“Els últims 30 anys hem enterrat o comercialitzat l'ideari dels hippies” .\n“Els últims 30 anys hem enterrat o comercialitzat l'ideari dels hippies”\ninvestigador de la contracultura, professor de ioga, viatger impenitent, recalarà al cicle geografies per examinar què queda d’aquells viatges iniciàtics al país-continent, l’Índia\nAlexis Racionero, escriptor i viatger, continua vinculat a la Seu.\nActualitzada 16/05/2018 a les 07:13\nAlexis Racionero és escriptor, viatger, professor de l’Escac i moltes coses més –sense comptar fill de l’escriptor alturgellenc Lluís Racionero–. Protagonitza la conferència de dimecres al cicle Geografies, centrat en un país que intenta conèixer a fons, l’Índia. Especialista en contracultura –en va centrar la tesi doctoral– també s’hi projecta el documental que va dirigir, Rubber Soul. El viaje hippie a la India.\nAquests dies parlem molt del que queda del maig del 68, de la revolució pendent dels hippies. Està pendent?\nMés que una revolució pendent és un aprenentatge pendent perquè allò que s’ha anomenat contracultura, més que anar contra la cultura, més que un moviment polititzat, el que van fer els hippies americans és descobrir que hi ha coses a la nostra cultura que no acaben de funcionar: estem focalitzats en la ment racional, la tecnologia, la ciència, les ciutats, i ells proposaven ja idees perquè aquesta via fos una mica millor, aportant naturalesa, espiritualitat, elements de comuna, d’intercanvi. Era una revolució de la consciència.\nDiria que algunes d’aquestes idees flueixen ara.\nDurant els últims trenta anys és cert que les seves idees es van oblidar, o les vam enterrar, o potser les vam comercialitzar. Però el monstre aquest que [Allen] Ginsberg anomenava Moloc, allò que ha destruït les millors ments –la vida a la ciutat i l’ultracapitalisme– ens ha fet arribar a un punt de saturació, a una neurosi col·lectiva que comença a ser prou gran. Per això retornem a la natura, a connectar amb l’esperit, sense que calgui formar part d’una religió concreta.\nMoltes propostes revolucionàries aleshores les hem incorporat al dia a dia, començant per la manera de vestir, oi?\nEn aquest documental recollim una entrevista amb Raimon Panikkar, que era molt savi, i fa afirmacions com “jo vull parlar d’ecosofia, no d’ecologia, perquè l’ecologia s’ha convertit en business as usual, en negoci com quasi sempre”. És important la saviesa de la natura, no reciclar, encara que està molt bé. Escoltar les harmonies de la natura, connectar amb el seu batec. A la ciutat estem bojos per comprar productes eco i bio, que no deixa de ser una forma de consum, per molt bé que estigui.\nEl terme ‘revolució’, tan contundent, s’ha banalitzat: un cotxe ‘revoluciona’ la manera de conduir,diu la publicitat, o un detergent, la de rentar.\nSí. A banda, revolució té una connotació política i estem en un moment que ens adonem que les revolucions no han de venir des de la política, que és quelcom que ja està corrupte, en via morta, sinó que hi ha altres esferes. Fins i tot des de la tecnologia, malgrat que la critiquem.\nParli’ns de ‘Rubber Soul’.\nVolia explorar aquest interès d’Occident cap a Orient, aquell moment en què la generació de joves dels setanta va tenir l’interès d’anar a l’Índia. Precisament el títol recupera el del disc dels Beatles en què van començar a introduir sonoritats orientals. El que vaig fer és parlar amb intel·lectuals vinculats amb aquesta generació –com Escohotado, Panikkar, Sánchez Dragó o el meu pare mateix– i després buscar hippies dels que van arribar a l’època i encara són per allà, com ara un senyor gran de Cadis. O neohippies, com uns nois de Tàrrega.\nQuina és la influència del pare en els seus interessos?\nSobretot vaig tenir el privilegi de rebre els seus consells de lectura des d’adolescent. També va tenir influència en el tema de la natura perquè amb ell, sent de la Seu, vam compartir excursions per les muntanyes. I tot allò que ell va proposar des de la teoria jo he fet el pas de portar-ho a la pràctica, en el fet de viatjar o en el de fer-me professor de ioga, de meditar.\nÉs una moda, el ioga? Sabem el que fem?\nUn boom i no, crec que sovint no se sap perquè penso que ioga és igual a relaxar-me, i no, és tracta de moure energia. O pensem que fer ioga és com anar al gimnàs, i tampoc. És lícit, però no és això, el ioga clàssic el que fa és ajuntar cos, ment i esperit.\nCom es distingeix qui parla des del coneixement del simple xarlatà?\nÉs una pregunta que jo li feia al meu pare en el documental i ell em va respondre que per intuïció i per error. Jo diria que també escoltant-te a tu mateix: si després de fer una classe amb una persona, d’escoltar-la, s’ha mogut alguna cosa dins teu és que hi ha alguna cosa. Però si és un venedor de fum o et manipula no sentiràs res. El problema és quan s’aprofiten d’aquells que passen per moments baixos i són vulnerables.\n“Ens tenalla el racionalisme cartesià”, diu al bloc. Però no creu que en realitat ens llancem a qualsevol nova ‘religió’, ni que sigui el menjar sa?\nHo dic perquè la societat occidental està enamorada del cientifisme i de la raó, pensem en la ment com si fos l’octava meravella. Te’n vas a Cuba i per a ells l’octava meravella és el seu cos i són molt feliços, mentre nosaltres pensem que són uns salvatges o es passen tot el dia follant. És qüestió de mesura i polaritat. Crec que ens manca cos i ens manca esperit, però la raó tampoc s’ha de perdre. És l’equilibri entre el seny i la rauxa. Si sols vius el primer, la vida és avorridíssima; si sols vius el segon, no toques de peus a terra.


Home > Espectacle > Circ > Lento\nA Lento, dos artistes dialoguen entre ells i amb els seus objectes. Lluny de ser objectes ordinaris, els globus tenen la seva pròpia vida. Els artistes sembla que parlen i, de fet, interactuen amb la voluntat física de les seves pròpies eines. Objectes interessants, estèticament i físicament, els globus s’associen a símbols i formen part de l’univers lúdic popular. En els malabars tradicionals, a causa de la gravetat, els objectes sempre retornen a les mans del malabarista. Amb globus d’heli, actuen com si intentessin escapar. Aquesta obra és un extracte de l’espectacle original Lento, creat el 2013.\nLa companyia de teatre visual i circ contemporani, Nuua, es va fundar el 2012, amb l’artista finlandès de circ, Olli Vuorinen, i l’artista brasiler de circ visual, Luis Sartori do Vale. Nuua es preveu coma una de les pròximes companyies finlandeses de renom. La seva primera obra, Lento (2013), ha estat vista per més de 35.000 espectadors a 15 països diferents. Amb la mateixa peça, han estat honorats al projecte internacional Circus Next i han obtingut l’Special Prize of the Jury – 35th Festival Mondial du Cirque de Demain, a París.\nDirecció artística i coreografia: Olli Vuorinen, Luis Sartori do Vale\nIntèrprets: Olli Vuorinen, Luis Sartori do Vale\nMúsica: Petteri Rajanti\nDisseny de vestuari: Anne Jämsä\nDisseny de llums: Jere Mönkkönen\nCoproducció: WHS, Maison des Jonglages\nAmb el suport de: Jeunes Talents du Cirque Europe, Circus Next, Subtopia, Cirko, La Central del Circ, Les Migrateurs – associés pour les Arts du Cirque, Le Maillon, Ilmapallokeskus, BELBAL, Finnish Circus Information Center, Finnish Culture Foundation, Koneen Säätiö, Samuel Huberin Säätiö, Taiteen Keskustoimikunta\n· Special Prize of the Jury – 35th Festival Mondial du Cirque de Demain


El CT Vic celebra la Diada del club\nEl passat diumenge, 6 d’octubre, el CT Vic va fer la presentació de la temporada 2019/20. La jornada va destacar pel gran esmorzar multitudinari que es va fer a la zona enjardinada del Triangle, amb botifarrada i xocolatada inclosa.\nMentrestant les colles i penyes esportives (Colla Matinera, Penya Nolatokem, Tocades pel Pàdel i Padelmaníacs) van repartir els diferents calendaris i quadres de la nova temporada i alguns dels obsequis dels grups. A la mateixa hora, un grup considerable de gent van fer aportacions en forma de donacions materials o bé, econòmiques per finalitats solidaries com és La Marató de TV3 i Raquetes Sense Fronteres.\nPel que fa als més joves del club, durant tot el matí van poder realitzar múltiples activitats esportives però també lúdiques amb qui va poder jugar amb totes les seves amistats i/o familiars. A més a més, molts d’ells van ser premiats amb material esportiu Head en assolir diversos reptes que els tècnics de les escoles els proposaven, en una activitat i recompensa que va fer que els nens/es en sortissin molt contents.\nCom era previsible, el partit d’exhibició dels tècnics de tennis, que es va fer a la pista central, va sorprendre a tothom pel gran nivell de joc, l’encert i la plasticitat en els diferents punts que es van jugar que va fer les delícies del públic assistent.\nA la presentació de les Escoles, gairebé una vintena d’equips, amb tots els seus jugadors/es van desfilar per la pista central, es van fer la foto oficial de cada equip i també la fotografia conjunta amb tots els alumnes, entrenadors i membres del CT Vic, que aquest any més animada, amb confeti inclòs. A la presentació hi va assistir el President del CTVic, Miquel Vilardell, els membres de les seccions de tennis i pàdel, i el gerent de Fredist (empresa de logística de fred col·laboradora amb les Escoles del CT Vic).\nDurant la Diada del club també es va fer un reconeixement al soci Guillem Vizcaino Salomo, campió de Catalunya sènior +40, i al soci i jugador de l’Escola de Tennis Kenneth Rabinad i Vila, campió de Catalunya infantil, ambdós èxits assolits aquest 2019.\nEL CLUB TENNIS VIC ES SUMA A L’ENERGIA VERDA\nL’EQUIP SÈNIOR +35 A LES SEMIFINALS DEL CAMPIONAT D’ESPANYA\nOBERTES LES PISTES DE TERRA


