El galerista repassa quatre dècades com a lector empedreït i client fidel de la llibreria Documenta\nLectores y librerías: Álvaro Albericio y Documenta\n19 de d’abril del 2021. Actualitzada 20 de d’abril del 2021 a les 15:09\nEntra a Documenta com qui visita la casa del seu millor amic. Perquè això és el que és. Álvaro Albericio ha viscut sempre a l’ombra de la llibreria. Quan tenia 20 anys –les coses més importants sempre passen als 20– a la Barcelona efervescent i dels setanta, recorda, es van obrir dos centres culturals importants que van imantar els nous temps democràtics: el Teatre Lliure i la Documenta de Cardenal Casañas, dos fars per obrir-se al món. Estudiant de magisteri, la vida del barri – Zeleste o les Rambles– llavors empenyia fort. Als 80, Albericio va trobar la seva vocació com a galerista d’art i va obrir Art Petritxol davant la Sala Parés. «Les tardes que no tenia clientela m’anava a Documenta i sempre acabava comprant. Allà em vaig fidelitzar», diu amb el plaer culpable de qui compra molt més del que llegeix. Després sala i llibreria van córrer vides paral·leles. El turisme i els lloguers prohibitius les van obligar a totes dues a traslladar-se a l’Eixample. «Durant anys, el meu llibreter de capçalera va ser Josep Cots, però he de reconèixer, i no ho tenia fàcil, que Eric del Arco, el seu successor, em té molt content».\nPortant la memòria encara més enrere, es contempla als 12 o 13 anys llegint Enid Blyton davant el seu pare que acabava d’entrar a la seva habitació: «‘Alvarito’, em va dir. El meu pare era un aragonès lletraferit i quan em deia Alvarito és que alguna cosa anava malament. ’Jo a la teva edat llegia Pío Baroja’. Allà vaig tenir consciència que llegir no és només un passatemps, que també, sinó una cosa molt més important. Més tard, la primera obra que em va impactar va ser ‘El llop estepari’ de Herman Hesse».\nLa pandèmia no ha canviat, més aviat ha intensificat, els hàbits d’aquest home que dedica les seves tardes a llegir llibres d’art i especialment biografies, envoltat dels cartells de cine realitzats pel seu pare, artista gràfic. «Fa 10 anys que vaig abandonar la novel·la. Em vaig desprendre de més de 1.200 títols perquè ja no m’hi cabien a casa». D’aquella crema se’n van salvar l’edició espanyola de ‘Cent anys de soledat’, l’‘Adiós, Volodia’ de Simone Signoret o ‘Nada’ de Carmen Laforet – «novel·les que formen part de la meva història» - tres títols dels 2.000 que avui formen la seva elegant i selecta biblioteca.\nL’adquisició més rara la va pescar pel carrer. «Sabia que Joan de Sagarra solia deixar alguns dels llibres dels que es volia desprendre a la font de la Caputzeta Vermella del passeig de Sant Joan i una nit passant per allà vaig recordar-ho, vaig buscar i ‘voilà’. N’hi havia un».


Òptica Santa Eugènia - Consells\nMés de 25 anys al teu costat.\ntel: 972 23 63 35\n: 601 40 39 87\nMesura de la pressió intraocular\nLents relaxants de l’acomodació\nUlleres per fer esport\nConsells d'higiene visual\nSón normes recomanades per a tots, sense necessitat de patir dificultats visuals. El seu objectiu és integrar nous hàbits visuals que substitueixin als hàbits incorrectes per així obtenir un millor rendiment i minimitzar la fatiga visual.\nEls més importants són:\n1. La distància de treball adequada en visió propera és de 40 cm aproximadament, anomenada distància d’Harmon (des del colze a la primera falange del dit cor).\n2. Quan es mira de prop o de lluny, SER SEMPRE CONSCIENTS PERIFÈRICAMENT de tot el que hi ha al nostre al voltant. Quan focalitzem molt en el que estem mirant, afavorim una "visió en tubular", que produeix fatiga i estrès visual.\n3. Quan estem llegint, mirant un ordinador o fent una tasca constant de prop, s'aconsella cada 10 o 15 minuts mirar des de lluny (preferiblement mirar a través d'una finestra) i ENFOCAR NITIDAMENT un objecte llunyà, per així relaxar al sistema visual. Realitzar descansos cada hora, aixecar-se de la cadira, caminar, realitzar alguns estiraments, beure aigua….Segueix la regla 20-20-20 cada 20 minuts, fixa la vista a alguna cosa que estigui a 20 peus (6 metres) de tu durant 20 segons.\n4. PARPELLEJAR amb una freqüència per millorar la qualitat llacrimal, lubricar la còrnia.\n5. Realitzar activitats a l'aire lliure, practicar esports, jocs, o allò que afavoreixi l'obertura corporal, mirar lluny, oxigenar-se, riure…\n6. Una ALIMENTACIÓ SANA I EQUILIBRADA.\n7. La IL·LUMINACIÓ que hem d'usar en treballs de visió propera és millor si és natural. Però si ha de ser llum artificial, és recomanable utilitzar un llum d'il·luminació d'espectre total amb reactància electrònica. Recomanem treballar amb una il·luminació ambient en el sostre i una altra puntual en la tasca que estem realitzant.Aquesta llum directa ha d'entrar pel costat oposat a la mà utilitzada per escriure i ha de ser 3 vegades més potent que la il·luminació ambient de l'habitació.\n8. Quan es miri la televisió recomanem:\nFer-ho a una distància igual o major a la diagonal de la pantalla multiplicada per 6; MAI MOLT A PROP, no menys de 2 metres.\nAmb una il·luminació ambienti per evitar contrastos excessius, MAI amb la llum apagada; la il·luminació del cinema, només per al cinema.\nEvitar les lluentors sobre la seva superfície.\nIntentar mirar de lluny en el temps dels anuncis.\nNo veure-la tombat, ni fer un abús d'hores.\nEls beneficis a l’alleugerir la fatiga visual amb aquests consells són:\nUlls menys irritats\nDisminueix el mal de cap entre altres...\nCopyright © simplestyle_2 | HTML5 | CSS | design from HTML5webtemplates.co.uk


