Dos terços de l'aforament estrenen el cinema d'estiu del Palau Ducal de Gandia\nIÑAKI LÓPEZ - 02/07/2020 | Fotograf: CAROLA WOODWARD\nEl cinema d'estiu del Palau Ducal dels Borja de Gandia\nUn total de 65 persones van gaudir de la pel·lícula en un pati d'armes amb aforament màxim per a 100 assistents\nEl Palau Ducal dels Borja va inagurar anit una nova temporada de cinema d'estiu albergant a dos terços de l'aforament màxim que permeten les circumstàncies de la nova normalitat. Encara que és un esdeveniment que es repeteix estiu rere estiu, l'iniciat durant la nit d'ahir al pati d'armes té la peculiaritat d'haver de cenyir-se obligatòriament a les noves normes i mesures de seguretat provocades per la pandèmia del Coronavirus. És per això que l'aforament s'ha limitat a un màxim de 100 assistents asseguts en cadires o hamaques que mantenen les distàncies socials requerides.\nLa primera nit d'aquest cinema d'estiu en l'edifici més històric de Gandia es va saldar amb un total de 65 persones, la qual cosa correspon a dos terços de l'aforament màxim permés. Una xifra rebuda “molt positivament” i fins i tot amb certa sorpresa “perquè ha acudit més gent de la que esperàvem en aquestes circumstàncies”, tal com ha explicat a elperiodic.com la Coordinadora del Palau Ducal de Gandia, Balbina Sendra.\nAmb el bon acolliment que ha tingut aquesta iniciativa per part dels 65 assistents, suposa un inici “esperançador” perquè l'activitat es continue desenvolupant complint les condicions sanitàries.\nL'elecció majoritària de les 65 persones que van acudir a veure la pel·lícula Adults in the room, va ser la d'acomodar-se en les hamaques. Cal recordar que la gent disposa tant de cadires com d'hamaques per a gaudir de les reproduccions, amb un cost de 3 euros les primeres i de 5 les segones.\nEl cinema d'estiu del Palau Ducal de Gandia continua la seua programació i abastarà tots els dimecres de l'estiu fins al pròxim 16 de setembre, on es projectarà una pel·lícula al pati d'armes a les 22.00 hores.


L’Ampolla bonifica al 100% l’impost dels cotxes elèctrics | Diari de Tarragona\nL’Ampolla bonifica al 100% l’impost dels cotxes elèctrics\nL’Ajuntament també treu a licitació la instal·lació de dos nous punts de recàrrega de vehicles i estrena quatre petites deixalleries fixes\n06/09/2020 09:48 | Actualizado a 06/09/2020 09:48\nFa pocs dies Ports de la Generalitat va instal·lar un punt de recàrrega al Port. FOTO: JOAN REVILLAS\nL’Ajuntament de l’Ampolla ofereix una bonificació del cent per cent de l’impost de circulació per als vehicles que siguen elèctrics. Ara, a més, l’equip de govern estudia quina bonificació aplicar també als vehicles híbrids.\n«Volem fomentar l’ús de vehicles menys contaminants, i els híbrids, tot i que no siga del cent per cent com els elèctrics, també tindran una bonificació», explica la regidora de Medi Ambient de l’Ajuntament de l’Ampolla, Meritxell Faiges.\nEl consistori d’aquesta població costanera del Baix Ebre treballa des de fa mesos en un pla del foment del medi ambient. «A la regidoria de Medi Ambient estem portant a terme diferents plans i actuacions per ser cada cop més sostenibles i respectuosos amb el medi que ens envolta, i això passa també per fomentar la mobilitat més sostenible i compensar i animar els usuaris que així ho fan o s’ho estan pensant», comenta Faiges.\nAra mateix de vehicles totalment elèctrics n’hi ha pocs al municipi i amb aquesta mesura es vol animar els usuaris que s’hagin de canviar de vehicle que ho facin a un d’elèctric.\nA més, l’Ajuntament acaba de traure a licitació dos nous punts més de recàrrega per a vehicles elèctrics al municipi, un ràpid i un altre semi ràpid, que seran públics.\nUn se situarà al carrer Garrofer, a l’entrada del poble, un lloc estratègic i de fàcil accés. L’altre, a la zona poliesportiva, on hi ha més espai. Precisament fa poques setmanes Ports de la Generalitat en va estrenar un al port de l’Ampolla.\nEl municipi és l’únic ebrenc que ha instal·lat boies per retirar microplàstics del mar\nUna altra acció que ha implantat recentment l’Ajuntament de l’Ampolla per fomentar les accions sostenibles entre la ciutadania és la instal·lació al municipi de quatre petites deixalleries fixes per a objectes que no es poden llençar als contenidors de reciclatge habituals: telèfons mòbils, bateries, piles, CDs, càmeres de fotos...\n«A vegades per mandra són objectes que tirem a la resta, i no poden anar allí perquè són molt contaminants», comenta la regidora. «Ara serà més fàcil dipositar-los correctament en aquestes mini deixalleries fixes».\nCal recordar que aquest mateix estiu l’Ajuntament de l’Ampolla va instal·lar vuit boies a la platja de les Avellanes i a la platja de Cap-Roig, que engoleixen els microplàstics imitant el mecanisme que fan servir els peixos per filtrar el plàncton.\nDes de Vinaròs fins a Calafell, és l’únic municipi ebrenc que ha apostat per aquesta innovació. Cada boia pot recollir fins a 216 partícules de microplàstic d’entre 0,5 i 4 mm cada dia.\n«És evident que amb 8 boies no netejarem tot el mar Mediterrani. Però el que ens va semblar més interessant d’aquest projecte és que després s’analitzaran els residus recollits, que igualment seran molts, i servirà per fer pedagogia entre la ciutadania», detalla la regidora.


L'èxit del primer sopar de cantadors a Berga possibilita que se'n facin més edicions - Regió7\nL'èxit del primer sopar de cantadors a Berga possibilita que se'n facin més edicions\nDivendres va tenir lloc el primer sopar de cantadors a Berga amb l'objectiu de recuperar caçons tradicionals del Berguedà. Hi van participar reputats cantadors de la comarca com Maria Antònia Pujols, Francesc Ribera, cantant dels dissolts Brams, o Marcel Tuyet i de la resta de Catalunya, com Ramon Manent d'Osona.\nA banda d'experts en cançons populars, també hi van intervenir aficionats, que es van anar sumant al llarg de la celebració amb repertoris de cançons populars, tradicionals de taverna, de cantautor o corrandes de l'actualitat sobre personatges mediàtics com l'actual presentadora del temps a televisió espanyola, Mónica Lòpez.\nAproximadament 50 persones es van reunir a Cal Nen per emular la tradició d'acollir la colla dels rics i pobres o fabricants i treballadors al restaurant quan encara no hi havia televisió. El nombre de participants és un dels aspectes que destaca Quirze Grifell, coordinador de l'esdeveniment, i que fins al sopar no es va acabar de concretar. El balanç dels organitzadors de la primera edició és molt positiu, i Grifell assegura que tenen voluntat de repetir l'any vinent el sopar i "consolidar-lo com una trobada per a cantadors" cada juliol. Grifell va posar en relleu l'esforç de la primera vegada ja que "havia de sortir rodó", per donar-ho a conèixer en les edicions vinents.\nAltres activitats que són paral·leles d'aquest caire que va assenyalar Grifell són la gravació d'un disc amb cançons del Berguedà per tal "que no es perdi el patrimoni oral i material"i també editar l'any vinent un llibre que reculli tota la poesia popular berguedana.


Tenda de vins\nEl nom del celler prové de l'antiga talaia renaixentista de Cap Andritxol, una torre de defensa construïda al s. XVI per defensar-se de les invasions dels corsaris turcs i berberiscos.\nEl celler s'està consolidant gràcies a la seva col·laboració amb productors de l'illa, aprenent dia a dia el sistema de vitivinicultura local i adquirint al mateix temps terrenys per poder comptar amb vinyes pròpies.\nPoblació: Sencelles (Illes Balears) Codi postal: 07140\nCap Andritxol és un celler jove però que irromp amb molta força en el panorama mallorquí.\nEn les seves instal·lacions a Sencelles t'ofereixen un tast de 5 dels seus vins acompanyats de picada de galetes, pernil, formatge i oli d'oliva. En la visita s'explicarà el procés de l'elaboració de el vi i la història del celler.


Entre nosaltres EFE / Quique García\nCada cop que sento un polític espanyol dient que el Procés és un conflicte “entre catalans”, com si Espanya fos només una veïna tafanera, em venen ganes de riure. ¿Espanya, una espectadora? També em quedo parat cada cop que el PSC demana que es convoqui una taula de diàleg només dels partits catalans. ¿Els socialistes són els veritables defensors de la unilateralitat? Evidentment, no és així. El PSC, com el PP, creu que el nostre futur s’ha de decidir al Congrés de Diputats espanyol, on els catalans -tots plegats- som minoria. Per tant, millor anar-hi amb una proposta acceptable, que eviti al PSOE fer de mur de contenció al costat de les dretes. És per això que el PSC vol una taula de partits a Catalunya.\nEl que passa és que, a casa nostra, reconèixer aquesta tutela de forma tan explícita no és gaire popular. Fins i tot entre els que no són independentistes. Per això s’esprem al màxim l’argument de la fractura interna i s’apel·la a la primacia, no d’Espanya, sinó de la llei. Una llei que, en l’actual ordenament, no tenim cap possibilitat de canviar.\nNo seré jo qui negui que el futur polític de Catalunya és una qüestió que divideix els catalans, almenys en tres faccions: els que volen la independència, els que volen més autonomia en un sentit federal i els que volen que res no canviï. Els primers són -més o menys- un 50%. I són els únics que reivindiquen que l’última paraula l’ha de tenir el poble de Catalunya. TOT el poble, convocat a les urnes. Els immobilistes, en canvi, són els menys nombrosos; però són, paradoxalment, els que s’estan sortint amb la seva. Per què? Doncs perquè tenen darrere la força coercitiva de l’Estat. Es va demostrar l’octubre del 2017. Per tant, la base del conflicte és la intervenció distorsionadora de l’Estat en un debat que, efectivament, s’hauria de resoldre “entre catalans”.\nImaginem què passaria si el futur de Catalunya es decidís en una taula de partits catalans, sense cap intervenció exterior. Els independentistes haurien d’obrir el ball, com a força majoritària, i la independència seria l’eix de la discussió, com el 1979 ho va ser l’autonomia. L’aposta per la sobirania total potser hauria de veure’s matisada si els partits no independentistes, representant gairebé la meitat de la població, exigissin el manteniment d’algun vincle amb el Regne d’Espanya. Aleshores es parlaria de la naturalesa d’aquest vincle. I potser s’arribaria a una fórmula de compromís. O no. Però seria molt difícil eludir l’autodeterminació, tenint en compte que és una aspiració d’un 70% del poble, de 83 diputats del Parlament. L’únic motiu pel qual el referèndum no es produeix no és la por a la “fractura interna”, sinó l’oposició amenaçadora de l’Estat.\nEn canvi, traslladant el debat a l’àmbit espanyol, els papers es canvien. El PP i Vox, que aquí són dues minories cridaneres, al Congrés són una poderosa força de bloqueig. Ara són majoria els que voldrien federalitzar l’Estat, però no tenen la força per imposar els indispensables canvis constitucionals, que el PP i els seus acòlits bloquejaran sempre. I qualsevol millora de l’autogovern que es pugui pactar serà sempre reversible i/o desactivada per la justícia o qualsevol altre dels ressorts de l’Estat. Sempre emparant-se en la llei (quan el problema no és la llei, és la negativa a adaptar-la a la realitat!). Aquests són els arguments que bloquegen el problema català. Els mateixos arguments pels quals, a Catalunya, una minoria està imposant el seu model de futur a la majoria.\nPer tant, cada cop que algú des de Madrid afirma que el problema és nostre, que n’hem de parlar entre nosaltres, a mi només m’arriba per dir: tant de bo!\nCatalunya-Espanya Toni Soler taula de partits


