i l’antiguitat.\nNo es poden canviar les regles del joc i que aquestes places, ara, puguin ser motiu de proposta de continuïtat. Per què ara considerem vacant un lloc de treball que no havia estat considerat així durant tot el curs passat? Què farem amb els interins/es que estan en frau de llei ara mateix i que no obtinguin una vacant?\nSobre el finançament amb fons europeus, calen més explicacions i transparència.\nMés qüestions que planteja USTEC·STEs (IAC)\nObertura de borsa: per quan?\nQuina resposta es donarà als mestres d’ESO (2017-18) que ara han de tornar a la seva plaça i que se senten perjudicats per un problema, i una situació injusta, que ha generat la pròpia l’Administració?\nPel que fa al greuge de les famílies monoparentals i el dret que haurien de tenir de poder gaudir el permís de paternitat i de maternitat, en igualtat de drets, com té previst el Departament entomar aquesta qüestió, tenint en compte que hi ha una sentència favorable al País Basc?\nDemanem que compleixin amb el principi de transparència, donant accés a la informació als delegats/des sindicals als aplicatius dels processos en curs.\nDemanem meses amb els equips polítics de la Conselleria, més enllà dels equips tècnics. La presència dels equips tècnics és imprescindible, però els equips polítics són els qui poden prendre decisions i això és una Mesa de negociació, on s’ha de poder negociar i arribar a acords. Volem respostes polítiques a la problemàtica de quedar-se sense feina dels interins, per exemple, amb anys de serveis prestats.\nPosem de relleu que les opos no són un bon sistema d’estabilització. Ens adonem que la meitat dels seleccionats no ocupaven llocs com a interins.\nAcreditació del cursos d’innovació. Ja vam traure el tema a la Mesa anterior. Es va dir que es traslladaria la consulta al Jesus Moral i aquestes persones segueixen sense tenir la resposta. Voldríem saber si es podrà desencallar el tema. El senyor Trens va comentar que era fàcil donar indicacions a la comissió d’avaluació dels mèrits per resoldre-ho, però de moment no s’ha pogut resoldre.\nCodis CIE MUFACE i protecció de dades: amb data 4 de maig de 2020 es va fer arribar al director general la demanda que es modifiquessin els Documents de gestió de personal docent, pel que fa al fet que els comunicats de baixa de MUFACE hagin d’entregar-se a les direccions dels centres i que aquests comunicats, que contenen dades confidencials, hagin de romandre als centres educatius durant un termini de cinc anys. No es un tema de Paritària. Hi ha responsabilitat política. Exigim que es resolgui perquè vulnera els principis de confidencialitat pel que fa a informació especialment sensible.\nFormació Professional: retirada de les indicacions que de cara el curs vinent s’hagi de programar amb un nou CV que encara no està publicat. Retirada i que no es publiqui res fins que es tracti en una Mesa Tècnica.\nArticle 25: endarreriments en les avaluacions; el curs passat hi va haver docents que no van rebre l’avaluació a temps per les adjudicacions d’estiu i aquest curs queden encara molts docents per ser avaluats. Al servei territorial del Maresme-Vallès Oriental no hi ha metgessa del treball i no se sap com s’avaluarà aquestes docents. Exigim solucions.\nComissions de servei: els recursos que es van presentar el curs passat un cop publicades les dades definitives de les adjudicacions s’han resolt ara al mes d’abril. Denunciem la lentitud del sistema, uns recursos no han de trigar més de mig any a resoldre’s.\nInstitut Esteve Terrades: fa 3 setmanes els membres d’aquest institut se n’assabenten, per la premsa, que la família d’arts gràfiques marxa a l’Institut privat Antoni Algueró a Sant Just. No han informat de res a la direcció ni als docents, ni sobre quins cicles faran... Comencen aviat les preinscripcions i no saben res. Denunciem la manca d’informació des del Departament i el fet de no tenir en compte a les parts implicades.\nIncidències competències Bàsiques 4t ESO: els grups que es trobaven confinats els dies de les proves no les van poder fer i des d’Inspecció, si més no al Consorci (desconeixem si en altres SSTT) es decideix que aquests grups les facin posteriorment, corregides pels tutors/es de grup. El Departament va penjar al web les solucions de les proves el mateix dia que van acabar i aquests alumnes confinats van poder veure les solucions abans de fer la proves posposades, per la qual cosa el resultat de les mateixes no hauria de tenir cap tipus de validesa.\nTutories COVID: es pot confirmar el cobrament al mes de maig?\nObertura de borsa: segurament a final de curs i passarà per Mesa aviat.\nMestres que havien accedit el 2017 a l’ESO: la resposta que els donarà el Departament és que s’ha de complir la sentència i s’ha d’acatar. Els centres on han prestat els serveis, han manifestat que estan molt contents amb aquestes persones, tanmateix, el curs vinent se n’hauran d’anar a l’escola que tinguessin.\nAplicació del permís a les famílies monoparentals: La sentència del País Basc va ser impugnada i està pendent de pronunciament del TS i quan es pronunciï es requerirà una modificació de la normativa. Per ara només es pot gaudir del permís de paternitat de les 4 setmanes.\nAccés de les organitzacions sindicals per una major transparència: hi ha moltes dificultats tècniques perquè això pugui ser. I el mateix passa amb les opos i poder tenir accés a la informació que publiquen els diferents tribunals.\nTraslladaran la proposta que l’equip polític sigui a les meses per una negociació efectiva. Però cal tenir en compte que estem amb un govern en funcions.\nÉs MUFACE qui ha de moure fitxa. Ells han fet tot el que han pogut. Molt aviat, a través de l’ATRI, es podrà gestionar tots els permisos, llicències, etc\nNova distribució horària del CV de la FP: ho tornaran a traslladar.\nAntoni Algueró: no tenen la informació; no tenien concert i al final s’ha optat perquè ho assumeixi la Pública.\nInconvenients que es van produir sobre les Competències Bàsiques: les traslladaran a qui compet.\nTutories COVID: és difícil que entri el cobrament per aquest mes. Hi ha moltes incidències. Mes de juny.\nReunió divendres, 7 de maig, amb un únic punt a l’ordre del dia sobre la proposta de continuïtat dels reforços COVID.\nPublicació CT el 13 Secundària i Primària el 21. Per confirmar.\nPublicació de la resolució d’Adjudicacions d’Estiu: 17-18 de maig, sense confirmar.


Els terroristes de Londres volien atemptar amb un camió de gran tonatge - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls terroristes de Londres volien atemptar amb un camió de gran tonatge\nEls tres terroristes que van matar vuit persones i van ferir a 48 la setmana passada a Londres van intentar llogar sense èxit un camió de gran tonatge amb el que podrien haver provocat una massacre encara més gran, va revelar ahir la policia britànica.\nLes forces de seguretat creuen que Khuram Shazad Butt, el jove d'origen pakistanès a qui consideren el líder del grup, no va poder pagar amb una targeta de crèdit el lloguer d'un camió de 7,5 tones i es va veure obligat a optar per una furgoneta més petita.\nEls tres còmplices van atropellar amb aquest vehicle a la multitud que passejava pel pont de Londres cap a les 22.00 hores (21.00 GMT) de dissabte i van apunyalar després de forma indiscriminada a la gent que es trobava a la concorreguda zona de bars i restaurants del mercat de borough. Els terroristes van utilitzar ganivets de 30 centímetres de longitud, que portaven lligats al canell, i comptaven a més amb còctels Molotov a la furgoneta que no van arribar a utilitzar.\nL'Afganistan anuncia la mort del líder dels talibans en un atac amb dron


Publicat 23/05/2019 11:21CET\nNo emetr cap informe sobre com aplicar al cas la LeCrim perqu és constitucionalment "inviable"\nLa sala que jutja el procés independentista al Tribunal Suprem ha respost a la presidenta del Congrés dels Diputats, Meritxell Batet, que en la seva interlocutria de la setmana passada ja va apuntar la manera de procedir pel que fa als diputats presos. Afegeix que no li remetr cap informe sobre l'aplicació de l'article 384 bis de la Llei d'Enjudiciament Criminal (LeCrim) perqu és constitucionalment "inviable".\nEn un ofici de dos pargrafs, que ser rems a Batet a través del president del Tribunal Suprem, Carlos Lesmes, els set magistrats que jutgen aquest assumpte es limiten a reiterar, encara que sense esmentar-los, els arguments que ja van ser raonats en la seva interlocutria del passat dia 14 i apunten a l'aplicació de l'article 21 del Reglament de la Cambra.\nAquest article estableix que un diputat quedar susps "quan, concedida per la Cambra l'autorització objecte d'un suplicatori i ferm l'ordre de processament, es trobi en situació de presó preventiva i mentre duri aquesta", així com "quan una sentncia ferma condemnatria ho comporti o quan el seu compliment impliqui la impossibilitat d'exercir la funció parlamentria".\nEn la seva breu resposta, el Suprem afegeix que la causa penal que se substancia contra els ara diputats Oriol Junqueras, Josep Rull, Jordi Turull i Jordi Snchez "seguir el seu curs" i és missió del tribunal "salvaguardar les finalitats del procés".\nQuant a l'informe sollicitat per Batet sobre la possible aplicació al cas dels quatre diputats independentistes de l'article de la LeCrim que suposaria la seva suspensió automtica, la resposta de l'alt tribunal indica que "la configuració constitucional del Tribunal Suprem fa inviable l'elaboració de l'informe requerit", la qual cosa pot traduir-se com un rebuig al fet que s'utilitzi al Suprem com una espcie d'assessoria jurídica sobre aquest assumpte.\nEn declaracions al Congrés, Batet va explicar que la seva pretensió demanant l'informe al Suprem és que aclarís "qu poden fer o no fer" al Parlament els quatre diputats en situació de presó preventiva, ats que la interlocutria que va permetre la seva assistncia a la sessió constitutiva d'aquest dimarts només es referia a aquest dia.\nAl seu parer, el més adequat és que el Suprem fixi uns criteris per a tota la legislatura sobre les conseqüncies de la llei processal, quan "la funció jurisdiccional pertany en exclusiva al poder judicial, que és el competent per enjudiciar i determinar les conseqüncies". "Crec que la funció jurisdiccional correspon al poder judicial, que és el que ha determinat sempre en quina situació queden les persones en presó preventiva", ha insistit.


