Alcalda i regidors a la ex base Loran amb Jordi Xuclà\nNotíciesnúm. 59 -novembre- 2011\nper Consell de Redacció\t el nov. 22, 2011\nLa taxa d’atur\nL’atur arriba a xifres preocupants: vuitanta set mil aturats a les comarques gironines, set cents quaranta mil a Catalunya, i quatre milions nou-cents vuitanta mil a Espanya, un 21,5% de la població activa. Son xifres que obliguen a Sindicats, Patronal, Autonomies i Estat, a un redreçament de l’economia, cuidant especialment la productiva.\nVIII Jornada Ernest Lluch “La primavera àrab”\nA l’auditori del Museu de la Mediterrània, tingué lloc la setena edició de les jornades que se celebren en memòria d’Ernest Lluch.\nLa benvinguda als assistents de la jornada anà a càrrec de Lluís Maria de Puig i Gerard Cruset, i Eugeni Prieto va presentar el Sr. Senén Florensa, secretari d’Afers Exteriors de la Generalitat de Catalunya, que va desenvolupar la conferència “La primavera àrab, vista des de Catalunya”,de forma àmplia i amb ple coneixement del tema per la seva experiència personal i ampli interès per part dels assistents.\nSeguidament, i després de la pausa per al cafè, tingué lloc, sota el títol “Temps de revolta temps de canvis?” , una taula rodona, integrada per tècnics sobre el tema. Hi varen intervenir el periodista Lluís Bruguera, com a moderador; la Dra. Dolors Bramon, professora d’Estudis àrabs i islàmics de la Universitat de Barcelona, i el Dr. Jaume Torres, catedràtic de la Universitat Pompeu Fabra. Per problemes sorgits en el desplaçament a Torroella, no va poder assistir-hi el Sr. Joan Roura, periodista i enviat especial de TV3 al Caire. Moltes foren les preguntes formulades pel públic assistent, ja que el tema és de plena actualitat i més en poblacions on la taxa immigratòria és alta.\nLa cloenda de l’acte anà a càrrec de Lluís Maria de Puig i de la regidora Sílvia Comas, en representació de l’alcalde Jordi Cordón, per impossibilitat d’assistir a la jornada, com estava previst inicialment.\nRoca Sans, exposició al Palau Solterra\nJoan C. Roca Sans va presentar al Palau Solterra el seu darrer treball multi disciplinar que, sota el títol Xipre. La frontera, planteja un relat de ficció.\nEn aquest relat, resultat de la seva experiència personal, dibuixos i apunts presos en els seus viatges, explora la problemàtica política i humana de l’ illa de Xipre, sota el format de novel·la gràfica i el suport del vídeo, exposa els límits de la percepció d’una situació difícilment suportada per la població de religió ortodoxa en front de la islàmica.\nVI Jornada gastronòmica “La cuina de la poma a Torroella i l’Estartit”\nDurant el mes d’octubre, els cuiners dels restaurants de Torroella i l’Estartit: Catamaran, Palau lo Mirador, Alauda, Alba, La Gaviota, Medes II i Mont Pla, varen preparar uns menús gastronòmics que oscil·laven entre els 25 i els 38 € i en què la poma tenia una importància bàsica.\nCom a exemple, permeteu-me que detalli un d’aquests menús: risotto de confit d’ànec amb poma, garrinet desossat amb puré de poma caramel·litzat i tulipa cruixent de poma amb gelat de poma àcida!\n“Col·lateral, les víctimes reals del trànsit”\nAl claustre de l’Hospital, amb la col·laboració i organització dels Amics de la Fotografia, tingué lloc la inauguració de l’exposició de les fotografies de Quim Farreró, sobre aquesta temàtica.\nA través del seu objectiu ens fa sentir el dolor tràgic que els accidents de trànsit deixen tantes i tantes vegades darrere seu.\nUn ram de flors en una vorera, una creu, o potser pitjor, una cadira de rodes. Fa pensar!\nTres joves (dos nois i una noia, veïns de Corçà i de Torroella de Montgrí), han estat detinguts pels Mossos d’Esquadra per tràfic de marihuana.\nUna patrulla de paisà va veure els sospitosos actuant de forma estranya, dins un cotxe aturat, que al veure’ls van fugir a tota velocitat. Els agents van aconseguir atrapar-los, van comissar la marihuana i els van detenir.\nA la plaça de la Vila de Torroella, tingué lloc la desfilada de moda organitzada per Ingrid Moda.\nAl mateix temps, a la mateixa plaça, i amb gran assistència, es desenvolupaven una sèrie d’activitats connexes amb el món de la moda i el vestir.\nVols muntar la teva empresa?\nL’àrea de Promoció Econòmica de l’ajuntament va organitzar una conferència dedicada a possibles emprenedors, que va anar a càrrec de Dolors Cano, tècnica d’empresa.\nEs va celebrar a l’auditori del Museu de la Mediterrània, al mateix temps que es donava a conèixer el curs programat sobre una temàtica tan\nd’actualitat per la crisi econòmica que ens constreny.\nÀnim a tot emprenedor, i a qualsevol activitat que els animi!\nEl darrer Ple de l’Ajuntament de Torroella de Montgrí\n-Torroella apuja l’IBI, l’aigua, les escombraries i altres taxes\nAixí ho va tirar endavant l’equip de govern: un 5,45% l’impost sobre béns immobles; als particulars un 8% les escombraries, i un 15% per als industrials, amb deduccions per pagament anticipat i reciclatge, increments que justificaren per la necessitat de cobrir i pagar factures pendents del govern anterior.\nS’aprovà, també, altres increments en algunes taxes.\n-Utilització de l’Espai Ter\nEn el mateix Ple va sorgir un acusat conflicte dialèctic sobre la utilització de l’Espai Ter.\nLa coincidència en les dates de dues activitats, una ja concertada amb una firma cervesera i l’altra, la petició, en la mateixa data del 3 de desembre, de l’agrupació els Indiketes d’un concert amb Di-Versiones.\nDesprés de diverses intervencions, l’alcalde, Jordi Cordón, va tenir una petita reunió amb membres dels Indiketes per trobar una alternativa viable.\nAmb l’únic vot en contra del regidor del PP, el Ple va consensuar el text presentat per l’agrupació d’entitats cíviques i educatives Som Escola, a favor de la immersió lingüística en català.\nA la Biblioteca Municipal Pere Blasi i a càrrec de Va de Contes. Els llops d’abans sí que eren llops: “Disposats a cruspir-se, només per esmorzar, set cabretes, tres porquets i una nena, amb caputxa i tot, per postres. Ara, la mala bèstia s’ha convertit en un animal protegit: tenim llops fleumes, vegetarians, porucs que fins i tot es deixen maltractar per la primera Caputxeta vermella que passa…”\nAl Cinema Montgrí (Torroella), en la nit de curtmetratges, es projectaren dos curts, el titulat Ombres i el curt documental Gavians. Crit d’alerta.\nOmbres és un curt de ficció de Vinagreta i Vídeo Play, format per les germanes Marina i Sílvia Ixart, que narra la història d’una amistat entre un avi, que viu com si no veiés que hi ha coses que ja no pot fer, i una nena. Així mateix, hi té un petit paper el nostre amic i component d’Emporion, Jordi Bellapart, juntament amb Dolça Villalonga.\nFinalitzà la vetllada amb la projecció del curt documental Gavians. Crit d’alerta, sobre el problema que genera la proliferació del gavià argentat a les illes Medes i a les nostres contrades.\nVaren presentar els curts les seves directores, Marina i Sílvia Ixart, i el productor Antoni Martí.