Dilluns 18 de febrer; Circ Elefant d'Or a Girona\nDia de l'espectador per el 8è Festival Internacional del Circ Elefant d'Or a Girona. Dilluns 18 de febrer en dos horaris.\nAprofita't del preu únic en les tres categories en el dia de l'espectador! En Platí, Plata i Or.\nDesprés de l'extraordinari èxit de les seves 7 primeres edicions, Girona es converteix de nou en el marc de el esdeveniment més gran circense del país i un dels majors Festivals de Circ del món, amb l'elit mundial dels millors trapezistes, acròbates, malabaristes i pallassos mai vistos a Europa: 24 atraccions increïbles amb més de 70 artistes procedents de 12 països!\nA més de tot això, en paral·lel al Festival, es crearà Circus World Market, al Palau de Fires de Girona, al que estarà unida la Gran Carpa. Amb la teva entrada al festival, tindràs accés lliure el mateix dia de la funció al Circus World Market: el saló mundial del circ en el Palau Firal. Serà la única fira sectorial de circ que existeix al món on les empreses del sector podran tenir el seu stand. Elefant d'Or atrau anualment uns trenta mil espectadors i està en el top 5 de festivals internacionals del circ del món. Amb l'arribada de la Fira, aspira a convertir-se en el major esdeveniment circense d'Europa.\nButaca Platí: ..............esgotades\nButaca OR: ................18€\nButaca Plata: ............12€\nButaca Bronce ...... 10€\nDilluns 18 de febrer del 2019 a les 17,30 hores i a les 21 hores.\nLloc: Camp de Mart - La Devesa (Girona) Passeig de la Devesa s/n\nDespeses de gestió no inclòs.\nENTRADES DE CATEGORIA PLATÍ,OR,PLATA.\nEntrades per al dilluns 18 de febrer de 2019. Dos horaris: A les 17,30 hores i a les 21 hores.\nCamp de Mart, la Devesa, 17001 Girona www.festivaldelcirc.com


viurealspirineus 20:19 31/07/17\nEls senyals, col·locats a petició de l’Associació Marques de Pastor, donen consells als excursionistes, sovint procedents de zones urbanes, per evitar situacions perilloses amb el bestiar i els seus gossos de protecció.\namb els per millorar ramats ruta\nAssistents a l'acte de col·locació de la primera senyal a la ruta del Cinquè Llac.\nL’Institut per al Desenvolupament de l’Alt Pirineu i Aran (IDAPA), dependent del Departament de Territori i Sostenibilitat, ha instal·lat avui la primera de les 19 senyals que l’Associació Marques de Pastor ha demanat col·locar a l’entorn de la ruta del Cinquè Llac amb consells per millorar la convivència entre els senderistes i els ramats.\nEls Consells Comarcals del Pallars Jussà, del Pallars Sobirà i de l’Alta Ribagorça, col·laboren en la iniciativa amb la col·locació dels cartells en el lloc determinat, alhora que acorden amb els municipis afectats la ubicació i el manteniment de les mateixes.\nPer tal de donar algunes indicacions que poden millorar la convivència entre uns i altres, l’IDAPA i l’Associació han col·laborat en el disseny d’unes senyals que ofereixen recomanacions als excursionistes al voltant de la ruta del Cinquè Llac. Es tracta d’un recorregut que transcorre per les comarques de de l’Alta Ribagorça, el Pallars Jussà i el Pallars Sobirà.\nLa primera d’aquestes senyals s’ha col·locat avui al Camí de Prat d’Or, a Sarroca de Bellera (Pallars Jussà), en un acte al què han assistit el director de l’IDAPA, Pere Porta; el vicepresident del Consell Comarcal del Pallars Jussà, Martí Cardona; l’alcalde del municipi, Josep Ramon Lloret; Mireia Font, representant de l’Associació Marques de Pastor; membres dels consells comarcals de l’Alta Ribagorça i del Pallars Sobirà, així com representants de l’Associació Bruna dels Pirineus i de l’associació del Cavall Pirinenc, representant al sector ramader.\nL’IDAPA s’ha fet càrrec del cost del disseny i fabricació de les senyals, valorat en 2.000 euros, així com de la col·locació de la primera, mentre que els consells comarcals assumiran la despesa d’instal·lar la resta en els trams de la ruta que discorren pels seus respectius territoris. Aquesta instal·lació es durà a terme al llarg del mes d’agost.


MÉS per Mallorca ha registrat una proposició no de llei (PNL) amb la qual demana respectar el format, durada i franja horària actuals de l'Informatiu Balear de Radiotelevisió Espanyola (RTVE).\nLa formació ecosobiranista ha rebutjat la decisió de reduir a cinc minuts l'informatiu autonòmic de TVE, que s'emet de dilluns a divendres a les 14.00 hores. El text reconeix també «el treball i el valor de l'informatiu territorial d'RTVE-Balears durant més de 40 anys». En paraules del diputat i secretari de comunicació de MÉS, Josep Ferrà, «es tracta de reconèixer el paper clau de la desconnexió territorial d'RTVE i la importància dels mitjans i els treballadors de la comunicació de proximitat».\nAixí mateix, la iniciativa sol·licita que RTVE completi la plantilla a les illes d'Eivissa i Menorca, on no hi ha assignat cap periodista, només un càmera. Així mateix, Ferrà també demana al Govern de l'Estat «obrir línies d'ajudes a tots els mitjans de comunicació, incloent-hi els mitjans locals, de la mateixa manera que s'han donat a grans cadenes de televisió estatals».\nEn aquest sentit, MÉS vol que el Parlament reconegui «el paper clau i estratègic dels mitjans de comunicació local com a agents socials imprescindibles en una democràcia consolidada», així com «la necessitat de la seva supervivència per a mantenir la riquesa i la pluralitat informativa que, ara, es veu amenaçada».


Myrrha Rojo, el vermut camaleònic - Vermouth Padró & Co.\n20nov. novembre 20, 2018\nPadró & Co.2020-04-25T21:43:14+02:00\nNotícies Myrrha Rojo, Vermut Myrrha\nAquest any el nostre Myrrha Rojo ha aconseguit fer-se lloc als Premis Vinari dels Vermuts Catalans. El seu caràcter afable i camaleònic l’ha situat al podi d’aquest prestigiós concurs. Tot i que no és la primera vegada que s’emporta el guardó, el Myrrha Rojo ja va aconseguir el Vinari de Plata al millor vermut negre al 2017. Al 2015 el Myrrha Reserva es va emportar el Vinari de Bronze.\nEl Myrrha Rojo ha aconseguit el premi al millor vermut per a còctels aquest 2018 per la seva versatilitat i bona predisposició per unir-se a altres ingredients i originar fantàstics combinats. Les possibilitats són infinites i aquest vermut pot fer les delícies dels mixòlegs més exigents.\nA totes les fires que van, les tres varietats de Myrrha tenen molt bona acollida per part del públic donat que són uns vermuts molt agradables al paladar, amb la barreja justa de dolçor i amargor. Els vermuts Myrrha no defrauden mai a qui els proba per primera vegada i aconsegueixen crear una connexió que enganxa.\nUn vermut que desprèn aromes de vainilla i clau amb notes balsàmiques d’herbes d’alta muntanya. El seu fons de caramel i fruites aporten una sensació vellutada al paladar que no deixa indiferent a qui el pren.


Josep Pedrals: “Els serveis funeraris hem de seguir treballant, tant humanament com professional, el millor possible” | menjadatils\nLa col·leccionista\tACBS: “Cal Patala seria un espai molt interessant per Santa Coloma, i nosaltres podríem fer molta més feina”\nJosep Pedrals: “Els serveis funeraris hem de seguir treballant, tant humanament com professional, el millor possible”\nLa sala on realitzem l’entrevista, a la seu dels Serveis Funeraris Cabré Junqueras, respira història. En una paret, els retrats dels màxims responsables de l’empresa des del seu naixement, un llunyà 1902. A l’altra, dibuixos detallistes de cotxes funeraris de principis del segle XX. Tot i que està una mica nerviós enfront la perspectiva de respondre les preguntes d’una entrevista per primera vegada, el senyor Pedrals mai perd el seu somriure afable. Durant la seva vida professional, Pedrals ha viscut l’evolució d’un sector que ha experimentat grans canvis i ha après a professionalitzar-se.\nCom va començar a treballar en el sector funerari? Quins càrrecs ha exercit durant aquests trenta-tres anys de professió?\nVaig començar a treballar en el sector funerari, concretament a l’empres Cabré Junqueras, el febrer de 1983. Els senyor Carles Cabré, que pertanyia a la tercera generació d’aquesta empresa familiar, em va trucar per concertar una entrevista. Ràpidament ens vam entendre, i jo vaig començar a treballar en la seva plantilla. Durant els primers vuit mesos, vaig treballar amb el personal de taller: arreglant difunts, traslladant-los on fos necessari i fent altres treballs operatius; a finals del 83 vaig entrar com assessor a les oficines, feina que vaig exercir durant força anys. Actualment, des del 1999, sóc el cap d’oficina de l’empresa.\nEls hàbits funeraris han canviat molt.\nA diferència d’ara, que moltes persones es moren en hospitals i residències, la majoria de gent acostumava a traspassar en els seus domicilis. Molts tanatoris tampoc disposaven de sales de vetlla per consolar els familiars. Quan les famílies acudien a nosaltres, les informàvem d’allò que podien fer i allò que estava prohibit. Habitualment ens demanàvem que portéssim el difunt a casa seva, i allà es feia la tanatopràxia. Un cop s’havia organitzat l’enterrament, els serveis funeraris portàvem el difunt a la parròquia.\nDisposar de sales de vetlla devia suposar un gran avenç.\nEns ha permès atendre millor l’atenció a les persones. Actualment disposem de grans instal·lacions, amb aparcament i sales de vending. Donem més facilitats als familiars, i ells es troben més còmodes en uns moments tan difícils. També podem albergar les cerimònies, ja siguin religioses o laiques. Moltes famílies demanen a les funeràries que incloguem música en aquestes cerimònies. En casos excepcionals, com ara un accident múltiple inesperat, rebem a les nostres instal·lacions l’ajuda psicològica dels professionals. Són moments molt durs, especialment pels amics i familiars dels difunts, però també pels treballadors de les funeràries.\nEn el segon exemplar del TANACAT, vam entrevistar Joan Ventura i Coll. L’expresident de l’Associació d’Empreses de Serveis Funeraris de Catalunya opinava que la relació que tenia la societat amb la mort, durant els anys 60 i 70, era molt diferent. Quina és la seva percepció?\nQuan vaig començar a treballar, les famílies s’implicaven molt més en la preparació dels difunts. Moltes vegades, quan arribaves a les cases, ja els trobaves vestits i arreglats. Actualment, el 90% dels difunts es troben en centres hospitalaris. Nosaltres som els responsables de recollir-los i deixar-los a tanatopràctics professionals perquè els arreglin condicions per l’hora de la cerimònia. Precisament per això les famílies són molt més exigents amb els serveis funeraris. També ens hem hagut d’adaptar a noves pràctiques funeràries. Tradicionalment, les incineracions eren molt poc freqüents. No estaven gaire ben acceptades. Només s’incineraven les persones que, desgraciadament, morien joves. Actualment s’incineren gent de totes les edats.\nCom funciona la coordinació entre els hospitals i les funeràries en la donació d’òrgans?\nQuan la família arriba al tanatori perquè l’atenguem, preguntem si el difunt era donant de còrnies. Si ens respon afirmativament, ens posem en contacte amb l’Institut Barraquer, que ràpidament envia una persona a les nostres instal·lacions per fer-li l’extracció de les còrnies. La nostra tasca és fer d’intermediaris. Respecte els òrgans vitals (fetge, pulmons, cor), ens hem de limitar a esperar el vist-i-plau de l’hospital per poder traslladar el donant als nostres equipaments.\nCom augura que serà el futur del sector?\nSegurament hi hauran canvis tècnics que ara mateix no podem imaginar. Siguin quins siguin, des dels serveis funeraris cal seguir treballar perquè el servei, tan professionalment com humana, sigui el millor possible. Hem d’atendre les famílies amb tota la cura del món. Al meu entendre, el conjunt del sector funerari ja realitza un treball excel·lent.\nGuillem Carreras, abril’16