Relat "El Psique i el Soma"\nInici > detall del relat: El Psique i el Soma\nMés que un relat és una petita observació personal.\nBé, aquest tema o relat exclou aquelles persones, l’ego de les quals no les deixa adonar-se que estan menyspreant els altres i que la seva conducta infringeix les normes socials, mostrant, d’aquesta manera, un rebuig vers els altres que no són com ells. Sí, em refereixo als qui són prepotents; aquells que es creuen que ja ho saben tot de tot.\nBé, un cop aclarida aquesta puntualització per aquests energúmens, em veig més capacitat per explicar el que volia dir.\nBé, primer de tot explicarem què són el Psique i el Soma. La psique és, per una banda, la funció neurofuncional del cervell, connectat al sistema nerviós humà, com també ho és en els animals. El cervell de l’home és l’òrgan de la seva psique, de la seva consciència amb la seva conducta.\nL’objectiu de la Psique és reflectir la funció reguladora del cervell, és a dir, les accions que aquest òrgan transmet a la psique (manera de ser). Per això, a través de la psique es pot reflectir el nostre conscient. Fins i tot, la psique permet la guia de l’agent en el món per reflexions cognitives (acció de conèixer), com ara les sensacions, les percepcions, el pensament, etc,; i també per reflexions afectives, com ara les emocions i els sentiments. Totes aquestes reflexions, i d’acord amb la intel•ligència adquirida, incideixen en la manera d’actuar i decidir de cada individu.\nDes de la funció reguladora la psique ajuda el cos a assumir una posició activa i independent en el reflex de la realitat. La qualitat depèn del nivell de complexitat psicològic de l’individu al qual ens referim. Sí! La Psique és el seu intel•lecte.\nEl Soma que també és pot definir com l’Aura. En les diverses especulacions i teories d’alguns autors a l’hora de tractar el cas, Hi ha hagut errors importants i algunes confusions originats en els conceptes "soma” i “aura humana". Una definició que unifica, en la seva majoria, les diferents concepcions d’aura és la següent: «L’aura es pot considerar com una força de camp de poder o l’energia vital que envolta tot ésser existent en la nostra naturalesa: els éssers humans, els animals, les plantes i, fins i tot, els metalls i els minerals posseeixen un tipus d’aura específica al seu voltant». L’energia del camp de força de l’aura humana és produïda per la freqüència i les diferents vibracions que emana el nostre cos a través del punts d’energia. Ara bé, cada persona pot rebre aquesta energia d’una manera diferent.\nBé, espero haver-me sabut explicar. Ara entraré en el temari que m’incumbeix explicar. El tema pot ser prou interessant per aquells que intenten trepitjar el terra segurs de si mateixos i sense donar l’altre pas endavant si encara no tenen l’altre ben assentat.\nMés que una reflexió és una necessitat imperiosa que, per a mi, sempre m’ha imposat i, més encara, en aquests temps tan insegurs en què ens trobem. Tothom és bo mentre no es demostri el contrari, no ho dubto. Tot el que es diu (la gent, els mitjans de comunicació, la tele, els polítics, els anuncis, etc.), «tot és el millor per a qui ho predica»; per això, un ja no sap què pensar: et foten una menjada de coco i, consegüentment, en un dilema.\nBé, crec que aquest petit estudi ha de ser positiu per poder-lo aplicar o, si més no, per saber com hem de portar la nostra vida. Per exemple, tant en les relacions socials com en les estables ha d’haver-hi harmonia. Si n’hi ha, el nostre comportament se’n veurà contagiat, la qual cosa ens ajudarà a trobar l’equilibri en el nostre entorn. Com que ens trobarem bé tant en el límit com en el màxim, serem feliços quan ens relacionem amb els altres.\nBé, hem de tenir unes normes apreses. Las relacions socials que considerem negatives han de ser evitades. Alguns direu que ja ho feu, però en moltes ocasions i, en determinats moments, hem de suportar el pesat de torn o una persona totalment negativa quant als seus convenciments, els quals poden resultar tòxic per a nosaltres. Passat molt de temps, aquestes relacions insatisfactòries poden produir un malestar i, fins i tot, arribar a desenvolupar malalties a la pell, provocades per les alteracions del sistema nerviós, per la baixada de les nostres defenses, la pressió arterial elevada, problemes cardíacs, fins i tot, poden desenvolupar un càncer. En resum, tot un munt d’efectes negatius poden influir el nostre Psique i el Soma. Tot això (afegir-nos a aquests grups de persones de diverses ideologies i veure’ns afectats per les seves relacions tòxiques) ho podríem anomenar com a l’ensorrament del nostre cos.\nLes relacions negatives s’han d’evitar. No t’apartis dels teus bons amics de sempre. A ells ja els coneixes, i ells a tu també. En el seu tarannà no et poden influir perquè les energies de tots plegats segueixen un mateix paral•lelisme.\nBé, evita aquests tòxics socials que et condueixen a un estrès negatiu, ja que les relacions amb persones d’altres ideals o ideologies et portaran conflictes de personalitat. No juguis al joc de la competència amb els altres. Orienta la teva vida en aquella direcció que et doni seguretat i benestar. Sigues tu el qui domini els teus actes i les situacions en què et trobis; no deixis que t’influeixin en els teus quefers perquè sempre hi haurà qui t’odiï, qui t’envegi o que tingui recances de tu. No orientis la teva vida cap allà on ho vulguin els altres, ja que, pel simple fet de buscar quelcom més per a tu mateix, ja hauràs entrat en el seu cicle. Per tant, no entris en el seu joc.\nTots tenim un autocontrol segons la nostra manera de ser. Sé que és difícil anar moltes vegades contra corrent (contra les centenars de regles establertes), però si hi anem, ho farem enduts per les masses enfervorides. Les masses estan indignades, indignades per tots aquells esdeveniments injustos, incoherents i, fins i tot, per aquells personatges nefastos que ens ha tocat complaure’ls, mantenint sempre les seves exigències. Sí, em refereixo als polítics o altres personatges que, per motius de feina, tinguin algun càrrec superior, autoritzat per la llei, el qual els fa més vulnerables que nosaltres. Aparta’t d’ells! No sabràs mai com pensen, i pot ser que la seva actuació, emparada i tutelada per la llei, et doni alguna sorpresa nefasta.\nBé, l’Aura és el nostre reflex, és a dir, es mostra tal com som, tant amb les virtuts com amb les febleses. Tot això es demostra amb fets, paraules i gesticulacions. Aquesta manera de fer i d’expressar-se d’un mateix ja dóna una idea sobre com és la persona que hem de tractar, ja sigui per negocis, amistat o qualsevol altra relació. D’altra banda, també ens dóna la idea o, millor dit, la seguretat sobre com hem de tractar aquesta persona. Per exemple, no a tothom li fa més mal una bufetada que una mala paraula. Si realment la persona sap quines són les seves febleses, s’autoprotegirà en segons quins moments i segons amb quines persones ha de tractar i, fins i tot, s’arribarà a posar un escut de defensa amb el qual pot intentar desorientar-les. Tot i així, aquest escut pot caure, ja que no és res més que l’aparença d’una fortalesa inexistent. Bé, confiem en la seguretat del nostre psique i del nostre soma-aura.\nBé, aquesta primera exposició sobre el psique i el soma correspon a observacions particulars i generades per la immensa informació obtinguda tant als mitjans de comunicació com en la complexitat de persones que he conegut al llarg de la meva experiència. Les persones viuen despenent dels moments i les situacions en què es troben. Quan es produeix una alteració de les circumstàncies d’un moment determinat, l’angoixa i la inseguretat, per exemple, els fa malla en el seu tarannà diari. Les circumstàncies també juguen un paper important en la convivència amb els altres, ja sigui en un dia de treball, en una “moguda” familiar o bé amb els amics.\nA causa de la complexitat del tema, tot això és molt difícil d’entendre i de portar a terme. Per això, cada lector en pot treure les seves conclusions, depenent de la seva manera de pensar o actuar. La cultura i la ideologia poden l’influeixen de tal manera que arriben a ser el reflex de la posició estructural del càrrec que ostenta. També en podem veure el reflex entre la seva gent i en la societat en què es mou.\nBé, després de tota aquesta explicació, voldria arribar a una conclusió positiva, ja que crec que pot ser la millor defensa i el millor autocontrol. Poder aconseguir el que un demostra ser i el que és, sense fer demagògia del que un vol aparentar ser i no és. S’ha d’arribar a un punt de determinació, sense haver d’aparentar res; i que un sigui acceptat tal com un és i no com que alguns voldrien que fos.\nBé, llastimosa la gent que no viu la percepció de la realitat. Vivim en un món bombolla: fem més cas del que ens diuen els mitjans de comunicació, els quals ens fan desatendre el do innat que surt del nostre cor i de la nostra ment. Recordem que: “De geni se’n neix i a imbecil s’hi pot arribar”.\nHelen Keler, invident de naixement va dir una frase a un periodista que sempre recordaré. El periodista li va demanar: “Hi ha alguna cosa pitjor que ser cec?”. I ella va respondre: “És pitjor poder-hi veure i no tenir una visió”.\nliudmila | 02-06-2014\nque porta cap al camí de descobrir a un mateix. Estic d'accord amb tu, que la informació social biaxada (sobretot que aporta l'efecte negatiu i estanca més les capacitats innates) pot afectar-nos i no podem realitzar-nos al màxim.\nDiuen que els genis utilitzen 6-10% del cervell, i la mitjana approx. 3-4%.\nEl cos, a part del cervell té altres capacitats. Tenim el sistema nervios autonom, propiocepció, i que en els experients del Sechenov, la raana sense cervell feia la conducta com si el tingués: rascava la pota si la irritaven i si la ficaven a la taula, saltava, i si dins d'aïgua, nedava. :)\nLa ment és lliure.[Ofensiu]\nDeclivi Decliví | 20-11-2012\nTens molta raó en moltes coses, m'explico, jo tinc molts problemes somàticvs hereditaris, el que passa és que estic fent una lluïta a fons perquè em desapareguin. La neurologia n'és un, de problema que pateixo. Em posen unes ventoses i uns raigs de calor elèctrica al coxis. És l'única manera que tinc de sortir-me'n i me'n sortiré!\nGemma Matas Gustems | 04-09-2012 | Valoració: 10\nT'he de dir que m'ha costat un bon esforç però poc a poc he aprés a ser la persona que especifiques:\n"Bé, després de tota aquesta explicació, voldria arribar a una conclusió positiva, ja que crec que pot ser la millor defensa i el millor autocontrol. Poder aconseguir el que un demostra ser i el que és, sense fer demagògia del que un vol aparentar ser i no és. S’ha d’arribar a un punt de determinació, sense haver d’aparentar res; i que un sigui acceptat tal com un és i no com que alguns voldrien que fos. Bé, després de tota aquesta explicació, voldria arribar a una conclusió positiva, ja que crec que pot ser la millor defensa i el millor autocontrol. Poder aconseguir el que un demostra ser i el que és, sense fer demagògia del que un vol aparentar ser i no és. S’ha d’arribar a un punt de determinació, sense haver d’aparentar res; i que un sigui acceptat tal com un és i no com que alguns voldrien que fos"\nLa millor manera de viure és SER UN MATEIX!!!\nUna abraçada. M'agradat molt aquest relat.


© JOAN CASTEJÓN | 50 AÑOS DE INVESTIGACIÓN PLÁSTICA | SITIO WEB OFICIAL | 2015 | Traçant cossos, component ombres\nUna forma molt particular d’aproximar-se a la pintura és la que ens oferix Joan Castejón al llarg de la seua extensa manifestació artística i la seua vasta trajectòria. Este artista alacantí afable i senzill considera la pintura com el seu millor aliat a l’hora d’expressar-se, ja que pensa que l’art és una forma de ser on abocar les seues inquietuds, les seues alegries, les seues passions i les seues angoixes.\nEns enfrontem, per tant, a una obra indissociablement lligada a les seues experiències on mostra diferents períodes de la seua vida en què l’home serà el tema fonamental. La croada de cossos trencats i mutilats d’una primera època coincidix amb la Segona Guerra Mundial que li va tocar sofrir. El seu període en esta època és procliu a una sòbria paleta, ombrívola, volent ressaltar el patiment, jugant amb el clarobscur d’una forma quasi tenebrista. No obstant, la pintura d’esta etapa contrasta amb la placidesa i serenitat que es respira en la del període actual. Ara els seus colors càlids i suaus omplin totes les seues teles i transmeten la pau que en l’actualitat gaudix el pintor.\nDestaca sobretot l’ús continuat del blau amb què ens invadix una grata sensació d’infinit. Com a constant en tota la seua obra sobreviu un cant a la llibertat i a l’home potser influenciat per la poesia de dos dels seus poetes més admirats, Walt Whitman i Onetti. Per esta relació que l’artista sempre ha mantingut amb la literatura no ens sorprén que haja trobat en El Quixot un refugi on deixar escapar la seua imaginació, al costat de la cervantina, per a dibuixar les passions del gentilhome castellà.\nSón moltes i variades les aproximacions que en el IV Centenari de la primera edició de la novel·la s’estan dedicant a exaltar el pensament del Quixot de la Manxa. Per això esta exposició proposa sumar-se a este any de celebracions en què l’IVAM ja ha retut en diverses ocasions el seu més admirat tribut a l’obra del Segle d’Or espanyol més reconeguda universalment, a través dels dibuixos de Saura projectats sobre un arbre de Nadal –instal·lació creada per Pistolo Eliza– i les il·lustracions que integraven l’exposició Dalí i El Quixot.\nPer esta raó, l’estètica de la novel·la cervantina potser siga una de les que més ha influenciat en corrents i moviments posteriors a la seua època. És, així, una obra literària que, entre altres interpretacions, arriba a ser una gran crítica a la societat espanyola del segle xvii. Podem, de la mateixa manera, sostindre que va ser la primera obra important de ficció en prosa que va vore la realitat com una espècie de ficció, i la ficció com una espècie de realitat. A través del poderós ús que de la seua llibertat fa el Quixot, convertix el món en una terra fèrtil per a cultivar somnis, inspirat en un idealisme captivador.\nEl discurs narratiu de Miguel de Cervantes, extraordinari patrimoni verbal i tot un laboratori per a l’estudi, decidix interpretar la realitat segons la seua cosmovisió elaborant “veritats estètiques” que es mostren com a espills valleinclanians on la societat es pot vore reconeguda.\nEl Quixot és un emblema portentós per a extrapolar-lo del seu context i donar a conéixer la varietat, complexitat, el valor humanístic i la vigència que conté esta prodigiosa novel·la que tanca i obri un cicle en la història de la literatura a partir de la imaginació artística. Per tant, la figura d’Alonso Quijano, convertit en una icona per a Castejón, redunda en la seua expressivitat i interés, per la qual cosa l’estètica quixotesca continua i continuarà sent multiplicadora. Esta novel·la consistix en un mètode d’acostament a les coses distint al cartesià, ja que, al contrari, estem ací davant d’una obra, parafrasejant Nietzsche, “humana, massa humana”.\nEntrar en el Quixot és entrar en la vida mateixa per mitjà d’una cosmovisió que ens esglaia a tots, per la que tots passem a través de les diferents essències del ser humà plasmades en la poètica quixotesca. Una veritat estètica que ens organitza la nostra ficció quotidiana.\nI això ha volgut transmetre no sols en este homenatge que Castejón oferix a la novel·la de cavalleries per antonomàsia, sinó que està present en la seua vida dedicada a l’art. El pintor d’Elx corrobora el que el professor Ángel Palomo opina quan afirma que “el mateix Quixot és un ser i un personatge tan simple que dins de la seua neciesa toca el més complicat: la naturalesa humana.” La novel·la és també un cant a l’alegria de la vida com a naufragi segons José Luis Molinuevo, catedràtic de la Universitat de Salamanca.\nEl cos i la condició humana està present en l’art des dels seus començaments, ja que este ha pres l’anatomia com a font inspiradora i cànon de mesura des dels inicis de la seua existència. Són distintes les representacions dels artistes sobre la figura i l’experiència humana entesa com a possibilitat expressiva de sensacions i sentiments, de manera que el reconeixement del cos al llarg de les civilitzacions roman amb una constant resistència. Res pertany més a l’individu, res està més a l’abast del seu coneixement, que el seu propi cos. Al mateix temps, poques realitats li oferixen més enigmes i més desafiaments que la seua interpretació i escenificació.\nCastejón ens anuncia a través de les seues teles un home en el seu esdevindre tràgic en la seua aventura/desventura en soledat subjectiva, debatent-se entre el seu compromís polític, social i cultural amb el temps que li toca viure, sempre amb una consciència que li impedix mirar a un altre costat quan s’encreua amb la debilitat del ser humà.\nPer estes inquietuds l’home, en moltes ocasions, apareix ressentit, en actituds felines, desprenent una crueltat insòlita provocada probablement per la revulsió de certes actituds socials. En repassar la seua obra, apreciem la gran qualitat dels seus dibuixos que ocupen un lloc privilegiat en la seua pintura. El dibuix és l’estructura de la seua obra, i si esta no és sòlida caurà pel seu propi pes. Castejón es destaca entre els artistes contemporanis que centren el seu interés per l’anatomia, com Leonardo da Vinci, un dels esperits més universals i inquiets de tota la història de la humanitat. Estem indubtablement davant d’un pintor intel·ligent, intuïtiu. Si seguim la frase d’Eugeni d’Ors “el dibuix és la intel·ligència de la pintura i el color el seu instint”, el que en les teles de Castejón es demostra és una potència dibuxística que després, per mitjà de densitats, tons, espàtules i empastats, permetrà la consecució de l’obra. Les seues influències les trobem en les seues pròpies vivències, en tot el que ha conegut, el que ha aprés. Els seus pinzells, en desplaçar-se per la tela, encara que siga de manera inconscient, pinten la seua vida, narren les seues sensacions i transcriuen els seus estímuls. És raonable dir que exercix una expressió lliure en què inventa el seu propi estil. Per això les seues teles tenen este caràcter d’allò no acabat i sembla voler transmetre un toc d’acabat d’inventar. La seua obra oferix una temperatura, una frescor i un dinamisme important.\nEl realisme que desvela el seu treball protagonitza un paral·lelisme essencialment humà amb l’obra cervantina. Inclús quan Castejón disseca les figures de l’home, ens evoca la destrucció mental del ser a través de les accions quixotesques més expressionistes carregades d’un lirisme tràgic. L’home kafkià es trenca, es metamorfosa i ens oferix una vida interior per mitjà dels seus escorços, la seua ruptura i, potser, la seua alienació poètica mental que es passeja entre la ficció literària i la realitat social deshumanitzada.\nDe qualsevol manera, Castejón mostra la seua tradició lligada a la vella escola d’art on se li atorgava al dibuix, com l’estructura d’una obra, el valor que realment mereixia, ja que l’idioma de la pintura troba de forma natural la seua millor forma de comunicar-se.