Nàusees de l'embaràs, trucs per evitar-les | Consumer\nNàusees de l’embaràs, trucs per evitar-les\nPrendre petites racions i no ficar-se al llit després dels menjars són pautes que ajuden a reduir les ganes de vomitar durant l'embaràs\nEntre un 50% i un 80% de les dones embarassades experimenten nàusees (en alguns casos acompanyades de vòmits) durant la seva gestació. La nàusea és un malestar comú en l’embaràs, que pot provocar una situació angustiante a la futura mamà, ja que afecta de forma significativa a la seva qualitat de vida. Per mitigar els efectes de les nàusees, les futures mamàs poden iniciar diferents tipus de tractaments contra els vòmits i adoptar diferents pautes alimentàries i hàbits que redueixin les nàusees de l’embaràs.\nLa nàusea és un malestar comú en l’embaràs\nLa meitat de la dones vomita i experimenta arcades durant els tres primers mesos del seu embaràs\nEntre el 50 i el 80% de les dones presenten nàusees en el primer trimestre de l’embaràs i un 50% pateixen vòmits i arcades. Són les conclusions de l’informi ‘Intervencions per a les nàusees i els vòmits en la fase primerenca de l’embaràs’, realitzat per l’organització Cochrane -una xarxa internacional d’experts que duu a terme revisions d’evidències científiques en diverses àrees de la salut-.\nAquests símptomes els pot patir qualsevol embarassada, però són més freqüents en dones que passen per la seva primera gestació, així com en casos d’embarassos múltiples.\nEncara que s’insisteix a associar aquests símptomes a les hores matinals, la veritat és que el malestar pot ocórrer a qualsevol moment del dia i, a més, perllongar-se més enllà del primer trimestre. La revisió de Cochrane apunta que els vòmits persisteixen en el 20% de les dones fins i tot després de les 20 setmanes de gestació.\nUna situació angustiante per a la futura mamà\nAquesta situació, sobretot quan es perllonga més de les dotze setmanes d’embaràs, pot resultar angustiante per a les embarassades que la pateixen i repercutir, de forma significativa, en el seu estat tant físic com a psicològic, ja que té un impacte negatiu en la seva qualitat de vida i és causa freqüent de baixa laboral o d’interrupció de les seves activitats quotidianes.\nAlguns estudis científics afirmen que les nàusees són senyal que l’embaràs culminarà de forma positiva\nPerò, malgrat el malestar que produeixen, les nàusees no s’associen a cap problema específic de l’embaràs . Per contra, algunes recerques científiques els atribueixen efectes positius sobre la salut de les gestants. Tal com revela un recent estudi del Departament d’Epidemiologia de la Facultat de Salut Pública de Carolina del Nord, a Estats Units, publicat per la revista científica ‘Human Reprodution’, les gestants que presenten símptomes de nàusees i vòmits matinals al principi del seu embaràs són menys propenses a sofrir un avortament espontani que les que no els pateixen, sobretot en el cas de les dones majors de 35 anys, que tindrien un risc fins a dotze vegades menor si han sofert nàusees.\nTipus de tractaments contra els vòmits\nEncara que en molts casos les nàusees i els vòmits desapareixen de forma espontània després del primer trimestre de gestació, la matrona i antropòloga Brega Francès-Rivera, professora titular de l’Escola d’Infermeria de la Universitat de Barcelona i autora de l’estudio ‘Nàusees i vòmits en l’embaràs’, afirma que cal que la dona embarassada segueixi certes pautes dietètiques i nutricionals que li ajudin a alleujar aquestes molèsties. Alguns consells per a les gestants són ingerir racions petites, prendre hidrats de carboni al matí i incrementar el consum de fruites i verdures.\nAquests consells nutricionals, no obstant això, poden no ser sempre eficients per evitar les nàusees durant l’embaràs. En la guia ‘Manejo de fàrmacs durant l’embaràs’, els doctors Ramón Orueta i Mª Jesús López destaquen que quan amb aquestes mesures no s’aconsegueix el control dels símptomes, és necessari recórrer al tractament farmacològic.\nPautes alimentàries i hàbits que redueixen les nàusees\nEl més indicat és fer diversos menjars al dia i poc abundants amb la finalitat de facilitar la digestió.\nPer a les dones que sofreixen nàusees matutinas, és efectiu prendre abans d’aixecar-se del llit hidrats de carboni, com a galetes, torrades o cereals, i reposar durant 15 minuts després de la ingesta.\nConsumir abundants fruites i verdures, proteïnes i hidrats de carboni, i evitar els aliments amb alt contingut en greix, que fan la digestió més lenta i provoquen pesadez.\nEvitar prendre els aliments molt calents: són preferibles els menjars freds o temperades.\nMenjar a poc a poc i mastegar molt bé els aliments per facilitar la digestió.\nQuan les nàusees es produeixen sempre a la mateixa hora, cal ajustar els horaris dels menjars perquè no coincideixin.\nSi algun aliment provoca nàusees o vòmits de forma repetida, caldrà excloure-ho de forma radical de la dieta, i incorporar-ho en petites quantitats quan es comenci a millorar.\nProcurar no beure durant els menjars, millor abans o després d’aquestes.\nEvitar les begudes amb gas, alcohol o cafeïna, i els sucs molt àcids.\nPrendre begudes fredes o a temperatura ambienti.\nSi es vomita, reposar el líquid perdut a poc a poc i beure petites quantitats.\nProcurar no exposar-se a olors fortes i desagradables, tant d’aliments com de perfums, pintura, etc., que puguin provocar les nàusees.\nNo consumir tabac ni freqüentar ambients on es fumi.\nUsar roba folgada per no oprimir l’estómac.\nNo rentar-se les dents just havent dinat.\nMantenir una bona postura corporal.\nNo tombar-se just havent dinat: és preferible descansar recolzada, sense prendre una posició totalment horitzontal.\nAcupuntura i gingebre: sense evidències de la seva efectivitat\nLa revisió Cochrane ‘Intervencions per a les nàusees i els vòmits en la fase primerenca de l’embaràs’ (2010) avalua l’efectivitat i la seguretat d’alguns tractaments complementaris per a les nàusees, els vòmits i les arcades de l’embaràs ; com l’acupuntura, el gingebre o la vitamina B6, així com diversos fàrmacs convencionals.\nDesprés d’examinar 27 assajos controlats aleatoris, realitzats amb 4.041 dones en el primer trimestre de l’embaràs, els autors de la revisió conclouen que l’acupuntura no mostra beneficis significatius per a les dones embarasses; i que els productes de gingebre, encara que poden ser útils, les proves de la seva efectivitat són limitades, i no consistents.\nRespecte a l’ús d’alguns agents farmacològics com la vitamina B6 i els fàrmacs antieméticos (que impedeixen el vòmit), els assajos proporcionen proves que recolzen el seu ús per alleujar les nàusees i els vòmits lleus a moderats.\nembaràs gestación-ca madres-ca maternidad-ca náuseas-ca salut trucs per evitar-les vòmits


Ramon Bajona: "l'estació es farà a la Font del Ros, som el govern i ho hem decidit així" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRamon Bajona: "l'estació es farà a la Font del Ros, som el govern i ho hem decidit així"\nEl regidor de Mobilitat de Berga respon a les crítiques de "poc debat" per prendre la decisió\nLa dialèctica es va anar escalfant per moments en el darrer ple municipal de l'Ajuntament de Berga. Tota l'oposició va retreure al govern local haver decidit la ubicació de l'estació d'autobusos sense haver consultat els grups que no formen part de l'executiu local. El regidor de Mobilitat, Ramon Bajona, va deixar clar qui té l'última paraula, i inapel·lable, sobre l'indret on s'ubicarà l'equipament. Quan ja havia escoltat la bateria d'arguments en contra, va sentenciar el debat amb la frase: "l'estació es farà a la Font del Ros perquè som l'equip de govern i ho hem decidit així".\nEls grups opositors li van retreure haver-se assabentat de la notícia per les informacions que va publicar aquest diari (llegir Regió7 de dimarts 1 juliol) i de no haver debatut amb la resta de partits l'indret on finalment es construirà l'anhelada estació de busos. Fa gairebé 15 anys que polítics, entitats i agents econòmics demanen l'equipament. L'equip de govern sí que va mantenir una reunió amb entitats veïnals i l'Associació Comarcal d'Empresaris del Berguedà (ACEB) per tractar la qüestió. "Això no és un procés de participació ciutadana", va repetir l'oposició a l'uníson. La contundent frase del regidor va servir a l'oposició per reiterar la crítica que l'executiu fa valer la seva majoria absoluta a la corporació municipal per promoure poc el debat sobre qüestions importants. Bajona va atribuir les crítiques a "un atac de gelosia" perquè es van assabentar de la notícia tot llegint la premsa en comptes de saber-ho per boca del mateix regidor.\nPrèviament, els grups ja s'havien pronunciat a Regió7 sobre la ubicació que finalment ha escollit l'Ajuntament de Berga per construir l'estació d'autobusos. La portaveu del grup de regidors no adscrits, Ermínia Altarriba, explicava que "sense saber els detalls del projecte", escollir aquesta opció "pot ser perillós", perquè "podria ser una opció barata ara que s'acosten les eleccions municipals". A més, considera que "fer-ho a la Font del Ros no té implicacions urbanístiques importants". I és que construir l'estació a la Rasa dels Molins -la principal opció al llarg dels anys que s'ha plantejat el debat- sí que comportaria tocar aspectes urbanístics d'aquest punt de la ciutat.


Hi ha algun llibre: Les desventures de Por Aventura, de Roger Jiménez, editorial Empúries; és un dels pocs que expliquen el país d'aquests darrers anys. N'hi ha un altre a fer, de llibre, de tan important o més que aquest: la biografia de Joan Josep Folchi.\nHo farem curt: Folchi va ser d'extrema dreta a la universitat, anys després cunyat de conseller de la Generalitat, el mateix un dels pocs polítics que va haver d'empassar-se Tarradellas i que aquest apreciava (un altre que la vella guineu apreciava era Narcís Serra, ja ens entenem, doncs).\nFolchi, que ha treballat amb resultats per a De la Rosa, per a Déu i Sa Mare, a més de tot el santoral, va ser qui va fer públics els noms dels inspectors d'Hisenda, Aguiar, estalinista, i Huguet; com a conseqüència, l'altre dia les autoritats van registrar els despatxos i els domicilis dels denunciats.


Un any més gegants i bèsties de la Bisbal encetaran la Festa Major amb la plantada de bestiari i gegants, el dimarts 14 a partir de les 17.30 h. Enguany no s’hi han convidat colles forasteres: només hi haurà la Vaca de Monells i els Gegants de Corçà, a més de les locals dels Dracs, els Voltors, els Geganters, l’Àliga, les Bastoneres, el Jovent de la Bisbal i el Grup de Dones de la Bisbal.\n“Dins el càntir hi ha una festa i per això l’hem de trencar!” Serà el tret de sortida de la Festa Major: és a partir d’aquí quan en sortirà molta gresca, disbauxa i alegria i bisbalenques i bisbalencs en gaudiran. Enguany el pregó anirà a càrrec del músic Albert Such, mentre que el trencament de càntir el farà l’Associació de la Gent Gran ‘L’Esplai’ de la Bisbal.\nA les 18 h arrencarà la cercavila d’inauguració que, segons ha informat la Comissió de la Cercavila, seguirà el recorregut habitual. Culminarà a la plaça Major amb una actuació musical de La Masovera Barbuda.


Fem 1 any d'Hospital General - Parc Sanitari Sant Joan de Déu\nFem 1 any d’Hospital General\nEstàs aqui: Parc Sanitari de Sant Joan de Déu > Notícies > Institució > Fem 1 any d’Hospital General\npublicat 10 Juny 2011\nFem 1 any d’Hospital General2011-06-102019-09-20https://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2020/03/logoweb.pngParc Sanitari Sant Joan de Déuhttps://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2019/09/2011-06-aniversari-gran.jpg200px200px\nL’11 de juny de 2010 el nou Hospital General de Sant Boi de Llobregat va obrir les seves portes i ara celebrem ja el seu primer aniversari. Dit així sembla una tasca fàcil però és ben cert que no ho ha estat. El camí s’ha fet llarg i feixuc però també hem tingut moltes satisfaccions, moments d’alegria i moments d’èxit.\nMés de 300.000 persones es beneficien d’un equipament modern i funcional que incorpora i fa ús de les tecnologies més innovadores amb la voluntat d’oferir una assistència de qualitat adaptada a les necessitats emergents.\nPer celebrar aquest aniversari, divendres 10 de juny es van celebrar diverses activitats a l’Hospital General\nDurant el mati, els voluntaris van fer una visita especial, una visita amb Humor i Hospitalitat als pacients ingressats i a totes les persones que s’han anat trobant.\nA les 12 hores, el Sr. Miquel Mora va realitzar la Celebració de la Paraula a la Capella de l’Hospital General.\nI a les 18.30 hores, el hall de l’Hospital General va acollir la cantada de la Coral de Pares i Mares de l’Escola de Música de Sant Boi de Llobregat.\nEsperem celebrar molts més aniversaris.\nVeure Targetó 1r Aniversari Hospital General