Aral, un mar sense aigua - cosir i repuntejar\n3 de agosto de 2009 0 Cristina Junyent Antropocè Todos los posts\nSembla que avui ni tan sols se li diu mar, sinó llac.\nLa seva desaparició ha estat una de les catàstrofes ecològiques més greus del segle XX.\nA banda de les raons ecològiques, com ara els deltes destruïts; els 60.000 pescadors van haver d’anar a pescar a altres indrets; i la indústria pesquera, de sobte, va haver de posar-se a importar peix. Tempestes de sal i sorra fan ben difícil la vida dels qui han quedat. I també hi ha hagut un augment de la mortalitat per contaminació amb pesticides i plaguicides emprats rius amunt.\nEl 1918, el govern rus de Lenin va decidir de canalitzar l’aigua de l’Amu Dària i el Sir Dària per tal de poder implantar una agricultura de regadiu basada sobretot en el cotó, però també arròs, melons i cereals. De fet, avui en dia l’Uzbekistan ha reeixit com a exportador de cotó.\nEls canals d’irrigació van començar a construir-se a gran escala durant els anys 1930. La qualitat de la construcció de molts d’aquests canals era ínfima, la qual cosa deixava que part de l’aigua es filtrés o s’evaporés. En el cas del Canal Qaraqum, el més gran d’Àsia Central, es desaprofita probablement fins a un 70% de l’aigua. Encara avui només el 12% de la longitud total de canals d’irrigació d’Uzbekistan està impermeabilitzat.\nAixò sí, el desert del Kazakhstan augmenta.\nEtiquetas: Asiaecologiahistoriahistoria naturalpolíticatransicion


Pot l'èxit empresarial conduir-te al fracàs? - Elisabet Bach Oller\nPot l’èxit empresarial conduir-te al fracàs?\nPublished by Elisabet Bach on 19 de setembre de 2018\nAquest és un post que, quan vaig plantejar-me escriure’l, em va semblar obvi i el vaig descartar. Però després vaig decidir que no el podia obviar. Us vam avançar a principis de setembre el nostre compromís de publicar diferents articles sobre temes que us ajudin a reflexionar, a entendre, a orientar i a prendre decisions sobre el creixement de la vostra empresa. I aquest, n’és una peça clau. Per tant, no per obvi l’hem de deixar d’explicar.\nEl primer cop que, en aquest cas, una clienta em va plantejar la qüestió, em va sorprendre. Em va dir:\n-“El negoci em va molt bé, estic creixent a bon ritme i em guanyo bé la vida”\n– “Què et preocupa? En què et puc ajudar?”- li vaig preguntar.\n-“No sé perquè les coses em van tan bé. Si tot plegat, demà, comencen a anar malament, tampoc sabré perquè. Vull que m’ajudis a identificar què faig bé per tal que ho pugui potenciar i consolidar.”\nI us hagi de dir que tenia tota la raó. Tant important és saber què funciona al nostre negoci com el que no funciona.\nCal saber perquè estem creixent, perquè tenim tanta feina. Perquè, igual que passem per períodes bons, podem passar a tenir moments dolents. I és que en el cas de professionals autònoms i microempreses, moltes vegades l’estratègia és realitza de forma intuïtiva, a partir d’experiència i habilitats, de les que sovint no en som plenament conscients.\nHabitualment, el creixement és una combinació de diferents factors. Però no sempre tenen una incidència positiva en el negoci.\nPosem alguns exemples de causes que generen un creixement positiu a l’empresa:\nOferim una combinació de producte-servei que els clients valoren positivament.\nTenim unes habilitats comercials que afavoreixen la venda.\nL’emprenedor/a té una xarxa de contactes adequada per vendre els productes/serveis.\nL’empresa té un bon reconeixement de marca per part dels clients.\nI ara posem alguns exemples de motius pels quals podem tenir molta feina però amb conseqüències negatives per al negoci:\nOferim un producte/servei a uns preus excessivament baixos\nNo repercutim en el preu totes les hores de dedicació\nNo comptem en el càlcul de preus totes les despeses que tenim\nJa veieu que aquestes causes tenen una traducció econòmica i poden comprometre la viabilitat de l’empresa.\nPer tant, és important saber perquè la nostra empresa creix en vendes. Primer, per descartar que no siguin causes que poden comprometre la nostra viabilitat. I, segon, perquè si sabem el que els clients valoren de nosaltres, ho hem de conservar quan creixem no només en ingressos sinó també en estructura interna.\nConèixer què fem bé i per què ens compren els clients requereix un procés d’anàlisi estratègica. I, com en el cas de la clienta que us he comentat, us hi podem ajudar. D’una forma simple, estructurada i clara. Per poder-te focalitzar en el creixement del teu negoci i no perdre personalitat. Per tal que sigui un èxit. I si en vols fer conversa, només cal que contactis amb nosaltres.\nElisabet Bach Com finançar el creixement de la teva empresa? | Elisabet Bach Oller ha dit:\n25 d'octubre de 2018 a les 8:45\n[…] associem el creixement de l’empresa a un increment d’ingressos. Però, tal i com hem vist en posts anteriors, també sol anar […]


Recinte fortificat de Cervera - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRecinte fortificat de Cervera\n41° 40′ 05″ N, 1° 16′ 22″ E / 41.668139°N,1.272681°E / 41.668139; 1.272681Coord.: 41° 40′ 05″ N, 1° 16′ 22″ E / 41.668139°N,1.272681°E / 41.668139; 1.272681\nEl recinte fortificat de Cervera és la muralla de la vila de Cervera (Segarra) declarada bé cultural d'interès nacional.\nLa fortificació es desenvolupà a partir del seu castell, situat al cim d'un puig anomenat Montseré, al sud-oest de l'actual nucli urbà. Els murs i torres de defensa foren edificats el segle XIV i en part restaurats modernament.\nAl llarg del segle xi la documentació esmenta sempre el castell i el terme de Cervera. A l'inici del segle xi, ja es parla de la vila de Cervera i les muralles. El 1126, Ponç Hug de Cervera i la seva muller Beatriu cedeixen a Guillem Arnau i la seva esposa Ermessenda una casa i uns tancats que tenien a «infra villa Cervera iuxta murum». En diverses escriptures, es fa referència a l'església parroquial i a la vila, un nucli habitat que ja deuria ser força gran. L'any 1182, Alfons I atorgava als moradors de Cervera el privilegi de formar confraria i nomenar cònsols que els representessin. També els donava la facultat de fer hosts i cavalcades contra cristians i sarraïns. El 1197, la vila fou eximida dels mals usos pel castlà Ramon de Cervera. Jaume I, l'any 1275, concedí als cerverins el privilegi de ser per sempre població reial. Des del segle xiii, els cònsols s'anomenaren paers.\nLa vila de Cervera devia ser emmurallada des d'antic però no devia ser suficient doncs el 1285 el rei Pere II, davant l'amenaça d'una invasió francesa del Principat, donà ordre de construir murs, excavar valls i bastir altres obres de defensa, obligant els veïns a treballar-hi. La conversió de la ciutat en una veritable fortalesa s'acabà realitzant en temps de Pere III a mitjant segle XIV davant la imminència d'un conflicte bèl·lic amb Castella. En alguns portals s'hi posaren portes (Santa Maria, Agramunt, Oluja o les Verges i l'abeurador). Davant el portal de Santa Maria, després anomenat de la Cadena, el 1378 hom acordava fer-hi un pont empostissat. El 1388 les torres foren ofertes a particulars per tal que les mantinguessin en bon estat. El 1393 prosseguia l'obra dels murs. El 1462 Cervera és «la pus forta plaça que sia en tota aquesta terra». Els anys 1463-1465, els exèrcits de Joan II assetgen Cervera i, per primera vegada, els seus murs són bombardejats. Any 1706. Com a represàlia al suport donat a Felip V, les tropes de l'arxiduc Carles d'Àustria obliguen els veïns a rebaixar l'alçada dels murs de la ciutat. El 1837 s'inicien els atacs carlins contra Cervera, els quals afectaren especialment els murs del raval de Sant Antoni. L'any 1857 s'enderrocà el portal de Santa Maria, que connectava el nucli antic amb el barri de Capcorral, per facilitar el trànsit.\nPortal de la muralla (setembre 2006)\nLes muralles conservades a Cervera són, fonamentalment, d'època medieval i foren aixecades durant els segles xiv i xv. No obstant això, cal advertir que aquesta construcció va aprofitar-se de l'existència d'una fortificació anterior i és probable que, en molts sectors, la nova muralla se superposés a l'antic recinte. Pel que fa a l'evolució posterior, Cervera, pel desnivell del terreny, s'expandí cap a la zona plana, deixant a les seves espatlles, el circuit medieval ideat per Pere el Cerimoniós que, en millor o pitjor estat, s'ha conservat quasi totalment.\nDins del perímetre emmurallat poden distingir-se clarament dos sectors, situats al nord i al sud de l'actual plaça de Santa Anna. El sector meridional, considerat com la fortalesa principal de la vila, fou edificat durant la segona meitat del segle XIV i es conserva gairebé íntegre. El sector septentrional, pràcticament desaparegut, fou construït al llarg del segle XV i l'obra sempre va tenir un caràcter secundari. En total, tot el circuit sumava gairebé 3.000 metres lineals de muralles i encerclava una superfície propera als 200.000 m². Els murs tenien una amplada que oscil·lava entre 6 pams (1,2 m) i 10 pams (2 m) i una alçada de 10 a 12 metres aproximadament i els fonaments s'enfonsaven en alguns llocs fins a 5 metres. El sistema constructiu utilitzat fou l'anomenat mur de pedra i reble, format per dos cortines de pedra i morter de calç, entre les quals es tirava terra i runa. El tipus de pedra emprat era la pedra calcària en el cos central del mur i la pedra dolça o saulonosa en les cantonades i obertures. Aquesta muralla tenia una vintena de torres i deu portals pels quals, durant diferents èpoques, va accedir-se a la població. La fortificació es completava amb un fossat de vuit metres d'ample, barbacanes, talussos, merlets, mantellets, cadafals i passos de ronda que permetien la instal·lació de bombardes.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Recinte fortificat de Cervera\n↑ 1,0 1,1 Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa; Verdés i Pijuan, Pere; Bolòs i Masclans, Jordi; Turull i Rubinat, Max. «Ciutat de Cervera». A: El Segrià Les Garrigues El Pla d'Urgell La Segarra L'Urgell. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, p. 385-387 (Catalunya romànica, XXIV). ISBN 84-412-2513-3.\n↑ «RECINTE FORTIFICAT DE CERVERA». Patrimoni.gencat: Arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 setembre 2016].\n↑ 3,0 3,1 3,2 «Cervera, la muralla. Guia del monument». Paeria de Cervera. Regidoria de Turisme. Arxivat de l'original el 2016-09-11.\nRecinte fortificat de Cervera a Castells Catalans\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Recinte_fortificat_de_Cervera&oldid=28001275»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 ago 2021 a les 13:19.


Durant els mesos de maig i juny, l’Oficina Jove de l’Alt Empordà, ha acollit la Formació d’Atenció al Client, comandes i Carretoner, certificat en carretons elevadors (teoria i pràctica), que gestiona la Cambra de Comerç de Girona amb el suport del Servei de Treball Jove. Un curs destinat a joves de 16 a 29 anys, inscrits al programa de Garantia Juvenil.\nEl curs, d’un total de 125h, els ha ofert una formació troncal de 65h en ocupabilitat i habilitats socials, i 60h de Formació Específica d’Atenció al Client, Comandes i Carretoner, i ha inclòs 1 dia de treball de les habilitats socials a través d’una dinàmica d’Scape Room enfocada als processos de selecció grupals, i 1 dia de pràctiques de conducció del Carretó elevador, en un important magatzem de Figueres.\nEn total hi han participat 19 joves, de diferents poblacions de la Comarca, i tots l’han valorat molt positivament. Està previst oferir alguna altra formació d’aquestes característiques de cares a l’octubre de 2019.\nSi t’interessen aquest tipus de formacions, vine’ns a veure al Servei de treball Jove!!