Reforç general per a tercer cicle de primària\n/ El teu Ajuntament/ Organització municipal/ Àrea Social/ Educació i Biblioteques/ Reforç educatiu (REIP)\nEl servei de reforç general, està integrat en el Programa de Reforç Educatiu en Infantil i Primaria. Dirigit als alumnes de cinquè i sisè de primària per faclitar la seva tasca escolar i d'estudi, a més de desenvolupar uns hàbits correctes de feina. Es treballarà a partir dels dubtes de l'alumne a totes les assignatures.\nRatio: Els grups d'intervenció tindran una ratio de 6 alumnes per grup.\nQui ho pot sol.licitar: Són els mestres tutors els encarregats de detectar i derivar els casos que considerin oportuns, i que puguin beneficiar-se d'aquestes actuacions. També la resta de professionals de les escoles: equip psicopedagògic, AL, Pt,...\nDrets que atorga: Es prioritza els nins i nines que presenten alguna asignatura suspemajors dificultats en el seu aprenentatge i permaneixen al petit grup de feina fins que superen els objectius en aquest aprenentatge instrumental bàsic.


Notícies – CEIP Vora Mar\nDivendres 18 de maig els nins i nines del Ceip Voramar vàrem participar a la 21 ena CURSA CONTRA LA FAM que organitzà el nostre centre amb un èxit de participació total.\nAlumnes, mestres pares i mares visqueren una diada molt especial on tots junts sota el lema TOTS SOM IMPORTANTS posarem de manifest la importància dels valors de la solidaritat i cooperació tan importants a la nostra societat i sobre els que hem decidit treballar al centre.\nVa ser molt emocionant veure els més petits esforçant-se en donar una volta al camp, que fins i tot se’ls va quedar petit, o als més grans veurel’s amb la determinació d’arribar a aconseguir el nombre de voltes al que s’havien compromés.\nAgrair també la implicació dels mestres essent també protagonistes d’aquesta cursa corrent amb els nins i participant de la prova. Sense vosaltres no seria lo mateix.\nI fer una especial menció a tots els patrocinadors siga quina siga la seva aportació que amb la seva ajuda aconseguim que el món siga una mica millor i més just.\nEl doblers aconseguit enguany anirà per als projectes que té la ONG Accion contra el Hambre als camps de refugiats a Iraq i que com sabeu n’Ulises ens va venir a explicar al mes d’abril.\nMolta més informació a la pagina web www.lacarreracontraelhambre.org\nAjuts Menjador 2018-2019\nEnhorabona als nins i nines de 5è del CEIP VORA MAR. Avui han anat a vendre al mercat d’Inca i ha estat tot un èxit! S’ho han passat beníssim!!!\nEstudiant els Oficis\nEls alumnes de 2n estan estudiant els oficis. La setmana passada varen veure un vídeo d’IBE3 del programa “Gent de la Mar” on entrevistaren a un pescador de Can Picafort. El dia següent varen anar a visitar la seva barca i ens va explicar moltes coses del seu ofici. Vàrem aprendre molt!!!\nDia de Crespells i Robiols\nAvui els alumnes de 3r, 4t, 5è i 6è han dedicat gran part del dia a l’elaboració típica dels crespells de cada any. Enguany els tutors/es de 5è i 6è s’han atrevit a incorporar una variació gastronòmica també típica d’aquests dies, els robiols. Tant uns com els altres tenien bastant bon aspecte. Crec q seran boníssims.\nLa Jaia Corema i les set cames\nEls alumnes de 3r A hem participat a 2 sessions intergeneracionals, duites a terme a la Residència de Persones Majors de Can Picafort, en el marc dels Tallers de Memòria i Habilitats Socials que organitza el Departament de Benestar i Drets Socials del Consell de Mallorca.\nHem pogut intercanviar experiències i compartir moments agradables amb els residents els dies 17 de febrer i 14 de març de 2018.\nAquest any hem treballat “Emocions”.\nCampionat de Balears de Karate i Kumites\nGran èxit del Club Deportiu Taosport en el campionat de Balears. En la categoria benjamin masculí de karate el nostra alumne Jaden Milligan s’ha proclamat campió de Balears. En aquesta mateixa categoria l’alumne Aaron Marin ha aconseguit la medalla de bronze.\nEn la categoria alevín femení, Karla Symmes ha obtingut la medalla de bronze i Emilie Bobella el subcampionat de Balears i Gemma Perelló un merescut quart lloc.\nEn la categoria d’alevin masculí Omar Symmes s’ha proclamat campió de Balears, Pepe Heinrich subcampió i Adrian Harzendorf medalla de bronze. També Noé Monje, Sergi Ferrer i Loann Tomás han duit a terme un grandíssim campionat.\nA kumite menys de 30 kg. Karla Symmes ha aconseguit la medalla de bronze. També els kumiteros Pepe Heinrich, Adrian Harzendorf, Omar Symmes i Noé Monje estan progressant molt ràpidament.\nEn les finals escolars categories infantil i juvenil les nostres alumnes han aconseguit bons resultats. Julia Perelló ha aconseguit la medalla de bronze en la categoria infantil i en la categoria juvenil Aurora García també ha aconseguit la medalla de bronze.\nEnhorabona a tots i a totes, esteis realitzant una molt bona feina.\nEls alumnes del Club Deportiu Taosport tornen estar d’enhorabona. En la modalitat de katas el nostre club ha aconseguit estar en la part alta del medaller. En la modalitat de kumite el club està donant grans passes.


Paraules a ningú: L'home en el mirall.\nL'home en el mirall.\nNo acceptem les diferències? Bé, suposo que la bellesa per a molts es troba en la unitat i la homogeneïtzació de les coses... Des del més profund del llenguatge al més alt de la societat, s'ha dut l'existència cap a un pou sense fons on la fricció ens depura i rasca tot allò que sobresurt i escapça l'establert statu quo.\nLa desigualtat, allò que no ens és proper, sempre ens ha espantat; des del més irracional racisme, passant per la més innocent por a la foscor. Però de fet, tot té un comú denominador que crema i corre en la pólvora de les ments explosives d'aquells que la intolerància forma part de la seva essència. La por.\nTendim a atacar allò que desconeixem, a allò que senzillament creiem ser poc savis per arribar a entendre, i molt guerrers per a arribar a atacar.\nLa vida és sempre aquest moment; l'ara mateix. I la intolerància ens porta a l'odi, i l'odi entre éssers posseïdors del miracle de la vida, és certament quelcom a ser canviat i reformat fins a l'exhaustivitat. L'ara mateix crema com ho fa una teia encesa a la foscor, il·lumina la llarga caverna creant ombres i reflexos a les parets d'argila, tots ells són part d'una realitat inconcebible per cap de nosaltres.\nLa diferència és l'únic aspecte que ens uneix a tots els elements d'aquest món, l'únic vincle infinit i ferm al més profund de l'essència. Doncs si hi ha quelcom que no es pot negar, destruir, és la diferència; i amb aquesta, el dret a ser un mateix, a simplement, ser, a decidir ser. I ser respectat, tolerat i guardonat per això.\nSe'ns premia per l'adaptació a una societat, i se'ns castiga per tal de voler sortir d'ella. Les regles del joc, les regles de tothom, haurien de canviar. La ment humana no és una presó on lleis definides governen el funcionament de cadascuna de les seves cel·les. No, l'ésser humà hauria de poder arribar a veure el seu propi mar, a tocar els seus núvols amb les mans, a llançar-se sense corda, a poder cridar i que el crit, no deixés mai de ser-ho. A volar, i que cap límit aturés les seves ales.\nPublicat per Guillem Rubio a 2:06


Després d'una gran trajectòria musical ens sorprenen amb el nou disc 'Lugares Comunes' - Sies.tv\nTelevisió | Dimecres, 18 abril 2018\nLa Fundación Tony Manero llencen un nou disc i no perden ni la seva essència ni identitat\nLugares Comunes és el nou disc de la Fundación Tony Manero. Ha passat bastant temps des del primer, i per aquest motiu han evolucionat i canviat d’interessos. Ara tenen un nou estil. Un nou ritme musical que segueix tenint la marca de la casa. Aquest nou disc el podem ballar, cantar, escoltar-lo mentre llegim o conduïm. La Fundación Tony Manero estaran per primera vegada en el Festival Strenes acompanyant a Valtonyc i donant suport a la llibertat d’expressió.\nComentar ( ) Fundación Tony Manerogran trajectòriaLalo LópezMiguelito Superstarmusicanou discnou estilr&bsoul