Programa Ambientech | Que és? | L'entitat - Ambientech\nEl programa ambientech és un portal educatiu que pretén difondre i facilitar l’aprenentatge de les Ciències, la Tecnologia, el Medi ambient i la salut als alumnes d’Educació Secundària, Batxillerat i Cicles formatius.\nAquest programa és una eina de suport per al professorat i l’alumnat que proposa treballar les ciències a l’aula mitjançant les Tics, amb l’ajuda d’activitats multimèdia que inclouen animacions atractives i exercicis d’un alt nivell d’interactivitat.\nEl programa ambientech uneix les ciències amb el medi ambient i la salut: pretén d’una banda aportar coneixements bàsics de ciències i tecnologia i per una altra, mitjançant aquests coneixements, conscienciar a la joventut perquè assumeixi actituds de responsabilitat amb el medi ambient i duguin a terme un estil de vida saludable.\nLes activitats multimèdia del programa desenvolupen continguts curriculars de biologia, geologia, química, física, ciències de la salut, tecnologia i ciències socials.\nEls recursos educatius del programa s’estructuren en diferents àrees temàtiques i sumen més de 300 activitats multimèdia. Cada àrea temàtica té un índex on es poden consultar totes les unitats didàctiques, els seus continguts i la seva correspondència curricular. Per a més detalls sobre el programa ambientech podeu consultar els apartats objectius, metodologia i equip d’autors.\nObjetius del programa Ambientech\nFacilitar l’aprenentatge de les ciències.\nUnir ciències i medi ambient per a impulsar una conscienciació mediambiental.\nUnir ciències i salut per a promoure un estil de vida saludable.\nFomentar les vocacions científiques.\nInvolucrar al sector públic i privat per a promoure campanyes de medi ambient i salut a l’escola.\nArribar a tots els sectors de la població.\nEts una empresa socialment responsable? T’agradaria participar en un programa educatiu que impulsa el desenvolupament sostenible en l’educació? Contacta amb nosaltres\nSÓC UN/A DOCENT\nT’agradaria rebre les novetats del programa ambientech o realitzar algun suggeriment dels nostres continguts? Contacta amb nosaltres


U Haryho Dolni Becva República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nU HaryhoDolni Becva 174, Dolni Becva, Dolni Becva, República Txeca - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en135comentarisU HaryhoVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,9Veure al mapa8,9Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Dolni Becva, U Haryho és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, U Haryho és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses esquí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, U Haryho no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscuina americanaestris de cuinaplat de dutxaempolles d'aigua de cortesiaforn microonessala d'estarescriptorinevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Butterworth i els altres. Un repàs al teatre britànic actual | Festival Grec 2020\nMíriam Iscla és la protagonista d''Abans que es faci fosc'. By David Ruano\nLa cartellera de Barcelona (i d'Europa) pateix d'anglofília. No hi ha setmana en què no s'hi estreni un text escrit a les illes britàniques (Regne Unit i Irlanda), des de grans obres com 'Jerusalem', que es podrà veure al Teatre Grec a primers de juliol, a peces més modestes com 'Si tinguéssim més coca et demostraria com t'estimo' que és a les golfes del Tantarantana. Entre el mestre Jez Butterworth, autor de la primera, i el jove John O'Donovan hi ha tota una constel·lació d'autors i autores que són capaços d'escriure un teatre que ens interpel·la directament. Podríem afegir el savi Tom Stoppard ('Rock'n'Roll', 'Arcàdia', 'La costa de la utopia'), l'in-yer-face Mark Ravenhill ('Pool [no Water]', 'Shopping & Fucking', 'Product'), la piconadora Caryl Churchill ('Una còpia', 'Top Girls'), el gran versionador Simon Stephens ('El curiós incident del gos a mitjanit', 'Pornografia'), el pistoler Martin McDonagh ('L'home dels coixins', 'La reina de la bellesa de Leenane', 'La calavera de Connemara'), sir David Hare ('El meu llit de zinc', 'L'habitació blava'), la incòmoda Lucy Preble ('L'efecte') i un llarguíssim etcètera.\nCom diu Julio Manrique, director del 'Jerusalem', que podrem veure al Grec, i gran coneixedor del teatre anglosaxó contemporani: “Cada any apareixen obres meravelloses. Suposo que té a veure amb la tradició, amb una idea que vaig sentir a dir a algú parlant de cinema: Per què els nord-americans han fet algunes de les millors pel·lícules de la història? Doncs, perquè han fet les pitjors. Potser té a veure amb això. Que tenen una tradició tan potent, tan exuberant, que enmig d'aquest bosc hi apareixen perles”. Fem repàs anglòfil del que passa pel Grec.\nJez Butterworth ('Jerusalem'): l'autor de 'Jerusalem', amb 50 anys, és ara mateix el dramaturg de més èxit a Londres gràcies a 'The Ferrymen', una peça estrenada el 2017 al Royal Court amb direcció de Sam Mendes. Parla de tot el que va passar el 1981 al voltant de la vaga de fam mortal d'un grup de militants de l'IRA. Però aquesta peça no és el seu únic 'hit': va debutar el 1996 amb 'Mojo' i es va endur l'Olivier a la millor nova comèdia. El seu punt d'inflexió és, precisament, 'Jerusalem' (2009), una obra entre el 'Terra de ningú' de Pinter (n'és un dels seus deixebles) i el Falstaff shakespearià, amanida amb la poesia de William Blake. El 2012, vam poder veure al Goya 'Parlour Song'.\nHattie Naylor ('Abans que es faci fosc'): potser recorden 'Ivan i els gossos', aquell monòleg extraordinari protagonitzat per Pol López al Lliure de Gràcia que parlava d'un nen abandonat als glaçats carrers de Moscou dels 90. Doncs, l'autora n'era la britànica Hattie Naylor, de qui Pep Pla dirigeix al Grec 'Abans que es faci fosc' (2012), una obra en la qual viurem el dilema de l'Anna (Max, en l'original anglès), una astrònoma que s'està quedant cega. Naylor és una de les dramaturgues experimentals més interessants del panorama britànic.\nDennis Kelly ('Nenes i nens'): amb 48 anys, Kelly és un dels dramaturgs de més èxit d'Anglaterra gràcies, sobretot, a l'adaptació musical del clàssic de Roald Dahl 'Matilda'. La peça que podrem veure a La Villarroel es va estrenar l'any passat al Royal Court protagonitzada per Carey Mulligan i parla de la vida d'una dona corrent, dels seus records d'infantesa, de com va conèixer el marit... Però res no és el que sembla. La primera frase ens apunta moltes coses: “Vaig conèixer el meu marit a la cua per embarcar en un vol d'EasyJet i he de dir que vaig tenir una aversió instantània cap a l’home”.


Òscar Peris i l’esforç per governar més i millor | FET a TARRAGONA\nÒscar Peris, delegat del Govern a Tarragona, en l’entrevista a Ràdio Ciutat de Tarragona.\n“Governar per tothom i fer les polítiques que la gent espera de nosaltres, pensin com pensin”. Quan la ciutadania et suspèn amb un 4’7 de nota mitjana, cal respondre amb una certa autocrítica i una declaració ferma d’esmenar la plana. I això és el que fa el delegat del Govern a Tarragona, Òscar Peris: “Ens hem d’esforçar més, pencar de valent i resoldre els problemes del país”.\nL’última enquesta del Centre d’Estudis d’Opinió no mostra, precisament, una valoració massa positiva dels catalans en relació al govern de la Generalitat. Sigui per les reivindicacions de diferents col·lectius socials i professionals, sigui per la monopolització del judici i la situació dels presos independentistes, sigui per les diferències en les estratègies dels partits sobiranistes, la feina de l’Executiu o no es fa bé o no llueix.\nELS PRINCIPALS PROJECTES DEL GOVERN A TARRAGONA SÓN DE CONSELLERIES EN MANS D’ESQUERRA\nÒscar Peris hi ha intentat respondre aquesta setmana al ‘Tribuna Tarragona’, programa que coproduïm Ràdio Ciutat de Tarragona i FET a TARRAGONA. Amb el delegat hem analitzat temes candents de la ciutat que, curiosament, pertanyen a conselleries en mans del seu partit -Esquerra Republicana- que és qui més està insistint en la necessitat de desenvolupar una bona gestió governamental per eixamplar la base a favor de les tesis independentistes.\nSalut (Joan XXIII), Educació (Institut Escola Arrabassada), Afers Socials i Famílies (atenció als menors migrants no acompanyats) i Justícia (futur centre penitenciari obert i Fòrum Judicial) són departaments que passen pel criteri polític dels republicans. Són les conselleries amb més volum pressupostari i incidència en la vida quotidiana de les persones.\nHOSPITAL JOAN XXIII, ATENCIÓ A MENORS, ESCOLA ARRABASSADA I PALAU D’ESPORTS SÓN PRIORITARIS\nAl llarg de l’entrevista on abordem aquests i altres temes, el delegat insisteix en el missatge d’ERC de treballar per una bona gestió des del Govern, però no concreta o concreta molt poc sobre els projectes. Potser, per falta de partides econòmiques assignades. Potser, per un excés de prudència. Potser, perquè fuig de grans titulars.\nA la Ciutat de Repòs i Vacances, tancada des de fa més de 7 anys, tampoc no hi ha novetats. Han arribat idees i projectes privats al Govern, però cap amb suficient solidesa econòmica. “Si la capacitat inversora de la Generalitat fos extraordinària, ens hi podríem plantejar un projecte públic, però amb els diners que hi ha s’han de prioritzar obres com les de Joan XXIII”, argumenta el delegat.\nI finalment, en relació a la polèmica creada pel tancament dels locals Iot i Tòful de Mar, a la platja Llarga, Peris defensa l’actuació del Govern i diu que aquesta setmana surt a concurs “en condicions d’igualtat per a tothom” la part del bé públic que correspon al Tòful de Mar. “S’ha fet el procediment de manera ràpida per no afectar la temporada d’estiu”.\nAquí podeu veure el programa sencer, que inclou una tertúlia amb els periodistes Coia Ballesté (Catalunya Ràdio) i Jaume Garcia (Tarragona 21).