Les ramaderies de braus, pendents dels correbous per poder subsistir | Diari de Tarragona\nTortosa organitza unes jornades de cicloturisme\nClam al territori per un model energètic més "just i sostenible"\nRomiatge de Gandesa al Santuari de la Fontcalda\nLes ramaderies de braus, pendents dels correbous per poder subsistir\nEls ramaders ebrencs confien que la Generalitat autoritzarà els bous de les festes majors de juliol i agost\n02/05/2021 08:14 | Actualizado a 02/05/2021 08:14\nEliseo Adell, amb alguns dels seus bous de la ramaderia d’Alfara de Carles. FOTO:CEDIDAPACO PALMER, A UNA DE LES FINQUES DE LA SEUA RAMADERIA AL DELTA DE L’EBRE. FOTO: JOAN REVILLASEL RAMADER VALENCIÀ FERNANDO MANSILLA, A L’EXPLOTACIÓ QUE TÉ A ULLDECONA. FOTO: JOAN REVILLAS\nA les Terres de l’Ebre hi ha 8 ramaderies de bous braus, que suposen aproximadament 1.200 caps que pasturen per la serralada dels Ports, el delta de l’Ebre o les parts baixes de la serra del Montsià. Són les ramaderies de Mansilla, Eliseo Adell, Mur, Hilari Príncep, Germans Margalef, Miquel Pallarés i dues de la família de Pedro Fumadó. La seva activitat s’adreça principalment als correbous, tot i que també n’hi ha que es dediquen a activitats turístiques, a la cria o destinen puntualment el bestiar per a l’alimentació. La pandèmia de Covid-19 i la impossibilitat de dur a terme correbous durant el 2020 ha deixat molt tocades la major part d’aquestes explotacions. Així, confien que aquest any es puguin finalment autoritzar de nou festes amb bous, almenys durant la ‘temporada alta’ als mesos de juliol i agost, quan es concentren la majoria de les festes majors del Baix Ebre, el Montsià i la Terra Alta en què es fan bous.\nDes de la Generalitat s’han denegat les primeres autoritzacions per fer bous als mesos d’abril i maig, en considerar que encara no es donen les condicions necessàries. Aficionats i ajuntaments han elaborat amb un pla de represa dels bous per poder tornar a fer correbous amb mesures de seguretat i restriccions d’aforament de places, descartant de moment, per exemple, els bous de carrer i capllaçats, on hi ha una major concentració de gent.\nEn aquest temps de pandèmia, els ramaders expliquen que només ham rebut un ajut de la Diputació de Tarragona, d’uns 8.000 euros. Alguns han hagut de sacrificar animals i d’altres s’han endeutat per mantenir l’activitat, que la majoria entèn com una forma de vida.\nRamaderia Eliseo Adell| Els Ports: «Si enguany no ens deixen treballar serà la nostra ruïna»\nEliseo Adell, amb alguns dels seus bous de la ramaderia d’Alfara de Carles. FOTO: Cedida\nEliseo i Jeroni Adell, pare i fill, estan al capdavant d’una ramaderia a Alfara de Carles, al Parc Natural dels Ports, en una zona de llarga tradició d’aquesta activitat. Compten amb 160 bous braus, però n’han arribat a tenir 230. En aquest últim any han hagut de sacrificar alguns animals, «una trentena que no havien sortit mai a una plaça», per poder mantenir l’explotació.\nSegons detalla Jeroni Adell, la situació és molt delicada i «el futur pinta negre». «Ho hem passat molt malament aquest últim any, sense pràcticament cap ajuda», més enllà de la rebuda de la Diputació. Amb tot, detalla que es mantenen com poden perquè la seua feina és en bona part per vocació. «És una forma de vida», comenta.\nLa ramaderia d’Eliseo Adell fa correbous arreu de les Terres de l’Ebre i també en d’altres territoris, com ara en pobles de la província de Terol. Els seus responsables esperen que la Generalitat de Catalunya pugue tornar a autoritzar els correbous, com més aviat millor. «Si no podem treballar, serà la nostra ruïna», afirma Jeroni Adell, tot insistint en que l’últim any ha estat molt complicat per a ells i per a tot el sector de les ramaderies de bous braus. En aquest sentit, els ramaders ebrencs han rebut el suport de l’Agrupació de Penyes i Comissions Taurines de les Terres de l’Ebre, que ha abanderat la feina per fer el pla de represa dels bous i determinar com es podrien dur a terme els espectacles aquest estiu.\nRamaderia Germans Margalef | Delta: «Les ramaderies també tenim una funció mediambiental»\nPaco Palmer, a una de les finques de la seua ramaderia al delta de l’Ebre. FOTO: Joan Revillas\nL’ampostí Paco Palmer està al capdavant de la ramaderia Germans Margalef. Actualment no es dedica als correbous, però espera poder tornar-ho a fer en un termini de dos a tres anys. Així, explica que ha renunciat a l’ajut que van rebre de la Diputació de Tarragona.\nActualment la seva ramaderia compta amb uns 80 caps, en tres finques situades al Delta de l’Ebre i a la falda de la serra del Montsià. «Ara ens dediquem a la cria i venda, a l’espera de poder recuperar l’activitat dels correbous», comenta Palmer, que és també el president de l’Associació de Criadors de Brau de les Terres de l’Ebre. Des d’aquest àmbit treballa per posar en valor «la tradició i la funció de les ramaderies de bous braus al territori, en el que és una activitat extensiva que ocupa unes 4.500 hectàrees dels parcs naturals del Delta de l’Ebre i els Ports, dins de la Reserva de la Biosfera». «El bou té una funció mediambiental molt important al territori i això s’ha de valorar», remarca.\nPalmer admet el malestar i el neguit que hi ha al sector, davant de la possibilitat que es pogués donar una segona temporada en blanc, sense programació de bous als pobles. «Seria el tercer hivern sense ingressos», comenta. Així, entén que els bous es poden autoritzar en condicions i mesures de seguretat i aforaments limitats, «tal i com es fa ja amb concerts, obres de teatre i cada vegada més esdeveniments».\nRamaderia Mansilla | Montsià: «Aquesta és la meua vida i m’hi vull seguir dedicant»\nEl ramader valencià Fernando Mansilla, a l’explotació que té a Ulldecona. FOTO: Joan Revillas\nFernando Mansilla regenta la ramaderia amb el seu nom, instal·lada en una finca del terme d’Ulldecona, als peus de la serra del Montsià. S’hi va traslladar l’any 2008 des de Torreblanca, on es va iniciar en aquesta activitat per vocació i afició als bous. Actualment compta amb uns 300 bous braus, que destina a correbous a les Terres de l’Ebre, el nord de Castelló i fins a la província de València de forma puntual.\nEn el seu cas el correbou és la font d’ingressos i per això l’últim any ha estat molt complicat. «He tirat d’estalvis i he hagut de fer un crèdit per intentar aguantar», explica al Diari.\n«Amb la situació que hi havia l’any passat era evident que no es podien fer ni festes ni bous, però ara ja és diferent. Si es pot celebrar el campionat de tennis Comte de Godó amb públic, també podem recuperar els bous», comenta.\nEn aquest sentit, confia que l’administració finalment autoritzarà almenys una part de la temporada, la corresponent als mesos d’estiu. I és que els correbous es concentren en bona mesura durant unes poques setmanes, entre finals de juliol i finals d’agost, quan tenen lloc la majoria de festes majors. A les Terres de l’Ebre és el cas d’algunes de les principals places taurines, com ara Amposta o Deltebre.\nFernando Mansilla entén que els bous es poden fer sense problemes atenent al pla ideat pels aficionats i els ajuntaments, que determina per exemple un aforament limitat a les places, especialment si són portàtils.\nMansilla agraeix l’ajut rebut però admet que és limitat per a mantenir tota una ramaderia, en un any sense cap ingrés. «Si finalment enguany no s’autoritzessin els bous, jo hauria de sacrificar el 70 per cent de la meua ramaderia». Una situació en la que no vol ni pensar-hi. «Aquest és el meu projecte de vida i vull jubilar-me fent el que m’agrada».


Relat "Àvia again"\nInici > detall del relat: Àvia again\nJo vaig conèixer a la meva àvia quan ja era gairebé una nena: li va costar 85 anys de ser-ho. Jugàvem, i com ella ja havia viscut, a cops, era capaç de consolar-me si ho creia necessari, gratuïtament. Per això li tinc in agraïment profund que ja li he expressat altres vegades; perquè va tenir el temps o les ganes de passar-me la ma pels cabells. No sé si això va ser bo del tot perquè el que m’esperava, en ple franquisme, no era precisament agradable.\nAquella companya d’avorriment havia après de distingir les lletres separadament i llegia algunes paraules (gràcies a la seva forta miopia!); ben joiosa m’ho deia a mi que corria per allà. Junts passàvem estones mentre m’ensenyava la indesxifrable realitat de les cartes que et feien guanyador o perdedor però que requerien un estranya perícia que jo no tenia per a fer-les caure de la meva banda. Les normes eren clares però el resultat no. Allà vaig recolzar el meu cap sobre la seva falda. Per desgracia, ella no va poder dir-me si la poesia que em sabia de memòria –pel concurs escolar - la deia bé o no. Segur que la hi deia, segur que si no la deia be no s’esfondraria el mon, però la padrina aquí no em podia ajudar. No vaig recollir, doncs, el premi que m’hagués tocat si hagués gosat de presentar-me a l’escenari. Tinc, tanmateix el premi del seu record.\nUnicorn Gris | 11-12-2016 | Valoració: 9\nSí, a vegades es viuen episodis irrepetibles amb l'àvia (o, en altres casos, amb les tietes), que et fan consol en els moments difícils i que tracten d'entendre com van les coses pel món encara que estan mig absentes (no és culpa seva) de la realitat.\nLes àvies sempre estan per donar petits regalets i per a estimar-nos, almenys en general. Això no es paga amb diners. Hi ha coses que els diners no poden pagar, almenys no en la versió real.\nJo recordo la meva àvia quan em cuidava a l'autònoma i passàvem moments junts. Va ser amable amb mi.\nBé, felicitats pel text. A reveure!!\nEmotiu relat que evoca boniques imatges, tant amb l’àvia, com a la cambra amb els estels i la lluna abocats a la finestra desfent la solitud. Sense passar per alt un passat dur i negre, que es queda en un segon pla, foragitat per la llum de l’amor entre l’àvia i el nét, que més que això semblen amics, companys de jocs.


Llagostera Ràdio - La caiguda d'ingressos al sector de l'hostaleria és 3 vegades superior a la mitjana espanyola\nLa caiguda d'ingressos al sector de l'hostaleria és 3 vegades superior a la mitjana espanyola\nUn cambrer servint una consumició. / Foto: Jordi Marsal (ACN)\nArticle Anterior Sentència pionera d'un jutjat gironí que reconeix el dret dels treballadors fixes discontinus a ser inclosos en un ERTO\nSegüent Article Absolen l'acusat d'abusar de la fillastra de 14 anys a Girona "fent-li creure" que eren parella\nLa pandèmia ha afectat negativament tots els sectors de l'economia espanyola, però l'hostaleria ha estat, amb diferència, el més castigat.\nSegons l'informe 'Impacte econòmic de la covid-19 a les empreses espanyoles', publicat pel Banc d'Espanya, la facturació de bars i restaurants des de l'esclat de la pandèmia s'ha reduït un 45,5% en termes interanuals, gairebé el triple en comparació a la mitjana de l'economia espanyola (-16,1%).\nPel que fa a l'ocupació, el nombre de llocs de treball al sector ha caigut un 35%, quatre vegades més respecte a la resta (-8,6%). Finalment, l'hostaleria és el sector que presenta més heterogeneïtat, amb empreses que han aconseguit mantenir bona part de l'ocupació i d'altres que gairebé ho han perdut tot.\nPel que fa a l'ocupació, novament són els serveis administratius, després de l'hostaleria, els més afectats per la pandèmia, amb una reducció de l'ocupació de l'11,9% respecte als mesos previs a la crisi. També destaquen el transport i el comerç, amb caigudes en l'ocupació del 8,3% i del 7,3%, respectivament.\ntreballadors\teconomia\tcrisi


El Prat i el seu entorn: un futur que ha de passar per una obligada reconciliació\nLes ferides del Pla Delta no han estat segellades i les pors del monstre Eurovegas no han estat encara enterrades. El Prat i el Delta del Llobregat continuen veient minvats els seus espais naturals, la preservació futura dels quals sols pot passar per una concòrdia entre tots els agents. A falta d’obres faraòniques que posin contra les cordes el medi són les petites accions les que estan provocant el retrocés de l’ecosistema deltaic.\nTercer incident a PlastiVerd\nEl passat 22 de novembre cap a les cinc de la tarda es va generar un incendi a la fàbrica PlastiVerd, antiga Seda de Barcelona. El foc es va originar en la conducció de gas i en la turbina que genera l’electricitat, i el que cremava era l’oli tèrmic refrigerant que es trobava a la maquinaria. Aquest tipus de producte va provocar un fum de color negre, espès i molt visible. A les onze de la nit, l’incendi es va donar per extingit després que treballessin fins a 20 dotacions de bombers.\nEl veïnat del Prat de Llobregat s'organitza per aturar l'enderroc d'un antic teatre modernista\nLa Plataforma Aturem l'enderroc, Salvem l'Artesà vol conservar l'edifici de 1919 i demana un procés participatiu per decidir el seu futur. El dimecres 14 de desembre, el Ple municipal té previst aprovar el nou projecte\nEl Prat, la primera ciutat petita de la península en IED\nLa consultora FDI Intelligence, del grup Financial Times, va analitzar les ciutats de més de 50.000 habitants de Portugal i l’Estat espanyol segons els projectes i les inversions internacionals. L’estudi mostra un rànquing en què el Prat és ciutat de menys de 150.000 habitants amb més inversió estrangera directa (IED).