Desenes d'illencs caminen per la unitat dels Països Catalans\n21 abril 2021 07:22\nMiquel Ripoll | 23 juny 2013\nUna desena de excursionistes desplegaren senyeres a dalt de tot de l'Ofre. Foto: Som Països Catalans.\nBalears camina per la llengua i el territori. Mallorca, Eivissa i Formentera participen aquest cap de setmana en la campanya "Som Països Catalans" que pretén fer visible la unitat del català arreu dels territoris. Les activitats, que es desenvolupen a una seixantena de territoris de parla catalana en motiu de la festa de Sant Joan, consisteixen a pujar a d'alt de cims i muntanyes emblemàtiques. Les excursions estan organitzades per diversos col·lectius que defensen la llengua i la identitat.\nA Mallorca, entre ahir i avui, hi ha previstes quatre excursions: una pujada fins a la Talaia d'Alcúdia, una excursió fins el Puig del Galatzó, una caminada fins a Sant Salvador, i una pujada fins el Puig de l'Ofre. En aquesta darrera excursió, una desena de persones desplegaren ahir dematí senyeres i estelades a dalt del cim. Amb tot, les diferents rutes, tenen previst cobrir la pràctica totalitat de la geografia illenca.\nA les Pitiüses també es desenvolupen dues caminades. Així, una desena d'excursionistes de Formentera participaren ahir en una caminada fins a La Mola. Allí hi desplegaren senyeres i reivindicaren la unitat de la llengua. A Eivissa es preveu realitzar avui una excursió fins a La Talaia, aprofitant les previsions de bon temps.\nCal dir, a més, que Enllaçats per la Llengua dóna suport a la campanya i anima a tots els participants a portar llaços quadribarrats. En aquest sentit, animen a grans i petits a participar en els actes de les festes de Sant Joan amb plena "consciència" de que és la "festa nacional" dels Països Catalans. Els organitzadors de les activitats publiquen les fotografies de les múltiples caminades a la web www. sompaisoscatalans.cat.\nPer I això ès notícia?, fa mes de 7 anys\nMira que ho pormocionau tot això des PPCC, però as final sempre acabau assistint es quatre arreplegats de sempre. Mem si compreniu d'una vegada que es Balears MAI mos sentirem catalans, ja en podeu organitzar de catalufades, sabem be qui som, i d'on venim. SOM BALEARS MAI CATALANS.\ndesenes??!! Que sou d´exagerats!!!\nA sa foto hi veig dues banderas,\nSa meva gran preocupació es sabré quants hi ha de partidaris de cada una , perque si ningu m'ho explica avui no podré dinar\nA mi ,mes que abanderats me semblan bandedjats\nPer llàstima, fa mes de 7 anys\npobrets. No poden ni jugar un partidet de futbol 7.\nPer au a jeure,, fa mes de 7 anys\nAqueixa es sa realidat des catalanisme. 8 espardenyes i res pus.\nPer Joan,, fa mes de 7 anys\nM'he sap greu per sa gentada de sa foto peró sa vida és així de crua per tothom.. i..\nCagondeeeeena quine foto!!!! quantes banderes Balears i mallorquinas!!!!\nNo fer cas als "ultranacionalistasespañolistasintegristas".\nPer J F A,, fa mes de 7 anys\nAquests individuos ni gent com ells aconseguiran lo que es proposen .. a més aquí a Mallorca es mouen en cercles molt reduïts de fanàtics pancatalanistes. només basta veure es caretos..\nUau.... quine foto!!!! quantes banderes Balears i mallorquinas!!!! arruuuuix renegats\nPer Carta a tots es catalanufos Mallorquins., fa mes de 7 anys\nCarta a tots es catalanufos Mallorquins.. cuatre replegats com es de sa foto...\nPer Passau d´ells com de la m..., fa mes de 7 anys\nNo contesteu als gonelles envejosos. El despreci és el pitjor que els podem fer.


Alea jacta est. Pedro Sánchez posa la directa de cara a l'excarceració dels líders del "Procés". La decisió sembla, doncs, irreversible. Naturalment, l'anunci dels indults ha desencadenat una tempesta polític-mediàtica. La dreta i l'extrema dreta, conscients que la mesura de gràcia va a contra corrent del sentir majoritari de l'opinió pública espanyola, esperen donar un cop definitiu a un govern declarat "il·legítim" des del minut zero de la legislatura. Per la seva banda, els sectors més radicalitzats de l'independentisme tampoc han trigat a injuriar els indults com un parany de l'Estat. Sánchez, però, està convençut de la necessitat inajornable de moure fitxa en el tauler català. En aquest cas, la ciutadania sí que es mostra clarament favorable a un diàleg ... que no podria prosperar amb una part dels interlocutors entre reixes. En aquestes circumstàncies, el millor que pot fer el govern és actuar amb celeritat. Qui té la iniciativa determina les condicions i el ritme de la partida. Convé que els presos estiguin al carrer abans que el PP desplegament per tot el país les seves taules petitòries contra l'indult, en un remake d'aquella infausta campanya contra l'Estatut.\nNo obstant això, la sort de l'aposta que fa l'esquerra dependrà del que passi "el dia després". Res resulta tan atzarós com els pronòstics polítics. Però dirigir és preveure. Si més no, intentar-ho. Com reaccionarà la Generalitat davant el arriscat gest de el govern espanyol? Tindrà Pere Aragonès els arrestos necessaris per assumir al seu torn el paper de "traïdor a la causa nacional"? Si no hi ha plena correspondència, si no s'accepta l'indult com a prova d'una voluntat sincera de reconduir el conflicte a el terreny de la política - excloent, per tant, la confrontació institucional i els desbordaments unilaterals -, tot pot anar-se en orris. No cal dir el que semblant fracàs suposaria per a l'esquerra a Espanya. Com tampoc cal ser molt imaginatiu per entreveure el que suposaria per a l'autogovern català el retorn a el poder d'una dreta enfervorida i esperonada per Vox.\nD'antuvi, ERC, cridada a exercir un paper determinant, emet senyals contradictoris. Parla a Sánchez, desitjosa de no perdre el tren de la història ... i parla a el món independentista, temorosa de veure 'desestabilitzada pels sectors que li disputen la seva hegemonia. D'una banda, Aragonès reconeix el paper apaivagador dels indults; fins i tot ha fet de la seva concessió la condició sine qua non de qualsevol col·laboració amb el Congrés. De l'altra, proclama que el seu objectiu és "culminar" la instauració de la República Catalana i declara l'amnistia i un referèndum d'autodeterminació com a objectius irrenunciables. Potser això no faciliti precisament les coses. Les consignes les carrega el diable i la CUP no deixarà de recordar-li a ERC el compromís subscrit durant la investidura. Però tampoc resulta sorprenent que, en els preliminars d'una negociació, les parts expressin les seves màximes aspiracions. Una negociació reeixida haurà d'arribar, però, a un punt de trobada. I els interlocutors han de saber-ho. Una altra cosa és que l'independentisme està dividit i ve d'una llarga fase d'inflamació. L'aterratge dels que vulguin sortir de l'atzucac no serà fàcil, tot i el inapel·lable fracàs de l ' "embat" de 2017. En tota negociació cal que cada part tingui la intel·ligència d'entendre els límits i necessitats de l'altra.\nPerò l'indult no és un preàmbul de l'amnistia. Més aviat l'aparta de l'equació. La remissió de les penes de presó no qüestiona l'acció de la justícia, creditora de les opinions més diverses quant al seu encert i equanimitat. Una vegada i una s'emmarquen en la legalitat vigent. L'amnistia, per contra, ens diu que no hi va haver, per part de l'independentisme, comportament mereixedor de retret penal algun. L'Estat de Dret no pot negar-se a si mateix. I Catalunya no és, ni ha estat mai, una colònia. Cap nació subjugada disposa d'un autogovern a el front de la sanitat, l'ensenyament i l'ordre públic, i fins i tot la gestió dels centres penitenciaris. Tampoc es podria invocar el "model escocès", sens dubte temptador per a l'independentisme. L'experiència del Brexit hauria de ser concloent pel que fa a les consultes vinculants binàries: no permeten resoldre qüestions complexes, que requereixen deliberació i pacte abans que plebiscit. Recórrer a elles produeix estrips profunds en la societat i només genera nous conflictes. (Per si fos poc, la fórmula assajada a Escòcia no contemplava la necessitat de majories qualificades. Amb la qual cosa, si una majoria ajustada es decantava per la secessió, s'iniciava un procés irreversible. Altrament, els nacionalistes sempre podrien tornar a intentar-ho , cosa que no representa precisament el súmmum de la democràcia).\nSi ha d'intervenir algun referèndum o consulta a Catalunya, hauria de referir-se a la ratificació ciutadana dels acords assolits, per ventura sota la forma d'un nou pacte estatutari, després d'un assossegat procés de negociació. En certa manera, tenen raó els independentistes quan diuen que ja van fer un referèndum l'1-O. Va ser il·legal, de part, sense garanties democràtiques, impossible d'homologar segons els estàndards internacionals ... Però va tenir lloc. I va mostrar un país dramàticament partit en dos. Una negociació seriosa no pot desembocar en la cronificació de semblant cesura, sinó en un nou pacte de convivència. En aquest sentit, tenen raó els que insisteixen que les converses entre el govern espanyol i la Generalitat han de compassar amb un diàleg entre les forces representatives de la societat catalana. L'independentisme només encarna les aspiracions d'una part de la mateixa. Cal no oblidar que l'aventura unilateral de 2017 va ser viscuda per la resta de la ciutadania com una veritable agressió contra els seus drets. Catalunya ha de dialogar amb ella mateixa si vol restablir la unitat civil.\nPerò, hi ha marge per a un acord? És molt raonable pensar que si. (No, per descomptat, des de les posicions ultramuntanes dels que rebutgen la diversitat cultural i nacional que engloba Espanya, o dels que avorreixen aquesta realitat com una negació de la seva particular identitat). Hi ha molt camí per recórrer en la millora d'un finançament que estigui a l'altura dels serveis que ha de prestar una comunitat autònoma. I també n'hi ha per tot el que es refereix a la seva participació en la governança de l'Estat i a la projecció de la seva veu a Europa. Hi ha aspectes de l'Estatut, impugnats per la sentència de 2010 del Tribunal Constitucional, que podrien veure la llum mitjançant lleis orgàniques. És possible un reconeixement satisfactori de la singularitat catalana que no exigeixi les difícils majories requerides per a una reforma en profunditat de la Carta Magna ... Caldrà tirar d'imaginació i generositat. No es tracta d'acabar amb un problema - imbricat en la inacabada història d'Espanya i que només el propi curs de la història potser tanqui algun dia -, sinó d'arribar a un pacte de convivència, entre catalans i amb la resta d'espanyols, que pugui durar altres trenta anys, per dir alguna cosa. Ningú ha de renunciar als seus ideals. Però és necessari establir un marc, acceptat per una àmplia majoria, que permeti a una societat diversa i complexa com la nostra afrontar els tremends desafiaments globals que s'acosten. Els que a una i altra riba de l'Ebre apostin pel diàleg, hauran d'esforçar per propiciar-, acompanyar-lo i blindar-des de tots els àmbits de la societat civil: des de sindicats, entitats i associacions fins a les universitats i el món de la cultura. És urgent començar a pensar en el disputat escenari que ens deixaran els indults.


Esteu veient:Inici»Portada»Creu Roja reprèn l’activitat al Centre de Suport Social de Santa Maria de Palautordera\nPer Redacció la Vila el\t 14 juliol 2020 0 Comments\nCreu Roja Sant Celoni i Baix Montseny ha anunciat que el Centre de Suport Social de Santa Maria de Palautordera ha tornat a reobrir portes després de quatre mesos sense activitat pel tancament obligat pel decret d’estat alarma provocat per la crisi sanitària del coronavirus Covid-19. La reobertura de l’equipament gestionat per Creu Roja ha estat possible seguint totes les mesures de seguretat i salut pels usuaris i usuàries així com el personal voluntari que s’obliguen tant des del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, l?ajuntament de Sasnta Maria de Palautordera i la pròpia Creu Roja.\nJordi Garcia, president de Creu Roja Sant Celoni i Baix Montseny, ha recalcat que les mesures de seguretat són extremes ja que el grup de persones que utilitzen el Centre de Suport Social són de risc per l’edat i, per tant, la neteja del local es fa en molta més intensitat que no pas abans de la Covid-19. També es té molt present la neteja de mans amb gel hidroalcohòlic, l’ús de la mascareta i la distància de seguretat d’un metre i mig com a mínim.\nEntre les mesures de seguretat, ha explicat Garcia, també hi ha la compra de material nou com els llapis i colors per poder fer els tallers de memòria i dibuix ja que des d’ara són d’ús individual i no es poden compartir entre els participants en els tallers que s’imparteixen al centre de Suport Social. Els grups d’interactuació són de set a deu persones.