Pin parental: un atac a l’escola pública. - Page 1\nPin parental: un atac a l’escola pública.\nAutor Tema: Pin parental: un atac a l’escola pública. (Llegit 1998 cops)\n« el: Gener 28, 2020, 02:14:17 pm »\nPin parental: un atac a l’escola pública, al pluralisme democràtic i als drets de la infància.\nVox –el partit on es fon el franquisme històric amb els postulats de la nova extrema dreta– cavalca a galop en l'educació. La seva primera iniciativa és el Pin parental, mecanisme que permet a les famílies vetar activitats i continguts que s'oposin a les seves creences morals i ideològiques.\nAquesta iniciativa tracta d’arrossegar als altres partits de la dreta –Partit Popular i Ciutadans–, els quals governen en les comunitats autònomes de Madrid, Andalusia i Múrcia. El Ministeri d’Educació ha interposat un recurs perquè no s’apliqui el veto, ja que entén que vulnera la legalitat democràtica i els drets de la infància. Els continguts que es qüestionen per part de Vox són, de moment, els relacionats amb la diversitat afectiva-sexual i la igualtat de gènere. Per això també s’han pronunciat en contra seva diversos col·lectius educatius i socials, entre ells els feministes i LGTBI.\nAixò del Pin parental no pot llegir-se com una proposta aïllada, sinó que forma part d’una ofensiva que les forces conservadores i reaccionàries van forjant des de fa temps i que de ben segur, amb el nou govern d’esquerres, emergiran amb més virulència almenys en tres direccions i contextos.\nLa primera ofensiva és la de la privatització, concretada en la lliure elecció de centre, un procés que poc té a veure amb la llibertat educativa real, amb un dret democràtic i molt menys amb la igualtat d’oportunitats, perquè genera un alt grau de segregació i marginació. El seu discurs és clar: primer triem el centre que més ens convé per la nostra posició social i després fem un ús extensiu i abusiu de la llibertat per imposar el que els nostres fills han d’aprendre en funció dels nostres interessos particulars, de les nostres conviccions ideològiques i de les nostres creences religioses.\nLa segona ofensiva, expressada de forma encoberta, tracta de deteriorar la imatge de l’escola pública, atribuint-li a aquesta, mitjançant una basta manipulació, la falta de llibertat i l’adoctrinament ideològic. Per aconseguir tal propòsit no és necessari demostrar res amb dades i evidències. N’hi ha prou amb generar soroll mediàtic, confusió entre les famílies, por entre el professorat i dubtes i incerteses sobre el funcionament present i futur de l’escola pública, en un moment que aquest model escolar gaudeix de tanta o més qualitat que l’escola concertada. El futur sí que els preocupa i molt: perquè la pugna per la captació de més alumnat –clients, en diuen– augmenta en un moment de progressiu descens demogràfic. Una batalla d’enorme calat per l’hegemonia educativa i cultural.\nLa tercera ofensiva se situa en l’àmbit internacional i és compartida per tots aquells països governats o amb una influència poderosa de l’extrema dreta, i encoratjada per grups evangèlics extremistes o ultracatòlics. La llista és llarga i ve des de lluny. N’hi ha prou de recordar, a títol d’exemple, les negatives de bastants centres nord-americans a ensenyar la teoria darwinista de l’evolució o, més recentment, les temptatives de l’activisme dels drets dels homes blancs –que no humans– que “se senten discriminats”; la cacera de bruixes empresa contra la presència de Pablo Freire a les aules per part del govern brasiler de Bolsonaro; o les pressions de pares i mares perquè no es passin certs vídeos sobre qüestions considerades controvertides i que han acabat amb expulsions docents; i a diferents comunitats autònomes de l’Estat ja s’han donat casos de denúncies familiars que han acabat en el jutjat per defensar a les aules el legítim dret de vaga, per comentar conflictes socials i polítics, per qüestions relatives a la diferència sexual o per l’ensenyament d’altres llengües cooficials al costat del castellà. I demà, el focus de la denúncia i la censura pot traslladar-se a la immigració, les persones refugiades, el canvi climàtic o la memòria històrica. Tampoc ajuda massa el fet que el cordó sanitari que es mantenia a Itàlia contra el feixisme o a Alemanya contra el nazisme s’hagi relaxat i fins i tot desactivat en alguns aspectes.\nLa iniciativa del PIN parental o d’altres de caràcter similar atempten contra drets bàsics, el pluralisme en una societat democràtica i contra la funció d’una escola oberta a la realitat. Anem a pams.\nEn primer lloc, el Pin parental contradiu alguns articles bàsics de la Constitució, l’esperit i la lletra la LOMCE –l’actual llei educativa– que reconeix l’educació integral, així com a la normativa que desenvolupa el currículum a les comunitats autònomes, on s’inclouen continguts i activitats com els que es pretenen impugnar. També contradiu els diversos tractats internacionals com els Drets Humans i la Convenció dels Drets dels Infants, que reconeix que aquests són subjectes de drets civils, polítics, econòmics, socials i culturals, entre els quals cal esmentar el respecte a la diversitat de gènere, sexual i racial; el de la llibertat d’expressió, pensament, consciència i religió; i el dret a la informació i a no ser objecte d’intromissions. L’Estat i els poders públics, igual que vetllen per la protecció física i psíquica de la infància, també han de vetllar per la protecció dels seus drets ètics i democràtics. Aquests estan per sobre les creences del que pensin o creguin les famílies. La llibertat no s’imposa, sinó que s’exercita de manera autònoma. Ningú pot atribuir-se el seu monopoli.\nEn segon lloc, l’escola pública en una societat democràtica garanteix el pluralisme, amb la inclusió, l’intercanvi i l’aprenentatge de les diverses idees, visions i valors. Així mateix, assegura el més escrupolós respecte cap a les diferents maneres de ser, definir-se i relacionar-se que tenen els éssers humans, per raó del seu sexe, cultura o per altres raons, sempre que no atemptin als drets anteriorment assenyalats. Però el respecte a la diversitat no pot deslligar-se de la igualtat, perquè els éssers humans som o hauríem de ser més iguals –en drets– que diferents. L’escola democràtica no adoctrina, no imposa una determinada manera de pensar –el què pensar– sinó que obre camins al pensament i a la reflexió: al com pensar, una distinció que no és fútil. Per això, bandeja adoctrinaments, dogmatismes, sectarismes i fonamentalismes.\nD’altra banda, no hi ha democràcia sense participació ni control. Per aquest motiu en l’actualitat es contemplen diversos mecanismes de participació i control democràtic dels diversos actors educatius i, entre ells, la família: associacions de mares i pares, consells escolars, representants de classes, etc. I si és necessari es creen uns altres amb la condició de millorar la fluïdesa informativa i comunicativa. I és en aquest context que, a principis de curs i quan faci falta, s’expliquen els projectes educatius de centre, els continguts del currículum i la programació de les diverses activitats. I, òbviament, en l’àmbit familiar, hi ha un ampli camp per desenvolupar lliurement un altre tipus d’intervencions educatives que poden molt o poc amb les contemplades en el currículum. Però les regles que regulen l’espai privat són diferents de les que conformen l’àmbit públic.\nI en tercer lloc, existeixen raons pedagògiques de pes. Qui pot negar, a hores d’ara, que l’escola no ha d’obrir-se a la realitat i a la vida o que, al mateix temps, la riquesa de la vida quotidiana no entri a les aules? O potser una de les funcions de l’escola no és mostrar el món i comprendre’l a partir dels canvis esdevinguts en el camp tecnològic, econòmic, social i cultural? Quins moviments d’innovació o renovació pedagògica, des de la més àmplia pluralitat, no han tractat de respondre afirmativament a aquests interrogants? L’educació escolar educa per a la formació d’un pensament lliure i per a l’adquisició d’un criteri propi. Per això cal eixamplar la mirada i no tancar-la, així com aprendre a llegir una realitat cada vegada més complexa i canviant amb tots els seus colors i no reduint la paleta al blanc i negre. Hannah Arendt ho diu molt bé: “Com més punts de vista tinguem presents quan estiguem valorant un assumpte determinat, i com millor em pugui imaginar com sentiria i pensaria si estigués en el lloc d’uns altres, més forta serà la meva capacitat de pensament representatiu i més vàlides seran les meves conclusions, la meva opinió”.\nEl professorat, i la comunitat educativa en el seu conjunt, han d’estar molt alerta per a desentranyar totes les maniobres dels qui en nom de la llibertat volen carregar-se-la imposant els seus particulars punts de vista; o dels qui, apel·lant a la democràcia, ressusciten vells i nous autoritarismes.\n[img]http://Aquesta iniciativa tracta d’arrossegar als altres partits de la dreta –Partit Popular i Ciutadans–, els quals governen en les comunitats autònomes de Madrid, Andalusia i Múrcia. El Ministeri d’Educació ha interposat un recurs perquè no s’apliqui el veto, ja que entén que vulnera la legalitat democràtica i els drets de la infància. Els continguts que es qüestionen per part de Vox són, de moment, els relacionats amb la diversitat afectiva-sexual i la igualtat de gènere. Per això també s’han pronunciat en contra seva diversos col·lectius educatius i socials, entre ells els feministes i LGTBI.\n« Darrera modificació: Gener 28, 2020, 02:37:00 pm per Admin »


L’holandesa va ser la millor d’un torneig amb una final entre dues jugadores del Barça, el segon equip amb més representants\nEl triomf d’Holanda per 4-2 davant de Dinamarca va tancar un Europeu memorable en clau blaugrana. Per primera vegada, dues jugadores del Barça van arribar a la final. Van ser Lieke Martens i Line Røddik. Finalment, el títol se’l va emportar l’holandesa, que al final del partit va intercanviar samarreta i impressions amb la danesa, futura companya.\nPrecisament, Martens ha estat una de les grans protagonistes del torneig, en ser escollida com a la millor jugadora. Fitxada pel Barça Femení just abans de l’inici de la competició, els tres gols que ha firmat també li han valgut per obtenir la Bota de Bronze.\nAixí, l’Europeu celebrat a Holanda ha tingut un marcat color blaugrana des de principi a fi. I és que, amb 12 futbolistes, el Barça va ser el segon equip més representat, només superat pel Wolfsburg. Les vuit internacionals amb Espanya van caure als quarts, a l’igual que la francesa Élise Bussaglia, mentre que l’anglesa Toni Duggan es va quedar a les semifinals.