Albert Colomer- David Acebes. Una casa a Gurb -\n← Peter Eisenman was a flor-fina\nSi no dormo encongit els peus se’m refreden →\nPosted on 2009/01/22 by jparquitecte\nVinc seguint la carrera d’Albert Colomer des de fa uns deu anys. Circumstància: és fill de Sant Bartomeu del Grau, poble on part de la meva família ha passat dècades visquent. Farà anys, un quaderns de l’etapa Bercedo-Mestre va publicar la casa dels seus pares, al Roc Llarg (urbanització uns kilòmetres separada de Sant Bartomeu, que queda materialment sobre el cingle del Grau, que domina tota la Plana de Vic). La casa em va impactar, i vaig anar a visitar-la: és infotografiable. La parcel•la, enorme, i queda rere una tanca de disseny molt atractiu. Si fas la cabra i t’hi enfiles, un hort la ocupa gairebé sencera. Al fons de tot, un volum molt senzill, cobert a dues aigües, que engloba el garatge, que queda a una banda de la casa. Materials pobres: monocapa, estructura metàl•lica que queda vista ocasionalment, teula àrab, fusteries de pi. Poca cosa més. El volum sotacoberta, vist. Els espais interiors, agradables. Aquesta casa em fa recordar, constantment, el dit de Pla sobre els jardins i els horts: no hi ha millor jardí que un hort ben cuidat (cosa que es dona, igualment, a l’excepcional habitatge que Clotet- Paricio van bastir a Prats de Lluçanès, el cap de comarca de Sant Bartomeu).\nN’Albert Colomer és un arquitecte difícil de seguir. No li han publicat, que jo sàpiga, res més. Es va presentant periòdicament a les biennals de la Catalunya Central, amb nul èxit, i maldo per anar-me assabentant del que fa. Fins ara sé de la casa ja referida, d’un edifici públic a Vic, d’un espai a Manlleu, un bloc d’habitatges a Vic, el nou Ca l’U (projecte que em fa especial il•lusió. Quan hi vagi a menjar prometo sessió de fotos clandestina i article al bloc) i la seva pròpia casa, gairebé al costat de la dels seus pares, al Roc Llarg, un altre projecte excepcionalment interessant. Potser, també, una parc sobre un torrent, davant mateix el barri de la Pelleria, a Vic. Aquí em referiré a una casa seva a Gurb, (presentada, com gairebé totes aquestes altres coses que he comentat, a la biennal de les Comarques Centrals, on no va aconseguir absolutament res) obra molt interessant i representativa de la seva arquitectura.\nLa parcel•la on s’emplaça la casa té tres mitgeres, una d’elles encara sense edificar, i el carrer que la serveix a sud. La casa s’hi adapta a base d’un perímetre tortuós, que, simultàniament, vagi qualificant els espais interiors i els exteriors i els lligui com si d’una cremallera es tractés. Sembla assentada al lloc talment si l’haguessin encastat i remogut per a que s’hi quedés. Quan te la mires, el seu aspecte és dinàmic, sense punts d’ancoratge fixes a terra.\nMirant obres d’en Colomer (les poques que conec són molt recurrents, com passa amb els bons arquitectes), m’adono que, sempre que pot, buida el centre dels seus edificis, on hi disposa una escala, normalment dissenyada amb una cura extrema, gairebé manierista, que acompanya, tot sovint, una entrada de llum zenital. Aquesta casa no en serà cap excepció. La planta inferior és molt més gran que la superior, que s’edifica arrapada al límit nord de la parcel•la, deixant una bona part de la mateixa com a terrassa exterior.\nLa casa és muda respecte del carrer. Amb prou feines hi divises unes poques finestres, però, si hi mires detravés, t’adones d’unes vistes creuades treballades amb molta cura. S’hi accedeix a través d’un minúscul pati d’accés, rere el qual hi ha la porta. Una plantació de canyes americanes dobla gairebé totes les parets de l’edifici, contribuint encara més a la seva privatització.\nVolumètricament, l’edifici presenta una característica curiosa: la seva rotunditat, la seva contundència, molt allunyada aparentment de totes les subtilitats que he explicat fins ara. Fàcil: en realitat, la terrassa superior, més que com a tal, funciona com una habitació a l’aire lliure, delimitada molt intel•ligentment per les xemeneies de la casa, disposades als extrems, gairebé com els minarets d’una mesquita, i pujades fins a la cota superior de la teulada. S’agrupen en bateria de manera que acaben configurant uns potentíssims murs plans que ancoren el volum a terra.\nEl resultat final és el d’una volumetria complexa, una casa que sembla, gairebé, massa gran per la parcel•la on s’emplaça. És al segon cop de vista quan t’adones que això no és així: els subtils moviments de les parets qualifiquen alhora els interiors i els exteriors. Les parets pugen amb una aparent capriciositat, gairebé arbitràriament, per a conformar un aspecte exterior que no té res a veure amb el volum interior construït.\nColomer és un arquitecte sobri, capaç, de talent. Eficaç, amb ofici. Reivindicable, molt més del que les gairebé nul•les publicacions sobre ell fan pensar. A mida que pugui anar recollint la seva obra, procuraré publicar-la aquí. I espero, pel bé de tots, que segueixi construint amb aquesta intensitat, amb aquesta energia, i amb uns resultats finals tan madurs, intensos, tan allunyats d’una arquitectura irreflexiva, cridanera, efectista. Amb aquesta reconcentració que fa que t’hagis de mirar tres vegades tot el que fa, i amb aquesta exigència per a l’observador. Per molts anys.


Ànima de Dansa, el directori de les coreografies catalanes - Racó Català\nÀnima de Dansa, el directori de les coreografies catalanes\nRacó cultura popular 29.01.2018 05.00 h\nQualsevol coreografia que podem trobar en els pobles i barris de Catalunya amaga un reguitzell d’incògnites considerable. Algunes de les més evidents són els orígens, l’àmbit de referència, el context escènic i festiu, la semblança amb altres danses, els passos a seguir, la interpretació musical, la indumentària emprada, o bé els documents històrics conservats. Impulsat per Frederic Gaude Viñas, el projecte Ànima de dansa desitja recollir tots aquests ítems en una plataforma pública. Un directori consultable i revisable permanentment per a tothom que desitgi conèixer i/o aportar informació sobre les danses catalanes, hagin aquestes desaparegut o bé segueixin ballant-se.\nFins al moment, Ànima de Dansa ha aconseguit recopilar 1890 coreografies de les quatre demarcacions catalanes: 564 danses barcelonines, 514 de Tarragona, 482 gironines i les 330 restants lleidatanes. Unes xifres que no s’haurien pogut assolir sense un intens treball de recerca, que ha implicat la consulta de publicacions especialitzades, la visita a arxius comarcals, parroquials i nacionals, el contacte amb entitats i instruccions que promouen la preservació del patrimoni etnològic, i entrevistes personals a antics balladors i músics.\n“La recerca ha permès comprovar la gran quantitat de variacions que una coreografia pot adoptar en municipis propers de Catalunya”, explica Gaude, que també apunta la necessitat de revisar la informació obtinguda per destriar el contingut més interessant i comprovar l’autenticitat de les dades. La construcció d’un inventari el més exhaustiu possible, destaca tanmateix, implica la col·laboració activa de la ciutadania. En aquest sentit, el web ofereix la possibilitat de lliurar documentació desinteressadament. Totes les persones a col·laborar en aquest projecte també poden fer-ho a través del correu info@animadedansa.com.\nL' Inventari de danses vives\nL’Esbart Català de Dansaires, en col·laboració amb la Direcció General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals de la Generalitat de Catalunya, està liderant l’Inventari de danses vives de Catalunya. En aquest empeny es compta amb la coordinació de l’Institut Ramon Muntaner, que vetlla perquè la catalogació segueixi els criteris de l’Inventari del Patrimoni Etnològic de Catalunya.\nDes de la seva presentació oficial, l’inventari ha aconseguit recopilar dades de centenars de danses. En el marc de les jornades Som Cultura Popular, els seus màxims responsables explicaran l’evolució del projecte durant el primer any de vida. La Presentació de l’Inventari de Danses Vives de Catalunya tindrà lloc dissabte 27 de gener (16:30h) a l’Escenari Nau de la Fàbrica de Creació Fabra i Coats.\nfa 12 minuts 116 respostes\n23.603 raconaires | 368 connectats (41 raconaires)


FK a %t – Colònies Jordi Turull\nCom ja sabeu, ahir Fent Camí vam estar caminant des de Sant Feliu de Pallerols fins arribar a Olot. Vam arribar a les 17h i vam estar tota la tarda relaxant-nos i fent jocs.\nAvui dia 21, estem competint amb l’objectiu de fer un concurs d’amanides a l’hora de sopar.\nAl matí estem fent el joc del clip i hem d’intercanviar un clip per objectes millors. S’estan motivant moltissim a la tarda seguirem competint amb concursos de muntar tendes i de culturilla general.\nEstem molt feliços i contents i ens ho estem passant molt bé! Fins la propera!


També ho diu el Baròmetre\nLa publicació de la primera onada del 2017 del Baròmetre d’Opinió Política del CEO ha estat notícia per les respostes sobre el suport a la independència en dues preguntes diferents i amb respostes desiguals. Solem oblidar que les enquestes d’opinió són uns artefactes d’una considerable complexitat, amb grans limitacions tècniques. No entraré ara en qüestions com la limitació de la mostra, els marges d’error creixents com més segmentades són les respostes o l’ordre en què es fan les preguntes (la del vot al referèndum estava situada al final de tot, després d’un bloc sobre identificació esportiva, corrupció i situació econòmica personal). Però sí que voldria assenyalar algunes respostes que indiquen l’error de suposar que tothom té una opinió informada de tot i que tothom és capaç d’entendre la coherència que pressuposa el qüestionari.\nEN PRIMER LLOC, l’enquesta mostra una ciutadania desinteressada, desinformada i desesperançada de la política. La meitat dels catalans diuen que tenen poc o gens interès per la política, i quatre de cada deu es consideren poc o gens informats. No és estrany, per tant, que un vint per cent no sàpiga situar entre la dreta i l’esquerra política ICV-EUiA o la CUP, una xifra que arriba al 26 per cent en el cas de CSQP i, atenció, al 40 pel cent en el cas del PDECat. I, per cert, gairebé quatre de cada deu situen el PP a l’extrema dreta! Tampoc no sorprèn que la meitat dels catalans no sàpiguen qui són Xavier Domènech i Anna Gabriel, i que a dos terços no els soni el nom de Lluís Rabell. I potser per tot això un de cada tres catalans creu que cap partit polític no pot resoldre els principals problemes del país, una xifra que, sumada als que no saben quin partit podria fer-ho, fa una meitat de catalans políticament desencantats o desorientats.\nL’enquesta mostra una ciutadania desinteressada, desinformada i desesperançada de la política\nSEGONAMENT, en pocs casos l’edat indica opinions gaire diferents en res, si no és que els joves de 18 a 24 anys encara es declaren més desinteressats i més desinformats que el conjunt de catalans: fins a 10 i 20 punts més, respectivament. O que són força més els joves que no saben situar els partits entre dreta i esquerra. Uns increments que també es donen en les dones, però no tan accentuadament. Això sí, aquests joves de 18 a 24 anys, dels quals tant ens compadim, són el grup que se sent més satisfet amb la seva vida actual (amb una mitjana de 7,38, en una escala de 0 a 10, el 84 per cent se situen entre 6 i 10 de “satisfacció”). Curiós.\nEls qui volen un estat independent es consideren més informats i més interessats en la política\nI, FINALMENT, parlem d’independència. 1) Convé recordar que les opinions fora del context d’estrès polític amb què es viurà el referèndum tenen un escàs valor predictiu. 2) La lleu majoria que no vol un estat independent es concentra a partir dels 50 anys. Per sota d’aquesta edat, la lleu majoria és a favor. 3) La discrepància entre voler o no un estat independent i votar sí o no en un referèndum només pot sorprendre si es pressuposa una ciutadania implicada i informada. Però ja hem vist que no és així. Per això pot passar que dels que no saben si volen un estat independent gairebé el 20 per cent diguin que votarien sí al referèndum; o que dels que no el volen només un 44 per cent votarien no. I fins i tot que dels que sí que el volen un 4 per cent votarien no al referèndum.\nTANMATEIX, si una cosa queda en evidència pregunta rere pregunta és que els qui volen un estat independent es consideren més informats i més interessats en la política; compten més amb els partits polítics per resoldre els problemes del país; valoren molt més positivament l’economia i la política catalana actuals i encara confien més que millorarà. I estan més satisfets amb la seva vida actual. Vet aquí una diferència fonamental que, més enllà de la quantitat, és la veritable força qualitativa de l’independentisme que caldria saber fer valer.