\nUna experiència àuria per reconèixer el paisatge\nUna doble activitat, a càrrec de Josep Maria Mallarach, formada per una conferència, dissabte a la tarda, sobre els valors culturals i espirituals de la natura, i la contemplació del paisatge diumenge següent a la sortida del sol, al castell de Montgrí, amb cant i silenci, seguit d’una estada de reflexió a l’ermita de Santa Caterina, on la música, els poemes i textos de saviesa i espais de silenci varen permetre reflexionar sobre els valors fonamentals de la humanitat.\nEn la conferència es varen evocar, entre d’altres, phi, el nombre d’or (1,618033), el paisatge del Montgrí i els enterraments en els seus caus, la poesia de Guerau de Liost, el monestir de Sta. Caterina del Sinaí, la saviesa cristiana de sant Ireneu de Lió, sant Joan de Damasc, sant Bernat, sant Francesc d’Assís i sant Porfirius, i es preguntava com podem viure amb harmonia amb el paisatge; Phisis: la naturalesa i el paisatge com a reflex del nostre ser més interior.\nCal integrar en els parcs naturals l’immaterial i el cultural.\nProporció divina, ciència al marge de la religió, templum, sagrat, foren algunes de les paraules que més varen sonar; es tracta d’una nova religió fora de tota religió?\nCinema solidari. Projecció de la pel·lícula Cars 2\nAl Cinema Montgrí i organitzat per la delegació de Torroella de Montgrí d’Oncolliga, amb la col·laboració del Cine Club Torroellenc, es va projectar la pel·lícula Cars 2, en català, al mateix temps que es feia un donatiu de 5 €.\nDesprés de la projecció, es varen oferir al públic assistent tastets de xocolata amb coca de pa, melindros, bunyols i begudes.\nExposició La joia de la joia\nSusana Alonso, graduada en Arts Aplicades, en l’especialitat d’orfebreria, i titulada en disseny de joies per l’Escola Massana de Barcelona, presenta en aquesta exposició, a la Capella de Sant Antoni de la plaça de la Vila, les joies fetes pels seus alumnes en el seu taller escola a Foixà.\nÉs de destacar l’alt nivell i bellesa de les joies exposades, que com hem dit són fruit dels alumnes de Susana, encara que possiblement en cada una d’elles hi trobaríem el detall de la seva mestra.\nVal la pena passar-hi una bona estona per admirar-les.\nL’Ajuntament de Torroella de Montgrí ha informat sobre les dades d’ocupació durant la temporada turística, des de Setmana Santa a fi de setembre.\n–Apartaments: la mitjana d’ocupació ha estat del 64,3%, per sobre del 61,5% de l’any anterior i del 62,75% del 2009.\n–Establiments hotelers: 61%, per sota del 62% del 2010 i per sobre del 56,25% del 2009.\n–Càmpings: 49,25%, per sota del 50,25 del 2010 i iguala la del 2009.\nLes dades permeten fer un balanç de la temporada turística, que si bé ha vist incrementada notablement el nombre de visitants, no ha estat així en el de pernoctacions, a causa de l’escurçament de les estades per un costat, i per l’altre en la consolidació de turisme de proximitat.\n-Oficina de Turisme: com a dada significativa, l’Oficina de Turisme de l’Estartit ha incrementat en un 18% el nombre de demandes ateses.\nInstitut Montgrí. Acte d’obertura del curs acadàmic-2011-2012\nA sala polivalent de l’Institut Montgrí, i amb motiu de l’obertura del curs 2011-2012, l’escriptor Emili Teixidor va dissertar sobre “La lectura i la vida”. Teixidor és l’autor de Pa negre, la novel·la que, portada a la gran pantalla, ha donat a conèixer Catalunya a Hollywood. És la primera cinta en català que representarà Espanya i competirà per l’Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.\n–La jornada del 25è aniversari va reunir un allau d’activitats, demostració de robòtica i competició amb Institut Baix Empordà, filmacions d’activitats històriques, projecció de les fotografies del alumnat dels 25 anys, taller de henna, projecció del vídeo Mirades, inicis de novel·les, plantant l’arbre dels desitjos, partit de futbol entre pares mares professors i alumnes, El gran dictat, jocs malabars, màgia recreativa, arrossada popular, clausura de la diada amb l’orquestrina i cor de l’Institut.\nFelicitats per aquest 25è aniversari!\nLectura de contes a la Biblioteca Pere Blasi: Va de rates\nA la Biblioteca Municipal Pere Blasi de Torroella de Montgrí, Va de rates i Va de Contes.\nLes biblioteques són espais plens de vida. No només hi ha les bibliotecàries i la gent que hi va a llegir o a escoltar contes. Hi ha tota una sèrie d’éssers especials, que de tant en tant s’hi presenten i fan unes coses molt curioses i molt divertides, són les rates de biblioteca.\nPintures, de Carme Sanglas\nAl Museu de la Mediterrània es va inaugurar l’exposició Pintures, de Carme Sanglas, organitzada per Michael Duney Art Projects, dintre del cicle Ponts.\nLes obres de Carme Sanglas ens parlen en un llenguatge d’una iconografia feta de fragments o d’enigmàtiques figures pròpies d’una irrealitat inspirada en la mística.\nEixos ferroviaris. Les prioritats de la UE.\nEls mitjans de comunicació celebren l’hora del Mediterrani i la mort de la concepció d’una Espanya amb centre a Madrid. Ha renascut la via romana, el Mediterrani!\nSerà aquest el resultat? La Comissió Europea ha pres una decisió salomònica i a la península prioritza tres eixos bàsics: el corredor mediterrani (la Jonquera – Barcelona – Tarragona – València –Múrcia – Almeria – Granada – Algesires), el corredor atlàntic (Lisboa – Salamanca- Valladolid – Burgos – Vitòria – Irún), i el corredor central (Algesires – Còrdova – Madrid), aquest últim sense incloure la branca Madrid – Saragossa – túnel de Canfranc sota els Pirineus, per considerar-lo econòmicament inviable, tot i que l’any 2003 l’havia fet seu. El govern de José Maria Aznar, sent ministre Álvarez Cascos, havia aconseguit la seva aprovació, per posar Madrid al centre del corredor espanyol i disminuir la dependència de pas pel País Basc i/o per Catalunya, i el govern del PSOE, amb Magdalena Álvarez i José Blanco, l’ha mantingut.\nDe fet, la Comissió Europea no s’ha oposat a la proposta que havia presentat Blanco, plena de brancals que, a més de la part sud del corredor central (Algesires – Madrid), enllacen Madrid amb la Corunya, Gijón, Irún, Saragossa, València, Alacant, Múrcia, Almeria, Màlaga, Cadis, Huelva, Lisboa per Badajoz i Porto per Salamanca (d’això se n’ha dit “acabar amb l’Espanya radial”).\nEl cost previst del total d’aquesta inversió és de 50.000 milions d’euros; Europa finançarà al voltant del 20% i el ministre Blanco diu que s’hauria d’acabar l’any 2020.\nPer on es començaria una inversió tan colossal? Blanco va dir, en anunciar la notícia de les prioritats europees: “els successius governs d’Espanya, atenent a les circumstàncies i prioritats concretes de cada moment, podran decidir el ritme i el desenvolupament dels projectes”. Amb racionalitat econòmica és indubtable on cal invertir preferentment: l’eix mediterrani enllaça un territori que representa gairebé el 50% de la població d’Espanya, origina el 40% del producte interior brut espanyol, hi passen el 60% de les exportacions… i encara és de via única en el ramal Tarragona – Castelló!\nLa Comissió Europea no té poder decisiu, deixa fer als Estats, i els governs d’Espanya mai no s’han distingit per anteposar la racionalitat econòmica a interessos polítics o electorals. En una època de tanta crisi econòmica s’ha confirmat la necessitat de participació de capital privat i el subsegüent peatge. Això encarirà el transport, però pot tenir un avantatge: on invertiria una empresa privada sinó a l’eix de més rendibilitat?