Aventures al Priorat | Club Excursionista Sense Fronteres\n13 de Juliol de 2017 · by cesensefronteres\t· in activitat, curses, fotografia, rutes.\t·\nAVENTURES AL PRIORAT – del 7 al 9 de Juliol de 2017\n“Aventures al Priorat 2017” és un “stage” al Priorat del Club Excursionista Sense Fronteres per participar en un seguit d’activitats lúdiques i esportives en contacte amb la natura, amb Camp Base al Càmping Montsant Park d’Ulldemolins, un entorn ideal per descobrir i viure la natura.\nEs podrà gaudir d’activitats com: diferents itineraris de trekking per la Serra del Montsant i la Serra de Prades, caiac al pantà de Siurana i una cursa d’orientació nocturna al poble de Siurana.\nCàmping MONTSANT PARK d’Ulldemolins, 2 NITS del cap de setmana.\n1.- ASCENS A LA ROCA CORBATERA (1163M).\nItinerari circular: Albarca (refugi Montsant, 815 m) – GR-171 – pla del Grau Gran – Roca Corbatera (1163 m) – pla del Grau Gran – Ermita Mare de Déu del Montsant – Grau de la Mare de Déu – pla del Teix (745 m) – Albarca.\nDistancia i desnivell: 8 km i +470m\nTemps: 3 hores, sense parades\nAnirem fins a l’Albarca i deixarem els cotxes en una esplanada que hi ha després de travessar el poble, a prop del refugi del Montsant.\nSortirem des de l’Albarca (815 m) seguint el GR-171 pujarem al Grau Gran (1045m), fins arribar a la Roca Corbatera (1163m), que és el punt més alt de la Serra del Montsant.\nTornarem al pla del Grau Gran i ens dirigirem pel GR-171 fins a l’ermita de la Mare de Déu del Montsant (1027 m). Baixarem pel grau de la Mare de Déu fins al Barranc del Teix i tornada a l’Albarca.\nA banda de la ruta planificada, Antonio i Quim van arribar a Albarca des del càmping (4,7km i +200m). Es va començar la ruta amb fort vent i risc d’alguna tempesta que no ens va fer abandonar l’actitut de fer cim. De tornada vam haver de lamentar algunes caigudes i torçades de peu considerables.\nAlgunes fotos de l’ascens a la Roca Corbatera.\n2.- CAIAC AL PANTÀ DE SIURANA\nCanoa Kayak Siurana S.L. (606 414 223, sborrasm@hotmail.com)\nEl pantà no es troba a massa nivell d’aigua, però encara és navegable. La ruta més bonica és anar fins al Toll del Forn, al final del pantà, on entra l’aigua del riu. Hi ha una platja de còdols, una petita cascada i un toll d’aigua neta i fresca per a fer-hi un bany. Dalt la cinglera, a 250 metres per damunt nostre, podem observar el Salt de la Reina Móra, el Castell d’origen àrab, l’església romànica del poblet de Siurana.\nAnada i tornada són 5 km es fan tranquil·lament en 2 h.\nMaterial necessari: Banyador o pantaló d’esport, samarreta màniga curta, sandàlies de riu (o calçat per a mullar-se), tovallola, gorra i crema solar. Roba i calçat de recanvi.\nAmb el pantà de Siurana amb el nivell d’aigua força baix, el risc de tempesta i alguns novells amb els caiacs, ens vàrem embarcar a fer la travessa. Tot va anar perfecte a l’activitat aquàtica.\nEspectacular recull de fotos de l’aventura dels caiacs.\nA la cresta de la muntanya, a mig camí del Montsant i de la serra de Prades, es perfilen les restes del castell de Siurana. Últim reducte sarraí de Catalunya.\nLa passejada comença als peus del castell. El nucli de cases, concentrat, reduït i empedrat, al voltant de la plaça Vella. El carrer Major desemboca als afores, prop de l’església romànica. No gaire lluny, voregem el monument que commemora el vuitè centenari de la reconquesta de Siurana. Seguim fins al mirador de la punta, caminant per sobre de roques planes que entapissen el terra i s’aboquen al buit.\nDesprés de la volta pel poble, veurem com cau el Sol darrere la Serra del Montsant, a les 22h aproximadament.\nFarem un mos, tot respirant la tranquil·litat del lloc i després farem una orientació nocturna pel poble.\nContinuant el dissbate d’activiats incansable vam pujar fins al poble de Siurana i després de l’amenaça de tempesta de tot el dia per fer va descàrregar quan ja era apunt fer-se de nit. La cursa d’orientació nocturna no es podia fer en aquelles condicions i ben refugiats sopant vam esperar a veure que podiem fer. Els nens, gens cansats, estaven tan engrescats que tot i la fina pluja i terreny entollat, ens va saber greu i vam instalar les fites i a orientar-se.\nFotos nocturnes de la Orienteering Night Siurana 2017.\n4.- RUTA PRADES – ERMITA DE L’ABELLERA\nItinerari circular: Prades – Ermita St Antoni – Camí vell a l’Abellera – Ermita St Roc – Ermita de l’Abellera – Coll de St Roc – Llac de Prades – Roca Foradada – Barranc de les Comes – Prades\nDistancia i desnivell: 7 km i +250m\nTemps: 2 hores 30 minuts, sense parades\nNivell: Fàcil. Apte per tothom que li agradi caminar\nAquesta ruta discorre per l’entorn natural de les muntanyes de Prades i s’enfila fins a un magnífic mirador sobre la frondosa capçalera de la vall del riu Brugent coronat per l’ermita de l’Abellera (a 2 km de Prades), erigida el segle XV dins d’una balma.\nLa tornada pel llac de Prades i la Roca Foradada. És una ruta per dins de boscos amb molta ombra.\nDesprés de l’esgotador dissabte d’aventures, la ruta prevista per diumenge seria més suau, però la vàrem retallar una mica més i només vam fer fins l’ermita de l’Abellera (que vam tenir sort i vam entar-hi) i després cap a Prades a fer una cervesa a la plaça.\nAlgunes fotos de l’excursió de Prades.\n5.- DINAR DE GERMANOR\nPer finalitzar “l’stage” del club per terres prioratines vam anar fer un dinar de germanor a la Fonda Toldrà d’Ulldemolins.\nSalut i Muntanyes. I pel 2018 …\nEtiquetes: club, fotografia, nens, orientació, soci\n← Eternal Running Els Pallaresos 2017\nTravessa Nocturna Sant Simplici 2017 →