Dos «intermediaris» del desarmament d'ETA, denunciats - Diari de Girona\nDos «intermediaris» del desarmament d'ETA, denunciats\nLes víctimes els porten a l'Audiència Nacional per col·laboració amb una organització terrorista i per encobriment. La banda finalment va entregar moltes menys armes de les que havia anunciat\nEl Col·lectiu de Víctimes del Terrorisme, Covite, va denunciar davant l'Audiència Nacional els «intermediaris» del desarmament d'ETA Jean Noël Etcheverry i Michel Berhocoirigoin per un presumpte delicte de col·laboració amb organització terrorista, encobriment i tinença i dipòsit d'armes. Segons va explicar Covite en una nota, els ciutadans francesos Jean Noël Etcheverrry i Michel Berhocoirigoin van participar en el «suposat desarmament d'ETA» al desembre de 2016 a Louhossoa (França), on es va confiscar un dipòsit d'armes i explosius i es va detenir cinc persones\nLa denúncia presentada per Covite davant l'Audiència Nacional recorda que ja s'ha cursat a França una comissió rogatòria sobre l'escenificació del lliurament d'armes realitzada a Baiona (França) el passat 8 d'abril per determinar si alguna d'elles «forma part d'algun procediment obert contra la banda terrorista».\nNo obstant això, «no es té coneixement» que s'hagi actuat igual respecte l'armament confiscat a ETA a Louhossoa, que «pot correspondre a l'altre 15%» i que «és igualment necessari per a la investigació dels prop de 300 assassinats terroristes de ciutadans espanyols no aclarits», entre altres delictes. Per aquesta raó, sol·licita que també s'acordi demanar auxili judicial en aquest cas cursant una nova comissió rogatòria a França.\nEn un altre ordre de coses, ETA va mentir en l'escenificació de la seva rendició, els autoanomenats «artesans de la pau» van mentir i, per extensió, també van deixar de complir amb la seva obligació els membres de la Comissió Internacional de Verificació encapçalats pel professor Ram Mannikalingam. En realitat, l'organització terrorista no va lliurar 120 armes distribuïdes en vuit amagatalls -tal com van anunciar tots ells en els actes oficials i rodes de premsa organitzats el passat dia 8-, sinó que, segons el recompte fet per les autoritats franceses, només van posar a disposició de la policia 53 pistoles i 10 armes llargues.\nSuspensió de pena a França\nPer altra banda, la justícia francesa va acceptar suspendre la pena de l'etarra Oier Gómez Mielgo, greument malalt per un càncer, i examinarà la demanda d'alliberament dels seus advocats, que volen que se'l pugui traslladar a un hospital proper a la família.


Teràpia Psicomotriu i Integració Sensorial | CreixambTraça\nTeràpia Psicomotriu i Estimulació Sensorial\nLa psicomotricitat és una disciplina que, a partir del moviment, es converteix en un mitjà de comunicació -intra i extra personal- tan poderós que no només serveix per transmetre sentiments, sinó que també per desinhibir al nen, desenvolupar el seu intel·lecte i proporcionar-li l’oportunitat de controlar els seus desajustaments emocionals. La psicomotricitat es basa en una concepció integral del subjecte.\nAmb la Psicomotricitat terapèutica abordem les dificultats o alteracions que el nen presenta en el desenvolupament psicomotriu acompanyant-lo des d’una estimulació sensorial adequada a les seves possibilitats. A través del moviment corporal conscient busquem la manera d’aconseguir l’equilibri entre el motor, el sensorial, el psíquic i l’afectiu del nen quan s’ha detectat algun problema o trastorn en el desenvolupament.\nSovint una disfunció motora pot ser deguda a dificultats del cervell per processar correctament la informació que li arriba a través dels sentits. Això pot donar-se per dos motius: bé, per una falta d’habilitat física o sensorial que, amb un entrenament adequat, pot activar la maduresa del nen; o bé, per una causa d’origen neurològic, la qual cosa necessita d’una atenció més especialitzada\nAl nostre programa terapèutic d’intervenció corporal a través del moviment donem summa importància als sentits i realitzem un treball específic per estimular els que ens són més familiars (oïda, vista, tacte), així com els 3 sistemes més inconscients de l’individu, (vestibular, propioceptiU i tacte). Estem convençuts que quan el nen processa correctament aquests 3 sistemes sensorials és capaç de mantenir un nivell d’alerta adequat per a cada activitat, que li permeti aprendre i madurar de forma adequada en totes les àrees del desenvolupament.\nAmb el nostre programa atenem en sessions individualitzades adaptant-nos a les necessitats del nen i completem el nostre treball amb:\nReflexos primaris i teràpia de moviments rítmics i\nKinesiología educativa (Brain Gym) en el seu enfocament terapèutic.\nRecomanat per a nens amb problemes d’aprenentatge, d’atenció i concentració, en la lectura i escriptura, problemes kinestésicos o de comportament.\nImplicació familiar: En tot procés terapèutic i educatiu dels nens, la família és l’element clau que permet la consolidació dels processos que treballem en les sessions. Per aquest motiu és imprescindible una relació estreta, coherent i coordinada amb el *psicomoticista i/o els altres professionals que intervinguin en l’acompanyament del procés del nen.


Gran victòria del sènior masculí a Manresa\nPrimera derrota del sènior femení del Club Nou Bàsquet Vilanova AKO\nCNB Vilanova Vilanova i la Geltrú 06-11-2018 20:25 Lectures 542\nCB Manresa 60 – CNB Vilanova 72\nDissabte el sènior vilanoví es desplaçava a Manresa amb tant sols vuit jugadors, només en Miki com a jugador interior, i el primer cop en que Caelles es vestia de curt després de la lesió que el tenia apartat de les pistes des de la pretemporada. Dificultats doncs pels verds, davant un equip amb el mateix balanç de victòries i derrotes.\nSortida amb Javi, Dídac, Carlos, Mateo i Miki. Com va sent habitual com a motos, intensitat defensiva, sortida al contraatac i un joc alegre i descarat guiat per un Javi immens. Parcial de 3-12 als cinc primers minuts. Però els de Manresa són un equip amb ofici, jugadors amb bona mà i experiència que aconsegueixen igualar el marcador al final del primer quart, 18-19.\nAl segon quart els de Vilanova demostren la força del seu col·lectiu, les rotacions no fan baixar el nivell de joc, un Alex espectacular, Caelles amb els seus primers minuts, i un Guillaumes que torna a demostrar quant important és per l'equip. Així s'arriba a la mitja part, amb un 30-33 que deixa el matx obert.\nTercer quart, els del Garraf surten amb l'objectiu de matar el partit. Un Carlos en estat de gràcia veu la cistella com una piscina, anota set punts seguits, i la defensa zonal proposada per la banqueta posa en molts problemes els de Manresa. Miki es multiplica en els intangibles, Mateo demostra un caràcter brutal, Nil compromís, buidant-se quan fa setmanes que juga amb molèsties, i el Nou Bàsquet arriba als darrers deu minuts amb 42-52 al lluminós.\nEls locals pugen la intensitat defensiva i l'arbitratge molt pressionat des del primer minut, deixa un punt de permissivitat més, totalment comprensible. Però els del Garraf aguanten, juguen i demostren una maduresa d'equip gran. Ni una protesta, ni un conflicte, joc intel·ligent i aparició del que faltava, Dídac tira de galons i llegeix a la perfecció el que necessita l'equip, després del bombardeig des de 6,25 toca dividir. Final del partit i victòria treballada, 60-72.\nDissabte nou repte a Corbera, seguim.\nCNB Vilanova: Guillaumes (5), Alex (8), Javi (14), Miki (7), Nil (3), Carlos (19), Caelles (1), Mateo (3) i Dídac (12)\nCB Igualada 55-50 CNB Vilanova\nPartit que començava amb 30' de retard (21.30h) a la pista del C.B. Igualada. Bona sortida en el primer quart on el Vilanova és col·locava amb un 4-10 favorable en el minut 5 de partit. Però el rival amb dos triples consecutius cap al final de quart és capaç de donar la volta al marcador.\nEls altres tres quarts van ser un reflex de la igualtat existent durant tot el partit. Partit molt defensiu, la qual cosa explica el resultat amb poca anotació. A l'inici del tercer quart, el Igualada va escapar-se del marcador amb un 31-23, però les jugadores del Vilanova no van donar el partit per perdut, i amb 7 punts consecutius de Raquel, van reduir la diferencia, per començar l'últim període amb opcions d'emportar-se la victòria cap a Vilanova.\nÚltim quart amb intercanvi de cistelles, que deixava el marcador en el final 55-50. En definitiva, partit igualat davant les noies del Igualada que segueixen invictes a la lliga, i on les noies del Vilanova han demostrat no baixar el braços en cap moment, la qual cosa va donar opció a la victòria fins el final.\nVital seguir millorant en petits detalls, tant ofensius com defensius, per seguir demostrant-nos que es pot estar a dalt de la classificació.\nDivendres dia 9 partit a les 21:30 al camp del Prat Actiu, un rival dur on les noies Ako anirem a totes per endur-nos la victòria.\nParcials: 18-15 / 11-8 (23-29) // 9-11 (34-34) / 17-16 (55-50)\nJugadores: Júlia F., Noèlia, Tània, Noemi, Raquel (5 inicial), Clara, Elia, Júlia G., Natalia, Aïna, Inés i Yoyi\n1La cursa solidària de les Roquetes lliura un xec de 3.000 euros a Autisme amb futur\n2La cursa solidària Nits de la Lluna Plena lliura més de 35.153 euros a l'Hospital Sant Joan de Déu\n3La Travessia d’Hivern de Sitges i el Duatló infantil es disputen al Port d’Aiguadolç\n4El Vendrell obre una temporada més el circuit de l’Open BTT Tour\n5Les obres d'ampliació del pavelló de la Gamba, a Vilafranca, començaran al març i doblaran l'espai esportiu\n6Sitges licita les obres del futur camp de rugbi\n7Santi Triguero: “A l'Inter d'Escaldes tindré nous reptes que em motiven molt”\n8Vilanova i la Geltrú serà seu del campionat territorial de BCN de grups Xous i Quartets aquest cap de setmana\n9Prop de 200 persones participaran a Sitges aquest dijous a la caminada de marxa nòrdica per a la gent gran\n10L’skate park de Ribes acull dissabte una exhibició dedicada a les diferents modalitats d’esport urbà