\nPer al futur de Torroella, com al de Catalunya i per al per al d’Espanya, és evident la importància de les decisions que es prenguin.\nAmb motiu de la celebració del Dia Mundial del càncer de mama, la Fundació Oncolliga, per mitjà de la seva secció local torroellenca, ha organitzat una parada informativa davant del CAP per informar-nos, especialment a les dones, de la necessitat de revisions radiològiques per detectar-lo i combatre’l amb més promptitud i eficàcia!\nEl desdoblament de la N – II\nRecentment la premsa s’ha fet ressò de les reclamacions que han fet alguns afectats per les expropiacions que encara se’ls deu el que se’ls ha de pagar. En les darreres dues legislatures, en set anys, no s’ha posat en servei ni un quilòmetre. Per altra part les dades reflecteixen un greuge comparatiu evident: a Catalunya només hi ha 335 quilòmetres d’autovia gratuïta de l’Estat (a Girona, només 27), mentre que a Castella i Lleó n’hi ha 1.636; a Andalusia, 1.376; a Madrid, 505,… Només a les autonomies de la Rioja, Ceuta i Melilla, tenen menys quilòmetres de vies desdoblades gratuïtes estatals.\nReunió maratoniana dels caps d’estat de la UE a Brussel·les\nMerkel reconeix que no tindrà possibilitat una Alemanya forta si Europa va malament i a qui el Bundestag ha donat un minso suport; Berlusconi dóna llargues a un pla d’ajustament que s’ha demorat d’aprovació fins al 15 de novembre (edat de jubilació als 67 anys, venda de patrimoni públic, facilitat d’acomiadament per a les empreses afectades per la crisi..); Sarkozy, amb el temor d’una disminució de la ràtio de solvència de la deute francesa; la quitança grega… Totes aquests qüestions varen protagonitzar la reunió que ha durat fins a dos quarts de 6 de la matinada.\nEls vint-i-set varen pactar elevar al 9% la solvència dels bancs sistèmics o que tenen uns actius superiors als 1.500 milions. Això representa unes necessitats de 30.000 milions per a la banca grega; en segon lloc, 26.000 milions per a la banca espanyola; 14.771, per a la italiana; 8.844, per a la francesa; 7.804, per a la portuguesa; 5.184, per a l’alemanya; 4.143, per a la belga… fins a un total de més de 106 mil milions.\nAfecta els 5 grans bans espanyols: Santander, BBVA, Bankia, Caixa Banc i Popular-Pastor. Els bons convertits computen com a capital. Es dóna un termini fins al juny del 2012. Manifesten que es recapitalitzaràn sense ajuda estatal.\nPerò la ràtio es pot augmentar ampliant el capital propi o disminuint el crèdit a l’economia productiva. Per evitar-ho no es podran repartir dividends ni bons als directius fins que no s’assoleixi aquest 9%.\nEl Banc Central Europeu podrà comprar deute espanyola i italiana.\nAltra acord assolit seria l’ampliació del Fons de Rescat fins a un bilió d’euros.\nL’Ibex 35 puja un 4,96% fins els 9.270 punts.\nLectura de contes a la Biblioteca Pere Blasi: Va de por\nA la Biblioteca Municipal Pere Blasi de Torroella de Montgrí, Va de por i Va de Contes.\n“Brr! Només de pensar-hi ens agafa una esgarrifança. La veritat és que som molt porucs. Deu ser per això que ens agrada explicar contes de por. O deu ser que, explicant-ne, ens ho passem de por. O els expliquem per fer-la passar, la por ?”\nI qui no n’hagi tingut mai que aixequi el braç!”\nMostra de plaques de cava\nA la plaça Quintana i Combis i organitzada per l’Associació Filatèlica i Numismàtica de Torroella de Montgrí, es va celebrar una mostra de plaques de cava. Pel nombre de parades i d’assistents, tingué una molt bona acollida per part del públic col·leccionista, que cercà aquella placa que no tenia o volia veure les que encara no figuraven en la seva col·lecció.\nA la Biblioteca Municipal de l’Estartit, tingué lloc una tarda per contar contes.\nLes aventures del pirata Canut va fer les delícies de la mainada assistent.\nUna trentena d’alumnes del CEIP Portitxol, guiats per l’ornitòleg Carles Barriocanal, feren una sortida pels aiguamolls del Baix Ter, amb motiu del Dia mundial de les aus.\nEl canvi climàtic està canviant els hàbits de vida de moltes espècies d’arreu d’Europa, i des d’aquí s’està comprovant l’arribada d’aus migratòries, que en alguns casos s’ha avançat.\nAquest és un debat científic que encara s’està estudiant, però estem veient i comprovant com els ocells emigren més aviat i arriben al sud d’Europa abans del que és normal.\nMenús saludables per a nens i nenes\nOrganitzat per l’Associació Oncolliga Girona – Mans Solidàries Vora Mar i Estació Nàutica, es desenvolupà a l’Hotel Medes II un taller gratuït, amb l’activitat pràctica de confeccionar menús equilibrats per a una alimentació saludable per a nens i nenes. Amb recomanacions i especialment indicació dels principals errors que es cometen en l’alimentació infantil, tot a càrrec de la dietista nutricional Sara Cruz.\nExposició de pintura “Ferides”\nA la sala d’exposicions del Consell Municipal de l’Estartit tingué lloc la inauguració de l’exposició de l’obra d’Olga Massaguer, llicenciada en Belles Arts i professora de dibuix de secundària.\nLes seves pintures estan inspirades en les ferides que contes, suposadament infantils, deixen rastres en les ments d’infants que, suposadament, són els destinataris d’aquets relats.\nEl soldadet de plom, La venedora de llumins, Barbablava, Calèndula, la filla del rei Mides, La bella dorment, La caputxeta vermella i El vestit nou de l’emperador foren set dels contes que donaren peu a les pintures, i en cadascuna d’elles s’explica l’origen i el seu entorn.\nJordi Xuclà, a la base Loran, de l’Estartit\nEl candidat i cap de llista de CiU al Congrés dels Diputats, Jordi Xuclà, va visitar l’antiga base americana Loran a l’Estartit, acompanyat per l’alcalde, Jordi Cordón, el regidor de Turisme, Genís Dalmau, i la regidora d’Urbanisme i Medi Ambient, Sandra Bartomeus.\nJordi Xuclà va defensar les gestions fetes per reconvertir-la en un equipament cultural, va considerar massa elevats els preus fixats en el protocol d’intencions i va prendre el compromís de treballar perquè terrenys i edificis militars reverteixin a favor dels ciutadans per a fins socials. I va criticar el Ministeri de Defensa per no cedir instal·lacions buides i fixar-hi un preu excessivament elevat.\nIX Concentració a l’Estartit i recorregut de motos històriques\nOrganitzada per l’Associació de Motos Històriques de les comarques gironines, tingué lloc a l’Hotel Medes II la concentració de motos turístiques construïdes fins l’any 1970.\nLa concentració es va iniciar a 2/4 de 9 del matí i la sortida pel recorregut s’iniciava 1/4 d’11 del matí, quan una riuada plena del soroll dels motors de motos històriques, de totes les marques i cilindrades, que anaren desfilant davant del Medes II.\nPresentació del llibre Librería Libertad\nA la sala del Consell Municipal, la Llibreria Elias va presentar la novel·la de Javier Zuloaga, Librería Libertad, que narra els fets protagonitzats per quatre personatges al Raval de Barcelona: un excamell de la droga que viu fent de figura estàtica a la Rambla, un exsacerdot que va penjar la sotana, un policia d’un dia, i una antisistema filla de bona família, que conspira per boicotejar una cimera política a la Barcelona actual, on conviuen altres personatges arrelats al passat, al temps ja llunyà de la postguerra civil.