El sector tem un efecte dòmino per la fallida de l’empresa que portava el 8% de turistes a Espanya\n5 min. Palma / Girona / Londres / Barcelona 23/09/2019 22:15\nCARLES TUDURÍ / MARIA GARCIA / QUIM ARANDA / ALBERT MARTÍN\n651x366 Avions de la companyia Thomas Cook ahir a l’aeroport de Manchester. / AFP Avions de la companyia Thomas Cook ahir a l’aeroport de Manchester. / AFP\nEra el segon grup turístic del món i per les seves ramificacions i dimensió la seva caiguda serà un terratrèmol per al sector turístic a escala mundial. Les veus més pessimistes ja apuntaven aquest dilluns la possibilitat que la fallida de Thomas Cook pugui arrossegar altres empreses i propiciar un efecte dòmino en el sector.\nLes xifres ajuden a comprendre la magnitud d’aquesta fallida. L’any passat Thomas Cook va portar a Espanya 7,1 milions de turistes: vuit de cada 100 turistes que van visitar l’Estat ho feien de la mà de l’agència de viatges més antiga del món. Només dilluns es van cancel·lar 46 vols a Espanya, i el Regne Unit treballa ara en la repatriació de 600.000 turistes arreu del planeta. La caiguda de l’empresa -amb 22.000 treballadors- servirà de lliçó i simulacre del que pot representar un Brexit dur. Ahir administracions i govern d’arreu es van afanyar a fer el càlcul de quin impacte tindrà aquesta bancarrota en els seus territoris. I Catalunya, de moment, sembla que se’n sortirà millor que altres grans pols turístics com són les Balears o les Canàries, on la patronal parlava ahir de “tragèdia”.\nA Palma el sisme es va notar amb intensitat. Els hotelers de Mallorca van afirmar que la crisi serà d’una “magnitud sense precedents”. De moment, la fallida treu del mercat aeri de les Illes més de 350.000 seients fins al final de la pròxima temporada d’estiu.\nLes patronals de les Illes van demanar l’actuació de l’administració pública per compensar les pèrdues. La dimensió de Thomas Cook és tan gran que el govern balear va afirmar que va mediar perquè s’acceptés una oferta d’hotelers espanyols per convertir 100 milions de deute en capitalització per al grup.\nEls 12 vols previstos d’arribada de l’operador turístic dilluns ja no van operar. En canvi, els de sortida van començar a repatriar la diàspora de turistes que el grup té distribuïts per tot el món i, per coordinar l’operació, ahir arribaven a les Illes 25 treballadors del govern britànic.\nL’ambient, malgrat els nervis d’alguns turistes afectats, era de tranquil·litat a l’aeroport de Palma. Es demanava als viatgers que seguissin amb les seves vacances i els asseguraven que tenen el vol de tornada assegurat. Els hotelers també van insistir que els que han comprat un paquet turístic estan coberts per una assegurança.\nA la seu que Thomas Cook té a Palma, que dona servei a l’operativa de tot el grup, es feia feina amb normalitat. Els empleats van explicar que els han dit que tenen el sou d’aquest mes assegurat.\nEls transportistes d’autocars xifraven en cinc milions d’euros les pèrdues, però govern i hotelers encara fan comptes: l’any passat les dues aerolínies que van deixar d’operar ahir van portar a Palma gairebé 400.000 viatgers, uns 60.000 el mes de setembre.\nEl Govern evita ser alarmista\nEl govern de la Generalitat també feia números. Els primers càlculs parlen d’un impacte mínim de deu milions d’euros pel lucre cessant en dotzenes d’hotels i empreses turístiques a la Costa Brava i a la Costa Daurada. Actualment hi ha a Catalunya 5.000 turistes britànics que havien contractat el seu viatge amb l’operador turístic.\nEl secretari d’Infraestructures i Mobilitat de la Generalitat, Isidre Gavín, demanava no ser “alarmistes” davant la fallida i afirmava que no necessàriament ha de propiciar “un impacte massiu” en infraestructures com l’aeroport d’Alguaire.\nEn el cas dels hotels, cada establiment té contractes diferents amb Thomas Cook: n’hi ha que cobren per avançat, d’altres tenen pactats un pagaments periòdics, alguns ho cobren després de la sortida de cada client o ingressen la totalitat dels imports al final de temporada. Per això ahir alguns establiments, com un hotel de Lloret de Mar, informaven als clients de Thomas Cook que haurien d’abonar la seva estada des d’ahir.\nTambé per precaució, una companyia del grup Moventis va donar l’ordre als seus treballadors d’anul·lar tots els viatges contractats amb els britànics. I és que els paquets de vacances de la companyia tenen una assegurança que cobreix l’allotjament i els vols dels usuaris, però no queda clar què passarà amb les factures dels proveïdors anteriors a la data de fallida.\nLes causes de la caiguda de Thomas Cook són diverses. El 2007 es va fusionar amb Going Places per intentar esdevenir el gegant turístic més important d’Europa. Però les seves finances ho van patir. De fet, el 2011 quasi va fer fallida i va quedar molt tocada en un mercat en canvi constant per la venda d’internet i la irrupció de les companyies d’aviació de baix cost.\nEn els últims mesos, la incertesa del Brexit, la falta de confiança dels britànics, un període excepcional de bon temps al Regne Unit i la caiguda de la lliura han afavorit que no sortissin massivament a l’estranger: ha sigut la tempesta perfecta que ha enfonsat l’empresa.\n“No sé com tornarem, però espero que dilluns siguem a casa”\nMel Davis, de 73 anys, va arribar dissabte a Lloret de Mar per passar una setmana de vacances amb la seva família. Les va contractar, com feia durant anys, amb Thomas Cook. La sorpresa, però, va arribar ahir quan van veure que l’operador havia fet fallida. “No sé com tornarem a Anglaterra… però el guia de l’empresa ens ha dit que contractaran un vol amb una altra companyia o que aniríem amb un xàrter”, va explicar a l’ARA. A diferència d’altres turistes, no està excessivament preocupat per la tornada perquè està jubilat: “Si m’obliguen a quedar-me més dies, no em farà res”. Tot i així, reconeix que el seu fill i la seva jove sí que estan amoïnats perquè dilluns han d’anar a treballar. “No sabem si tornarem dissabte, tal com ho teníem contractat, ni si haurem de fer escala a Amsterdam o a alguna altra ciutat, però espero que dilluns puguem ser a casa”.\nThomas Cook, de predicador baptista a pioner del turisme de masses en ple segle XIX


Gîte l'Erable 13 Beblenheim França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n13 Rue Du Petit Chateau, Beblenheim, Beblenheim, França, 68980 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gîte l'Erable 13\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gîte l'Erable 13 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Beblenheim. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Gîte l'Erable 13 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, piscina exterior, parc infantil, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Gîte l'Erable 13 la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Beblenheim.


#Novaveu - Fitxa d'obra: Peix\nAmer: humor i amor\nPista d'estiu de Castellserà, 27 d'agost de 2020\nQui no arrisca no pisca. O no pesca? Tomeu Amer arrisca i s'empesca un solo que neda entre el circ poètic i l'humor absurd.\nAmer s'ha fet un lloc en el panorama actual del circ pel seu treball excel·lent a totes les produccions on participa. La seva companyia, Hotel Iocandi, va néixer fa vuit anys i l'any passat va estrenar Peix, el seu segon espectacle, que va deixar embadalit el públic de FiraTàrrega i també el de Castellserà, el passat 27 d'agost.\nPeix no té un registre concret però l'humor poètic, la dansa extravagant i el circ acrobàtic serien els tres protagonistes. L'escala acrobàtica és la tècnica principal i se n'extreu el màxim de joc tant de risc com de poesia visual.\nLa peça no cau en l'error de voler allargar uns equilibris durant quaranta-cinc minuts sinó que teixeix un argument al voltant d'un personatge que voreja l'absurd, en unes situacions inversemblants i un humor quasi primitiu, hilarant. La dramatúrgia esvalotada i, a simple vista, innocent, no ho és gens i desemboca en una crítica punyent al sistema i la massificació turística.\nL'espai escènic munta i desmunta cada escena, fent de cada element un nou gag. La il·luminació i l'espai sonor ajuden a potenciar els moments més tendres, de clímax emocional, fent capbussar-te en aquest incert univers. El públic hi entra de cap a peus, amb les mesures que calguin.\nMitjos somriures, acrobàcies, participació del públic i poesia. Amer es posa el públic a la butxaca amb un antídot millor que l'aigua de mar: humor i amor.


Trespass Garner DLX comprar i ofertes a Trekkinn\nTrespass Garner DLX\nDescripció Trespass Garner DLX\nCreat per a oferir-vos la protecció de nivell superior en cada ús, la jaqueta impermeable dlx de la dona garland actua amb una carcassa resistent i eficaç quan s'enfronten a condicions climàtiques desafiants.\nProtecció impermeable de 10.000 mm, juntament amb costures encaixades, segells de ;interior per evitar que s'acumulin la humitat i, a més, causen humitat. una caputxe ajustable amb cremallera es pot utilitzar per mantenir el cabell assecat mentre que un retallable desmuntable de la pell de fang pot atrapar restes com la neu.\naquesta jaqueta també té el benefici d'un acabat a prova de vents per mantenir els tremolors causats pels vents freds a la badia, mentre que una capacitat de transpiració de 5.000 mbp manté un nivell de ventilació confortable. no només això, punys ajustables i, la cintura li permet adaptar ;ajust i, tancar esborranys.\nLes dues butxaques inferiors de doble entrada ofereixen un lloc espaiós i segur per albergar els elements essencials i, una butxaca interior és perfecta per mantenir el telèfon. Creat amb un revestiment de contrast i rostres de pana, la jaqueta dlx de la dona garner ve de color violeta, groc i verd.\nel model porta un mitjà de mida\n;alçada dels models és 5 & # 39; 10 & quot;\nSi estàs buscant Trespass Garner DLX, avui estàs de sort! A la botiga online de muntanya trobaràs el material esportiu al preu més baix i podràs comprar en un entorn totalment segur i amb la confiança de trekkinn. No esperis més i fes la compra online dels productes de Roba dona. trekkinn t’ofereix una selecció exclusiva de Jaquetes per la pràctica de diferents activitats. Tots els productes de la secció de Jaquetes estan especialment dissenyats per satisfer les teves necessitats i donar-te el total control en la pràctica de l’esport, independentment del nivell que tinguis o el temps que faci.\nCaracterístiques Trespass Garner DLX\nTecnologias Trespass Garner DLX\nSostenibilitat Trespass Garner DLX\n$ 140.12 $82\n$ 164.68 $91.99\n$ 164.34 $74.99\n$ 178.46 $74.99\n$ 129.02 $60.99


Contes breus: enero 2011\nFlairava a romer i a espígol per la pista pedregosa que portava al pont trencat. L’aroma de les herbes estimulava el seu pas i la transportava a aquells dies d’estiu de fa tants anys on de matí es llevava amb el desig agarrat a la gola i al pit. Com un constipat dolç que es queda amb tu per uns dies. El constipat va anar a més. Enfebrida d’ell, es va quedar tot l’estiu. Cada dia a la tarda, anava pel camí que avui trepitjava i que la conduïa al seu amant. Cadascú eixia d’un costat del camí i a la meitat es trobaben, ni per tu, ni per mí. Fins i tot el ritme compassat de les seues passes, feia que es trobaren enmig guarits de la xafogor de l’estiu, sota el pinàs ben a prop del pont. Aleshores s’intercanviaven paraules que entraven molt endins del cor. I silencis carregats de ganes i de foc, que els cremava per dintre i per fora. I així, suats i banyats, es desfogaven damunt la pinoxa tova que feie de matalàs. Els seus cossos s’inflaven i fins i tot l’aire era voluptuós LLuïen a terra plens de besos frescos com les fulles arruixades per la pluja d’estiu, que enlluernen el paisatge net de la muntanya.\nUn dia van soterrar una carta dins d’una botella, com desitjos del seu amor llançats a la mar. Ella ho havia vist a una pel.lícula, era una càpsula del temps. En vint anys tornarien i veurien si s’havien complert. Els feia gràcia, eren tan joves. Amos del temps, la vida era un joc, un camí per descobrir, un pont per traçar. Mai es cansaven, mai es saciaven, i tan estiraven l’amor que havien de tornar de correguda, cadascú a sa casa, ben a prop de fer-se de nit.\nPerò l’amor es va acabar. Com acaben les grans coses, poc a poc, sense adonar-te’n. Cada dia es veien més tard, el foc del desig no els espentava tan depressa, i ja no conjuntaven les seues passes. I va arribar un moment que es trobaven en un punt diferent del camí del pont trencat. Feia mandra encetar el camí. L’anhel es va domesticar. El pont era massa lluny.\nAmb les pluges de la tardor, ofegades les darreres brases de la foguera, s’acabà l’amor. I cadascú pel seu costat, va agafar el fardell i se’n va anar a rodar pel món. Nous camins per obrir. Nous amants. Nous desitjos per cercar. Un amor jove, adolescent, s’havie fet vell massa depressa.\nAl cap dels anys ella va tornar. Vint anys passen ràpid. La cosa va passar com comencen les grans coses, poc a poc, sense adonar-te’n. Un dia d’estiu, de viatge amb la seua família, va passar per un poblet on va veure una senyal “El pont trencat” i les paraules li rondinaren dins del cap, camí cap al càmping on havia decidit amb el seu marit i les nenes, passar l’estiu. I així, com qui no vol la cosa, el pont trencat passà a formar part dels seus pensaments. I cada dia abans d’alçar-se sentia el desfici agarrat a la gola, d’una terra que flairava a romer i a espígol. Serpentejava el seu cos inquiet que no es saciava amb les carícies del seu marit. Un amor vell que no havie sabut fer-se jove.\nI l’amor es va acabar. Una família trencada. Li van fermar la porta per sempre. Qui volia una dona inquieta, immadura. Ni el marit, ni la familia, ni ningú. Els ulls li feien xirivites de tan de pensar en el seu passat. Així que va tornar.\nQuan va arribar, el primer que va fer, és albirar des del balcó de sa casa l’horitzó, i no s’ho podia creure. No hi era el pont trencat, ni l’illa on vivia ell. Baixà ràpid pels carrers i li va costar trobar el camí, car estava ple de romigueres, i de pedres del barranc que ningú havia netejat. Envalentonada s’endinsà dins d’ell, camí del pont, que segur estava amagat, com s’amaguen els grans amors mentre els estàs vivint. Serpentejava la muntanya i caminava, a troços, a un tir de pedra de la mar que ruixava el seu rostre clavillat dolçament de minúscules gotetes d’aigua que rebotaven amunt pel cop de l’aigua estavellant-se contra les pedres. El camí s’anava fent nítid mentre el recorria.\nMirà cap amunt i vegé el pont trencat, mentre s’avivava alhora el glatir del seu cor. Anava de pressa cap al pinàs on es van estimar. Amb desfici ferotge feu un clot en la terra. Urpes de fera buscaven l’elixir de l’amor, el secret. Allí estava el seu desig: “que dins de vint anys ens tornem a trobar”\nEll no vingué. No aleshores. Vint anys caminen a destemps.\nI s’estirà a la terra mentre les branques del pi ventaven el seu anhel. I somià amb els seus dits cercant noves rutes en el seu cos tou i excitat, del pubis a la gola, dels pits al melic, del clatell a l’esquena, voltejant. Cap al pont trencat.\nPublicado por rosana en 19:42 10 comentarios:\nPublicado por rosana en 19:39 11 comentarios:\nPublicado por rosana en 21:32 15 comentarios:


Com es fa el càlcul del PIB? | comportament 2022\nEl PIB, producte interior brut, és el conjunt de tots els béns i serveis produïts per un país en un període determinat: des de productes agrícoles a cotxes, des de vaixells fins a serveis prestats per bancs, companyies d’assegurances i empreses públiques. "En definitiva, es tracta d'una suma gegantina", explica Alessandra Agostinelli, de la Direcció Nacional de Comptabilitat de l'Istat.\nAl nostre país, el càlcul del PIB es confia a l'Istat: és un procés complex que implica més de 100 persones. De fet, els estadístics produeixen al voltant de 88.000 nombres intermedis per arribar al resultat final.\nLa guia per entendre la crisi econòmica amb causes (i solucions), consells i preguntes i respostes.\nLa suma inclou tot el que es produeix al país per a més de 100 activitats econòmiques diferents en què es classifiquen les unitats de producció i per a més de 100 tipus de béns i serveis diferents.\nLes dades inicials són els balanços de totes les empreses industrials i de serveis italianes, dipositades a les cambres de comerç o comunicades a ISTAT en enquestes estadístiques, dades de l'Istat sobre el sector agrícola, les del Banc d'Itàlia en bancs i altres institucions. financera, els pressupostos de les companyies d’assegurances recollides per ISVAP, els pressupostos de les administracions públiques, així com una sèrie d’informació detallada procedent d’algunes grans empreses o d’associacions comercials.\nA tot això hi hem d’afegir el valor dels béns i serveis importats de l’estranger i una estimació de totes les activitats que per evitació o evasió no es declaren.\nD’aquesta manera es dóna el total de béns i serveis oferts.\nAquest valor ha de ser igual a la demanda, és a dir a tot el que s’utilitza o es consumeixi dins del país o s’exporta: són els costos de les empreses (per exemple per a les matèries primeres), el consum de les famílies, les inversions, la despesa de la Administracions públiques.\nAquests valors s’estimen a partir dels estats financers d’empreses i administracions, d’enquestes a la llar ISTAT, de registres de vehicles o activitats de construcció.\nPer tant, el PIB és el resultat de l'equilibri entre l'oferta i la demanda de béns i serveis.\nA continuació, es mostra com ha evolucionat els anys (en dòlars americans al ritme actual. Dades no adequades per tenir en compte la inflació)


XAVIER SIRÉS: Novela, relato, microcuento, artículo, poema, diario, crítica de cine y literatura...: (Assaig) Digressió i realisme a Els estranys enfront d’esquematisme i fantasia a Les històries naturals\n(Assaig) Digressió i realisme a Els estranys enfront d’esquematisme i fantasia a Les històries naturals\nLes històries naturals, novel·la de Joan Perucho publicada el 1960, i Els estranys, primera novel·la de Raül Garrigasait que ha sigut posada a la venda aquest any, comparteixen un fet històric en la seva ambientació: la primera guerra dels carlins. Sense que ens calgués entrar en matisos, ens adonaríem ràpidament de l’enfocament diferent que tant una novel·la com l’altra fan d’aquell esdeveniment. Tal com escriu Garrigasait al primer capítol de la seva obra: «Les coses i els fets són muts; som nosaltres que els fem parlar amb les nostres paraules, amb les nostres ficcions.»\nTot i així, no ens estaríem de dir que, de la mateixa manera que les diferències són remarcables, també ho són les similituds que situen Les històries naturals i Els estranys en la mateixa línia pel que fa a temes i material històric compartits. Per tal d’identificar diferències i semblances, seguirem el transcurs de la trama de la segona d’aquestes obres.\nL’enllaç explícit entre Les històries naturals i Els estranys\nA Les històries naturals no es diu res a propòsit d’Els estranys: temporalment, és impracticable. A Els estranys, en canvi, Garrigasait ens mostra un exercici clar d’intertextualitat que faria entrar en relació la seva novel·la amb la de Perucho: al primer capítol, no només s’esmenta Les històries naturals, sinó que s’aprofita un personatge històric d’aquell llibre, Felix von Lichnowsky, per tal de posar un pretext a la narració sobre un altre personatge: Rudolf von Wielemann.\nLa metaficció d’Els estranys\nEls estranys és conduïda per un narrador ―a qui, més endavant, s’anomenarà Raül― que es dedica a la traducció i que rep l’encàrrec de portar al català les memòries de Lichnowsky; quan es trobi a Berlín i hagi encetat la feina, perdrà l’interès pel document a traduir i, tot i aportar algunes dades sobre Lichnowsky que Perucho no menciona (el duel per culpa de les seves memòries, l’elecció a diputat a Frankfurt o l’agonia per una revolta popular), acabarà inclinant el focus narratiu cap a Wielemann, qui protagonitzarà la major part de la novel·la.\nEls capítols en què no s’expliquin les aventures de Wielemann seran aquells en què el narrador torni a aparèixer per mostrar que el que se’ns està explicant és fruit de la seva recerca i objecte de les seves reflexions: precisament, una diferència entre l’obra de Perucho i la de Garrigasait consistiria en la consciència de ficcionalitat de la del segon.\nLa metaficció, que sovint ha sigut vista com una característica de la postmodernitat, torna a cridar l’atenció en un fragment com el següent: «El que va passar a continuació és difícil d’evocar amb paraules i impossible de fer reviure. Però si no ho intentés no hi hauria manera de comprendre la història que vull explicar.» La veu del narrador d’Els estranys constata un parell de vegades la impossibilitat d’explicar quelcom amb l’exactitud volguda, cosa que seria prou impensable en Perucho ―qui, per descriure certa música, lluny d’assenyalar les limitacions de la paraula, suggereix: «Sorgí una música extraordinària, l’existència de la qual ningú no havia sospitat fins aleshores.»\nEls finals de capítol\nTot just a la segona seqüència del segon capítol d’Els estranys, Garrigasait posa en pràctica un recurs que ja s’observava a Les històries naturals: la seqüència acaba amb la imatge idíl·lica de Wielemann contemplant la basa del santuari del Miracle, com al final d’alguns capítols de Perucho, que creaven un clima poètic (o bé es referien a la història natural). Així doncs, la relació entre les dues novel·les no només apareix per voluntat expressa de Garrigasait, sinó que s’empren recursos que les farien comparables a la vegada que marcarien divergències, com veurem a continuació.\nEl sobrenatural a Les històries naturals enfront del realisme d’Els estranys\nSense abandonar el segon capítol d’Els estranys, ens adonem d’una altra diferència respecte de Les històries naturals: Wielemann, a una casa de convalescència on ha anat a ajudar, presencia amb horror la intervenció quirúrgica d’un soldat. Al capítol cinquè, a més, Wielemann veu com tres nens estampen un sac del qual surten miols contra el mur d’una font. El detallisme amb què es descriuen aquestes escenes dista molt del to fantasiós que Perucho donava a la seva història.\nTot Els estranys, de fet, és reticent al sobrenatural i la novel·la de fantasia, mentre que Les històries naturals integra aquest gènere de la mateixa manera que integra la novel·la gòtica (filtrada per les imatges del cinema de vampirs anterior als anys seixanta) o la d’aventures.\nCom a demostració d’això, parlaríem del personatge misteriós que intervé puntualment tant en els primers capítols de l’obra de Perucho com de la de Garrigasait, la identitat del qual s’acaba descobrint: en el cas de Les històries naturals, aquest personatge és un vampir; en el cas d’Els estranys, és un discapacitat psíquic, fill de la viuda a la casa de la qual viu Wielemann. Cal que parem atenció que, malgrat la divergència en el tractament de les seves històries, un cop més, Perucho i Garrigasait utilitzen el mateix recurs: mantenir una presència incògnita al principi de l’obra per tal de suscitar intriga.\nUn altre exemple d’aquesta confrontació entre la fantasia de Les històries naturals i el realisme d’Els estranys seria la presentació dels personatges pretesament històrics: mentre que Perucho tracta la figura de Lichnowsky (que correspon a un personatge que va existir) amb comicitat, Garrigasait retrata Wielemann (que, en realitat, és un personatge fictici) amb una major seriositat. Tot i així, tant un personatge com l’altre mostren una certa dispersió en les motivacions de les seves accions; això els distingiria de l’heroi clàssic que coneix perfectament el seu objectiu i els aproparia a una literatura de to molt més humorístic.\nPel que fa als protagonistes de les dues novel·les ―és a dir: Antoni de Montpalau i Wielemann― coincideixen en l’estrat social del qual provenen: els coneixements musicals (a més de la vocació naturalista de Montpalau a Les històries naturals), materialitzats en la presència d’un piano o secundàriament de Chopin, mostren la procedència dels protagonistes d’un món culte, que recorda la Il·lustració del segle XVIII en els seus costums.\nCites d’altres autors\nEn les dues obres, apareixen cites d’altres autors, però les intencions que les motiven són diferents: Perucho, en part, recull fragments de textos com el Tractat de genitura o l’Itinerari de Laborde per tal de donar una aparença de tractat científic a la seva novel·la (la qual es troba reforçada per l’estructura quadripartida de l’obra o la introducció d’un índex onomàstic al paratext); Garrigasait, per la seva banda, cita fragments de les memòries del príncep de Lichnowsky, possiblement, per espaiar la narració sobre Wielemann i donar noves pinzellades històriques a l’ambient que tant el prussià com el txec compartiren.\nMés endavant, el narrador tornarà a citar Lichnowsky per donar testimoni del caos de les tropes carlines; així doncs, la ficció subjacent a la història de Wielemann es barreja amb fonts històriques fiables.\nL’esquematisme de Les històries naturals enfront de les digressions d’Els estranys\nSi bé les cites d’altres autors són introduïdes a Les històries naturals amb major freqüència i extensió que a Els estranys, també és cert que Perucho narra la història d’Antoni de Montpalau sense intercalar-hi digressions de caire filosòfic ―que, en canvi, sí que trobaríem a Garrigasait.\nAl capítol sisè d’Els estranys, per exemple, el narrador passeja amb un amic, R., i, tot xerrant, es produeix un monòleg sobre les raons de Wielemann (incomprensibles), el fenomen dels carlins i la violència popular; notaríem una gradació d’allò més particular (d’allò més específic de la història que se’ns està explicant) a allò més abstracte. Aquest passeig encara continuarà al capítol vuitè, fins que arribin a l’església de Sant Martí.\nLes digressions no només formen part de la trama secundària en què apareix el narrador. Wielemann també escoltarà el discurs de Josep Soler, home que coneix a Solsona i que el convida a dinar amb la seva família. Aquest li parlarà, concretament, dels lliberals (força negativament), dels carlins i del mossèn Benet. A diferència de la resta d’escenes en què es prengui un to digressiu, aquesta tindrà un final risible: Wielemann es veurà obligat a anar de ventre mentre doni voltes al discurs de Soler. Una altra digressió destacable (ara a la segona seqüència del capítol novè) serà la del diàleg sobre la religió entre Wielemann i Miquel Foraster, el metge que havia dut a terme l’operació del soldat a què el protagonista havia assistit.\nParal·lelament a tot això, trobem històries que es posen en boca de diferents personatges i que es refereixen al passat històric de Solsona. Foraster explica, al capítol dissetè, la història del seu avi i Gaietà Ripoll, un seminarista que es negà a signar una professió de fe en l’Església; tanmateix, conta una mena de paràbola sobre Nostre Senyor i Vilamala. Com havia passat amb Raül i R. a un capítol anterior, el relat d’aquestes històries secundàries troba la seva raó de ser en el camí que Foraster i Wielemann han de fer per arribar fins a Sant Llorenç de Morunys, on el segon ha d’entregar «un sobre “confidencial”» ―ara bé: el passeig de Raül i R. no apareixia motivat per res, mentre que aquest sí.\nAl següent capítol, el divuitè, encara trobarem una darrera digressió que el narrador fa sobre l’amistat: elucubra que és el que tenien Foraster i Wielemann ―en certa forma, el seu comentari serveix com a premonició del final tràgic del metge, al qual seguirà l’intent de suïcidi amb fusell del prussià.\nSi bé el final de la novel·la és agredolç, el comportament maldestre dels Sis Desconjuntats, els quals es troben a les ordres de Wielemann, afegirà una darrera nota risible, possiblement simbolitzant el caos que existia en el projecte carlí. Tant a Les històries naturals com a Els estranys es mostra la derrota carlina (en el cas de la segona, a través de l’accés dels liberals a Solsona, que obren una bretxa a ponent), però podria ser remarcable que el final de la novel·la de Garrigasait es presenti més desolador. És, aquesta desolació, la mostra de com uns esdeveniments històrics que guarden relació, mitjançant la ficció i un tractament determinat dels fets reals, poden donar resultats distints amb certes coincidències.