Crònica de la campanya #ForaParadisosFiscals | Plataforma per una fiscalitat justa, ambiental i solidària\nEn aquest context i coincidint amb el primer aniversari de la publicació dels papers de Panamà, el passat 1 d’abril va començar una setmana d’acció global per acabar amb els paradisos fiscals. A Catalunya, la Plataforma per una fiscalitat justa, que integra 26 organitzacions, Oxfam Intermón, Attac i Global Alliance for Tax Justice vam convocar una concentració el 3 d’abril a les 19h a la plaça Sant Jaume de Barcelona, sota el lema “Acabem amb els paradisos fiscals”. La concentració va tenir molta expectació mediàtica i més d’un centenar de persones es van trobar a la paça per participar en una performance reivindicativa amb missatges de rebuig cap als paradisos fiscals.\nD’altra banda, però també en el marc de les accions dutes a terme contra els paradisos fiscals, el dijous de la mateixa setmana, dia 6 d’abril, vam celebrar als cinemes Texas de Barcelona un cinefòrum amb la projecció de la pel·lícula ‘Mamá, ya sé dónde está el dinero’. Es tracta d’un film que explica de quina manera s’han generat les principals problemàtiques econòmiques mundials (que encara avui en dia patim) i els nivells de desigualtat tan elevats que patim degut a l’elusió fiscal de les grans empresses i patrimonis i, òbviament, a una fiscalitat profundament injusta. Una setantena de persones van assistir al passi i després van poder debatre sobre com podem contribuir a rebertir la situació, amb el director de la pel·lícula, Arturo Cisneros, així com amb el representant del sindicat GESTHA de tècnics d’hisenda, Miguel Ángel Mayo.\nDe moment, 23 ajuntaments, entre els que figura el de Barcelona, han aprovat la moció per declarar-se Zona lliure de paradisos fiscals (ZLPF), una campanya impulsada per la Plataforma que està aconseguint que els consistoris incorporin criteris a les seves polítiques de contractació pública per incentivar una fiscalitat justa. Tot i que cal una lluita internacional contra els paradisos fiscals, i la Unió Europea hi juga un paper clau, els ajuntaments i altres administracions en poden reduir l’impacte amb un major control de les adjudicacions.\nInformes del Sindicat de Tècnic del Ministeri d’Hisenda GESTHA quantifiquen el frau fiscal a l’Estat espanyol entre el 20 i el 25% del PIB i els paradisos fiscals són una eina que ho permet. Totes les empreses de l’IBEX 35 tenen filials a paradisos fiscals i més de la meitat del comerç mundial hi passa. El darrer informe d’Oxfam Intermon revela que els principals bancs europeus guanyen un de cada quatre euros a paradisos fiscals, 25.000 milions. En total, oculten més diner que el PIB del Regne Unit i Alemanya junts: 7,6 bilions de dòlars el 2015. Els paradisos fiscals són autèntiques xacres econòmiques que aprofundeixen la desigualtat, contribueixen a crear desequilibris, crisis econòmiques i corroeixen la democràcia. Per tant, han de ser eradicats.\nArran de la crida a la mobilització per la Setmana d’Acció Global contra els Paradisos Fiscals, hem aconseguit que més de 1.000 persones i 60 entitats i col·lectius s’adhereixin a aquestes reivindicacions a través del manifest Acabem amb els paradisos fiscals. Tot i així, la lluita no acaba aquí, tot just acaba de començar. És necessari continuar treballant per transmetre el missatge a tota la societat i aconseguir una veritable fiscalitat justa i equitativa, que acabi amb l’existència d’aquests territoris financers opacs.


La capella de Música Burés oferirà aquest dissabte el musical ” 100 anys de Cançons ” – Castellvilarenc.info\nby Redacció 25/06/2014\nAquest es un concert obert a totes les persones que hagin format part de l’entitat, ja sigui en un període més curt o més llarg. Hem convidat també a tots els ex – directors per tal que participin activament en aquest espectacle…la paraula “ESPECTACLE” no es gratuïta en aquest cas.\nEl dia 28 de juny a les vuit del vespre, la Capella de Música Burés vol presentar un recull de cançons, esdeveniments i vivències d’aquests CENT ANYS d’història.\nDe la ma d’en David Hernandez (director musical), Enric Rovira (creatiu artístic) i Joan Barbé (guionista), ens endinsarem en el mes profund de la nostra entitat.\nEl relat segueix un fil conductor familiar de tall periodístic i es nodreix amb imatges i textos que donen suport visual i narratiu a la música, que ha esdevingut l’ essència cultural i artística de l’ Orfeó La Formiga / Capella de Música Burés.\nContem, tanmateix, amb la col·laboració de l’Agrupació Teatral i Cultural pel que fa a la part escènica, vestuari, attrezzo, tramoies, regidor…, etc.\nUS PRESENTEM UN ESPECTACLE MUSICAL, NARRATIU I VISUAL\nVeniu que us ho passareu molt be.\nAcabat el concert ho celebrarem al Restaurant La Barca amb el SOPAR DEL CENTENARI\nTenim més projectes en marxa, el Festival, es clar, i un musical amb “CANÇONS DE FÀBRICA” pel 2015.\nEsperem que aquestes iniciatives serveixin per retrobar-nos en aquest espai comú que ja forma part de les nostres vides.


Mediador Social Intercultural format en Dret i Belles arts amb Màster en Migració Internacional per la Universitat de València. Tècnic de Projectes per a diverses ONGs i Director d’Oxfam Intermón Castelló en 2007. He treballat en despatxos d’advocats d’estrangeria a València. Com cibervoluntario, vaig col·laborar durant anys per a minimitzar la bretxa digital en diversos centres de persones majors en la Comunitat Valenciana. Sóc traductor voluntari d’Inglés, Castellà i Francés per a diverses organitzacions internacionals. Com a fotògraf he muntat exposicions sobre temàtica social a Espanya i Suïssa. Participe com a activista de moviments socials en diverses iniciatives per la defensa dels Drets Humans.\nAnimat per un espai polític acte gestionat per les bases, em sent estimulat per a construir alternatives davant les desigualtats i incentivat a reforçar l’avaluació de polítiques més justes com a instrument d’igualtat.\nVaig decidir sumar-me a la candidatura “Movem València” perquè crec que sosté el millor projecte polític per a Podem València, amb la il·lusió de fer-ho decisiu en el procés de canvi polític que necessita Espanya.


Un nou cas de suïcidi per excés de feina al Japó\nUn metge japonès de 30 anys va ser trobat mort després de treballar fins a 208 hores extres a la ciutat de Tòquio\n3 min. Tòquio 11/08/2017 13:01\n651x366 Joves acabats de graduar assisteixen a una fira d'ocupació a Tòquio. La por a perdre la feina i la pressió laboral són algunes de les raons que duen a l'excés de feina a molts japonesos. YUYA SHINA / REUTERS Joves acabats de graduar assisteixen a una fira d'ocupació a Tòquio. La por a perdre la feina i la pressió laboral són algunes de les raons que duen a l'excés de feina a molts japonesos. YUYA SHINA / REUTERS\nLes autoritats nipones han establert que el suïcidi d'un jove ginecòleg l'any 2015 es va deure als problemes psicològics que li van causar les seves llargues jornades laborals. Es tracta, doncs, d'una nova mort per excés de treball al Japó, una xacra al país, segons han informat aquest divendres els mitjans nipons.\nLa Inspecció de Treball de Tòquio va reconèixer el 31 de juliol que el metge, d'uns 30 anys, va arribar a treballar fins a 208 hores extres al mes, cosa que va derivar en problemes mentals que el van dur a suïcidar-se, segons ha fet públic la família de la víctima a través dels seus advocats.\nTot i que el govern japonès recomana que les hores extraordinàries no superin les 80 hores al mes, els metges estan exempts d'aquesta limitació, ja que no poden negar-se a atendre un pacient.\nLa víctima, la identitat de la qual no s'ha fet pública, exercia com a ginecòleg en un hospital de Tòquio des del 2013. El metge va arribar treballar entre 143 i 208 hores extres mensuals durant els sis mesos previs a la seva mort el 12 de juliol del 2015, i va fer festa només cinc dies en tot aquell període. A més, el ginecòleg va treballar en el torn de nit una mitjana d'unes quatre vegades al mes i arribava a fer jornades seguides de més de 30 hores, segons les dades aportades per la família i recollits per l'agència Kyodo.\n"Suïcidis per excés de feina al Japó", un article de Ko Tazawa\n"El nostre fill es va ensorrar intentant complir amb les seves responsabilitats... Tret que millori la situació laboral, aquesta tragèdia es pot repetir", van dir els pares en un comunicat publicat pels seus advocats. Un panel d'experts del ministeri de Salut nipó va començar aquest mes a revisar la qüestió de les hores extraordinàries dels metges després d'haver reportat morts similars en d'altres hospitals japonesos.\nDiversos casos recents al Japó han reactivat la preocupació al país asiàtic sobre la salut nacional i la conseqüència més extrema, 'karoshi' o mort per excés de feina. L'octubre passat el govern japonès va publicar un informe en resposta a aquests casos en els quals es mostrava que al Japó gairebé una quarta part dels empleats poden arribar a superar el límit de 80 hores extres mensuals estipulades per la legislació del país.\nLa repercussió dels incidents van portar l'executiu a aprovar al desembre un paquet de mesures d'emergència destinades a prevenir noves morts i a incrementar la vigilància sobre les empreses per garantir que compleixen el reglament. L'any 2015, més de 2.159 persones es van suïcidar al Japó per causes relacionades amb el treball; 675, a causa del cansament, segons el ministeri de Treball japonès.\nDimiteix el president d'una empresa nipona pel suïcidi d'una treballadora\nBiden no farà cap míting presencial durant la pandèmia\nCientífics xinesos descobreixen una variant de la grip porcina que es transmet als humans


Planta ja és un plató de cine | Lleida.com NOTÍCIES\nPlanta ja és un plató de cine\n"Completament fantasiosa, abstracció, la mineria com a nexe, estètica barroca i un tractament plàstic molt elaborat que no havia fet fins ara." Així serà a grans trets Singularity (La singularitat), la nova pel·lícula d'Albert Serra que des de divendres passat fins al dia 18 de febrer s'acaba de gravar entre la Masia Sant Jordi de Mollé (a Vallfogona de Balaguer, on també resideix l'equip aquests dies), propietat de Sorigué, i la pedrera de la mateixa empresa a Balaguer (molt a prop de Menàrguens) que en un futur acollirà el projecte Planta.\nEl film es va començar a gravar a Irlanda i es presentarà el mes de maig en un innovador format multipantalla (cinc pantalles) en la 56 Exposició Internacional d'Art de la Biennal de Venècia, dins del programa Eventi Collaterali, de la mà de l'Institut Ramon Llull (IRL), i del conveni firmat amb Sorigué i la productora Andergraun Films.\nSerra roda, com sempre, amb actors no professionals, que "fan de tot", cap de Lleida. Amb les seues pròpies paraules, "sóc un gran director d'actors que puc convertir qualsevol persona en un actor excepcional, per tant és lògic que ho faci".\nSobre el film va reconèixer que "no sé si anomenar-lo pel·lícula perquè és una cosa molt barroca, en la qual es barregen molts temps, atmosferes... amb la mineria i la indústria com a nexe comú, que va des dels anys 30 del segle passat fins a un món molt contemporani, amb imatges antigues i modernes, molts personatges i històries".\nSerra va arribar a la Noguera per "casualitat", perquè "volia gravar imatges amb estètica industrial moderna i algú em va parlar de Sorigué, vaig venir, les localitzacions em van encantar i ens vam entendre ràpid", va revelar. Va lloar, al seu torn, que "Planta és un projecte molt ambiciós, molt gran i molt ben pensat".\n"Sóc un gran director d'actors que puc convertir una persona en un actor excepcional"


Ajmer Guest House Ajmer Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNear Krishna Dairy, Sitaram Bazar, Kaiserganj, Ajmer, Asha Ganj, Ajmer, Índia, 305001 - Veure al mapa\nAjmer Guest House , ubicat a Asha Ganj, Ajmer, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAjmer Guest House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ajmer. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nEls clients poden triar d'entre 14 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ajmer Guest House és una elecció inteligents per a viatgers a Ajmer, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


HISTÒRIA DEL BASC ::: CRONOLOGIA DE LA LLENGUA BASCA\nGràcies a tota la informació disponible en l'actualitat, podem realitzar la següent cronologia de la llengua basca:\nA partir del segle III a.C.\nEs dóna una expansió de vascons des de Navarra cap a Catalunya. La llengua basca conviurà a aquestes terres amb el celtiber, el gal i l'iber.\nArriben els romans a terres basques. Els geògrafs grecoromans ens descriuen les tribus basques assentades a ambdues bandes del Pirineu. Les tribus basques parlen dialectes d'un mateix idioma, el basc arcaic.\nSegles I - III d.C.\nLàpides i inscripcions de l'època romana trobades des del riu Garona (meitat de França) fins a Sòria, amb noms de persona i déus bascos.\nSegles III - X d.C.\nEls visigots i francs envaeixen els territoris de les tribus basques. Els vascons de Navarra lideraran a la resta de tribus en la lluita contra els germànics, la qual cosa comportarà l'assimilació de la resta de les tribus i sorgiment de l'actual poble basc. Desenvolupament del basc comú des del segle III al VI d.C.\nDel segle XI a 1545\nEs denomina basc medieval als escassos testimonis corresponents als segles XI al XV trobats en la vella documentació de diversos monestirs (Glosses Emilianenses) i en fonts semblants fins a la publicació del primer llibre escrit en basc en 1545 ("Linguæ Vasconum Primitiæ" de Bernard Etxepare).\nBasc clàssic des de la primera novel·la escrita en basc.\n1745 - segle XXI\nBasc modern. Des del Diccionari Trilingüe de Larramendi en 1745 fins al basc batua o unificat dels nostres dies (desenvolupat en 1968).\nLa Història del Basc continua >> Influències celtes, àrabs, germàniques i llatines en la llengua basca