\nUna novel·la d’intriga, coral, que es llegeix amb curiositat i interès. Librería Libertad és la tercera novel·la de l’autor, que ha publicat també la biografia Manel Ballester, l’amic de la ciència.\nJavier Zuloaga (Bilbao, 1952), autor d’àmplia experiència en el periodisme i la comunicació, ha estat director de La Voz de Castilla de Burgos, Unidad de Sant Sebastià, El Día de Baleares; redactor en cap de La Vanguardia i actualment director de comunicació interna de La Caixa.\nL’eix transversal: és de les poques infraestructures en marxa a les comarques gironines. Es preveu que nfinalitzin les obres el juny del 2013.\nEl pacte fiscal és cosa de tots.\nSalt: dos malfactors acabats d’expulsar al Marroc torner a ser aquí.\nTarragona: seu dels jocs del Mediterrani del 2017.\nL’atur: creix a la fi de setembre.\nPacte fiscal: el 75% del catalans reclamen el pacte fiscal.\nMajoria absoluta del PP: segons l’estudi demoscòpic.\nRetallades i pressupost pel 2012: com es resoldrà? Copagament sanitari i increment d’impostos? pendent del que faci el nou govern que sortirà de les eleccions del 20 de novembre.\nSindicats i Patronal van arribar a un pacte per començar a parlar de les revisions salarials dels propers anys, sense oblidar les xifres d’atur que inicien aquestes notícies.\nLes caixes: l’Estat ha injectat 8.000 milions i el Banc d’Espanya dóna per tancada la seva capitalització.\nLa duquessa d’Alba: es casa i es marca una sevillana.\nL’illa de Hierro: erupció volcànica submarina.\nRecessió: a les portes amb la demanda interna sota mínims i l’atur més alt dels últims 15 anys.\nRebaixa en la qualificació del deute espanyol\nPortugal: tem que la crisi de Grècia el porti a un altre rescat. Ajustament més dur pel falsejament dels comptes de Madeira.\nMerkel i Sarkozy: aposten per una sortida d’urgència per la crisi grega.\nEl Banc Dexia: té una forta exposició amb deute grec; Bèlgica i França, al rescat.\nNobel de la Pau: tres dones líders de Libèria i el Iemen reben el premi de la pau.\nRapte de dues cooperants a Kenya: Metges sense Fronteres retira tot el seu personal estranger. L’exèrcit kenyà busca les dues cooperants, una de Palafrugell i l’altra de Madrid, a Somàlia. Es demana discreció.\nIndignats: indignació mundial,\n2,3 bilions (milions de milions): es gasten els Estats Units i la Unió Europea pel rescat del bancs. El 60% d’aquesta xifra d’ajuts és per a bancs britànics, alemanys i francesos.\nNou rapte de tres cooperants\nDos cooperants espanyols i una italiana foren segrestats en un campament de refugiats sahrauís i se’ls emporten cap a Mali. El dilema: Servirà el cooperant per a nodrir terroristes?\nL’autòcrata Gaddafi ha estat mort quan fugia de Sirte, la seva ciutat natal. Les autoritats provisionals de Líbia han informat que el seu cadàver i el del seu fill han estat enterrats en un lloc no identificat del desert, per impedir peregrinatges a la seva tomba.\nDe grau 7,2, sacseja l’extrem est, amb la capital Van. Xifres provisionals: més de tres cents morts i un miler llarg de ferits (xifres que s’estima que seran encara més altes).


Torra ofereix a Aragonès rellevar també a consellers d'ERC en pròxims dies - Diari de Girona\nTorra ofereix a Aragonès rellevar també a consellers d'ERC en pròxims dies\nEl vicepresident del Govern ha respost que no té pensat substituir a cap dels consellers del seu partit\nefe | barcelona 03.09.2020 | 18:09\nTorra ofereix a Aragonès rellevar també a consellers d'ERC en pròxims dies Diari de Girona\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha ofert aquest dijous al vicepresident del Govern, Pere Aragonès, rellevar també als consellers d'ERC que consideri oportú, ara o en els pròxims dies.\nAixí ho han assegurat a Efe fonts pròximes al president català, després que Torra hagi comunicat aquest matí a Aragonès els seus plans de remodelació del Govern, amb el relleu de tres consellers de JxCat: Miquel Buch (Interior), Àngels Chacón (Empresa i Coneixement) i Mariàngela Vilallonga (Cultura).\nEn la conversa, Torra ha convidat a Aragonès a assenyalar quins departaments en mans republicanes també necessitarien un canvi, al que el vicepresident del Govern ha respost que no té pensat substituir a cap dels consellers d'ERC.\nTorra, segons les fonts consultades, li ha comentat que, si s'ho repensa, poden escometre's més canvis en els pròxims dies o la setmana que ve, per a encarar l'inici de curs polític amb un Govern renovat.\nEn tractar-se d'un govern de coalició, de JxCat i ERC, Torra ha evitat forçar destitucions que afectin els republicans, malgrat que ell mateix ha estat crític en determinats moments amb la gestió del coronavirus que estaven fent els titulars de Salut, Alba Vergés, i Treball, Assumptes Socials i Família, Chakir El Homrani.\nPer això, i al no voler obrir una crisi forçant el relleu de consellers d'ERC, va pressionar abans de l'estiu per a situar a Josep Maria Argimón com a secretari de Salut Pública, al costat de Vergés.\nFonts del Palau de la Generalitat han assegurat que la pretensió de Torra amb aquesta remodelació és "reforçar" el Govern i preparar-ho per a uns pròxims mesos que poden ser especialment complicats si la pandèmia de la COVID-19 torna a descontrolar-se, amenaçant el sistema sanitari i agreujant la situació econòmica.\nLa relació de Torra no era bona ni amb Buch -amb qui ha protagonitzat diverses topades per l'actuació dels Mossos d'Esquadra davant manifestants independentistes- ni amb Chacón, amb qui hi ha hagut mancada de confiança al llarg de la legislatura, al que se suma ara la decisió de la ja exconsellera de mantenir el seu carnet del PDeCAT i marcar distàncies amb JxCat.\nAhir dimecres, Torra va avançar en conversa telefònica a l'expresident Carles Puigdemont els canvis que anava a escometre, i el seu antecessor en el càrrec els va avalar, segons les fonts consultades.\nTorra ha acudit aquest matí, abans que transcendís la crisi de govern, al centre penitenciari de Lledoners per a comunicar els seus plans a l'exconseller d'Interior Joaquim Forn i al secretari general de JxCat, Jordi Sànchez, mentre que amb l'exconseller de Cultura Lluís Puig, a Bèlgica amb Puigdemont, ha parlat telefònicament.\nAbans d'oficialitzar-se públicament els canvis, Torra ha citat aquest matí a Buch, Chacón i Vilallonga per a traslladar-los la seva decisió.\nLa idea de "reforçar" el govern enfront de la crisi sanitària, econòmica i social, que pot agreujar-se en els pròxims mesos, es va començar a gestar, segons les citades fonts, a principis d'agost, davant l'increment dels rebrots de la COVID-19.\nEl calendari polític català està marcat ara per la incertesa, no sols pels efectes de la crisi del coronavirus, sinó també per la possible inhabilitació de Torra.\nSi decideix convocar eleccions abans de ser inhabilitat aquesta tardor, la cita electoral podria penjar d'un fil en funció de la situació sanitària a Catalunya en aquest moment -com ja va passar al País Basc i Galícia-, i si decideix no convocar-les, en el Palau de la Generalitat no descarten que el procés judicial de confirmació o no de la condemna a any i mig d'inhabilitació s'hagi d'ajornar per culpa d'una eventual expansió de la pandèmia.