Perplexitat i vaga | Ara a www.rogermelcior.cat\nPerplexitat i vaga\nDe nou els treballadors de Renfe Operadora (RO) han utilitzat el dret a vaga com a eina de pressió per aconseguir certs objectius, no tant laborals, sinó polítics en aquest cas.\nEl Sindicat de Maquinistes SEMAF és especialista en desconvocar in extremis vagues després de maratonianes reunions amb el Ministeri de Foment. A més en aquesta ocasió la vaga també tenia el suport del Comitè de Empresa de Renfe Operadora, UGT, CCOO, CGT i SF.\nAquesta vaga del 9 i 10 de juny, que finalment ha quedat desconvocada a les 4 de la matinada, tenia com a objectiu reclamar a Foment que no deixi la potestat a la Generalitat de no renovar el contracte programa amb Renfe Operadora quan aquest finalitza el 2012. Així mateix també denuncien que la Generalitat pugui crear una empresa que absorbeixi els treballadors de Renfe Operadora a Catalunya.\nSincerament, no entenc cap de les dues reivindicacions.\nLa primera no té sentit en cap cas, i em deixa perplex, en un marc de mercat del sector ferroviari liberalitzat (Llei 39/2003 de 17 de novembre del sector ferroviari), impulsat per directives de la Unió Europea (En aquest sentit em pregunto que van votar els sindicats de Renfe Operadora diumenge… Abstenció contra Europa?). En un sector com el del ferrocarril liberalitzat l’administració ha de convocar en la fi del Contracte Programa amb Renfe Operadora un concurs públic obert a la competència per tal que hi hagi certa competitivitat en ofertes i s’adjudiqui a l’empresa amb millor puntuació.\nCAPÍTOL 3 - Article 53.2 de la Llei 39/2003\nEntenc que Renfe Operadora hauria de participar en el concurs públic el 2012 amb igualtat respecte a les altres empreses del sector, i el material mòbil i els recursos humans, si Renfe Operadora perd el concurs, haurien de ser cedits fins a fi del Contracte Programa a la nova empresa adjudicatària dels serveis, en tant ha estat finançat amb fons públics.\n5a Disposició transitòria de la Llei 39/2003\nTambé s’haurien de preveure mesures pel que fa al traspàs de personal de Renfe Operadora a l’empresa adjudicatària dels servicis, entenent que cal que tinguin una habilitació específica amb una formació llarga que avui només disposen els treballadors de Renfe Operadora (especialment pel que fa a personal de conducció).\nPel que fa a la segregació de Renfe Catalunya, tal i com demana el Conseller de PTOP crec que els treballadors no han de sortir ni entrar tenint en compte que ni els llocs de treball ni les condicions labroals perillen.\nAmb una cosa SÍ QUE ESTIC D’ACORD amb el Comitè d’Empresa de Renfe Operadora: el traspàs del servei NO SOLUCIONARÀ cap dels problemes que la xarxa ferroviària de proximitat de la RMB té actualment. Tal i com diuen cal preveure inversions que ara no hi són (desdoblaments, nous túnels per Barcelona, quatriplicacions i millora en la senyalització i gestió del trànsit -ERTMS-…).\nAquestes vagues deixen en evidència la força que tenen els representants dels treballadors en marcar l’agenda en una empresa de les dimensions de Renfe Operadora. Ara bé, les seves reivindicacions no van més enllà de la por de perdre l’hegemonia i el temor a l’entrada d’una competència (regulada per directius de la UE).\nCaldrà veure quan es triga a convocar una nova vaga. En aquesta amenaça de vaga el Comitè d’Empresa ha aconseguit una seient en les negociacions bilaterals Estat-Generalitat del traspàs.\nFiled in economia, empresa, infraestructures, política\nEtiquetes: força, liberització, lobbies, pressió, renfe operadora, sindical, vaga\n2 Responses to “Perplexitat i vaga”\n10 Juny 2009 at 18:33\nEls sindicats no estaven per defensar els treballadors? O per decidir la repartició de competències entre administracions?\n10 Juny 2009 at 23:20\nBé, certament segons SEMAF la seva preocupació no és el traspàs de les competències a la Generalitat sinó el fet que això podria comportar que Renfe perdés la concessió de les línies després d’un concurs públic.\nAra bé, això podria passar igual -sense el traspàs- després del 2010, ja que el sector ferroviari ha d’estar liberalitzat per directius de la UE i una Llei del S. Ferroviari que reconeix la competència dins del sector, llei de la qual hi van votar a favor…\nEl fet seria que ara es queixen de la competència que pugui arribar. A bones hores, això ho marca la UE!\n« FCB Social Responsibility\nEl sistema sanitari nord-americà. Perspectives de canvi? »