Els IgNobel 2007\nLlorenç Valverde | 10 octubre 2007\nFeu l'amor i no la guerra, el vell eslògan hippy dels seixanta ha tornat a cobrar actualitat, ara de la mà d'un laboratori de recerca de la força aèria dels Estats Units, des d'on van proposar "i sembla que estan desenvolupant" una bomba que per comptes de matar els enemics els inundaria de feromones, de tal manera que se sentirien irresistiblement atrets entre ells, els soldats enemics. Bomba gai en diuen i els membres del jurat dels premis IgNobel, lliurats el passat dijous a Harvard, han considerat que aquesta iniciativa era mereixedora del premi de la Pau. Un guardó que també havia rebut anys enrere, per exemple, l'inventor del karaoke perquè el seu invent havia contribuït a augmentar la tolerància dels uns envers els altres. I és que tot val a l'hora de lluitar contra aquesta plaga que són les guerres. Però l'àmbit dels premis IgNobel "un nom que, dit en anglès, recorda innoble" no es limita al de la pau. Enguany, per exemple, n'hi ha dos que estan molt relacionats amb la nutrició: ja se sap, el món es divideix en dues parts: una on la gent està sobrealimentada i l'altra on hom passa gana. El premi IgNobel de nutrició d'enguany ha anat a parar a una recerca que ha vingut a demostrar "si fa no fa" que els humans mengem més pels ulls que per la boca o per la gana que tenim, una prova que, sigui dit de passada, ja havia estat feta "entre d'altres" per Korzibsky fent menjar galetes de ca als seus alumnes, mentre aquests es pensaven que menjaven galetes normals. Els guanyadors d'aquest IgNobel varen fer un experiment consistent a fer servir uns bols de sopa que s'anaven emplenant automàticament a mesura que els anaven buidant a cullerades. A la mateixa taula hi havia dos bols normals i dos d'aquests trucats: els resultats d'una mostra no gaire significativa va ser que menjaven més els dels bols trucats que els altres. Certament aquesta és una recerca que satisfà els principals requisits per ser candidat al premi: d'una banda, tractar-se d'una recerca que no pot o s'hauria de repetir i, de l'altra, tractar-se de projectes que primer ens han fet riure i, desprès en han fet pensar. També dins l'àmbit de la nutrició, però en la categoria de química, l'IgNobel d'enguany ha anat a parar a mans d'un japonès que ha aconseguit extreure aromes de vainilla de la merda de vaca, així tal qual. A mi mai no m'ha agradat gaire la vainilla i ara, aquesta descoberta, m'ha ajudat a entendre les raons. Però no tothom s'ho ha pres així de malament, una gelateria de Cambridge "prop de Boston" ha incorporat a la seva carta un gelat a base de vainilla i que du el nom de l'investigador responsable de la troballa, un gelat que va ser presentat i tastat a la cerimònia d'entrega, que acostuma a ser presidida per guanyadors dels Nobels de debò. El premi IgNobel de Medicina d'enguany també té relació amb la nutrició: ha estat atorgat a unes recerques que tenien per objectiu investigar els efectes secundaris de l'enviament d'espases, és a dir, que els passa a aquests màgics que incorporen al seu espectacle un número d'aquests de ficar-se una espasa per la boca i fer-la passar a tall de mànec. Els resultats són concloents, tot i que esperançadors: resulta que un efecte secundari d'aquest número és la perforació de l'esòfag, accentuada en els casos que el malabarista hi afegeix floritures, però el diagnòstic, el tractament i la recuperació són molt millors que en el cas d'altres perforacions. Per arribar a aquestes conclusions els autors de la recerca "un metge i el president de l'associació professional del ram" han entrevistat, per correu, 110 especialistes en aquest art de les espases d'arreu del món. L'aviació també ha tingut en aquesta edició el seu premi: unes recerques que han provat sobre hàmsters l'efectivitat de la viagra per a contrarestar el jet-lag. Els ratolins també són els protagonistes d'un altre premi, el de Lingüística atorgat a un equip de la Universitat de Barcelona (l'any passat va tocar a un equip de dos valencians i una mallorquina: vàrem ser primers) que han descobert que les rates no poden distingir entre el japonès i l'alemany quan els fan escoltar enregistraments en aquestes dues llengües, això sí, passat a l'inrevés. No acostuma a faltar un premi IgNobel de Literatura i aquest any ha estat atorgat a una australiana que ha investigat els múltiples problemes que genera l'ús de l'article determinat "the" a aquells que han de fer llistes per ordre alfabètic. El de Física ha anat a parar a un estudi sobre com s'arruguen els fulls de paper i, finalment, el d'Economia ha estat per a una patent d'un sistema que té per objectiu detectar i atrapar lladres de bancs amb una xarxa. La patent és de 2001 i, més enllà de la idea, no deixa de ser ben espectacular els arguments que la justifiquen: la crisi econòmica havia fet augmentar el nombre de delinqüents i, com que la policia no dóna a l'abast, heus ací l'invent que tothom estava demanant. Ja ho veuen, com cada any per aquestes dates, l'anunci dels premis IgNobel es converteix en una excusa per riure a costa d'aquestes recerques més o menys exòtiques. Des de fa pocs anys els mitjans de comunicació tradicionals se'n fan ressò. Ni ha que argumenten que aquests, els mitjans tradicionals, els han conegut gràcies a Internet i, molt en particular, a la blogosfera. Aquest seria un dels primers "que no únic" exemple de com Internet ha esdevingut una font essencial d'informació també per als mitjans tradicionals. Segur que aviat hi haurà estudis que ho demostraran de forma fefaent, si és que ja no hi són. Qui sap si a algun d'aquests li tocarà també un IgNobel.


6 de maig | L'home dels ulls tristos\nLa jornada, del dissabte 6 de maig, va constar de dues activitats: 1/ al matí, vam visitar el Camp d’Ebenssee, 2/ al migdia, ens endinsàvem en el Project 8 BergsKristall, i 3/ a la tarda, vam participar en l’Homenatge Internacional del Camp de Gusen.\n1. Visita Pedagògica al Camp d’Ebensee\nAmb bus des de Mauthausen a Ebensee\nEl camp d’Ebensee\nLa porta d’entrada al camp d’Ebensee\nEl cementiri del camp d’Ebensee dedicat a memorials\nEls túnels d’Ebensee i el treball esclau\n2. Project 8 Bergkristall al Camp de Gusen\nGusen/Bergkristall – Third Reich in Ruins\n” Va ser per aquella època -1943- que es va inaugurar el camp Gusen II. Era darrera el crematori. Diferents kommandos excavaven túnels profunds on més tard s’hi instal·larien fàbriques d’armament. … La feina als túnels era molt dura.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.-88 i 91)\nAssembling the German jet aircraft Heinkel He-162 Salamander on the underground plant in Germany\n3. Homenatge Internacional al Camp de Gusen\n“Una persona sana podia sobreviure a les condicions del camp uns divuit mesos. Nosaltres ja feia dos anys que hi érem, entre Mauthausen i Gusen … Va rribar el Nadal del 1942. Estava molt feble. La gana i l’esgotament rossegaven les meves forces sense parar … el meu estat físic es degradava més i més.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.85)\nEl camp: passat i present\n“Era el dia 21 d’octubre del 1941. Van fer formar tots els espanyols tancats a Mauthausen al pati del camp. Els veterans van avisar-nos que era per fer una tria. Corrien rumors de tota mena: -És per anar a Gusen, prop d’aquí. Un camp encara pitjor …\nEl camp de Gusen es trobava a tres quilòmetres de Mauthausen, a la ribera esquerra del Danubi, prop de Sanit Georgen. Aquest poblet dista uns quinze quilòmetres de Linz, la segona capital austríaca.. En arribar vam travessar el portal. Una filferrada electrificada voltava tot el camp. El mur de pedra exterior era a mig fer. Hi havia una gran plaça de formacions, dues vegades més gran que la de Mauthausen, tota de terra, sense asfaltar ni empedrar. Trenta-dues barraques de fusta fosca s’arrengleraven a banda i banda d’una llarga avinguda. Les dimensions d’aquest camp superaven de molt les de Mauthausen, també el seu estat de deteriorament.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.73-74)\n“De nit, l’amuntegament a les lliteres feia difícil el repòs. Dormíem els uns sobre els altres i la mort sobrevenia sovint als més febles. Els cadàvers servien de coixí fins l’endemà que, després de la formació, els vius marxàvem cap als grups de treball i els morts eren duts cap a les piles del crematori. Sortir de nit per anar al vàter era, també, una temeritat. Les normes del camp només permetien circular després de les nou del vespre amb la meitat del cos cobert: o bé la camisa, o bé els pantalons. Per evitar fugues, deien. Les latrines eren a un centenar de metres de la barraca i el trajecte d’anada i tornada podia convertir-se en un calvari quan arribava l’hivern. Molts van trobar-hi la mort.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.77)\n“En arribar el 1944, el comandament va decidir ampliar els serveis. Van construir una caseta de planta baixa a una costat de la plaça del camp. Era de pedra i les finestres tenien reixes. En van fer una casa de putes. No solament era un escarni per la majoria de nosaltres que amb prou feines teníem forces per mantenir-nos drets sinó també un nou motiu de discriminació i d’accentuació dels privilegis dins del camp. La instal·lació estava reservada a presoners d’origen ari. A més calia pagar els serveis, la qual cosa suposava tenir, d’alguna manera, accés a primes; és a dir, Kapos o presoners suficientment ben situats sense gaire escrúpols. deien que dins hi havia presoneres poloneses que no paraven de fer ganxet mentre els homes anaven entrant cada dos o tres minuts. Una va quedar embarassada. La van afusellar.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.90)\nEl memorial: crematori\n“A les sis del vespre tornàvem després duna llarga jornada de treball. En arribar, formació: de vius i de morts. Els vius, afortunats, tornaven a les barraques. Els morts eren enviats directament al crematori.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.81)\n“Què li devia haver passat? Havia anat a espetegar a les barraques del gas? Li havien injectat una dosi de verí, de benzina? L’havien ofegat en una dutxa? Potser l’havien dut a un dels camps d’experiments que hi havia a la vora? … La mort era present en totes les activitats del camp, una mort anònima que s’amuntegava al nostre voltant, que formava part de la monotonia diària. Certament, després de tant de temps, ens hi havíem acostumat. Tanmateix, aquest costum no evita de cap manera el dolor de perdre un bon company, un amic. El Bernat, fill de Fígols però arribat de ben jove a Manresa, havia estat al meu costat des de sempre … La crueltat del camp se l’havia endut sense deixar rastre. En aquestes circumstàncies, l’únic homenatge possible era mantenir viu el record de la seva fermesa ideològica, del seu optimisme encomanadís, de la seva amistat sencera i il·limitada.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.83)\nHomenatge en el memorial dels republicans espanyols a Gusen\n“Vaig sobreviure l’infern de Gusen durant més de tres anys i mig. Em considero afortunat per aquest fet: més de seixanta mil persones van morir-hi, dels quals gairebé quatre mil eren companys republicans. Aquest camp va ser el principal escenari d’extermini dels espanyols.” JACINT CARRIÓ, Manresa, Mauthausen, Gusen (p.91)