Gastro Market, Sant Llorenç estrena nou mercat - CENT PER CENT\nGastro Market, Sant Llorenç estrena nou mercat\nSegons les mateixes declaracions del batle de Sant Llorenç, Mateu Puigròs, el mercat de cada dijous, els darrers temps, ha decaigut, i no mou tanta gent com feia temps enrere. És per això que des de l’Ajuntament s’han plantejat de quina manera podien donar-li un nou impuls. Puigròs: “Hem decidit tirar endavant aquest projecte ambiciós, que és fruit del compromís de l’Ajuntament de Sant Llorenç amb el producte local i amb la seva gent.”\nDimarts passat es va fer la presentació del Gastro Market Sant Llorenç i Rafela Riera, tècnica de Cultura, va ser l’encarregada d’explicar la proposta i les accions que es duien a terme per tirar-la endavant.\nRiera: “La idea va néixer per una necessitat. L’activitat econòmica i comercial del poble passava per moments complicats, avui la gent no té ganes de posar comerços.” Quan cercaven possibilitats per afrontar aquest problema pensaren en el mercat: “Normalment els mercats són motors dinamitzadors de l’activitat local i la vida dels pobles, i a Sant Llorenç això ja no passava.” Per aquest motiu varen tenir la idea d’intervenir precisament en el mercat: “Creim que podem crear un efecte dominó a partir del mercat. Que la gent d’aquí torni a tenir ganes de sortir, de passejar-se pel poble; que sigui com abans, en què la sensació era que els dies de mercat eren dies alegres i festius.”\nExplica que es varen plantejar de quina manera ho podien aconseguir: “Havíem de fer un mercat com els altres, com els nostres veïnats, o havíem de fer qualque cosa diferent?” Varen decidir que estaria bé distingir-se d’alguna manera dels altres, i per això varen arribar a aquest Mercat Gastronòmic i Sociocultural.\nCaracterístiques del Gastro Market\nEstarà especialitzat en el producte local, de proximitat. Hi tendrà espai l’agricultura ecològica i s’hi podran trobar els productes de temporada. Hi haurà una dotzena de placers nous, amb la qual cosa el mercat serà més gros. També hi haurà cuina de mercat, per menjar a la plaça o a casa.\nPel que fa a l’altre vessant, la sociocultural, es potenciarà amb concerts, animació de carrer, xeremiers, visites guiades…\nEl primer objectiu és que els llorencins se’n sentin partícips i il·lusionats. S’han fet uns fulletons de promoció per donar a conèixer la proposta, i s’han convidat als comerços i als bars a participar-hi.\nDe la mateixa manera aquesta promoció pretén arribar als pobles de la comarca. I per altra banda s’ha fet un pla estratègic per a atreure turistes. Amb la implicació dels hotelers de la costa llorencina s’ha encetat la campanya “No beach on Thursday”, per animar els turistes a visitar el mercat, i incentivar-los a conéixer més coses més enllà del sol i platja.\nprevious post: Pep Barrull: “La Junta de Districte no té competències ni administra res”\nnext post: “El joc d’escacs és l’activitat humana que més desenvolupa les habilitats cognitives”


«Pensen que en sis anys seran capaços no solament d'impedir la plasmació legal de la República proclamada l'octubre de l'any passat, sinó de destruir l'independentisme com a moviment polític»\nAvui comença a Madrid, formalment, la part oral del judici contra el Parlament de Catalunya i el govern i contra els dos dirigents socials de l’independentisme, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez. El judici comença amb la vista de les qüestions prèvies, la part diguem-ne més burocràtica, i amb l’absència dels presos, que continuen tancats als Lledoners, al Mas d’Enric i al Puig de les Basses.\nAquest judici és una autèntica vergonya. S’han inventat els fets, els han manipulats de cap a cap, han falsejat testimonis, han menystingut tot allò que no han volgut veure. La justícia espanyola, fins i tot, s’ha desentès de les demolidores conclusions d’algunes altres justícies europees, especialment l’alemanya. Simplement, han apartat els exiliats pensant-se que així la causa no quedaria contaminada. D’irregularitats, n’hi ha tantes i tan enormes, del punt de vista estrictament tècnic i tot, que ningú no creu que el veredicte puga aguantar la prova del Tribunal Europeu dels Drets Humans. Tothom dóna per fet que d’ací a sis anys o set Estrasburg condemnarà Espanya per aquest judici que avui obre la fase oral i obligarà a alliberar els presos. Però la qüestió és que això a Espanya tant li fa.\nEspanya no vol guanyar aquest judici, Espanya només vol guanyar temps. Pensen que en sis anys seran capaços no solament d’impedir la plasmació legal de la República proclamada l’octubre de l’any passat, sinó de destruir l’independentisme com a moviment polític. Això no ho tenen garantit, evidentment, però de moment, atacant la ciutadania a colps de porra i decapitant l’independentisme a força de presó i exili, ja han aconseguit de frenar durant més d’un any l’efectivitat de la proclamació republicana.\nÉs clar que, a llarg termini, tot això que fan els valdrà de poc. Ja he explicat unes quantes vegades que l’estat espanyol està acorralat en una situació gairebé impossible. Amb la repressió no aconseguirà pas d’anul·lar el moviment independentista sinó que més aviat l’encoratjarà. I per això s’ho juguen tot a la divisió i que els independentistes cometem algun error insalvable. Error, tanmateix, que també poden cometre ells, més fàcilment i tot. No tenen cap aposta segura a les mans.\nPerò, a curt termini, proven una tàctica de dilació, a veure si així troben l’eixida política al conflicte on s’han ficat ells tots sols. I és per aquesta raó, perquè la justícia no els és cap prioritat, que renuncien a fer justícia i fan política. Aquesta és la clau de la situació, i no l’hauríem d’oblidar ni un segon. Ni que siga perquè explica per quina raó Espanya no vol guanyar aquest judici, ni ho necessita… quan arribe a Estrasburg.\nMolt abans de sis anys la situació econòmica haurà esdevingut insuperable. Ara mateix, ja és tota la UE, la que grinyola. I molt. Els catalans, estem condemnats a no deixar del mos la pressió. Només cal fer de la necessitat virtut, Perquè no tindrem més remei que respondre als atacs de tota mena d’atacs que ens arriben i ens arribaran. Sense violència però fermament. Si hem sobreviscut al Franco original, i a Primo de Rivera, i la rastrera de botiflers, des del Compte duque de Olivares fins ac ens han enviat, seguirem resistint. Per la seua banda, ells, estan condemnats a un govern obertament feixista. I amb el suport explícit d’Aznar, que cada vegada que parla puja el preu del pa. Si Europa ho permet, i sembla que ho pot fer, tota la UE ho pagarà molt car.