Salut aprova la resolució que obliga a tancar els locals d'hostaleria a la una de la matinada\n3 min. Barcelona 20/08/2020 16:54\n651x366 Una discoteca amb restriccions a Tarragona, en una imatge de principis del mes de juny / Tjerk Van Der Meulen Una discoteca amb restriccions a Tarragona, en una imatge de principis del mes de juny / Tjerk Van Der Meulen\nEl departament de Salut ha publicat una nova resolució en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) que amplia la restricció horària als bars dels teatres i sales de concerts i prorroga sine die el tancament de discoteques, karaokes, bars musicals, sales de ball i de festes. La resolució, que ha entrat en vigor aquest dijous i que està signada per la consellera de Salut, Alba Vergés, s'ha publicat per adoptar a Catalunya les mesures extraordinàries aprovades en l'acord del consell interterritorial de Sistema Nacional de Salut del 14 d'agost per contenir la pandèmia de covid-19, i serà vigent fins que es revoqui o modifiqui l'acord estatal o fins que s'aprovi una resolució que modifiqui, moduli o ampliï les mesures que conté aquesta disposició.\nSalut considera que "és convenient revisar les activitats d'oci que han de continuar tancades" i per això ha dictat aquesta resolució, que estableix la tipologia de llicències que engloben les diferents activitats recreatives i els establiments afectats. L'ordre precisa que en els establiments d'hostaleria, restauració i terrasses, així com en els bars i restaurants de platja, s'ha de garantir la distància de seguretat mínima d'1,5 metres en el servei de barra i la mateixa distància entre taules o agrupacions de taules, on no podran congregar-se més de deu persones.\nAmb aquesta normativa, Salut prorroga sense una data precisa la suspensió de l'obertura a públic dels locals i establiments que desenvolupen "activitats de discoteca, sala de ball, sala de festes amb espectacle, bar musical, karaoke, discoteques de joventut i establiments d'activitats musicals de règim especial i establiments públics amb reservats annexos". A més, també suspèn "les activitats musicals amb pistes de ball o espais habilitats fora dels establiments que estableix l'apartat precedent".\nEl TSJC avala el protocol\nLa resolució també fixa que l'horari de tancament dels establiments és a la una de la matinada com a màxim, i que no es poden admetre nous clients a partir de la mitjanit. Aquestes mesures s'estenen als establiments que desenvolupen l'activitat de restaurant musical. Tanmateix, s'amplia el tancament del servei de bar a la una de la matinada als establiments que desenvolupin les activitats de sala de concert, cafè teatre i de cafè concert.\nDe fet, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha desestimat per unanimitat la sol·licitud de mesures cautelaríssimes presentades per la Federació Catalana d'Associacions d'Activitats de Restauració i Musicals (Fecasarm) contra la resolució dictada pel departament de Salut, que estableix el tancament a la una de la matinada dels locals de restauració, terrasses, bars i guinguetes de platja. El recurs de la patronal es basava en el greu perjudici econòmic que l'avançament de l'horari de tancament de bars i restaurants provocarà al sector.\nL'alt tribunal, però, considera que la decisió governamental està fonamentada en la protecció de la salut pública, "que en principi beneficia a totes les persones", i no s'aprecia "urgència o excepcionalitat" per adoptar la suspensió de l'ordre de forma immediata.\nLa patronal de l'oci nocturn va recórrer l'ordre ahir dimecres, a l'entendre que el Govern vulnerava l'interlocutòria que el mateix TSJC va dictar el passat 31 de juliol i mitjançant la qual va suspendre les limitacions horàries que es van imposar als locals d'oci per aturar el rebrot de coronavirus en 63 municipis, principalment de l'àrea metropolitana de Barcelona i de Lleida. A més, la Fecasarm va anunciar que estudiava emprendre accions contra la Generalitat per considerar que la limitació horària aprovada dimarts passat era il·legal i fins i tot podria constituir un delicte. El tribunal, però, ha tornat a deixar sense cap esperança l'oci nocturn.


viu en bici !!\nUn blog on es mostren temes interessants o curiosos relacionats amb el món de la bici. La bici des d'una altra òptica... Salut i força al pedal!! A blog where issues are interesting or curious about the world of cycling. The bike from another perspective... Health and strength to pedal!\nRes millor que la bici per anar l'hort.\nPublicat per viuenbici el divendres, de febrer 19, 2010 3 comentaris: Vínculos a esta entrada\nEn bici per la ciutat...\nPublicat per viuenbici el dimecres, de juliol 11, 2007 4 comentaris: Vínculos a esta entrada\nLa bici del futur?\nEl món del disseny es posa les piles. Dissenyadors i estudiants d'arreu del món presenten projectes de bicis futuristes, algunes més o menys pragmàtiques, d'altres impossibles, per dissenyar que no quedi. A més d'una renovada estètica, aquestes bicis presenten característiques innovadores en els materials, formes, sistemes de tracció, frenada i direcció. Així n'hi ha que utilitzen el tradicional sistema de tracció basat en plats i pinyons units per una cadena, però d'altres s'atreveixen a incorporar cardants, corretjes o fins i tot tracció hidràulica en el model Cannondale jackknife dissenyat per alumnes de l'escola Elisava de Barcelona.\n7-G-SHIFT Concept Bicycle\nLocust, plegable i tracció per corretja\nKarbon Kinetics Evolution Pro\nModolo Kronotech (1986)\nB² - folding bike (2006)\nStudio Bertolini Design - Bicicletta da Pista\nCannondale jackknife (2005)\nThomas Owen - 'One' Folding Bicycle (2007)\nb Alguns enllaços relacionats:\nThe Techniques of Scott Robertson Industrial Design Rendering - Bicycle\nBicycles - Gizmodo\nCannondale Jacknife — Another Take on Folding Bikes (TreeHugger)\nBici » ecoblog\nPublicat per viuenbici el dimarts, de gener 30, 2007 Cap comentari: Vínculos a esta entrada\nEl millor dibuixant de còmics ciclístics és sens dubte el nordamericà Andy Singer. Considerat com un activista del còmic, la seva obra es centra en la temàtica política i social, amb vinyetes anti-Bush, anti-guerra, ecologistes, feministes, pro-vegeta i evidentment anti-cotxe. Entre la seva obra destaca CARtoons, NO EXIT i Comic for Vegetables. Les seves vinyetes apareixen en dotzenes de fanzines, revistes, diaris i llibres.\nAndy Singer Home\nNo Exit / Andy Singer\nCARS, by Andy Singer\nPublicat per viuenbici el dimecres, de gener 10, 2007 Cap comentari: Vínculos a esta entrada\nArreu del món floreixen les escultures exaltant la bicicleta, per què serà?\nMarcel Couchot - le Tour dans les Pyrénées\nKeukenhof Gardens - Amsterdam\nJim Bakker - O ciclista (Loule, Algarve - Portugal)\nCycle Oregon Logo made into a bike rack in Joseph - USA 2003\nFamília en bici, Holanda\nescultura en el mur d'un edifici de Lisboa\nPublicat per viuenbici el dilluns, de gener 01, 2007 1 comentari: Vínculos a esta entrada\nbicis en guerra II\nPassat, present i futur?\nGuàrdies municipals, Córdoba (1949)\n'The Canary Squad', Toronto (2001)\nexèrcit suís (1993)\nAlguns enllaços per doctorar-vos en la matèria:\nMilitary Vehicle Preservation Association (Florida)\nCondorclub Holland (Army Bicycle books)\nMontague Military Bikes\nPublicat per viuenbici el dimarts, de desembre 26, 2006 Cap comentari: Vínculos a esta entrada\nbicis en guerra\nregiment de Limoges (1896)\nbersaglieri italians (1898)\ncamillers holandesos (1904)\n25è cos d'infanteria\nsoldats britànics a la I Guerra Mundial\nsoldat alemany a la I Guerra Mundial\nb - La bici no tan sols és la protagonista d'esdeveniments reivindicatius sinó que també protagonitza la repressió. Des de principis de la seva popularització com a mitjà de transport va ser assimilada per cossos policials i militars. Així, no és estrany trobar imatges de finals del segle XIX amb policies o soldats en bici. Però és durant les dues primeres guerres mundials que el seu ús com a instrument militar s'extén. Silenciosa i autònoma (no consumeix combustible) estarà present en quasi tots els exèrcits beligerants però són els canadencs els que més protagonisme li donen amb les seves famoses parabike. Contrariament al que algú pensarà això no tan sols forma part del passat sinó també del present. Exèrcits com el suís, el belga o el nordamericà segueixen incorporant la bicicleta en els seus arsenals, encara que la seva implantació actual sigui simbòlica. On no ha perdut vigència sinó que està assolint major protagonisme a nivell mundial és en el control de la població civil. Són nombroses les ciutats que incorporen la bicicleta en els seu cossos policials, tot i que en molts casos només pretenen donar una bona imatge.\nsoldats canadencs desembarquen a Bernieres el 1944\nPublicat per viuenbici el dissabte, de desembre 23, 2006 Cap comentari: Vínculos a esta entrada\nbici activisme (2)\nbici còmics (1)\nbici història (2)\nbici models (1)\nBiciWiki, el wiki de la bici a Barcelona\nBiketivism and Critical Mass Resources\nportland imc - bikes & transportation\nWorld Naked Bike Ride (WNBR) - I see painted naked people on bicycles!\nEL COTXE DEVORA LA CIUTAT!


Els Mossos d'Esquadra van detenir un veí de Vallirana de 40 anys i nacionalitat espanyola com a presumpte autor d'un delicte contra la salut pública, concretament tràfic de drogues, un delicte de defraudació de fluid elèctric i un delicte d'ocupació, segons informa l’ACN. La detenció va tenir lloc a la urbanització El Lledoner. L'home ocupava una casa de la urbanització des de feia vuit mesos i, segons el relat policial, després de ser identificat per la policia, va confessar que a dins de l'immoble hi havia una plantació de marihuana que ell mateix s'encarregava de cuidar. Els Mossos hi van comissar unes mil plantes.\nLa investigació va començar el 20 de setembre, quan dos treballadors de l'empresa a la qual pertany l'immoble de la urbanització del Lledoner van informar que hi havien anat a canviar el pany i havien descobert que a dins hi havia una plantació de marihuana. Un cop avisat, agents del cos de seguretat català es van desplaçar al domicili i van comprovar que la plantació ocupava dues estances de la casa. A banda, van sospitar que l'immoble podia estar ocupat. És per això que van organitzar un dispositiu de custòdia mentre se sol·licitava un manament judicial d'entrada i perquisició.\nCap a les tres de la matinada del 21 de setembre, els agents que custodiaven l'edifici van veure com un cotxe s'hi aturava al davant. Els mossos van identificar el conductor, que, segons la policia, va confirmar que ocupava la casa des de feia vuit mesos i que era ell qui cuidava la plantació de marihuana de l'interior. Els agents el van detenir.\nDurant l'escorcoll van comptabilitzar prop de 1.000 plantes de marihuana i també van observar tota la instal·lació necessària per al cultiu d'aquestes plantes, com el reg, la instal·lació elèctrica d'il·luminació, extracció d'aire i aire condicionat. La policia també indica que els tècnics de la companyia elèctrica, que van acompanyar els agents, van certificar que s'hi feia un frau energètic. La policia calcula que les prop de mil plantes de marihuana intervingudes tindrien un valor al mercat negre d'uns 182.000 euros. El detingut va passar a disposició judicial i el jutge de guàrdia en va decretar la llibertat amb càrrecs.