Visites al Web: 412626\nXI MARXA MONTSERRATI\nLLISTA CURT 11 km\nLLISTA LLARG 20 km\nX MARXA MONTSERRATI\nIX MARXA MONTSERRATI\nMARXA LLARGA 19 KM\nMARXA CURTA 11 KM\nVIII MARXA MONTSERRATI\nMARXA LLARGA 22,230 KM\nMARXA CURTA 13,520 KM\nVII MARXA MONTSERRATI\nVI MARXA MONTSERRATI\nV MARXA MONTSERRATI\nIV MARXA MONTSERRATI\nIII MARXA MONTSERRATI\nII MARXA MONTSERRATI\nI MARXA MONTSERRATI\nCategoria: Escull categoria Adult federat 12 €. Adult no federat 15 €. Menor 14 anys federat 8 €. Menor 14 anys no federat 10 €.\nSexe: Escull home o dona Home Dona\nRecorregut: Escull llarg o curt Llarg Curt\nTALLA SAMARRETA: Escull talla per la samarreta Talla XXL Talla XL Talla L Talla M Talla S Talla nen 10-12\nEn el cas que l'inscrit sigui menor d'edat:\nAccepto totes les normes i reglaments d’aquesta marxa, i certifico trobar-me en condicions òptimes per realitzar-la, ja que en sóc l’únic responsable si tinc algun problema en el transcurs de la mateixa, i que soc coneixedor del tractament que rebran les meves dades segons la política de privacitat, acceptant de manera expressa que el meu nom pugui aparèixer a la llista d’inscrits i els resultats de la cursa i fer-se públics nomes per a aquesta finalitat. Autorització drets d’imatge.\nAVISOS LEGALS - DRETS D'IMATGE\nEl Club Excursionista Esparreguera disposa a Internet d’un espai web, www.clubexcursionistaesparreguera on informa i fa difusió de les seves activitats.\nEn aquesta pàgina web s’hi poden ubicar imatges en les quals apareguin individualment o en grup persones i nens realitzant activitats.\nDonat que el dret a la pròpia imatge està reconegut en l’article 18.1 de la Constitució i regulat per la llei 5/1982 de 5 de Maig, sobre el Dret a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge, aquesta entitat demana consentiment a les persones i/o als pares o tutors legals dels nois/es per poder publicar fotografies on apareguin ells i/o els seus fills i filles on aquests i aquestes siguin clarament identificables.\nAutoritza que la seva imatge i/o la del meu fill/filla pugui aparèixer en fotografies corresponents a activitats organitzades per CEEsparreguera i publicades a la pàgina web o a qualsevol altre medi de comunicació relacionat amb l’entitat.\nEl Club Excursionista Esparreguera garanteix als Usuaris de la web (en endavant els Usuaris), en els termes de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (en endavant, LOPD), que tractarà confidencialment les seves dades personals. També garanteix que el servidor on s'emmagatzemen i es tracten aquestes dades disposa de mesures de seguretat necessàries per evitar l'alteració, pèrdua, tractament i/o accés no autoritzat a aquestes dades per part de tercers, tenint en compte l'estat de la tecnologia i la naturalesa de les dades de caràcter personal tractades i els riscs a què estan exposades, ja sigui a causa de l'acció humana o del medi físic o natural, tot això de conformitat amb l'establert a l'article 9 de la LOPD i a la normativa estatal o autonòmica que el complementa. A tal efecte, Club Excursionista Esparreguera garanteix que ha adoptat les mesures de caràcter tècnic i organitzatiu de seguretat en les seves instal·lacions, sistemes i fitxers de conformitat amb el que estableix el Reial Decret 994/1999, d'11 de juny, pel qual s'aproven les mesures de seguretat aplicables a fitxers automatitzats amb dades de caràcter personal. Tanmateix, Club Excursionista Esparreguera podrà revelar a les autoritats públiques competents les dades de caràcter personal dels Usuaris i qualsevol altra informació que estigui en el seu poder només quan li sigui requerida de conformitat amb les disposicions legals i reglamentàries aplicables a cada cas.\nClub Excursionista Esparreguera comunica als Usuaris que la informació que se sol·licita i s'obté als formularis és l'estrictament necessària per a la correcta alta i administració dels socis. En el cas que una determinada informació sigui facultativa, l'Usuari en serà oportunament informat.\nClub Excursionista Esparreguera no es fa responsable dels danys, errors o inexactituds que es puguin derivar del mal funcionament de la web, ni de qualssevol danys o perjudicis, directes o indirectes, que es puguin derivar de la no-disponibilitat, la interrupció i la no-continuïtat del funcionament de la web i de les seves informacions. Quan sigui raonablement possible, s'advertirà prèviament de les interrupcions en el funcionament de la web.\nClub Excursionista Esparreguera vetllarà per la privadesa i seguretat de la utilització del portal i dels serveis. No obstant això, Club Excursionista Esparreguera no es fa responsable dels possibles errors o deficiències de seguretat que es puguin produir per la utilització per part de l'Usuari d'una versió de navegador no actualitzada o insegura, o per l'activació en el navegador de l'Usuari dels dispositius de conservació de les claus d'accés. Club Excursionista Esparreguera no pot garantir que tercers no autoritzats no puguin tenir coneixement del tipus, condicions, característiques i circumstàncies de l'ús que els Usuaris fan de la web i de les informacions i continguts.\nClub Excursionista Esparreguera no serà responsable de qualsevol dany o perjudici que pogués sofrir l'Usuari com a conseqüència d'errors, defectes i omissions en la informació facilitada per Club Excursionista Esparreguera que provingui de fonts alienes a Club Excursionista Esparreguera.\nClub Excursionista Esparreguera vetllarà perquè el seu sistema informàtic (programari i maquinari) i els documents electrònics i fitxers emmagatzemats en el seu sistema informàtic no continguin virus o altres elements nocius. Tanmateix, Club Excursionista Esparreguera no es fa responsable dels danys i perjudicis causats als sistemes informàtics de l'Usuari com a conseqüència de l'existència dels esmentats virus o elements nocius.\nClub Excursionista Esparreguera no serà responsable de possibles danys o perjudicis que es puguin derivar d'interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu d'aquest sistema electrònic, motivades per causes alienes a Club Excursionista Esparreguera, de retards o bloqueigs en l'ús dels sistemes del portal causats per deficiències o sobrecàrregues de línies telefòniques o sobrecàrregues en el sistema d'Internet o en altres sistemes electrònics, així com de danys que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del control de Club Excursionista Esparreguera.\nClub Excursionista Esparreguera no es fa responsable de l'ús indegut de les informacions de la web i els seus continguts per part dels Usuaris. L'Usuari serà l'únic responsable de les infraccions en què pugui incórrer o dels perjudicis que pugui causar-ne l'ús inadequat, dels seus serveis o dels seus continguts, quedant Club Excursionista Esparreguera exonerat de qualsevol responsabilitat. L'Usuari és l'únic responsable davant de qualsevol reclamació o acció legal, judicial o extrajudicial iniciada per tercers, tant en contra de l'Usuari com en contra de Club Excursionista Esparreguera, basada en l'ús inadequat de les informacions de la web, dels seus serveis o dels seus continguts per part de l'Usuari. L'Usuari, doncs, haurà d'assumir totes les despeses, costos i indemnitzacions que siguin irrogats a Club Excursionista Esparreguera amb motiu d'aquestes reclamacions o accions legals.\nClub Excursionista Esparreguera no garanteix de cap manera les condicions i/o la correcta prestació dels productes o serveis ofertats als Usuaris per tercers aliens a Club Excursionista Esparreguera a través del portal. Així mateix, Club Excursionista Esparreguera no es responsabilitza del compliment per part d'aquests tercers de la normativa vigent.\nEn el cas que es produeixi qualsevol tipus d'incompliment, discrepància o diferència entre Club Excursionista Esparreguera i l'Usuari respecte de la interpretació, contingut o execució de les presents condicions d'ús, Club Excursionista Esparreguera i l'Usuari es sotmeten a la jurisdicció dels jutjats i tribunals estatals competents en cada cas.