L’Arxiu Comarcal torna a atendre presencialment, però amb cita prèvia\nL’Arxiu Comarcal del Pla de l’Estany ha tornat a atendre consultes presencials, des d’aquest dilluns, coincidint amb l’entrada de la Regió Sanitària de Girona, a la fase 2 del desconfinament.\nCap de setmana d’Exposició de Flors, virtual, a Banyoles\nL’Ajuntament de Banyoles manté l’esperit de l’Exposició de Flors, que s’havia de celebrar aquest proper cap de setmana, entre els dies 4 i 7 de juny. La crisi sanitària impedeix que l’esdeveniment es dugui a terme amb normalitat, però des del consistori volen que la ciutat respiri l’habitual ambient que sempre ha acompanyat l’exposició.\nEl cementiri de Banyoles reobre amb algunes restriccions\nAmb l’entrada de Banyoles i la comarca del Pla de l’Estany a la fase 2 del desconfinament, aquest dilluns s’han derogat algunes restriccions vigents fins ara com les franges horàries per passejar i fer esport i s’han reobert algunes instal·lacions esportives i equipaments municipals.\nLes llars d’infants i les escoles reobren dilluns\nAmb l’entrada a la fase 2, llars d’infants i escoles tornaran a obrir portes aquest dilluns, però només pels casos de més necessitat.\nEl Jovent Republicà del Pla de l'Estany organitza el VirtualFest\nArtistes i grups de música del Pla de l’Estany seran els protagonistes de la primera edició del VirtualFest, un concert virtual organitzat pel Jovent Republicà del Pla de l’Estany i Destaca’t per commemorar el primer aniversari de la seva constitució.\nLa convocatòria de les beques de Lleure per Tothom s’obrirà dilluns vinent\nL’Ajuntament de Banyoles ja ha presentat les bases per poder acollir-se a la línia d’ajudes del programa “Lleure per Tothom”, adreçades a subvencionar els casals d’estiu a aquells infants de les famílies més vulnerables.\nMinut de silenci per les víctimes de COVID-19 davant l'Ajuntament de Banyoles\nTreballadors públics, representants polítics i membres dels cossos de seguretat s’han aplegat, aquest dimecres al migdia, al davant de l’Ajuntament de Banyoles per retre un sentit homenatge a totes aquelles persones que durant les darreres setmanes han perdut la vida en el marc de la crisi sanitària de la COVID-19.\nLes Biblioteques de Banyoles i Porqueres, amb cita prèvia\nLes biblioteques de Banyoles i Porqueres tornen a atendre al públic, des d’aquest dilluns 25 de maig.


1r Batx. Social – Institut La Serreta [ Rubí ]\nLeonardo da Vinci, 500 anys que va estendre la seva obra infinitament.\n17 de Maig de 2019Des del departament d´educació visual i plàstica, volem manifestar el nostre reconeixement a totes les aportacions artístiques que han servit, serveixen i serviran d´inspiració als estudiants d´art de batxillerat de La Serreta; enguany especialment a Leonardo da Vinci que fa 500 anys que va estendre la seva obra infinitament....\n25N Superant estereotips\n9 de Desembre de 2018La mostra de treballs ’25N Superant estereotips’ organitzada pel Departament didàctic d’Educació visual i plàstica té com a principal objectiu educar l’alumnat del nostre centre en la detecció de continguts sexistes presents en l’àmbit quotidià i en els mitjans de comunicació per tal d’incidir en la prevenció de comportaments relacionats amb la violència física i/o verbal contra les dones, els nens i les nenes, i amb la LGTBIfòbia. La línia de treball portada a terme a les matèries de Visual i plàstica de 3r ESO, a les optatives de 4rt d’ESO ‘Arts escèniques’ i ‘Música’ i a les matèries de Cultura Audiovisual de 1r i 2n de Batxillerat Artístic, es va centrar en un primer moment en l’anàlisi dels estereotips majoritàriament sexistes presents en els actuals mitjans de comunicació, i es van incloure a les classes tallers per part del col·lectiu ‘Drac Màgic’. Posteriorment es van proposar treballs que presentessin imatges, eslògans i cançons de contingut no sexista i que suposessin la superació dels esmentats estereotips. Els diferents treballs que es van fer i dels quals es mostra una selecció són els següents: A 3r ESO, el treball anomenat Contrapublicitat va consistir bàsicament a treballar a partir d’anuncis publicitaris amb estereotips clarament sexistes, per posteriorment produir versions de similar composició però de continguts no discriminatoris i que impliquin models basats en la igualtat de gènere. A les matèries optatives de 4t d’ESO ‘Arts escèniques’ i ‘Música’ i a la matèria de 1r de Batxillerat Artístic Cultura Audiovisual, a partir del taller ‘Remoure el trap’ per part del grup musical ‘Las VVitch’, es van fer cançons d’estils propers a la música urbana (Trap, Hip-Hop, etc.) amb lletra no sexista. Posteriorment, a l’optativa de 4t d’ESO ‘Arts escèniques’ es va iniciar la producció d’un videoclip de la cançó resultant del taller. A la matèria de 1r de Batxillerat Artístic Cultura Audiovisual s’han produït còmics a partir de la lletra de la cançó. A la matèria de 2n de Batxillerat Artístic Cultura Audiovisual, es van proposar la producció de retrats fotogràfics no estereotipats que impliquessin d’alguna manera models d’identitat dissidents dels rols i estereotips dominants en la societat actual o crítiques a les representacions sexistes presents en les imatges d’avui dia. A la façana del nostre institut s’ha penjat una pancarta amb el títol de l’exposició i un dibuix fet per l’alumna de 1r de Batxillerat Carla Asensio....\n1a Jornada Batxibac\n15 de Novembre de 2018Avui, els nostres alumnes batxibac (doble titulació batxillerat-baccalauréat) participa a la primera jornada de batxibac. Han vingut a la Universitat Pompeu Fabra per assistir a dues conferències: -La présidence gaulienne 1958-1969 -L’expansion de la langue française en France et dans le monde. Finalitzarem les jornades participant en el concurs França i francofonia....\nComiat 2n de Batx 2017_18.\n29 de Juny de 2018El dijous 21 de juny vam celebrar la festa de graduació i comiat dels alumnes de 2n de batxillerat. Esperem que us emporteu un bon record del vostre pas per La Serreta i de tots els professors que a més de coneixements hem intentat educar-vos per saber pensar amb sentit crític i saber conviure. De tots els discursos, la paraula que més es va repetir va ser “esforç”. Ara que se us obra una porta immensa plena de futur i d’incerteses , l’esforç i la constància, us seran, segur, unes bones companyes per arribar allà on us proposeu. MOLTES FELICITATS, GRÀCIES PER LA VOSTRA CONFIANÇA I MOLTA SORT...\n30 de Maig de 2018CURRÍCULUM PROMOCIÓ 2018-’20 BATXILLERAT I BATXIBAC Currículum Batx i BatxiBac ...\n10 de Maig de 2018Aquest mes de març just abans de Setmana Santa (18-23 de març) els alumnes de 3r ESO i de Batxibac de francès van marxar a MONTPELLIER a realitzar una estada lingüística. S’allotjaven en famílies franceses i feien 3h hores de classes pel matí en I’ILP (Institut Linguistique du Peyrou) de la ciutat. Per les tardes feien activitats lúdiques (descoberta de Montpellier, gimcana fotogràfica,…) i també tenien temps lliure per fer les seves compres. Han après molt i la majoria han tornat a casa molt contents de l’experiència. À l’année prochaine!!!!!!...\nComiat de la 18a promoció 2016-17 de batxillerat\n27 de Juny de 2017El passat dijous 22 de juny l’Institut La Serreta va celebrar la graduació dels alumnes de 2n de batxillerat de la 18a promoció 2016-17. Els alumnes van estar acompanyats de professors, familiars i amics en un acte molt emotiu on es barrejava l’alegria per haver assolit amb esforç una etapa important a la vida i la tristesa que sempre comporta un comiat. Des de La Serreta els desitgem a tots ells molta sort i èxits en els futurs estudis i en la vida en general. 18a promoció 2n batxillerat artístic 18a promoció 2n batxillerat científic i tecnològic 18a promoció 2n batxillerat social i humanístic L’alumnat amb Matrícula d’honor, Gisela Sabio (2n btx arts), Sandra Del Rio (2n btx científic), Jorge Giménez (2n btx tecnològic), Ruben Ruiz (2n btx humanístic) La coordinadora de 2n de batxillerat Anna Pons amb l’alumnat amb Matrícula d’honor...\n26 d'Abril de 2017Aquest dijous 27 tindrà lloc el Dictat Solidari, que s’emmarca dins dels actes commemoratius de l’Any Bertrana. Aquest any el dictat dels centres ha estat enregistrat per Montserrat Vendrell, coordinadora pedagògica de l’INS La Serreta. Després del Dictat, també per pantalla sortirà el text perquè l’alumnat se’l pugui corregir. Hi col·laboren les entitats solidàries: Càritas, Creu Roja, ASAV, Frater Nadal i Rubí Solidari. L’alumnat que vulgui col·laborar, només caldrà que porti algun producte alimentari envasat a l’ institut el dia del dictat. Entre tots hem d’aconseguir fer un bon recapte d’aliments. Les entitats diuen que tenen mancança especialment de llaunes de tonyina, tomàquet, sardines… pots de llegums i productes per a la higiene personal. No cal dir que ens faria molta satisfacció que l’activitat us engresqués. Menjar per al cos i lletres per a l’esperit! El dictat per als adults es durà a terme el mateix dijous, 27 d’abril, a les 19 h, a l’Auditori de la Biblioteca Mestre Martí Tauler....