\nDeu ser que ja m’estic fent gran, però començo a no entendre els moviments -per a mi, les incompetències- que fan els nostres representants damunt del tauler de la partida on ens hi juguem tant.\nEn termes d’escacs, tenim bones peces, i en canvi quasi sempre tenim el rei acorralat. En termes de cartes, tenim bons trumfos, bons asos, i massa vegades amb un farol ens guanyen.\nPer exemple, fa un any vam guanyar dues vegades, l’1/O en vots voluntaristes i en opinió pública internacional, també el 21/D, en escons efectius i ajudant a implosionar el govern del PP. Com gestionem la victòria? El 30 de gener la mesa del Parlament s’abaixa els pantalons.\nPer exemple, fa uns dies el president Torra es veu amb un president d’un estat de la UE, Eslovènia. Un trumfo impressionat, una bilateritat que cou als espanyolistes. Com gestionem la victòria? Entrem en el joc de justificar el terme “la via eslovena” com a sinònim de violència, perdem el relat.\nPer exemple, durant 5 anys treiem més d’un milió de persones al carrer, festivament, cívicament, persistentment. Victòria numérica abassagadora. No hem de justificar res en termes de “els carrers són nostres”. Com gestionem aquest as increïblement útil? Entrem en la provocació del Consejo de Ministros que-tendrá-lugar-en-la-colonia, i enlloc de fer-los un mastodòntic Tortosa, deixant en ridícul els piolins, els Ferreras, i els feixistes de PP i C’s, entrem en el seu relat, com si haguéssim protestant per la seva reunió servís d’alguna cosa efectiva, més enllà de que algú més vagi a la presó.\nCreativitat, senyors, solucions disruptives.\nDesitgen que ens manifestem ? Doncs passem d’ells. Ja ens manifestarem l’endemà, o el dia que NOSALTRES ho desitgem proactivament, no al seu remolc. Que vegin la despesa inútil de “policidas” bàrbars que hauran de pagar, per a res.\nSi us plau, entre els que cobren per pensar, que algú ha llegit Sun Tzu?\n17.12.2018 | 22:36\nEn efecte, Espanya actua descaradament per obtenir beneficis polítics a mig termini, temps suficient per decapitar l’independentisme; quan el tribunal de drets humans dicti un veredicte possiblement desfavorable, els objectius hauran estat assolits. Tanmateix, solament és una hipòtesi de treball ja què la ciutadania proactiva i pacífica sumat al factor de descomposició de l’afeblida monarquia constitucional i, potser l’adveniment d’una profunda crisi econòmica, poden condicionar escenaris dins i fora del país favorables a la República. Qui sap…\n17.12.2018 | 22:49\nA ells els interessa que corri el rellotge. Nosaltres, trencant la unitat política per partidismes irresponables, els afavorim ja que fem que tot s’allargui…pero aixó no es un partit de futbol, no hi han 90′ reglamentaris mes 3′ o 4′ d’extres, que si els ligren aguantar, un àrbitre piti el final i ells surtin guanyadors…no, no hi ha pitada ni temps reglamentari…aixó seguirà i continuarem agafant momentum, de vegades mes notoriament, de vegades quasi gens durant uns mesos, com el darrer any, pero no pararem i no se’n salvaràn…ens independitzarem d’ells i serà per sempre mes.\nDit aixó, no estorbaría que els nostres polítics en actiu s’unissin d’una punyetera vegada per no retrassar tot tant, i que els que malauradament son presos, es dediquessin en cos i ànima a defensar-se i no pas a posar pals a les rodes…que les seves senténcies estàn escrites ja, facin el que facin i diguin el que diguin en contra del procés…i que els colauistes obrissin els ulls i veiéssin que alló que somníen ho trobaràn a la República i enlloc més…i que els europeus i demócrates del mon es decideixin ja a actuar o l’Europa d’ultradreta que ells els primers, al desentendre’s, estàn permetent que es gesti i creixi, els acabarà devorant…aniría molt be tot aixó, pero encara que res d’aixo no passa, irremediablement, abans o després, en els propers mesos o (pocs)anys, ens acabarem independitzant igualment.\n17.12.2018 | 23:19\nDons si, portem un any dividits, gràcies a l’intent d’uns de fer-se perdonar a canvi de desmobilitzar i portar-se bé. Per això, mentre els tinguin com ostatges podran anar fent servir la mateixa tàctica i aguantar els anys que els facin falta.\nCom pot ser que ERC se’n refii del que els puguin haver promès aquesta gent sense escrúpols?.\n18.12.2018 | 05:31\nDoncs malauradament, discrepo força:\nEs pot mantenir indefinidament la repressió ? Si. Portent fent-ho 300 anys, amb exepcions de 20-30 anys com a molt.\nTenim república efectiva o la tindrem en 6 anys ? No. Qui no arrisca, no pispa, i és evident que l’estat espanyol sense alguna mesura per part nostra que l’empenyi a negociar no farà res. No ho ha fet en 300 anys i no ho farà en 7 anys\nEls líders empresonats ens portaran a la independència ? No. Suposant que els alliberin en 7 anys, o ara mateix, estan amortitzats, perquè el que els ha passat és tan bèstia que dubto que volguessin arriscar-se a tornar a passar per aquí\nA algú de fora li importa la nostra llibertat o mourà un dit ? No. A fora es mouen pels seus propis interessos i davant fets consumats. Si el 27O haguéssim tirat endavant, potser. Ara, fins que nosaltres no ens ho guanyem, res. Primer ajudem-nos a nosaltres mateixos i després ja vindran els altres. Si els eslovens haguessin esperat que els ajudessin els alemanys a alliberar-se dels serbis només amb proclames i sense fer res, encara hi hauria en Milosevic\nFins i tot amb els líders empresonats podem tirar endavant perquè tenim el control del territori? No. El 27O potser hauríem pogut, però ara no tenim el control de res, a efectes pràctics, ni l’administració i encara menys dels mossos. I els nostres polítics i dirigents socials estan esporuguits (mireu el gir d’ERC o PDECat, o la postura merament retòrica de la CUP). Amb això no es controla res. Resisteixen els exiliats, però perquè no senten l’alè de la bèstia al clatell. I a més els nostres polítics estan massa ocupats reclamant retòricament unitat d’acció (amb llistes úniques- PDECat, JxC, o no- ERC, CUP) però en realitat robant-se la cartera els uns als altres per assolir l’hegemonia.\nEspanya complirà les resolucions europees en 10 anys (no 7 perquè hi ha el TC pel mig i segur que fan el mateix que ara estan fent amb els presos en vaga de fam, o sigui que podem esperar sine die per poder presentar el recurs un cop dictada la sentència de 30 anys) ? No necessàriament. Probablement en 10 anys governi una coalició Vox-PP-C’s que se saltarà la llei europea sense despentinar-se, com estan fent els feixistes a Polònia, Hongria o Itàlia.