3 graus i 7 màsters universitaris: les novetats en l’oferta d’estudis de la UPC per al curs 2020-2021 - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\n3 graus i 7 màsters universitaris: les novetats en l’oferta d’estudis de la UPC per al curs 2020-2021 La UPC posa en marxa, el curs acadèmic 2020-2021, tres nous graus, un nou itinerari de doble titulació de grau i set nous màsters universitaris en els àmbits de l’enginyeria, l’arquitectura, les ciències i la tecnologia. Uns programes que se sumen a l’oferta d’estudis de la Universitat, que inclou 64 graus, 75 màsters universitaris, 228 programes de formació permanent i 46 estudis de doctorat en aquests àmbits. https://www.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/3-graus-i-7-masters-universitaris-les-novetats-oferta-estudis-de-la-upc-per-al-curs-2020-2021 https://www.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/3-graus-i-7-masters-universitaris-les-novetats-oferta-estudis-de-la-upc-per-al-curs-2020-2021/@@download/imatge\nL’Escola de Camins de la UPC adapta els seus estudis a les noves necessitats del sector i de la societat i impartirà, el curs vinent, tres nous graus universitaris, un d'ells en col·laboració amb l'Escola Superior d'Agricultura de Barcelona (ESAB)\nTots aquests programes se sumen a l’oferta d’estudis de la Universitat, que inclou 64 graus, 75 màsters universitaris, 29 dels quals impartits totalment en anglès, 228 programes de formació permanent i 46 estudis de doctorat en els àmbits de l’enginyeria, l’arquitectura, les ciències i la tecnologia. Les diverses escoles i facultats de la UPC organitzen diferents jornades de portes obertes i sessions informatives de màster, en format virtual, per explicar el detall dels programes i resoldre dubtes al personal interessat.\nLes novetats per al curs 2020-2021, pel que fa als graus que ofereix la Universitat Politècnica de Catalunya · BarcelonaTech (UPC), inclouen la posada en marxa de tres nous graus a l’Escola de Camins de Barcelona (ETSECCPB), que adapta els seus estudis a les noves necessitats del sector i de la societat. Així, l’Escola impartirà, el curs vinent, els graus en Tecnologies de Camins, Canals i Ports; en Enginyeria Civil, i en Enginyeria Ambiental.\nAmb el grau en Tecnologies de Camins, Canals i Ports, impartit en anglès, i de quatre cursos acadèmics de durada (240 ECTS), ofereix una formació sòlida tant en ciències com en eines i tecnologies de l’enginyeria, per fer front als nous models i escenaris socials, ambientals i econòmics. Un nous escenaris que plantegen reptes importants que fan necessària l’adaptació de les estructures i sistemes actuals com, per exemple, la gestió de la mobilitat de les persones, sistemes de transport i logística, gestió de grans infraestructures, abastaments d’aigua, fonts d’energia, reducció de residus, protecció del medi ambient, etc.\nEl grau dona accés al màster universitari en Enginyeria de Camins, Canals i Ports, que habilita per a l’exercici de la professió regulada d’enginyer/a de camins, canals i ports. A més, en el darrer curs del grau, l’estudiant podrà optar a assignatures optatives i adquirir coneixements en temes tan actuals i demandats per les empreses com ara el big data, les smart cities, la modelització o l’emprenedoria.\nEl grau en Enginyeria Civil, de quatre cursos de durada (240 ECTS), formarà enginyers/es civils, professionals amb alta capacitat analítica i resolutiva que els permetrà cercar solucions eficients i sostenibles a problemes tecnològics i d’enginyeria complexos, contribuint als Objectius pel Desenvolupament Sostenible (ODS) de l’ONU. Seran titulats amb atribucions professionals –habilita per a l’exercici de la professió regulada d’enginyer/a tècnic/a d’obres públiques– responsables de la planificació, la gestió, la construcció i la conservació dels projectes d’enginyeria civil, pel que disposen d’una formació i domini ampli dels coneixements tècnics i de la direcció del treball.\nEn finalitzar el grau, podran accedir al màster universitari en Enginyeria de Camins, Canals i Ports, que habilita per a l’exercici de la professió regulada d’enginyer/a de camins, canals i ports.\nEl grau en Enginyeria Ambiental és el primer títol de grau que s’impartirà, amb aquesta denominació, en el sistema universitari català. Els estudis s’orienten a formar enginyers i enginyeres per treballar en el disseny de nous processos productius que vetllin pel control i mitigació de problemes ambientals i la conservació dels recursos naturals, a través de les energies i tecnologies netes.\nDe quatre anys de durada (240 crèdits ECTS), comptarà amb dues mencions o itineraris d'especialització en què es posa el focus en el medi urbà i industrial i en el medi natural i el canvi global, respectivament. S’impartirà conjuntament entre l’Escola de Camins de Barcelona (ETSECCPB) i l'Escola Superior d'Agricultura de Barcelona (ESAB), al Campus del Baix Llobregat, a Castelldefels.\nUna altra de les novetats per al curs vinent és la doble titulació entre el grau de Matemàtiques, que imparteix la Facultat de Matemàtiques i Estadística (FME), i el títol superior de Música de l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), la primera proposta educativa a Catalunya que permet compaginar ambdós estudis alhora. Neix de la necessitat de disposar d’un doble títol que doni resposta a la demanda d’una part de l’estudiantat que, fins ara, havia de triar entre una titulació o l’altra. A partir d’ara, la doble titulació de Matemàtiques i Música permetrà obtenir els dos títols en cinc cursos acadèmics a partir d’un pla d’estudis adaptat, amb una càrrega lectiva d’uns 420 crèdits ECTS, en lloc dels 480 que s’han de cursar a les dues titulacions per separat. La proposta és el resultat de la col·laboració entre la UPC i l’ESMUC, que al llarg dels darrers anys han anat detectat vocacions musicals en estudiants de Matemàtiques i viceversa.\nFormació especialitzada en àmbits emergents\nPel que fa als màsters universitaris, la UPC presenta 7 nous màsters en àmbits emergents com la ciberseguretat, la neuroenginyeria, la mobilitat urbana, la intervenció en el medi construït, o l’energia tèrmica, o en sectors importants de l’economia com la indústria tèxtil o la industria paperera i gràfica.\nCybersecurity (Ciberseguretat): oferirà una formació sòlida en l'àmbit de la seguretat de la informació, amb àmplia base científica, per aportar a la societat professionals molt especialitzats en els camps de la protecció de les dades, protecció de les infraestructures i la protecció de les aplicacions. D’un curs acadèmic (60 ECTS) s’impartirà en anglès entre l'Escola de Telecomunicació de Barcelona (ETSETB) i la Facultat d’Informàtica de Barcelona (FIB).\nNeuroenginyeria i Rehabilitació: té com a objectiu de formar enginyers i enginyeres de manera multidisciplinària amb un nivell de competències elevat, que els permeti adaptar-se amb facilitat a llocs de treball de responsabilitat en hospitals, empreses o centres de recerca de l'àmbit de la neuroenginyeria i de la rehabilitació en salut. Es proposa que l'estudiantat adquireixi un coneixement dels fonaments teòrics i pràctics de la neuroenginyeria i la rehabilitació i de la tecnologia associada. Interuniversitari, d’un curs acadèmic i mig de durada (90 ECTS), s’impartirà sota la coordinació de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB) en col·laboració amb l’Institut Guttman, institut universitari referent en neurorehabilitació adscrit a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nUrban Mobility (Mobilitat Urbana): té com a objectiu la millora de la mobilitat urbana a les nostres ciutats i arreu del món, que requereix no només la millora de la infraestructura tècnica (cap a una infraestructura de transport intel·ligent, internet de coses, etc.), sinó també una planificació, execució i operació holístiques. Aquest programa formarà professionals provinents de diferents perfils de l'enginyeria proporcionant les competències específiques del sector, i un coneixement o aprofundiment en la transició de la mobilitat cap a un model sostenible, els futurs serveis i mercats i l'impacte de les tecnologies TIC i energètiques.\nAquest màster forma part de la Master School de l’EIT Urban Mobility, una iniciativa de l’European Institute of Innovation and Technology (EIT) que coordina la ciutat de Barcelona i que té a la UPC com a soci tecnològic i que vol contribuir a garantir un sistema de mobilitat urbana més ecològic, més inclusiu, més segur i més intel·ligent a Europa. D’una durada de dos cursos acadèmics (240 ECTS), per a l'obtenció del títol serà obligatori cursar un mínim de 30 ECTS de les assignatures en innovació i emprenedoria. El màster s'impartirà entre diferents centres de la UPC: l'Escola d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB), l'Escola de Camins de Barcelona (ETSECCPB), l'Escola de Telecomunicació de Barcelona (ETSETB), l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB) i la Facultat d'Informàtica de Barcelona (FIB).\nDiagnosi i Tècniques d'Intervenció a l'Edificació: un programa que formarà professionals per al sector de la construcció en un camp que demana força especialització com és la intervenció en el patrimoni construït, tant des del vessant de la rehabilitació com del de la restauració. El nou paradigma derivat de l’emergència climàtica i dels principis de la sostenibilitat imposa la necessitat de repensar l’evolució de les edificacions, incrementant les d’adaptació a les diferents demandes i les de millora del parc edificat, a expenses de reduir les intervencions d’obra nova. Així, la intervenció en el patrimoni construït es pot convertir en un potent mercat de treball on sorgeixin noves oportunitats on desenvolupar la carrera professional.\nAquest màster incorpora aspectes fonamentals de la rehabilitació i la restauració, sense oblidar les competències necessàries per entendre i aprofundir en el procés constructiu i, també, proporciona una elevada capacitació professional i per a la recerca. Les metodologies docents pivoten a l’entorn d’estudis de casos concrets amb una aproximació de caire professional. D’un curs acadèmic (60 crèdits ECTS), s’impartirà a l’Escola Politècnica Superior d’Edificació de Barcelona (EPSEB).\nDisseny i Tecnologia Tèxtils: oferirà una formació tècnica i científica de professionals per al conjunt d'indústries relacionades amb el sector tèxtil de forma àmplia, des de la filatura i el tèxtil de capçalera fins al disseny de productes innovadors i acabats funcionals.\nOferirà una formació tecnològica avançada en materials i processos d'alt valor afegit així com a la innovació en els processos i productes que donin resposta a les necessitats globals actuals i futures del sector considerant les dimensions tècnica, econòmica i ambiental. D’un curs acadèmic (60 crèdits ECTS), s’impartirà a l’Escola Superior d’Enginyeries Industrial, Aeroespacial i Audiovisual de Terrassa (ESEIAAT).\nTecnologia Paperera i Gràfica: oferirà una formació tècnica i científica en el sector paperer i gràfic, contemplant tots els aspectes tecnològics bàsics del sector així com la innovació en els processos i productes. S’incidirà en el disseny de nous productes d'alt valor afegit, amb processos de fabricació millorats, per adaptar-se a les noves necessitats i estratègies del sector industrial i de l'entorn socioeconòmic.\nAquest màster s'articula amb una doble orientació professional i d'investigació i per tant, té en compte les necessitats tecnològiques, de recerca i d'innovació en tot el circuit dels productes paperers. D’un curs acadèmic (60 ECTS), s’impartirà també a l’ESEIAAT. El màster, a més, compta amb un programa de beques-salari de la indústria paperera espanyola.\nErasmus Mundus master’s degree in Decentralised Smart Energy Systems (DENSYS): màster interuniversitari que s’emmarca dins del programa europeu Erasmus Mundus i en què participa l’Institut Nationale Polytechnique de Lorraine (França, universitat coordinadora), el KTH (Suècia), el Politecnico di Torino (Itàlia) i la UPC, a través de l’Escola d’Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB). El màster vol donar resposta a problemes i necessitats en el camp de l'enginyeria en energia tèrmica des de diferents àmbits: sistemes energètics i recursos, intensificació en la transferència de calor i massa i dinàmica de fluids, mètodes numèrics i experimentals en enginyeria tèrmica, així com el disseny de sistemes i equips tèrmics, generadors calor i fred, etc.\nL'objectiu és el de formar experts científico-tècnics en els coneixements i habilitats necessàries per analitzar qualsevol problema d'enginyeria en l'àmbit de l'energia tèrmica i fluïdodinàmica. Aquest màster no ofereix places de nou ingrés per al curs 2020-2021, la nova convocatòria de places està previst que es publiqui durant el mes d'octubre de 2020.\nMàsters universitaris de la UPC\nProgrames de formació permanent de la UPC School\nGuia dels Estudis de Grau 2020-2021\nGuia de màsters universitaris i doctorats


Mitjà Arruga: 2017\nUn grup de quart ens hem animat a representar una petita obra de teatre en castellà.\nTé per títol: " El arbol que no queria morir ".\nL'experiència ha sigut molt divertida i ens ha fet pensar que val la pena tenir cura del nostre entorn.\nEns hem repartit els personatges posant-nos d'acord tots junts. Hem assajat ben contents i tots hem sigut responsables d'aprendre la lletra i l'actuació correctament.\nJa hem decorat l'escola amb un munt de fulles fetes per nosaltres!\nEstem ambientats per fer una bona castanyada i viure la tardor amb il·lusió.\nEls de cicle mitjà ens ha tocat anar a buscar pinyes i troncs prims per coure\nbé les castanyes.\nEl dilluns 16 d'octubre tota l'escola vam anar a la plaça Lluís Esteve i Cruañas a fer un taller de RCP i a veure els vehicles d'emergències que disposa el municipi.\nEls de cicle mitjà hem après moltes coses sobre com actuar davant d'una emergència i com funcionen els serveis del 112. Gràcies!!\nEL PAISATGE FET AMB LÍNIES\nEls de quart hem començat el curs creant un cel, un mar, unes muntanyes... dibuixant amb línies de tota mena i tot en negre. Hem fet uns treballs molt imaginatius!\nEl dimarts 30 de maig, a la tarda, la mare de la Jana va portar el material necessari per fer una experiència. I ens va explicar com fer de científics i descobrir quins són els elements necessaris per què la planta del mill creixi bé.\nEn petits grups i entre tots vam preparar quatre testos i vam pensar unes hipòtesis.\nHem esperat uns dies i el resultat és molt clar. L'aigua i la llum són importants per una planta...\nEns ha agradat l'experiència!\nEsperem que el curs vinent ens preparis una altra sessió interessant.\nMireu el resultat i com ho fèiem...\nFEM ESCULTURES I ROBOTS\nEls de tercer hem construït amb material de reciclar uns robots inventats per nosaltres i ens hem divertit molt.Tots són diferents i ha sigut fàcil construir-los. Ens ha agradat molt l'exposició que hem fet.\nEls de quart hem fet escultures humanes amb plastilina. Cada una representa una acció o un posat diferent. Hi ha una nena ballant, un noi assegut, una dona aturada...\nAlgunes obres costen de fer-les aguantar dretes, d'altres els pesa la pilota... però al final totes fan una bona mostra.\nHEM ESTRENAT L'OBRA DE TEATRE !!\nEls de tercer hem representat l'obra de teatre als nostres companys d'escola.\nHi havia un xic de nervis, una mica força d'esverament però molta il·lusió per fer-ho bé.\nHem tingut molts d'aplaudiments i sembla que ha agradat fins hi tot als petits.\nEl projecte ha sigut molt positiu.\nEl divendres passat, a la tarda, va venir la mare de la Berta amb un grup de exalumnes a explicar-nos una història creativa.Va fer participar a tots els nens i nenes de tercer a pensar com continuava el conte. I la història va començar així:\n" Des de la platja vam veure la muntanya del darrera. En el cel veiem una lluna plena.\nDesprés vam trobar una rosa vermella i ..."\nEns va sortir una llarga història, plena d'anècdotes,de personatges, molt divertida i gràcies a l'enginy de la Sandra.\nMoltes gràcies per ensenyar-nos a fer històries com un joc!\nEls alumnes s'han animat a fer històries de Sant Jordi diferents i ens hem proposat fer un teatre de cinc escenes que aviat estrenarem.No hi falta cap personatge típic!\nA finals d'abril hem anat tres dies de colònies al Mas Suro i ens ho hem passat molt bé, hem après moltes coses, hem pogut jugar junts, ens hem divertit i acompanyar moltes estones.\nMireu les fotos que veureu els tallers que hem escollit!\nFEM TEATRE Un grup de quart ens hem animat a repr...\nTARDOR 2017 Ja hem decorat l'escola amb un munt d...\nUNA SOCIETAT QUE SALVA VIDES El dilluns 16 d'octu...\nEL PAISATGE FET AMB LÍNIES Els de quart hem comen...\nQUÈ NECESSITA UNA PLANTA PER VIURE? El dimarts 30...\nFEM ESCULTURES I ROBOTS Els de tercer hem constru...\nHEM ESTRENAT L'OBRA DE TEATRE !! Els de tercer he...\nMÉS SANT JORDI 2017 El divendres passat, a la tar...\nCOLÒNIES AL MAS SURO A finals d'abril hem anat tr...


ESO 2B | Institut Caterina Albert\nClaudia Pita 2B4\nL’argila és un material granular natural .Els sòls argilosos són altament impermeables. Les roques formades a partir de l’argila són les argilites. Als buits entre grans d’argila sempre hi ha aigua, amb ions dissolts.\nL’argila s’ha format a… Llegeix més»\nESO 2B, Museu de geologia sedimentària 2B4 0\nA vegades sentim que el que fem és tan sols una gota en el mar, però el mar seria menys si li faltés una gota.\nMare Teresa de Calculta, religiosa catòlica d'orígen albanès\nManuela de Ríos