La Nit dels Museus fa deu anys - VilaWeb\nDissabte 17.05.2014 06:00\nLa Nit dels Museus fa deu anys\nObren les portes i no tanquen fins la matinada amb activitats per a tota la família: exposicions, dansa, tallers, visites comentades i concerts\nDemà és el Dia Internacional dels Museus, una iniciativa que es va engegar el 1977 per sensibilitzar el gran públic sobre el paper dels museus en la societat i a la qual s'han anat sumant cada any institucions de tot el món. Paral·lelament, des del 2005 a França es va començar a celebrar la Nit dels Museus, el dia abans, amb l'obertura gratuïta de portes fins a mitjanit.\nEn la desena Nit dels Museus, una iniciativa ja estesa per tres mil museus d'Europa, hi participen avui centenars de museus dels nostre país, que durant tot el dia obriran la porta per a oferir activitats gratuïtes als visitants sobre el tema elegit pel Consell Internacional de Museus (ICOM) enguany: 'Els vincles creats per les col.leccions dels museus.'\nCentres culturals de tot el país ofereixen gratuïtament visites nocturnes, exposicions, mostres de dansa, tallers, visites comentades i concerts. Al Principat, únicament a l'àrea de Barcelona ja en són més de seixanta.\nAl País Valencià l'oferta també és molt àmplia, especialment a la ciutat de València, on participen tots els museus municipals.\nI a Catalunya Nord, en són una desena, els museus i centres culturals que obren portes fins a mitjanit.\nCalidoscopi de la Nit\nPer a celebrar la desena Nit dels Museus, enguany s’ha posat en marxa una iniciativa de participació col·lectiva a escala europea, el Calidoscopi de la Nit. Bàsicament es demana que, a través d’una aplicació (Android i iOS), els ciutadans enviïn una autofoto feta durant la Nit.\nUna altra proposta lligada amb la desena Nit dels Museus és VanGoYourself, proposada pel portal cultural Europeana. S’hi encoratja els visitants de museus a recrear una cinquantena d'obres pictòriques clàssiques d’artistes com Van Gogh, Rembrandt i Vermeer.


Quina és la cosa més salvatge que va passar a l’episodi 8 de ‘9-1-1’? - Tv\nHi ha moltes paraules que poden descriure el procediment de resposta d'emergència de Fox 9-1-1 —Muller, convincent, imprevisible, Ryan Murphian—, però una cosa que mai no es pot anomenar és subtil. La subtilesa és un bull que aquest espectacle ha de llançar.\nHauria d’haver sabut entrar a l’episodi de dimecres a la nit, titulat de manera força insubtilment, Karma’s a Bitch, que la justícia kàrmica arribaria a aquest programa amb els cops més forts; que els personatges explicarien el concepte de karma com si ningú no hagués sentit mai a parlar de la paraula; que el karma de línia real és una gossa que es pronunciaria diverses vegades; que el karma promulgat seria així al nas, m’hauria convençut 9-1-1 existeix en una realitat surrealista i elevada en què els déus invisibles tracten els humans com a peons amb els quals embolicar-se, especialment aquells que responen a les trucades d'emergència per guanyar-se la vida.\nRepassem tots aquests escenaris kàrmics i, quan hàgim acabat, digueu-me que no m’equivoco.\nLa merda més salvatge que va passar 9-1-1 Aquesta setmana\nL'episodi va començar amb què, per a què 9-1-1 estàndards: és una trucada d’emergència bastant normal: a un home li van disparar. Quan van arribar a l'escena els nostres herois dels bombers, però, tothom menys el principiant / addicte al sexe Buck (Oliver Stark) va reconèixer aquesta ubicació específica a partir d'una trucada d'emergència d'un any abans. Mantingueu-vos a punt, estem a punt d’aconseguir-ne un 9-1-1 flashback.\nla matriu era un documental\nJa ho veieu, l’home que va ser afusellat havia trucat prèviament als policies quan la seva dona es va penjar d’un arbre gegant al jardí del darrere. Coses bastant horribles, però Hen (Aisha Hinds) va notar contusions als braços de la dona: semblava que era víctima de violència domèstica. Abans que puguem processar aquesta terriblitat, estem llançats a dins un altre flashback . DINTRE DE L’ALTRE FLASHBACK. Va dirigir Christopher Nolan aquest episodi? Va fer 9-1-1 m'incepte?\nEn el flashback d’un flashback, la parella estava enmig d’una discussió i la dona va treure una arma i va amenaçar amb disparar al seu marit. Va disparar un tret, però va impactar contra un arbre ... això arbre. Aleshores, el marit li va dir a la dona que l’única manera que mai podria sortir del seu matrimoni és si es suïcidava. I així va fer. Aquest noi és horrible, és gairebé com si es mereixés ... algun tipus de recàrrec kàrmic ???\nAixí, doncs, la bala disparada per l’esposa va arrencar una podridura des de l’arbre. El marit va decidir enderrocar ell mateix l’arbre i va decidir que la millor manera de fer-ho era encaixar-lo amb un munt d’explosius i després disparar-li una pistola. (És clar, d’acord.) El problema és que, quan va explotar l’arbre, la bala d’un any de la seva dona va tornar a volar com una metralla i el va pegar al pit. De debò.\nGallina, per què no se l’emporta?\nA continuació, un entrenador físic en un gimnàs que estava cremant. Literalment.\nEi, no Destinació final 3 ja feu aquesta mica ? Per ser justos, això era Fa 12 anys: ens havien de morir per morir al llit de bronzejat.\nGall va intentar fer compressions toràciques al noi, que tenia un ictus, perquè sí també en esteroides, vaja, però la seva pell estava tan danyada que les mans de la seva dona es va lliscar cap al seu pit . (No vaig a GIF això, no us preocupeu.) Sí, va morir.\nQuè va fer, doncs, exactament aquest home per merèixer la mort per la barbacoa? És hora d’un altre flashback!\nEl dia anterior, l'home va portar el seu gosset, Mindy, al gimnàs i anava a deixar-la al cotxe mentre treballava tot el dia. Com va assenyalar amb raó un subordinat, deixar un gos dins d’un cotxe a aquesta temperatura podria matar-lo. Està bé, va dir amb indiferència. Vaig esquerdar una finestra. En aquest moment, aquest noi estava en plena condició de dolent. Afortunadament, l’empleat preocupat va utilitzar un pes del gimnàs per obrir una finestra i deixar sortir el gos amb seguretat. Però un home d’entrenador físic estava tan enfadat per la seva finestra rebentada (i ni tan sols agraït que el seu gos es salvés de ser rostit en un Dodge Ram) que l’empleat va ser acomiadat injustament.\nCom se sentia Hen sobre aquest tema?\nEls trets de metralla i el bronzejat fins a la mort són camins força intensos, no hi ha manera 9-1-1 podria portar això a un altre nivell , dret?\nUn noi que provoca un tigre al zoo? Bé, això és dolent, però almenys el tigre estava darrere d’un recinte.\nun noi gran per a tu\nDefinitivament, pegueu aquest tigre si intenteu fer un atrac.\nLes coses semblaven bastant malament per al llançador de pinyes, però llança un pinyol contra un tigre realment una raó prou bona per justificar que es mengin vius? Atureu-me si n’heu escoltat alguna cosa abans: VAM OBTENIR UNA ALTRA REPRESENTACIÓ.\nJa ho veieu, aquest home era un dentista ... a qui li agradava caçar animals ... i va ser llançat al centre d’atenció nacional quan va matar un lleó a l’Àfrica, tot i que aquell lleó es trobava dins d’una reserva protegida. 9-1-1 va estar realment buscant que tothom recordés el lleó Cecil i el dentista humà i escombraries Walter Palmer que va disparar el lleó i el va fer un seguiment durant gairebé 48 hores. (En un moment depriment, es va publicar un extracte d’un proper llibre sobre Cecil que postula que Cecil va patir increïble crueltat durant 10 hores després que Palmer l’afusellés inicialment, com si ja no odies prou l’home.) 9-1-1 va deixar clarament clar en el flashback com us haureu de sentir sobre aquest dentista substitut.\nAixí doncs, en l’actualitat, quan va creure que havia superat el tigre amagant-se dins d’un altre recinte, el resultat era inevitable. Bona gana, noi gran.\nRecorda'm, gallina: Què és el karma?\nestimo 9-1-1 amb tot el meu cor. I ara, alguns premis setmanals:\nMillor sobrenom policial: El pirata del porxo. En un altre escenari kàrmic d’aquest episodi, que era molt més esgarrifós que els trets de metralla, la mort per bronzejat o la festa del tigre, una dona es va trencar el fèmur quan va intentar robar un paquet.\nQuan Athena (Angela Bassett) va arribar al lloc dels fets, es va sentir encantada d’haver capturat finalment el pirata Porch, que feia temps que estava a la llista de vigilància de la policia.\nSimplement no podem passar per alt el fet que el seu nom als cercles policials fos Pirata de Porch. Us imagineu com van anar aquestes converses del recinte?\nMaleït, un altre Instant Pot va ser robat a Van Nuys. Ja són quatre comandes d’Amazon en una setmana. Qui ho podria fer ?!\n[ De les ombres surt un home estrany que ningú no ha vist mai ]\nHas sentit parlar del pirata del porxo?\nDe totes maneres, ara que la pirata del porxo ha estat atrapada, passarà una estona ... al bergantí. (No em sap greu.)\nÚs més important de cançons al nas: Karma instantani de John Lennon, que va marcar l'escena amb el llegendari pirata Porch.\nEl més estrany 9-1-1 Enviament (per mi i només jo): Xemeneia (Kenneth Choi) i Bobby (Peter Krause). Escolteu-me un segon: tots dos homes han patit alguna merda. La xemeneia tenia una punta de metall al cap enrere a l’episodi 3 —Ha tornat a impressionar aquesta setmana que la barra de barres el va colpejar amb l’angle correcte, cosa que, segur—, i això, evidentment, l’ha afectat. Bobby va perdre la seva família fa anys en un incendi va començar sense voler , quan era alcohòlic. Tots dos necessiten una companyia i crec que podrien trobar-se l’un en l’altre.\nestadístiques d'entrenament de primavera de shohei ohtani\nNomés cal veure la manera com s’abracen aquests dos, després que Chimney mostri a Bobby com va salvar la vida d’un infant després de donar sang.\nAra ho dic: la xemeneia i el Bobby són els propers qui no ho faran 9-1-1 parella que farà que els fans es tornin salvatges.\nMillor tuit en directe d'Angela Bassett:\nOOH, SENYOR! Gràcies per fer-me Negre! No necessitaré a EVAH una cabina de bronzejat !! # 911onFox\n- Angela Bassett (@ImAngelaBassett) 8 de març de 2018\nTorneu la setmana vinent quan un contratemps d’ascensor posa en perill mortal dues persones.\nquè li passa a arya\ntot l'equip nba 2018\nbàsquet a Pelican Bay\ncançó de memòria tik tok\nes podria fer un pallasso boig