Arxius kosmos - SmartMe\nArxius d’etiquetes: espai\nDom » Entrades etiquetades amb "espai"\nGràcies a Exprivia i Sony, les dades sobre l’estat de la terra són segures durant 100 anys\nexprivia, kosmos, satèl·lits, sony\nEl servei d’emmagatzematge de dades dels satèl·lits utilitzats al programa Sentinelles de Copernicus està operatiu: les dades de l’Agència Espacial Europea es gravaran en suports òptics per primera vegada a Europa i estaran disponibles durant moltes dècades. Exprivia, treballant amb Sony, farà ...\nNASA, Xina, Musk i patates. El planeta vermell tempta el blau\nXina, kosmos, març, NASA, spacex\nA la pel·lícula filtrant "The Martian", Mark Watney, un astronauta-científic que es va quedar sol a Mart, en algun moment comença a cultivar patates. Això no només és pràctic per a la supervivència, sinó també simbòlic: plantar i collir ...\nBelles imatges de la terra des de la coberta de l'estació espacial\nISS, kosmos, imatges\nMireu-ho tot des de dalt i vegeu la bellesa de la terra des de la perspectiva correcta. Pocs tenen la sort de viure això. No obstant això, Saoichi Noguchi no només ho experimenta, sinó que ho comparteix amb el món. Mireu les seves fotos. Saoichi ...\nGratacels a la lluna? El primer projecte ja està disponible.\nhàbitat, colonització, kosmos, lluna\nLa cursa espacial ha començat de nou. Per una banda, volem aterrar a Mart el més aviat possible; per l’altra, totes les grans agències volen construir una base a la Lluna. Tenim un projecte per al primer gratacel que s’hi podria construir. L’ESA és ...\nSobre com es van trobar dos forats negres diferents\nkosmos, ciència a Polònia\nA l'abril de l'any passat es van observar ones gravitacionals, cosa que indica que s'havien unit dos forats negres amb masses significativament diferents. L’equip dirigit pels polonesos va explicar ara com era possible que sí ...\nHi ha molts diners esperant en la mineria espacial\nkosmos, ciència, ciència a Polònia\nEl món mira cap al cosmos, on vol extreure valuosos dipòsits difícils de comptar de la lluna i els asteroides. Les startups desenvolupen tecnologies innovadores, els vols en òrbita són dramàticament més econòmics i els governs difonen visions de beneficis gegantins. Sobre això -...\nXina ha llançat una nau espacial a l’espai. Objectiu? Secret.\nTranquil·lament, sense gaire destrossa, la Xina ha enviat una nau espacial a l’espai. Es desconeix el seu propòsit i no sabem quan tornarà a la Terra. La Xina, però, assegura que la seva missió és pacífica. L'exploració espacial continua ...\nBenvinguts de nou! Els astronautes que van volar Crew Dragon tenen una data de retorn!\ndrac de tripulació, kosmos, spacex\nDues dates són importants per al viatge espacial. Quan anem de viatge i quan tornem d’ella;) Sospito que el retorn dels astronautes no serà tan emocionant com el seu començament. Però és bo saber-ho ...\nEls astronautes de la ISS rebran un nou col·lega de robòtica\nCimón, ISS, kosmos, NASA, spacex\nQuan esteu a l’espai, potser us sentireu una mica sols. El km més proper de McDonald 400, que es troba força lluny. I quan us sentiu així i passeu a la deriva, estaria bé parlar amb algú. Per tant ...


Com seran el món i l'educació post-Covid?, per Elisabet Pedrosa - Catalunya Ràdio\nEs disparen els malestars amb la pandèmia, a la vegada que s'obren oportunitats per repensar l'educació i les relacions humanes\n07/05/2021 - 11.29 Actualitzat 09/05/2021 - 07.57\nEl món viurà un abans i un després de la Covid. La pandèmia ha fet augmentar el malestar d'infants, adolescents i famílies, i ha aguditzat vells problemes del sistema educatiu com la segregació escolar, la infradotació tecnològica dels centres i la manca de formació del professorat.\nSheila Gonzalez, doctora en Polítiques Públiques i Transformació Social de la UAB, assegura que hi ha hagut una pèrdua generalitzada de l'aprenentatge, sobretot per l'alumnat més vulnerable econòmicament o amb necessitats especials:\n"S'ha posat en valor la presencialitat; sense ella les desigualtats es disparen, perquè el que passa a l'escola és més que transmissió de coneixements."\nCésar Bona, un dels 50 millors mestres del món segons el Global Teacher Prize 2015, arran del confinament i de la possibilitat d'un aprovat general es va preguntar des de quan l'escola s'havia convertit en jutge de qui passa curs, en lloc d'oferir eines per créixer.\nVa pensar que calia reunir els experts, avaluar què s'havia fet malament i començar una cosa nova. No li van fer cas, però la seva proposta la trobareu al llibre "Humanitzar l'educació".\n"Rescatar a l'escola el que ens fa humans, en lloc que sigui repetitiva i jutjadora."\n"Algú creu que el sistema educatiu és un sistema d'èxit?", es pregunta Bona, quan 1 de cada 4 alumnes no acaba els estudis de l'ESO. Pel mestre, la pandèmia ha revelat la poca importància que donem a l'educació:\n"30 tristos segons a les campanyes electorals. Amb una mirada adultocèntrica, ens capfiquem a adaptar la vida al currículum, quan hauria de ser al revés, adaptar el currículum a la vida."\nCésar Bona creu que la societat que tenim està a les escoles que tenim, i que un país sa i madur dona importància a l'educació més enllà de les ideologies. Opina que un ministre d'Educació ha d'estar sempre disposat a escoltar els docents, "tenir orelles grans", va dir un cop en públic. Poc després, va rebre una trucada del llavors ministre Iñigo Mendez de Vigo, que sí que el va escoltar:\n"Ara més que mai, la política necessita l'educació, i si els polítics no ho entenen, que tornin literalment a l'escola per conèixer la realitat dels infants."\nBona, que quan tenia 14 anys va ser castigat per preguntar a l'aula, creu que seria injust per als infants que continuem com si no hagués passat res amb la pandèmia.\n"En cada mà alçada, en cada pregunta, hi ha un món a descobrir. Els nens estan plens de preguntes, i la missió dels mestres és ser uns 'obreportes': ajudar els nens a treure el que tenen dins, no només repetir."\nLa presencialitat, un element pedagògic irrenunciable\nDiu José Ramón Ubieto, psicòleg clínic i autor del llibre "El mundo pos-Covid", que si fem un cop d'ull a les nostres infàncies veurem que van ser relativament buides d'objectes, amb lafamília, els amics i l'escola; de nen a ell li regalaven una espasa a l'any amb la qual s'imaginava tots els personatges. Però si mirem ara, la infància està plena d'objectes, regals, gadgets i medicaments:\n"Tenim una versió dels nens com a tirans perquè estan sempre demanant, i ho hem de pensar al revés: estan sotmesos a la tirania de l'objecte, en una societat hiperactiva i multisensorial en què les xarxes generen una economia de l'atenció."\nD'aquí que durant el confinament en molts casos es va fer com si no hagués passat res, i l'endemà el alumnes ja tenien deures, amb la preocupació que no perdessin el ritme escolar, la hiperactivitat adaptativa.\nSegons Ubieto, ens vam oblidar del que és essencial: què suposa per a un nen o adolescent la desconnexió de l'altre durant 6 mesos? I ja s'estan notant els efectes:\n"L'augment dels trastorns de conductes alimentàries i del son; dificultats de vinculació; adolescents que no van a classe o que s'autolesionen; i l'augment de la violència dins de la família."\nEl psicòleg clínic reconeix que la virtualitat ens ha salvat, perquè ha mantingut el vincle, però alerta del desemparament digital: nens i adolescents sols en una permanent connexió, com una segona vida.\nEn una investigació que va coordinar abans de la pandèmia amb escoles, pares i alumnes (que trobareu al seu llibre "Del padre a l'Ipad"), van constatar que les xarxes són una nova i diferent realitat en què passen moltes hores:\n"No és tant que hi vegin coses positives o negatives, sinó que absorbeixen una quantitat de libido i d'energia que els priva d'altres coses importants."\nPer José Ramón Ubieto, tots som fills del trauma, però per cadascú aquesta crisi evoca el seu propi forat: els dols (ha mort molta gent), moltes famílies desnonades o que han perdut a feina, i tots hem perdut abraçades i trobades.\nLa Covid ens ha recordat la nostra fragilitat, la por al contagi i a la mort, i una crisi de confiança en un món cada vegada més en quarantena pel fàcil accés a la realitat digital:\n"S'obre una nova bretxa digital entre els que poden resistir el virus aïllats a casa i els que estan obligats al cos a cos, mentre que l'educació cada vegada és més virtual i la presència, un luxe."\nUbieto conclou queen l'educació la presencialitat ha de ser un element pedagògic irrenunciable.


Pineda de Mar rep la col·lecció privada de fòssils d’Eduard Punset — Ajuntament de Pineda de Mar\nPineda de Mar rep la col·lecció privada de fòssils d’Eduard Punset\nPineda de Mar rep la col·lecció privada de fòssils d’Eduard Punset Es tracta d’un conjunt de 92 peces que daten d’èpoques de fins fa 500 milions d’anys. https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/pineda-de-mar-rep-la-col-leccio-privada-de-fossils-d2019eduard-punset https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/pineda-de-mar-rep-la-col-leccio-privada-de-fossils-d2019eduard-punset/@@download/image/20200919_123225.jpg\nEs tracta d’un conjunt de 92 peces que daten d’èpoques de fins fa 500 milions d’anys.\nDesprés d’un any i mig de la mort d’Eduard Punset, l’Ajuntament de Pineda de Mar ha rebut la cessió durant 20 anys de la col·lecció privada de fòssils del divulgador científic. Es tracta d’un total de 92 peces que han estat cedides per la família de Punset a Pineda de Mar, municipi amb qui tenia un vincle especial, ja que hi tenia una residència on hi passava llargues estades. L’estima i la relació d’Eduard Punset amb Pineda ja va fer possible que la Fundació Tharrats d’Art Gràfic exposés al 2016 la seva col·lecció d’art naïf haitià.\nLa cessió de les peces s’ha materialitzat aquest migdia en un acte a porta tancada a l’Auditori de Pineda amb representants del consistori i de la família i amistats del científic així com del President del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme Joaquím Arnó.\nPeces del plistocè fins al paleozoic amb fins a 500 milions d’anysLa col·lecció de fòssils que Eduard Punset havia anat fent créixer durant tota la seva vida arran dels seus viatges per tot el món està composta per 92 peces que han estat datades en diverses eres com el cambrià (fa entre 541 i 443 milions d’anys), triàsic (252 i 201 milions d’anys), juràssic (201 i 145 milions d’anys) o el plistocè (d’entre fa 2 milions i mig i 100.000 anys). Per la seva rellevància i estat de conservació destaquen diverses peces d’ous de dinosaure, o les restes d’una gran tortuga i un cocodril.


Acousters. Dolç retrobament | En Directe - La Tornada\nFeia mesos que Acousters no pujaven a un escenari. De fet, des de la primavera passada gairebé no se'ls havia vist el pèl. Els últims concerts, a més, havien estat sense el teclista Carles Camós, que ha marxat a viure fora. Per això, el concert que oferien divendres al Yeah! de Girona era especialment emotiu. La banda es retrobava amb el públic, però també entre ells i ho feien amb un concert a casa i envoltats de la seva gent.\nLa sala presentava una bona entrada. El públic no s'atrevia a ocupar el centre de l'espai i es distribuïa en forma de mitja lluna tot enganxat a les parets. La timidesa, però, no impedia donar calidesa a una nit esperada. L'emoció del retrobament es palpava en cada detall. Dalt l'escenari, la banda mostrava una complicitat total i uns somriures d'orella a orella. Tornaven a ser on els agrada: davant dels seus seguidors, junts i cantant unes cançons que feia temps que no interpretaven. Com si els mesos no haguessin passat. De fet, no evitaven posar-se nostàlgics en recordar el local d'assaig que fa temps que no trepitgen. Però tot i portar temps sense passar pel local, es mostraven entregats a unes cançons que tenen ben interioritzades i que el públic tampoc ha oblidat.\nEl Yeah s'havia convertit en aquell garatge on assajava la banda. O en un menjador particular on públic i músics intercanviaven comentaris, bromes i bons moments i on els assistents, fins i tot, decidien posar-se còmodes i seure tranquil·lament al terra just davant de l'escenari. Com una festa on el protagonista és aquell convidat que porta mesos lluny de casa i que tota la resta volen escoltar. I amb aquesta naturalitat, el grup se sentia lliure per interpretar cançons dels seus dos discos, però també per recordar alguna de les versions que els ha acompanyat en aquest període. La sala els acompanyava en algun tema fent els cors tímidament.\nLa nit passava ràpid i es feia curta. Feia poc més d'una hora que el grup havia pujat a l'escenari, però ja es dibuixava el final del concert. "Amants" i "Em bullen els peus" posaven el punt i final a una nit que es convertia en un oasi. Una ocasió única per tornar a gaudir d'un grup que per circumstàncies de la vida ha vist reduïda la seva activitat, però que segueix tenint molta música a oferir i un públic disposat a escoltar-la.