Gairebé 500 alumnes i professorat de secundària es formen a la UAB a l'estiu - Facultat d'Economia i Empresa - UAB Barcelona\nDurant els mesos de juny i juliol l'Institut de Ciències de l'Educació (ICE) ha programat nombrosos cursos adreçats a alumnat de secundària i a professorat no universitari, amb l'objectiu d'oferir un espai d'iniciació en diverses matèries a la UAB.\nDurant els mesos de juny i juliol, l'Institut de Ciències de l'Educació (ICE) de la UAB organitza diverses activitats formatives d'estiu per a estudiants de secundària i professorat no universitari. Els cursos tenen un enfocament pràctic, amb connexió amb la recerca i el coneixement\nEls cursos per a alumnes a partir de tercer d'ESO, batxillerat i cicles formatius compten amb gairebé 500 alumnes inscrits, tindran una durada setmanal i es desenvoluparan en tres tandes: del 25 al 29 de juny, del 2 al 6 de juliol, i del 9 al 13 de juliol. L'objectiu és oferir un espai d'iniciació en diverses matèries a través d'activitats, tecnològiques, científiques i socials.\nEls cursos tindran lloc durant el matí, de 9,30 a 14 h. Hi ha 25 cursos centrats en diferents temàtiques, com ara: la cultura xinesa, la construcció a partir de Lego, el cinema, la nanotecnologia, la investigació antropològica, la programació de pàgines web, el desenvolupament de pàgines web, l'estudi de les emocions i les motivacions, l'alimentació, o els microbis.\nEls cursos que donaran el tret de sortida la setmana del 25 al 29 són: Les dades a debat: eines per analitzar dades als treballs de recerca"; Cas obert. Misteri a l'Africa; Salut i benestar animal: claus de la nostra pròpia salut; Com explicar la ciència i la tecnologia que més t'agrada a través del teatre, xerrades tipus TED o YouTube; Programació de pàgines web; Neurociència: descobrint el cervell; Fes la teva pròpia App; Vine a descobrir el Dret a la UAB; i La ciència de les emocions i les motivacions.\nTotes les activitats per a l'alumnat començaran amb una presentació a la Sala d’actes del rectorat, i tindran lloc al campus, en les diferents facultats, escoles i centres de recerca de la UAB, a Bellaterra. El preu és de 90 €.\nCursos per a professorat no universitari\nD'altra banda, els cursos per al professorat no universitari tindran una durada setmanal, exceptuant el curs "La nanociència: una ciència transversal" que es desenvoluparà del 2 al 5 i l'11 de juliol, es faran en diferents períodes entre el 2 i el 13 de juliol. Alguns es desenvoluparan a UAB Casa Convalescència (C. Sant Antoni Maria Claret, 171. Barcelona) i altres, al campus de Bellaterra. Com a novetat enguany també s'ofereixen 15 cursos virtuals.\nPel que fa a la temàtica, hi haurà més d'una quarantena de cursos que tractaran sobre qüestions com ara les aportacions de la neurociència a l'educació, la pronuncia anglesa, la sexualitat i la infància, la psicomotricitat, l'oratòria, la fotografia documental, o els tòpics de l'Europa Medieval entre d'altres. Alguns dels cursos es desenvoluparan en horaris de matí i d'altres, en horaris de tarda.\nMés informació:\tCursos estiu ICE 2018


divendres 26 de novembre de 2021| edició del dia\nEl pànic s’ha apoderat aquest divendres de les borses del món, que s’enfonsen amb fortes caigudes davant el temor dels inversors per la nova variant sud-africana del coronavirus que l’OMS qualifica com a "preocupant" i que es denomina Omicron.\nLa por dels "mercats" es deu a la possibilitat que la nova variant, de múltiples mutacions, sigui encara més contagiosa que la Delta i pugui fins i tot tornar ineficaces les vacunes actuals. Desenes d’organitzacions a tot el món ja havien denunciat fa més d’un any que la negativa a alliberar les patents de les vacunes derivaria en noves variants potencialment més perilloses, per l’escàs nivell de vacunació als països més pobres. Ja ho vam veure amb la variant Delta a l’Índia i ara amb la trobada a Sud-àfrica, on tan sols el 10% de la població té la pauta completa de dues dosis.\nTots els mercats europeus han comptabilitzat importants caigudes, que són del 3,86% per a Madrid, del 3,21% per a París, del 2,93% per a Milà, del 2,58% per a Londres i del 2,57% per a Frankfurt.\nEn el cas de l’Euro Stoxx 50, que agrupa les principals companyies europees, la caiguda és del 2,88%.\nA Àsia, la Borsa de Tòquio ha tancat avui amb una caiguda del 2,53% del seu principal indicador, el Nikkei, a causa dels temors per la nova variant de la Covid-19 detectada a Sud-àfrica i el ritme global de contagis, al costat d’un enfortiment del ien.\nL’índex de referència de la Borsa d’Hong Kong, el Hang Seng, ha registrat avui pèrdues del 2,67% en una jornada de pèrdues generalitzades i pronunciades, en particular entre els gegants digitals xinesos i els operadors de casinos.\nLa Borsa de Seül ha caigut avui i el seu principal indicador, el Kospi, ha perdut un 1,47% davant la preocupació que genera en el parquet el volum de contagis a Europa i a nivell domèstic i el descobriment d’una nova variant.\nTambé els mercats de valors del Sud-est Asiàtic han tancat aquest divendres amb fortes caigudes arrossegats pels temors generats per la nova variant del coronavirus detectada en el sud d’Àfrica.\nAixí mateix, el petroli també està protagonitzant importants descensos, que són del 5,87% en el cas del Brent, el de referència a Europa, fins a situar-se en 77,39 dòlars el barril, mentre que el West Texas Intermediate (WTI), de referència als EUA també perd un 6,67% i se situa en 73,16 dòlars, abans de l’obertura oficial del mercat.\nPrimer cas europeu\nAl mateix temps que s’enfonsaven les borses, les autoritats sanitàries de Bèlgica han anunciat que el passat 22 de novembre van detectar un cas de la nova variant sud-africana del covid-19, segons ha informat el ministre de Salut Pública, Frank Vandenbroucke.\nLa pacient infectada és una dona adulta jove no vacunada que va desenvolupar símptomes onze dies després de viatjar a Egipte a través de Turquia i que assegura no haver tingut contacte amb persones del sud d’Àfrica, informava el Laboratori Nacional de Referència.\nLa dona, pel que sembla, no ha tingut contactes d’alt risc fora de la seva casa i cap membre de la seva família ha desenvolupat símptomes de moment, ha afegit el Laboratori Nacional de Referència, que està duent a terme una recerca exhaustiva.\nEn la mateixa conferència de premsa en la que Vandenbroucke va informar d’aquest cas, el primer ministre belga, Alexander De Croo, deia que el seu Govern té previst introduir noves restriccions als viatges d’entrada procedents del sud d’Àfrica.\n"Estem activant un procediment sobre aquest tema", va dir breument De Croo. Això suposarà una quarantena obligatòria de 10 dies per als qui tornin d’aquesta regió i resideixin a Bèlgica, i una "prohibició" d’entrada per als no residents, sense especificar quins països es veuran afectats, segons va explicar.\nLa reacció belga segueix a la de diversos països europeus que han decidit des del dijous passat imposar una sèrie de restriccions als viatgers provinents del sud d’Àfrica.\nAquestes restriccions han estat rebutjades per diversos organismes de salut d’Àfrica: "Àfrica CDC descoratja enèrgicament la imposició de prohibicions de viatge a les persones originàries dels països que han reportat aquesta variant", assenyalava l’organisme de la Unió Africana (UA) en un comunicat.\n"De fet, durant aquesta pandèmia hem observat que imposar prohibicions als viatgers dels països on es reporta una nova variant no ha produït un resultat significatiu", recalcava aquesta institució sanitària.\nLa detecció d’una nova variant del coronavirus a Sud-àfrica, identificada com a B.1.1.529, preocupa la comunitat científica perquè presenta una amalgama de més de 30 mutacions que, si bé algunes ja s’havien observat en altres variants, com la beta, aquesta és la primera vegada que es veuen juntes.\nAixò és el que ha provocat que estigui sota vigilància i que se li atorgui el potencial de major transmissibilitat i una possible capacitat per a escapar del coronavirus, explicava a l’agència Efe l’investigador Iñaki Comas, de l’Institut de Biomedicina de València, qui no obstant, assenyala que encara és aviat per a saber el seu veritable impacte.\n"Sense alarmisme, però hem de vigilar i veure quina és la seva trajectòria i prendre les mesures necessàries, en el cas que siguin necessàries".\nSegons Comas, "és una variant que ha acumulat un número molt alt, major que altres vegades, de mutacions en la proteïna de la espícula -la que usa el SARS-CoV-2 per a entrar en la cèl·lula humana- i porta una combinació de mutacions que no havíem vist abans".\nPer exemple, en la variant alfa s’havien identificat mutacions que es creuen estaven relacionades amb una major transmissibilitat del virus i en la variant beta amb una reducció de la capacitat dels anticossos per a combatre’l. Ara, diu Comas, les mutacions s’observen juntes.\n"El que fa saltar la veu d’alarma no és tant que de moment no sapiguem el que fa sinó el potencial que podria tenir, per això es diuen variants sota recerca", afirma el científic, qui recorda que en altres ocasions s’han identificat variants amb mutacions preocupants que després han desaparegut o han estat desplaçades.\nComas insisteix que el que se sap fins ara és que existeix una combinació molt preocupant de mutacions però no quin efecte tenen juntes, i relata que els laboratoris de Sud-àfrica i altres parts del món estan estudiant "a la carrera" si la variant redueix l’eficàcia de la neutralització del virus per anticossos i l’efectivitat de les vacunes, a més del seu creixement epidemiològic.\nSembla, diu, que a Sud-àfrica està sent ràpid, la qual cosa implicaria una major transmissibilitat. No obstant això, segons l’experiència amb altres variants, "necessitem veure-les en altres contextos, en altres països, per a saber si realment és una transmissibilitat major intrínseca a la variant -el que preocuparia més- o si hi ha algun factor epidemiològic que l’incrementi".\nQuant a les vacunes, detalla que algunes de les mutacions detectades en altres variants reduïen una mica la seva efectivitat, però encara així aquestes continuaven sent molt bones. Ara, en la B.1.1.529, amb diverses mutacions conegudes combinades, cal estudiar-ho, diu el que fos director, durant la pandèmia, del consorci SeqCovid-Spain, que va seqüenciar milers de mostres.\nAhir les autoritats sanitàries sud-africanes van confirmar la detecció d’aquesta nova variant, que presenta "una constel·lació molt inusual de mutacions", però el seu "significat encara és incert", va explicar el professor Tulio de Oliveira, de la Plataforma d’Innovació en Recerca i Seqüenciació de KwaZulu-Natal (KRISP, una institució científica de l’est de Sud-àfrica).\n"La variant ens va sorprendre, té un gran salt evolutiu, moltes més variants de les que esperàvem, especialment després d’una tercera onada de (variant) delta molt severa", va assenyalar Oliveira.\n"Podríem veure potencialment aquesta variant expandir-se molt ràpid", va lamentar aquest especialista, sobre la base de les dades recollides a la província sud-africana de Gauteng (en la qual es troben Johannesburg i Pretòria), on en els últims dies el nombre de casos de covid-19 ha augmentat significativament.\nLa preocupació que genera aquesta nova variant, està inscripta en la irracionalitat capitalista davant una pandèmia com l’actual. Des del primer moment es va apuntar a garantir els guanys per sobre les vides de les persones, sigui des de posicions obertament negacionistes com les de Trump o Bolsonaro o amb mesures que eren més punitives que sanitàries com els confinaments massius o els tocs de queda que es van aplicar en la majoria del món.\nPerò el punt de major irracionalitat ha arribat amb l’anomenada "guerra de les vacunes". El lobby de l’anomenat Big Pharma (les grans farmacèutiques i laboratoris del món) recolzats pels governs dels principals països imperialistes, impedeix l’alliberament de les patents de les vacunes, quelcom que redundaria en la fabricació massiva i a escala global de les dosis necessàries per a inocular en temps rècord a la població mundial. Per contra, mentre que als països rics s’han acaparat la majoria de les vacunes i es comença a donar una tercera dosi a la seva població, als països pobres i en continents sencers, com és el cas d’Àfrica la majoria no compte amb més del 5% de la seva població vacunada. Això permet una circulació comunitària massiva del virus que deriva indefectiblement en l’aparició de noves variants. Ja ho vam veure a l’Índia amb la variant Delta i ara a Sud-àfrica amb la nova variant.\nSudàfrica / Vaccins / Pandèmia / Crisi coronavirus / #Covid-19 / #Coronavirus / Europa / Internacional