\nHi ha alguna cosa a fer ? Doncs si. Cal buscar nous líders, organitzar la resistència i passar a l’ofensiva: crear moviments no violents però amb força que facin que Espanya, d’una vegada, negociï pel seu propi interès. Ens hi va la democràcia i la supervivència com a poble (com a concepte, i física, perquè les idees de Casado, Rivera i Abascal- i molts del PSC s’assembla més a http://www.terracremada.com que no pas a una dreta “normal i homologable”).\nI se’ns està acabant el temps. Amb una societat espanyola feixistitzada, on un 60% vol un 155 duríssim contra Catalunya, amb intervenció en policia, educació, tancament de TV3…i creixent, no crec que en 10 anys quedi poble català per explicar-ho si anem deixant passar el temps. Cal sortir de la nostra comoditat de societat benestant, perquè a la història hi ha mantes exemples de pobles que, per no renunciar al seu benestar momentàniament han acabat destruïts, assimilats o reduïts a la misèria per sempre.\n18.12.2018 | 06:21\nSibscric íntegrement el comentari de Miquel Gillibert.\nAfageixo que tant cert és que Catalunya ha guanyat les batalles a l’estat, com que l’estat a set qui ha gestinat les victòries.\nVam guanyar el 9 -N el 1-O, el 27-O, el 21-D, i cadesquna de les vegades amb el fet em vam tenir prou, i el rèdit l’ha tret l’estat.\nSempre es diu que s’ha de saber perdre, però més important és saber guanyar\n18.12.2018 | 06:50\nClaríssima posada en situació. I evidents conseqüències a destacar: perd qui l’erra més. Bon avís per navegants republicans. Movilitzem-nos per estar d’empeus. La nostra república comença i segueix amb nosaltres alçats. Però el nostre ha de ser un moviment resilient i tant posat com ha estat fins avui. Això sí, sense por. Total, res que no sabem, ni res que no haguem dit abans. Tot el discurs de tensió i tota l’activitat de tensió que complint la seva estratègia ens vulguin fer; busca més la nostra ira, que la seva efectivitat ( en record dels impresentables Aznar o Ramblán).\nLa pregunta és persistent: per fer què volen guanyar temps? Pot ser ahir, els “amics” de Foment del Treball en donessin alguna pista tot lleguint el seu discurs a l’inversa.\nA mi em sembla que el problema de fons és que la Unió Europea s’està desfent com un terròs en l’aigua, i és Espanya qui l’ha minat per totes bandes amb la inestimable col·laboració del senyor amb nom de caldera i la seva banda de “feixistinazis”. En cas d’arribar-se al final, com que sabem que la venjança contra nosaltres seria tràgica una altra vegada, i podria significar la nostra desaparició, fa temps que advoco per l’aliança amb un país potent, a qui li pugui interessar estratègicament molt la nostra situació geogràfica. No s’han aliat històricament moltíssims països a l’hora d’haver-se salvat d’una destrucció? Islàndia, amenaçada constantment pels danesos, va pactar amb els EEUU una base aèria que ha utilitzat fins fa quatre dies gratuïtament, fins que el tractat ha finalitzat i ara la base és ben seva. Aquests 50 anys han disposat de seguretat gratuïta sense haver tingut exèrcit propi en cap moment, ni cap interferència en la vida del país. Una cosa ha estat Keflavik (la base) i l’altra, Islàndia.\nSi no tenim força bruta per a contrarestar la de la bèstia, mai podrem descansar tenint-la al costat, excepte si aquesta part, la tenim solucionada. Algú s’ha parat a pensar com defensaríem la nostra República si arribàvem a ser independents? Farem un exèrcit? Segur que no duraria dos dies? Vam fer els Mossos, i amb tot el respecte pels que han estat i són fidels a Catalunya, amb poc temps han estat ocupats per gent pels quals la democràcia és només una broma. I això ha passat perquè els catalans no som gent bèl·lica ja de naixement. No ens interessa la violència i preferim que aquest tema el resolgui un altre. No hem nascut per trencar-nos la clepsa amb els del costat, sinó per a estudiar, investigar i ajudar a fer avançar el país i la humanitat. En canvi els veïns sí que hi han nascut, per això sempre estan a punt d’agredir tothom i mai de col·laborar amb res.\nSi acceptem que això és veritat, no és hora de començar a buscar aliances per poder un dia o altre viure tranquils i poder prosperar tal com ens agrada? Ja està bé fotre el penes un temps, però és que fa molts segles que ens llepem les contínues ferides que ens fan cada vegada que ens volen atracar, és a dir, sempre. I no en sortim. I l’avorriment també pot acabar amb un poble.\n18.12.2018 | 09:17\nEn síntesi, la de l’Estat és de guanyar temps per impedir la plasmació legal de la República proclamada i destruir l’independentisme, diu en Vicent. Certament la presó i l’exili ens ha deixat sense iniciativa durant molt temps, i ha atiat la divisió partidista. Encara ens estem refent, però si ho mirem millor, és l’única arma que els queda, és incontrolable, no tenen pla B, es tracta de reprimir per guanyar temps a veure què…. això no té un futur vencedor.\nEn un conflicte guanyar temps és profitós quan es controla l’equilibri de forces i en un judici d’aquesta envergadura només controlen el poder de la condemna, però no saben que els espera de la campanya política que els caurà a sobre, ara que els empresonats estan decidits a convertir-lo en acusació contra l’Estat espanyol. Guanyar temps pot ser un calvari que augmenti i aprofundeixi la crisi del règim.\nAltrament, confien que en aquest guanyar temps, els seus tribunals marcaran la iniciativa i condicionaran una vegada més l’estratègia independentista de manera que ens comportem reactivament en defensa dels empresonats i això ens allunyarà de la lluita per la República. I aquí s’equivoquen, encara que fins ara ha sigut bastant així. Per què?\nDoncs ja hem analitzat els canvis dins l’independentisme que hi ha hagut a partir de les vagues de fam. Una reactivació de la lluita amb indicis, potser encara no del tot clars, que fora de les urpes de l’Estat, a Waterloo, es podrà coordinar una estratègia que englobi tots els fronts de lluita: govern català, consell republicà i mobilitzacions ciutadanes. Però ara, s’hi ha d’afegir un quart front: els presos que d’ostatges passius han passat a combatents actius per a la república. Ara ja no va només d’alliberar els presos…S’obre un horitzó per l’independentisme d’un ventall de recursos que inclús en les vacil·lacions d’una generalitat tenallada que no podrà mai ser l’avantguarda de la lluita, i dels errors que tots hem comès, s’albira com una esperança el fet objectiu d’on estem nosaltres i on estan ells…\nSembla clar que la llibertat dels presos i retorn dels exiliats es comença a veure intrínsecament lligat a la conquesta d’un estat, de la república. Perquè Estrasburg no enterrarà pas a Espanya (ni d’aqui a 6 anys). Ho haurem de fer nosaltres. Això ens fa perillosos als ulls de l’aposta criminal del règim neofranquista.