«El detingut no té cap relació amb la desaparició del nostre fill» - Diari de Girona\n«El detingut no té cap relació amb la desaparició del nostre fill»\nEl subdelegat del Govern a Almeria anuncia un canvi d'estratègia per buscar el nen Gabriel Cruz\nEls pares de Gabriel Cruz, el nen de vuit anys desaparegut dimarts a Níjar (Almeria) van desvincular que el detingut per incomplir l'ordre d'allunyament respecte a la mare tingui cap relació amb la desaparició del menor.\nEl pare del nen, Ángel Cruz, va aclarir que l'home acusat d'assetjar la mare de Gabriel «no té cap relació amb la desaparició del nostre fill», i va insistir que «és a presó pels reiterats incompliments» de l'ordre d'allunyament.\nEl subdelegat del Govern a Almeria, Andrés García Lorca, va anunciar un «canvi» en l'estratègia de cerca del menor, per realitzar-la de forma «més selectiva». García Lorca va subratllar que s'ha dispotat de «tots els esforços materials i humans possibles, com mai» per intentar d'esbrinar l'ocorregut en aquest cas i amb la implicació de la societat.\nNo obstant, el subdelegat va reconèixer que fins ara els resultats «no són satisfactoris» i segueix sense haver-hi «dades sobre la ubicació del nen».\nPer la seva banda, el tinent coronel de la Comandància de la Guàrdia Civil a Almeria, José Hernández Mosquera, va aclarir que hi ha «dos escenaris» oberts des de l'inici de la cerca, sent un d'ells la cerca «on es va veure l'última vegada» el menor, a la població de les Hortichuelas, on des del primer moment i especialment a partir de dimecres passat, 28 de febrer, hi ha un dispositiu de cerca que «s'ha anat reforçant».\nVa explicar que ja s'han batut «totes les zones lògiques per on un nen de les circumstàncies de Gabriel podria haver transitat», si bé se seguirà realitzant aquesta batuda al llarg d'avui, dia en el qual «possiblement intentem fer una reconsideració de la cerca», segons ha confirmat el representant de la Benemérita, que ha aclarit que es continuarà la cerca, «però amb més personal de professionals per la zona».\nTotes les línies d'arxiu\nEl tinent coronel va aclarir també que «totes les línies de recerca» que es van obrir des del primer moment sobre aquest succés «segueixen obertes».\nEs va referir també a la detenció d'una persona que tenia una ordre d'allunyament respecte a la mare del menor que hauria infringit «en les hores en les quals es produïa la desaparició del menor».


L’Ajuntament de Morella valora de manera “molt positiva” la Mediterranean Xtrem, que ha tornat a ser un gran èxit | 3x4.info\nHome > Els Ports > L’Ajuntament de Morella valora de manera “molt positiva” la Mediterranean Xtrem, que ha tornat a ser un gran èxit\nL’Ajuntament de Morella valora de manera “molt positiva” la Mediterranean Xtrem, que ha tornat a ser un gran èxit\nPublicado por: 3x4.info en Els Ports, Esports 20 abril, 2015\t0 856 Visitas\nL’alcalde de Morella agraeix el treball que han realitzat els treballadors municipals i els voluntaris. Més de 300 bikers han gaudit aquest cap de setmana de Morella i de la MTB\nMorella ha acollit aquest cap de setmana una gran festa de l’esport i, en concret, de la MTB. L’alcalde de la localitat, Rhamsés Ripollés, ha fet una valoració “molt positiva” de la Mediterranean Xtrem que ha tornat a tenir a Morella com a escenari central de la competició, al ser meta de l’etapa de divendres, sortida de la de diumenge i acollir íntegrament el desenvolupament de la del dissabte. Una competició que ha congregat a 300 participants durant tot el cap de setmana a la localitat, que s’ha reflectit en un impacte econòmic positiu, estant els hotels gairebé al 100%. El primer edil també ha volgut agrair el gran treball que han realitzat els treballadors municipals i els voluntaris, així com la coordinació entre els diferents cossos de seguretat i sanitat perquè el transcurs de la competició fos un autèntic èxit.\nRhamsés Ripollés assenyala que “l’organització d’una competició tan ambiciosa com aquesta requereix d’un grandíssim esforç i Morella ha tornat a estar a l’altura del que exigeix una competició com aquesta, gràcies en gran part a l’esforç que s’ha realitzat des de l’Ajuntament i a tots els treballadors i voluntaris de la localitat”. Cal recordar que per a la celebració d’aquesta prova ha estat necessari un gran desplegament material i humà. A Morella, hi ha hagut diferents instal·lacions fonamentals per poder disputar la competició a la localitat, com el Centre Lúdic i Esportiu Jaume, que s’ha convertit en un gran centre de recuperació i taller, amb matalassos a la pista multiesportiva i zona de massatges, spa , sauna i jacuzzi per facilitar el descans dels corredors, amb llocs habilitats per deixar les bicicletes i serveis de mecànics i neteja, l’Espai Firal, on s’han realitzat els sopars i el Teatre Municipal per als briefings. A més, s’han necessitat més de cinquanta treballadors i voluntaris per poder organitzar aquesta prova tan important. A més, Ripollés també ha felicitat al corredor local Diego Aguilar, que ha finalitzat segon en la modalitat Probiker.\nL’alcalde també indica que “Morella s’ha tornat a convertir en la capital provincial del BTT i, després d’aquest èxit, esperem que la nostra aposta per aquest esport continue donant els seus fruits amb proves de primer nivell nacional”. En aquest sentit, cal recordar que la localitat acollirà la segona Enduro Race els dies 20 i 21 de juny.\n69è GP Vila-real-Morella\nEl protagonisme de les bicicletes continua aquest cap de setmana a Morella, amb la disputa del 69è Gran Premi Vila-real-Morella. Aquesta clàssica arribarà a la localitat dels Ports divendres a la vesprada i partirà cap Vila-real el dissabte al matí. Així, aquesta competició tornarà a disputar-se i continuarà escrivint la història d’una de les clàssiques ciclistes més veteranes de la província.\nMediterranean Xtrem morella Rhamsés Ripollés\t2015-04-20\nEtiqueta: Mediterranean Xtrem morella Rhamsés Ripollés


Consell Escolar de les Illes Balears: PLE presencial- 6 d’abril de 2022\nPLE presencial- 6 d’abril de 2022\nAl Ple d’ahir, que es va fer presencialment a la FELIB de Palma i també per videoconferència, la presidenta va informar de la seva assistència a diferents actes i reunions.\nPer una banda, va assistir a la reunió del Consejo Escolar del Estado per a la presentació del document “24 propuestas de reforma para la mejora de la profesión docente” el dia 21 de febrer, així com a la reunió amb la JUNTA AUTONÒMICA del CEE que ens demana activitats i/o temes que s’han de tractar de cara al pròxim curs.\nI, per altra banda, els dies 30 i 31 de març també va viatjar a Madrid per assistir a la Junta de Participació Autonòmica.\nDia 16 de març va tenir lloc una recepció per part de la presidenta de les Illes Balears, Francina Armengol, a la Comissió Permanent al CEIP Rei en Jaume I per explicar la posada en marxa de la nova Llei Educativa de les Illes Balears.\nTambé es va comentar la finalització del cicle de seminaris web organitzats pel CEIB, que ha tingut una molt bona acollida (quasi 300 participants per sessió) i una valoració molt positiva per part dels assistents.I va donar les gràcies a tots els consellers que hi varen col·laborar.\nLa presidenta també va fer la proposta d'afegir un representant de centres integrats de Formació professional al Ple del CEIB, especialment tenint en compte l'empemta que es vol donar a la FP tant a l'àmbit nacional com autonòmic.\nEs va informar que el pròxim Ple serà dia 28 d’abri,i ja que tenim la presentació de la Memòria de l’Institut per a la Convivència i l’Èxit Escolar (CONVIVÈXIT).\nTambé es va dur a terme la ratificació de nous membres de la Comissió Permanent i la presa de possessió dels següents membres del CEIB:\n- Catiana Fuster Contell (suplent Consell Escolar d’Eivissa)\n- Mateu Tomàs Humbert (titular de l’ associació o federació d’inspectors d’educació) i ha triat la Comissió d’ordenació. Ara al grup dels currículums d’infantil i primària.\n- Jaume Mascaró Moll (suplent de l’ associació o federació d’inspectors d’educació)\nUna vegada donades aquestes informacions es va procedir a fer l’estudi de les esmenes presentades l’esborrany de l’Informe 1/2022 sobre el projecte de Decret pel qual es regula el Centre de Formació, Innovació i Recerca per a l’exercici de la Direcció Escolar de les Illes Balears (CFIRDE-Ib) i, finalment es va aprovar.\nJa per acabar, va tenir lloc la compareixença del conseller d’Educació i Formació professional, Sr. Martí X. March, per exposar l’execució dels pressupostos d’educació de 2021, seguida una interessant ronda de preguntes i reflexions sobre la situació actual des de les diferents sensibilitats dels sectors representats al si del CEIB.\nCom sempre agraïm la presència i bona disposició del Sr. Martí March i com no, la de tots els consellers i conselleres que varen assistir al Ple.\nEn aquest Ple es va fer el lliurament del nou Reglament d’Organització i Funcionament del CEIB.\n- d’abril 08, 2022\nEtiquetes de comentaris: Martí March, PLE


Illa tanca la primera ronda de contactes per intentar ser investit\nContinuen els moviments i els contactes en l'escenari postelectoral a Catalunya. L'estratègia dels dos partits que han aconseguit més escons, PSC i Esquerra Republicana, passen pels comuns.\nSalvador Illa ja s'ha posat en contacte amb tots els grups, excepte VOX, per intentar la seva candidatura. Però els números no li donen. Els comuns són els únics que podrien donar-li suport a Illa, una opció que defensen els socialistes. Però el seu suport, però no és suficient. Els d'Ada Colau són clau per a la governabilitat, tant en un escenari independentista com en un d'esquerres.\nEsquerra i la CUP ho veuen absurd perquè seria una investidura fallida. Els republicans i els cupaires encara no tenen data per reunir-se, però tenen previst que sigui imminent, tal com ha anunciat Esquerra, que farà ronda de negociacions per intentar formar un govern amb els partits independentistes i també els comuns.\nPerò els comuns no estan disposats a compartir govern amb Junts i el seu objectiu és intentar una entesa d'esquerres amb PSC i Esquerra. Tants socialistes com comuns recorden, que si han arribat acords amb els de Junqueras al govern espanyol i a l'Ajuntament de Barcelona.\nveure més sobre "Illa tanca la primera ronda de contactes per intentar ser investit" veure menys sobre "Illa tanca la primera ronda de contactes per intentar ser investit"


Oberts dos nous carrils bici a València\nOberts els nous carrils bici de Vicente Sancho Tello-Jerónimo de Monsoriu i Maestro Rodrigo\nLa Regidoria de Mobilitat Sostenible ha posat hui en funcionament dos dels carrils bici realitzats en funció dels resultats dels pressupostos participatius ValenciaVLC 2017, les obres dels quals van començar el mes de setembre passat.\nEs tracta, d’una banda, de l’eix de 1.305 metres dels carrers Vicente Sancho Tello-Jerónimo de Monsoriu que connecta, des de l’avinguda d’Aragó, el carril bici del carrer Músic Ginés i el ja existent en Jerónimo de Monsoriu cap a Francisco Cubells i Doctor Marcos Sopena, i que molt prompte farà la seua connexió amb el nou carril bici de Manuel Candela. D’altra banda, s’obri el carril de 831 metres de l’avinguda del Mestre Rodrigo des del carrer La Safor fins al carrer Miquel Navarro.\nExceptuant els 574 metres de Vicente Sancho Tello-Rodríguez Cepeda i els 730 del carrer Pobla de Farnals que passen a ser ciclocarrer, en la resta de trams a partir del carrer Aben Al Abbar i en tot Mestre Rodrigo, el carril bici és bidireccional i va segregar sobre calçada.\nMILLORA DE LA MOBILITAT PER ALS VIANANTS\nL’execució d’aquests carrils bici no solament permet ampliar la xarxa ciclista en condicions de seguretat per als usuaris, sinó que ha suposat, a més, una notable millora per a la mobilitat per als vianants i la pacificació del trànsit rodat, ha assenyalat el regidor de Mobilitat, Giuseppe Grezzi.\nEn el cas de Mestre Rodrigo, els tres nous passos de vianants han permés que en un tram de 500 metres en el qual només hi havia un, ara hi haja tres de forma equidistant, mentre que en el segon tram de 230 metres des de General Avilés a Miquel Navarro, s’ha afegit un pas nou. Quant a Vicente Sancho Tello-Jerónimo Monsoriu s’ha ampliat la vorera de 2,50 a 4,90 metres en el tram entre Duc de Gaeta i Peris Brell, per a albergar també la plantació de 30 arbres.