Alumnes de l’IES Caparrella visiten el CEEILLEIDA – Xarxa de Centres d'Empreses Innovadores de Lleida\nAlumnes de l’IES Caparrella visiten el CEEILLEIDA\n22 maig, 2014 | ceeilleida, xarxacei\n•\tEl CEEILLEIDA, com a centre col•laborador en l’àrea del foment a l’emprenedoria ha rebut als alumnes de 3er. d’ESO, que cursen aquesta assignatura.\nEls alumnes de 3r d’ESO de l’institut La Caparrella, han visitat el CEEILLEIDA, aquest dijous 22 de maig, seguint les activitats que han de portar a terme en el programa de foment a l’emprenedoria.\nPer tal de fomentar l’emprenedoria des de l’escola, s’ha posat a l’abast dels centres una assignatura adreçada a desenvolupar l’interès dels joves en aquest àmbit. Per tal de desenvolupar l’assignatura s’organitzen diverses activitats, tant al centre docent com en altres espais, com és en aquest cas, el Centre Europeu d’Empreses i Innovació CEEILLEIDA.\nDurant la visita, se’ls hi ha explicat el funcionament d’un centre empresarial, i han tingut l’ocasió de conèixer iniciatives emprenedores i veure de prop empreses, com Imartec, del sector de les Energies renovables, que ofereix solucions integrals per empreses i particulars apostant per una cultura d’estalvi i una nova promoció dels sistemes de generació distribuïda de l’energia i Blackpier plataforma on-line que es dedica a la Confecció de vestits i camises a mida personalitzables. El client pot dissenyar el seu vestit o camisa, personalitzar i introduir les seves mesures en 10 minuts i en 15 dies laborables rebrà la seva peça personalitzada i a mida a casa.\nEl CEEILLEIDA, col•labora en activitats, que generen un valor afegit a la nostra societat. El fet de fomentar l’esperit emprenedor i donar les claus per a emprendre, suposa una eina fonamental per a la creació de l’ autoocupació, eina imprescindible en la nostre societat actual. El Centre Empresarial de la Caparrella forma part de la Xarxa de Centres Empresarials del territori que gestiona GLOBALleida


Manteniment industrial vinícola a Santa Margarida i els Monjos - Barcelona - Manteniment industrial cellers - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL VINÍCOLA A SANTA MARGARIDA I ELS MONJOS\nA Tallers Pacs som experts en manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Santa Margarida i els Monjos, la nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat, ja que comptem amb una àmplia experiència en diversos sectors i un equip amb els coneixements necessaris per solucionar els problemes habituals en relació al manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Santa Margarida i els Monjos. Som experts en manteniment industrial de maquinària de cellers, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial professional per a cellers i cooperatives al seu abast.\nA SANTA MARGARIDA I ELS MONJOS\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL PARA CELLERS I COOPERATIVES A SANTA MARGARIDA I ELS MONJOS\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial de cellers i cooperatives agrícoles a Santa Margarida i els Monjos, els nostres clients i la nostra experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment de cellers i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. En Tallers Pacs, difrutarà d'un servei de manteniment industrial vinícola a Santa Margarida i els Monjos a l'altura de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Anton Monner - Crònica d'un independentista decebut i atònit | NacióDigital\n«El que està succeint entre Esquerra i Junts per la formació de govern, és indigne i intolerable per aquells que demanàvem des de la llei, un nou reglament estatutari votat el 2005»\nper Anton Monner , Gandesa, 12 de maig de 2021 a les 16:11 |\nEl mateix dia 14 de febrer per la nit, escrivia que havíem guanyat i governaríem gràcies als resultats mai aconseguits fins aquell moment; la majoria dels catalans havien votat pels partits que demanen la independència de Catalunya. Aquella eufòria evident i tan desitjada, per més de la meitat de la ciutadania, il·lusionava a un constituir un govern ferm per cercar solucions polítiques a un problema polític que s’havia convertit en judicial i perniciós per tothom.\nPerò la realitat és tossuda perquè ERC i JuntsXCat es comporten des d’aquella mateixa nit com uns perfectes inútils davant l’autoritat que el poble els ha concedit. Fins i tot, la CUP, que tants entrebancs havia posat en els governs anteriors, i tanta indignació havia provocat entre els independentistes, des de la seva posició de tercera força i molt allunyada de les dues primeres, estava disposada a donar suport a un nou govern amb la presidència d’Aragonès.\nTot estava perfecte per entendre’s i trobar solucions per formar govern, i no repetir eleccions com ja s’havia produït en anteriors circumstàncies. Un bloc homogeni buscaria acords amb el govern espanyol per cercar voluntats compartides, o, si s’hi negaven, poder escometre conjuntament camins de la unilateralitat no desitjables per ningú.\nA l’article d’aquell dia, ja esmentava les paraules de l’expresident Aznar. Aquell que quan li convenia per poder disposar de la vara de manar va afirmar que parlava “el catalán en la intimidad” i que en altres moments va advertir que “los catalanes se pelearían entre ellos”. Tenia raó; i la tenia perquè, des de segles enrere, als catalans –i ell n’era un bon coneixedor- ens han sabut dominar des de la divisió. Segles passats amb personatges que ostentaven títols nobiliaris que saberen com confondre l’auditori, o amb la força de les armes quan convingué en altres moments. Però en definitiva Aznar, d’una forma o altra, tenia la raó!\nVivint en democràcia -no en autocràcia com en altres moments- l’estratègia de la divisió entre els catalans es va instrumentalitzar d’una manera diferent. Des del Tribunal Constitucional es van destruir 14 punts de l’Estatut aprovats pel Parlament de Catalunya, per les Corts de Madrid, i referendat pel poble. Allí va començar la qüestió política que ha dividit Espanya i Catalunya. Manifestacions de milions de catalans emprenyats que demanaven diàleg i cercar solucions, amb un Rajoy acomodat que havia guanyat les eleccions per majoria absoluta gràcies a les signatures del PP iniciades a Andalusia i la corresponent acció del TC. Com a bon gallec, es negà a parlar pensant que “s’havia de deixar passar el temps i les coses ja s’arreglarien soles”. Deixà de governar políticament en un assumpte tan greu i ancestral des de segles.\nDes d’aquell moment el poder judicial ha anat guanyant poder fins l’extrem que davant de qualsevol acció política els tribunals acaben determinant la darrera paraula, com ara succeeix amb la pandèmia. I, incomprensible, mantenen el mandat del Poder Judicial que està caducat i el poder de la direcció judicial de l’Estat com els nomenaments i canvis, entre altres. I per superior deshonor i com tothom sap, “està dominat per la porta del darrera” per un partit polític concret. L’immobilisme de Rajoy ha portat a l’enfrontament total, personatges a la presó, a l’exili, a l’embargament de béns, a la inhabilitació i a una repressió més pròpia d’un país autoritari que d’una democràcia , i, sobretot, a l’emprenyament de Catalunya i la conseqüència de la majoria absoluta del 14-F. I el desprestigi espanyol davant de la UE i el món sencer, per tantes irregularitats comeses.\nPerò al marge del problema inicial de desacords entre Catalunya i Espanya, el que està succeint entre Esquerra i Junts per la formació de govern, és indigne i intolerable per aquells que demanàvem des de la llei, un nou reglament estatutari votat el 2005, i és la riota d’aquells que pensen el contrari i ja ho van pronosticar des del primer dia. En definitiva el problema nascut de la incomprensió i la manca de diàleg, ara s’ha convertit en una baralla interna de poders ocults, de voler disposar de còmodes cadires, de sous substanciosos i de satisfaccions personals.\nAixò és el gran xoc per la societat catalana de peu, que des de les seves llars, amb les seves accions, amb els donatius a la “caixa de solidaritat”, amb les seves banderes i reivindicacions demanant llibertat, van votar incondicionalment els dos partits –i la CUP, com a tercer- pensant que tots anirien a una, per aconseguir els objectius de País. El resultat, d’aquests polítics, és nefast, indignant i vergonyós. Com queda el País, davant aquest comportament?\nSabem que les baralles venen de lluny. El president Mas va haver de fer un pas al costat que provocaren noves eleccions i nous enfrontaments. Al president Puigdemont va haver de marxar a l’exili, com el president Companys, sabent que si es quedava seria empresonat com la resta del govern. Al president Torra, li van fer la vida impossible, els del propi partit i els seus socis de govern, quan la seva integritat, va estar més a prop de la gent del carrer que la d’un polític.\nSón baralles contínues entre socis que no poden enfrontar-se tant indignament pel respecte que mereixen dels seus votants. Son discòrdies provocades de fora moltes d’elles, però per honor al País s’haurien d’aparcar, considerar i formar govern.\nQueden uns dies per aconseguir-ho. I, des d’aquestes pàgines, amb tota la humilitat però amb tota la fermesa per l’autoritat que ens dóna a milions de catalans el nostre comportament solidari, demanem que Esquerra i Junts trobin els camins, abandonant els personalismes.\nHan d’arribar a entendre’s sense mirant-se el seu melic i tenint en compte la voluntat d’un poble que els demana acords i unitat. Contràriament, els polítics i el poble que els ha votat serem tots plegats la riota dels contrincants que han treballat i treballen per la nostra divisió com a poble.\nMolt "Huno" i "II" però no sap comptar.\nPer George V el 14 de maig de 2021 a les 13:39\nNomés el 48% de l'electorat va votar per seguir dins d'España, és a dir, només el 24% dels qui viuen a Catalunya no volen la independència. Aquests comptes són tan "reals" com els que fa vostè.\nPer Aiguaxellida el 14 de maig de 2021 a les 10:30\nDiscòrdies provocades "de fora"? D'això se'n diu, en el llenguatge de la psicopatologia, "delirar". Que l'independentisme no vegi que, des del primer dia, el seu pitjor enemic és ell mateix, car són tres (o més) projectes de país molt diferents, amb idees, persones i interessos molt diferents, és el seu principal problema. Em temo que no té solució pacífica i racional.\nLa baralla te causa\nPer Espectador el 14 de maig de 2021 a les 03:47\nNo són personalismes, que és evident que n'hi ha, però la baralla per desgràcia té una causa real que no es pot amagar. Cridem a la unitat, que es posin d'acord, però en el fons el problema és que es pretenen coses diferents, que no es poden conciliar sinó amb esforços enormes. Espero que es formi govern, perquè no es poden repetir eleccions. Tot i que no servirà de res. Bé, si que servirà, serà per fer rectificar a mitjà termini l'estratègia d'ERC, que no és que sigui bona o no, sinó que és irreal. Avui mateix una diputada de la CUP amb ordre de detenció i la demanda de la prohibició del foam també de la CUP. Que farà ERC? I la CUP són amb els qui han pactat! Quant de temps es pot aguantar això? No gaire, i per tant hi haurà una evolució ràpida, no pas de dos anys, que també amb el panorama actual és com un brindis al sol, ves a saber on som i qui ha d'aquí 2 anys...\nNo nos cuente más películas...\nPer Huno II el 13 de maig de 2021 a les 20:14\nVaya sarta de elucubraciones calenturientas sin fundamento alguno, sólo un ejemplo: la mayoría de los catalanes no votamos por los partidos indepes, les votó el 50% del 50% es decir , el 25% del electorado (suficiente para obtener mayoría parlamentaria) pero no " la mayoría de la ciudadanía " como falsamente pretende.