Psiquiatria Adults - esMENT\nConeix els tractaments psiquiátrics per a adults que oferim a esMENT.\nCom treballen els psiquiatres d’esMENT?\nA esMENT t’escoltem per poder oferir-te la millor orientació diagnòstica i tractament psiquiàtric en cas que sigui necessari. Des d’esMENT treballem amb un model integrador el qual té en compte els diferents entorns en la vida de l’individu (personal familiar i social), de tal manera que les nostres psiquiatres poden oferir espais psicoterapèutics durant les consultes.\nEvaluar, diagnosticar, tractar. Un psiquiatra és un metge, el qual aten a persones amb problemes de salut mental. Existeixen diferents tipus de tractaments: recolzamnet psicològic, medicació, terapia de conversa… i segons les circumstàncies i el resultat del diagnòstic del pacient, el doctor escull el millor tractament per a cada persona.\nConsum de drogues, alcohol i altres substàncies adictives\nPersonalitat límit o paranoide\nEsquizofrenia i altres transtorns psicòtics\nMedicació i psiquiatria\nEn determinats trastorns, com l’ansietat, la depressió, els trastorns psicòtics, o el trastorn obsessiu-compulsiu, pot ser necessari introduir fàrmacs per aconseguir els objectius terapèutics. Una ajuda farmacològica pot ajudar a millorar la simptomatologia i facilitar l’abordatge psicoterapèutic en aquells casos que es precisi.\nPsiquiatria per adults Mataró\nEl Centre esMENT disposa d’un servei de psiquiatria a Mataró, que ofereix orientació diagnòstica, espai psicoterapèutic i tractament, en aquells casos en que es consideri necessari. La psiquiatria d’adults és la branca de la medicina que acompanya el malestar de les persones a partir dels 18 anys de vida. El servei de psiquiatria és un servei especialitzat en la detecció, diagnòstic i tractament del patiment emocional.\nesMENT compta amb un equip de professionals que treballen des d’una vessant multidisciplinar, és a dir, amb coordinació amb altres professionals de disciplines diferents (psiquiatres, psicòlegs, logopedes, neuropsicòlegs) per tal de poder oferir un tractament més global e integrador enfocat en la persona.\nEn el procés d’avaluació és fonamental descartar qualsevol patologia mèdica que pugui causar o agreujar el malestar psíquic (per exemple, símptomes depressius a causa d’un hipotiroïdisme o una anèmia ferropènica). En aquests casos, se sol·licitaran les proves pertinents a altres professionals per tal de tractar la malaltia de base. Al mateix temps, considerem essencial l’intervenció terapèutica basada en la persona, ja que el malestar psíquic no depèn exclusivament d’un abordatje psicofarmacològic.


Enric Gomà fumiga el català no genuí | Oumayma Bouamar\nEnric Gomà | Foto: Ricard Aparicio\njoan soldevila el 23 març 2018 a les 9:33 ha dit:\nHolst el 23 març 2018 a les 17:03 ha dit:\nJoaquim el 24 març 2018 a les 0:05 ha dit:\nHolst el 24 març 2018 a les 0:46 ha dit:\nNo no, no és ‘més ‘correcte”: ‘al que’ és castellà. En català és com has dit tu i també ‘al qual’.\nPer defecte el que parla la gent és catanyol. Com que a tota la Nació Catalana el que es promou és això, la llengua no eixirà mai de l’estat de submissió en què es troba ha segles.\nTot aquest ‘article’ és escrit en patuès.\nManuel Ballester el 24 març 2018 a les 18:32 ha dit:\n“La llengua no eixirà mai de l’estat de submissió en què es troba ha segles.”\nDeunidó, hem tornat als jocs florals del dinou?\nHolst el 24 març 2018 a les 18:44 ha dit:\nS’escriu DÉU N’HI DO, espanyolista.\nConsulteu quan l’auxiliar passa del verb HAVER al verb FER i per què.\nManuel Ballester el 25 març 2018 a les 16:58 ha dit:\nArgumenta, en lloc de llançar epítets fàcils des del budellam.\nCom és obvi, ‘deunidó’ era una provocació que ha tingut el resultat que buscava.\nI no, no em cal consultar res per saber que aquí i arreu diem, tots i totes, “fa segles”.\nPerò admeto (com hauries d’admetre la meva) la teva llibertat de fer servir ‘ha’ en lloc de ‘fa’, tan correcta l’una com l’altra.\nLa llengua és una cosa viva, no un fòssil com la Biblia d’alguns talibans.\nHolst el 25 març 2018 a les 18:32 ha dit:\nIskander el 27 març 2018 a les 10:23 ha dit:\nEl primer que falta al respecte i insulta ets tu. Escrius malament el cognom de l’Enric -imagino que a propòsit. Els altres parlen “patuès” i són “espanyolistes”. Calma’t, respira, respecta… Et sentiràs millor.\nI ja posats, i vist que ets tan primmirat, repassa la teva frase “la naturalitat va en relació a cada orella”. No, noi (o noia, no sé). Es diu “en relació amb” o “amb relació a”. El caçador caçat!\nDavid el 27 març 2018 a les 11:08 ha dit:\nEm fa l’efecte que vós teniu un perfil de twitter molt actiu, oi que sí? I si no sou vós, és el vostre germà bessó.\nHolst el 27 març 2018 a les 17:14 ha dit:\nLópez el 1 abril 2018 a les 22:04 ha dit:\nEnric Gomà el 3 abril 2018 a les 16:34 ha dit:\nSenyor López, em fa molt content. Espero que li agradin els pròxims llibres que preparo.


Dju Dju Hotel Batam Island Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Dju Dju Hotel\nVeure tots els 343 allotjaments a Batam Island.\nKomplek Bumi Indah Blok IV No 42-45, Nagoya, Batam Island, Indonèsia, 29432 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Dju Dju Hotel?\nMés informació sobre Dju Dju Hotel\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Batam Island, Dju Dju Hotel és l'el·lecció perfecta. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a . Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nA Dju Dju Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nEls clients poden triar d'entre 50 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Dju Dju Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Batam Island.\nComentaris d'Agoda (88)Comentaris de Booking.com (15)\nTots els tipus de viatgers (88)Viatger de Negocis (10)Parelles (24)Viatgers en solitari (34)Famílies amb infants petits (8)Grups (12)\nSUMON, Bangla Desh


El projecte – Remoblar\nQué es REMOBLAR?\nQuins reptes socials, globals o de ciutat tracta el projecte?\nPer què posar en marxa un projecte com aquest?\nA quina comunitat va dirigit el projecte?\nQuan i com s’inicia el projecte?\nMetodologia: investigar fent\nQuè és REMOBLAR?\nInvestigar, reutilitzar i redissenyar per innnovar en els espais educatius.\nREMOBLAR som un grup de persones procedents de diferents àmbits que posem en comú els nostres coneixements i experiències per impulsar processos d’aprenentatge col·laboratiu i empoderar les comunitats educatives, facilitant la transformació dels espais educatius a través de la participació, l’aprofitament de recursos i l’autoconstrucció.\nEl que volem es fer una recerca en comú, analitzant com són els espais educatius i com voldríem que fossin, quins són els límits per poder transformar-los i quines experiències ja s’han dut a terme.\nDes d’aquí, volem compartir el coneixement i la documentació que anem recopilant sobre el repte que suposen els processos de transformació d’espais educatius per adaptarlos i fer-los coherents al projecte pedagògic que volen impulsar.\nEl projecte neix de la necessitat de repensar els espais de les escoles per adaptar-los a les noves formes de pedagogia i d’aprenentatge. El projecte es basa en la premissa de que al redissenyar els espais educatius possibilitem la creació d’espais pel pensament, pel treball comú, pel desenvolupament de la persona cap a models més col·laboratius.\nCreiem que és important fer partícip en el procés de transformació a tota comunitat educativa (professors, personal no docent, alumnes, pares i mares, gent del barri, tècnics,…), generant processos d’aprenentatge col·laboratiu a través de la reutilització i l’autoconstrucció, que generin relacions intergeneracionals, inclusives i d’apoderament.\nÉs ben cert que hi ha moltes iniciatives que des de fa temps treballen en aquestes línies, molts centres que estan experimentant noves dinàmiques i transformant els seus espais. Totes aquestes iniciatives han generat molta informació al respecte, que moltes vegades està dispersa i sembla difícil de consultar. El primer repte que ens hem posat és intentar organitzar aquesta informació per tal de categoritzar els material, i possar-lo llavors a l’abast de totes aquelles comunitats que vulguin iniciar processos similars. Aquesta propia plataforma web és aquest espai en el que estam treballant actualment.\nAquest format ens possibilita compartir totes les nostres experiències que són molt diverses: arquitectura, disseny, paissatgisme, gènere, cultura, participació, autoconstrucció, sostenibilitat… a la vegada que ens permet anar investigant des de la pràctica i sumant iniciatives per poder compartir aquestes maneres de fer entre totes les participants.\nREMOBLAR vol oferir un conjunt d’eines que faciliti a les comunitats educatives el desenvolupament de processos de transformació dels seus espais per fer-los coherents amb el seu projecte educatiu.\nDes de la nostra experiència, hem anat trobant un munt d’informació, documentació i casos al voltant d’aquests processos. Així, hem decidit utilitzar aquest espai web per organitzar aquest material, categoritzar-lo, filtrar-lo, i inclús valorar-lo o comentar-lo per facilitar el seu accès. Volem posar a l’abast de tothom aquesta informació de qualitat que ens pot èsser útil a totes.\nVolem acompanyar processos de transformació dels espais escolars que busquin assolir centres més inclusius, igualitaris i adaptats a les noves pedagogies, proposant processos colaboratius on puguin participar totes les persones implicades en igualtat de condicions (alumnat, professorat, etc.):\nprocessos d’autoconstrucció i de treball col·laboratiu, que promoguin la inclusió, la cooperació i l’apoderament individual i col·lectiu;\nla sostenibilitat, explorant processos de reutilització i d’aprofitament de recursos locals (materials, humans, energètics, temps, etc);\nel treball sota lògiques open source, de generació de plataformes de treball obertes i col·laboratives, de compartir el coneixement generat;\nla recerca i experimentació de vies alternatives de finançament.\nEns relacionam amb la comunitat educativa a partir de l’acompanyament als projectes de transformació dels espais i amb la inclusió de la comunitat educativa en grups de treball per tal d’investigar i dissenyar materials que possiblitin projectes autònoms.\nLa idea de Remoblar és recopilar i compartir informació per a possibilitar la transformció d’espais educatius. És per això que hem anat creant diferents marcs segons les necessitats del projecte.\nDe moment ha passat per tres fases:\nOctubre 2017: Durant aquesta primera fase del projecte, Remoblar s’ha iniciat com a grup de treball i ha començat la recerca en comú de materials i documentació. Aquesta primera etapa va consisitir en tres sessions de treball per recopilar informació i dissenyar una web on compartir els resultats de la recerca (consulta la documentació de les sessions al següent enllaç).\nEs desenvolupa en el marc de la novena edició de la trobada REHOGAR: Disseny Obert i Reutilització a l’Espai Zero de la Fabra i Coats de Barcelona.\nNovembre 2017-gener-2018: La segona fase es la de la sistematització i viabilitat del projecte, a través de les sessions del programa La Comunificadora de Barcelona Activa. Hem donat forma a al projecte per co-dissenyar la estratègia per a la sistematització de diferents dispositius (jornades, tallers, xerrades…) dirigides a la transformació dels espais educatius per a la innovació pedagògica.\nJornades REMOBLAR — Mallorca\nMarç 2017: La tercera fase será la de realitzar aquesta estratègia, testar amb les comunitats educatives que vulguin fer projectes per a la transformació d’espais educatius a partir d’unes jornades tècniques en les que les persones que formam part de Remoblar compartirem coneixements amb les inscrites i durem a terme un petit projecte pilot per dur a la pràctica tot el que hem investigat.