Rafael Correa posa el dit a la nafra | Francesc Ràfols\nEtiquetat:Equador, Llibertat d'expressió, Regulació\n← L’autoregulació queda en evidència\n3 de Maig i tanta feina per fer! →\n2 pensaments sobre “Rafael Correa posa el dit a la nafra”\nPep Martí 30 Abril 2014 a les 14:02 Reply\nVaig ser present a l’acte del lliurament de l’honoris causa a Correa de la Universitat de Barcelona. Vaig escoltar el discurs i, tot i que sóc molt reticent a l’esquerra “chavista”, em va sorprendre positivament. Vaig veure un home que creía en el que deia, que tenia una visió global de la societat que volia, no adscrit fàcilment al sectarisme, i amb cultura econòmica (de fet, és la seva formació). Diria que no és del tot equiparable a Maduro.\nJosca 30 Abril 2014 a les 16:08 Reply\nHome, és veritat que no és “del tot equiparable a Maduro”. És quasi impossible. Però tot i respectant que el Quico hi enten molt més, vaig conèixer fa poc més més d’un any a Guayaquil uns clars repressaliats per Correa per publicar crítiques dures (que crec mereix) i no pas calumnies ni infàmies. Són gent sense cap altra interés que el seu país, no pas “representants d’interessos econòmics” .\nAl final el paper i les entrevistes ho aguanten tot i no tenen rèplica. Això ha passat aquí. Que em perdoni la meva “alma mater”, la UB, però nomenar-lo Honoris Causa sense un bri de crítica en les intervencions em sembla com a mínim frívol. Això mateix vaig tenir l’ocasió de manifestar-li dilluns a uns dels protagonistes per part de la UB, l’amic i admirat professor Joan Tugores.


El Ple municipal aprova la modificació del planejament que permetrà desenvolupar la zona de l’Hostal Pineda – Montpeita\nEl Ple municipal aprova la modificació del planejament que permetrà desenvolupar la zona de l’Hostal Pineda\nRedacció 17 de febrer de 2021\nText i fotos: Aj SFB.-\nTots els grups municipals han votat a favor d’aquesta modificació urbanística que afecta la zona de l’Hostal Pineda i l’àrea de Can Figueras.\nEl Ple Municipal d’aquest mes de febrer ha aprovat, per unanimitat, la modificació del Pla General d’Ordenació Municipal a la zona de l’Hostal Pineda, a Pineda de Bages, que permetrà destinar el terreny a serveis, equipaments i zones verdes.\nZona de l’Hostal Pineda, a Pineda de Bages. AjSFB\nL’hostal està situat en una parcel·la de terreny de 10.706 m², entre els carrers Parador, Joaquim Blume, dels Esports i la carretera BV-4501. Amb la modificació aprovada, la parcel·la de terreny passarà a dividir-se en una parcel·la de 6.033 m2 de titularitat privada, destinada a un equipament privat, i una de 4.673 m² de terreny públic: 535 m² es destinaran a un equipament públic, 3.356 m² a zones de parc i 782 m² a vials.\nLa modificació urbanística aprovada és la primera passa per tal de desenvolupar el projecte. Un cop superat el període d’exposició pública i la seva tramitació, es realitzarà el projecte d’urbanització i es licitaran les obres dels vials i parcs públics. Tant per la definició dels parcs públics com pel destí del futur equipament públic, l’Ajuntament comptarà amb la col·laboració de l’ AVV, que ha seguit en tot moment el projecte.\nEn la mateixa parcel·la, al carrer del Parador, hi ha prevista la construcció d’una zona d’aparcament públic per a una vintena de vehicles. A banda de l’equipament, la resta del terreny públic estarà disponible per tal de construir-hi un parc infantil o una pista poliesportiva.\nAquesta modificació del planejament també ha inclòs l’entorn de Can Figueras, a la zona entre El Bosquet i el Pavelló, on es compensaran les zones verdes per tal de proporcionar al municipi més de 10.000 m² de nous espais que es podran destinar a zones verdes, de serveis o equipaments. La nova ordenació urbanística es fixa, com a objectiu pròxim, fer créixer la zona verda del Bosquet cap a l’oest i, a mitjà termini, articular una gran zona d’equipaments i zones verdes des del Raval fins al Pavelló.\nhostal de pineda


Article d’opinió del Partit de Vinaròs Independent: S’han passat pel folro “L’Acord Antitrasfugisme” - Maestrat TV\nArticle d’opinió del Partit de Vinaròs Independent: S’han passat pel folro “L’Acord Antitrasfugisme”\n– S’han passat pel folro “L’Acord Antitrasfugisme”\nDes de el PVI, lamentem no haver recoltzat el reglament de la Taula de Benestar Animal, perquè encara que estem d’acord amb l’objecte i el seu àmbit d’actuació, que es aconseguir un major grau de protecció i benestar dels animals de companyia que viuen a Vinaròs, no estem d’acord en la composició dels membres que formaran part d’aquesta taula.\nSe’ns ha acusat per part d’alguns grups polítics, que votar “no” es votar en contra del benestar dels animals i això es mentida perquè estem a favor de promocionar l’adopció d’animals i fomentar la tinença responsable d’animal de companyia, d’establir protocols d’actuació per denunciar casos de maltractament animal, de motivar la inclusió del voluntariat, de promoure el sacrifici zero en el centre d’acollida d’animals, d’engegar actuacions en centres educatius encaminades a l’educació de l’alumnat en materia de tinença responsable de mascotes.\nEl PVI sempre ha recolzat i ha col.laborat en les diferents associacions de protecció animal del municipi, perquè creïem fermament que sense el seu treball desinteresat, no s’hagués avançat en matèria de protecció animal. Som coneixedors que els socis de les diferents associacions, només busquen un únic objectiu, protegir-los i fomentar el bon tracte als animals què conviuen amb nosaltres.\nEl PVI, com he dit abans estem d’acord en tots els punts del reglament excepte en la composició de la taula perquè permet la presencia de regidors no adscrits. Per aquest motiu quan en el ple del 22 d’octubre del 2020, es va aprovar inicialment aquest reglament, presentarem al.legacions apel.lant a “L’Acord Antitrasfugisme”.\nEl 7 de julio de 1998, es va firmar per la major part de les formacions polítiques “L’acord sobre un codi de conducta política en relació amb el transfuguisme en les corporacions locals”. Aquest esta recollit en huit folios, amb mesures concretes que van tindre validesa a partir del juny de 1999. Una de les mesures preses, era que es comprometien a no donar cap suport a cap iniciativa que vinga dels trànsfugues i a desentivar-los mitjançant mesures disuasòries de carácter econòmic, reglamantari i protocolari. El 21 de setembre de 2020, a aquest acord es sumen 22 formacions, entre elles, Compromís, Ciutadans i Podem. Als efectes del present acord, s’entén per trànsfugues als representatns locals que han traït als seus companys del grupo on concorrien a les eleccions. Peró Podem va més enllà, en les seues reinvindicacions i considera als trànsfugues “persones corruptes”.\nPer això demanarem deixar sense efecte aquest reglament, apel.lant al Pacte Antitrasfugisme que van signar i refermar el passat mes de setembre tots els partits que a dia d’avui formen el nostre consitori. Però com vostés saben se’l han passat pel folro, l’infome de secretària ens diu que el Pacte Antitrasfuguisme, no és una norma jurídica vigent , i per tant no té eficacia jurídica vinculant.\nEl Pacte Antitrasfuguisme, no és una llei, per tant no és il.legal que un regidor no adscrit forme parte de la composició de la taula, però és inmoral. Tots els partits que signaren l’acord i votaren a favor, es retraten davant la ciudadanía perquè accepten aquesta il.legalitat i a més a més la promocionen.


1 Cim x Mes: Ascens al Mont Perdut – Centre Excursionista de La Llacuna\nHome » Alta muntanya » 1 Cim x Mes: Ascens al Mont Perdut\nSeguim amb la temporada d’un cim per mes, i anem fins al Pirineu d’Osca per fer l’ascens al Mont Perdut (3355m.)\nData: Dissabte 19 i diumenge 20 de juliol. ATENCIÓ, NOVA DATA!\nHora sortida: 10:00 del matí, Font de la Mandra a La Llacuna\nHora d’arribada: Aproximadament, a les 8 de la tarda del diumenge dia 20\nDescripció de l’activitat: Procurarem l’ascens d’un dels cims més emblemàtics del Pirineu Aragonès, el Mont Perdut (3.355m). El trajecte d’ascens el dividirem entre dissabte i diumenge. Realitzarem la ruta habitual, per tant passarem per la espectacular Vall d’Odesa, la cua de cavall, el Refugi de Goriz i la escupidera.\nTransport: Ens agruparem en cotxes particulars per tal de compartir costos de gasolina. El trajecte durarà 3 hores i mitja.\nCada cotxe rebrà 60€ per gasolina i petges per anar i tornar, i es procurarà que en cada vehicle hi càpiguen 4 persones.\nLloc: La sortida de la nostra ruta serà des de l’aparcament de la Vall d’Ordesa, tot just passada la població de Torla (Aragó).\nDurada: Dissabte caminarem unes 3 hores i mitja fins arribar al Refugi de Goriz on farem nit amb tendes. Diumenge tardarem unes 3-4 hores per fer cim des del Refugi i unes 5 hores per realitzar el descens fins l’aparcament.\nDesnivell acumulat: 2800m (desnivell positiu 1400m.)\nDistància aproximada: 22km (anada i tornada)\nGrampons (Material amb opció de lloguer. Preu a part.)\nPiolet (Material amb opció de lloguer. Preu a part.)\nArnès (Material amb opció de lloguer. Preu a part.)\nEls grampons i piolets els llogarem conjuntament per aquelles persones que ho hagin sol·licitat a la inscripció. Els costos aniran inclosos dins del preu total de la sortida. Per tots aquells que no hagin utilitzar mai uns grampons o un piolet farem un repàs de l’ús el dia abans.\nDissabte:Aproximadament arribarem a l’Aparcament (Torla) cap a les 12-13h de la tarda. Allà farem un àpat lleuger i procedirem a repassar material i ruta. Començarem a caminar cap a les 15h. Entre les 18h i les 19h arribarem al Refugi de Goriz on ens situarem i plantarem les tendes. Soparem al refugi.\nDiumenge: Als voltants de les 6-7 del matí començarem a caminar. Cap a les 10h del matí farem cim i començarem el descens que acabarà aproximadament cap a les 16h a l’aparcament.\nAllotjament: La nit de dissabte dormirem amb tendes al costat del Refugi de Goriz. És un lloc excepcional per les bones vistes però procureu portar un bon sac.\nÀpats: El dinar de dissabte, l’esmorzar de diumenge i el dinar de diumenge l’hem de dur preparat de casa. El sopar de dissabte el farem al refugi (14€) el cost del qual el pagarem individualment en aquell moment.\nSuplement lloguer de material (inclou grampons, piolet i arnès): 14€\n← 1 Cim x Mes 2014\n1 Cim x Mes: Ascens al Puigmal →