\n18.12.2018 | 09:26\nTinc 78 anyis, espero viuran 10 mes per poder votar la REPUBLICA. Aguantaarem el que siga per CATALUNYIA.\n18.12.2018 | 09:27\nNo puc estar més d’acord amb el comentari d’En Miquel Gilibert. El sistema colonial espanyol adapta cada forma de govern, amb el vistiplau internacional -fa de tap amb el continent africà-, a la generació següent que ha ensinistrat per a sotmetre-la procurant que “se consiga el efecto sin que se note el cuidado”; però quan et reveles apareix la força militar, policial o judicial; típiques del colonialisme originari.\nNomés cal veure el fàcil que ho han tingut mitjançant els partits centralistes espanyols i els autonòmics fer creure a tota una generació de la societat catalana que vivien en democràcia i eren dipositaris d’ideologies de progrés i de benestar; quan era evident d’ençà que a Catalunya varen liquidar l’Assemblea de Catalunya l’any 1976, que tot plegat seria una farsa, continuació de la substitució de la República catalana per l’espanyola el 1931.\nLa història del regne d’Espanya contra Catalunya és una guerra permanent d’ençà de 1714 que continuen a cada generació amb monarquia, república, dictadura o democràcia per, amb el vistiplau internacional i la complicitat dels colons espanyols i la complicitat dels intermediaris catalans, anorrear-la. No tenen gens d’interès a acabar-la perquè de cap manera volen la pau. Per això, el regne d’Espanya no ha negociat mai amb cap nació que ha assolit la seva llibertat. El regne d’Espanya no vol guanyar res, perquè és una faula, només perdurar en el temps. I, mentre algú se la cregui repetir-la.\nHi ha alguna cosa a fer?. Doncs sí: 1/adonar-se del règim colonial en què vivim 2/deixar de ser babaus, especialment, babaus progres. 3/actuar tant de manera individual mitjançant mesures pràctiques que fan costat a les empreses del país i deixar de banda les colonials 4/ col•lectivament amb noves maneres de fer com les Primàries, el Consell per la República, nous partits o els antics que verdaderament demostrin que estan al servei del poble i no dels seus interessos particulars o de grup 5/ abandonar la comoditat, la resignació, enganyar-se i ser actius, decidits, persistents. Cal deixar de ser esclaus-súbdits. Som una de les últimes colònies al continent europeu. La llibertat és el valor més gran de les persones i dels pobles. I, val la pena esmerçar-hi tots els esforços necessaris per aconseguir-la.\n18.12.2018 | 09:32\nCosta entendre que ens divideixin tant facilment….\nNomés anem junts si hi ha esmorzar, això amb plats de plàstic d’aquells que es vellugen i no aguantan rés..\nCosta tant entendre el que ens explica l’Albert Miret i en Pep Agulló. Cal afegir alguna cosa més?\n18.12.2018 | 09:54\nD’acord amb Jaume Valls! I\nDons no els més temps. Sr Torra aixequem la suspensió i donem vida a la República. La repressió ja l’estem visquen, perquè als seus ulls la república és una amenaça ben real.\nEls governs espanyols, del color que siguin, tenen molt clar que perdran Catalunya. Les úniques opcions que veuen són:\n1) negar-ho per mantenir enganyada la seva pròpia població i evitar que se sublevin.\n2) posar pals a les rodes per poder seguir extraient recursos el major temps possible.\n3) intentar que la independència no s’esdevingui mentre ells són al govern, perquè qui mani quan això passi quedarà esborrat de tot poder durant generacions.\n18.12.2018 | 11:19\nQuina realitat més trista. No hauríem de deixar que se’ls enduguin a Madrid. Potser ha de sortir un col.lectiu valent de unes 10.000 persones, que estiguin disposades a passar per presó, no deixant que s’enduguin als presos. Omplir presons és l’única via que hi veig per poder sortir d’aquests vesper.\nEl judici serà un judici com el de Altsasua, que van entrar per ser jutjats com terroristes, que era quelcom molt boig, i sorten condemnats per atentat contra l´autoritat i desordres públics, que és el que efectivament va succeïr. Ara digueu-me que no ha servit perquè tothom es pensi dues vegades tocar un guardia Civil.\nO serà com el del paio aquell amb el nas de pallasso, que entra acusat gairebé de contuberni amb Satanàs i al final tot queda en un no res (causa arxivada). Però a que ara tothom es pensa dos cops fer imbecilitats amb la Guardia Civil?\nPenso que el judici serà igual. Entraran com autors d´un delicte de rebel.lió, sedició i moltes coses terribles més. I sortiran amb una pena menor i financierament molt tocats (excepte Puigdemont, que penso que serà durament castigat).\nI tothom es pensarà dues vegades fer alguna cosa semblant.\nEl procés en general es pot sintetizar a la perfecció en la vaga de fam. I vull dir que el que s´ha de respectar son les persones, no les idees. Jo respecto molt al Jordi Sànchez, no li tocaria un pel del cap ni li diria una paraula més forta que una altre, però les seves idees no les respecto. Amb les persones tendresa, amb les idees duresa.\nVaga de fam. Quina pressió tindrà l´Estat si d´entrada el vaguista ja diu que no es posarà en perill? Resulta evident que cap. L´Estat només es preocupa si ha de valorar les reaccions a la possibilitat d´una mort amb retransmissió en directe. Si treus aquest perill mortal ja no es una vaga de fam, és un dejuni. Per tant aquesta mesura, la vaga de fam, no es fa per pressionar l´Estat, sino a vosaltres.\nEl judici…ai, el judici, ara tothom pensant en el judici…ja ni importa Catalunya ni importen els catalans. Tot el buit que deixeu l´omplirà España. Tots els catalans que descuideu els acollirà el projecte nacional espanyol.\nTristament estic d’acord amb en Miquel Gilibert. Portem tants d’anys sota la repressió espanyola! I la divisió de les forces independentistes és un fet que dóna la raó a l’Aznar mal que em pesi.\nEn canvi l’enemic està unit i te ben clara la direcció (ja ho deim que Sánchez és indistingible de Rajoy).\nNomés ens pot salvar recuperar la unitat i trobar un lideratge clar. Sinó…\nSigui com sigui i vagi com vagi, guanyarem! España és una entelèquia. Un puzle que es desfarà aviat. Catalunya és real en tots els sentits. Aixecarem la República del poble i per al poble. El futur és nostre! Ànims , perseverança i lluita amb coratge.\nM’ha vingut al cap una idea (espero que no ho hagi dit ningú abans), que és comparar la situació actual a Catalunya amb el cop d’estat del 81. Hi havia dues faccions colpistes. Els partidaris del cop “dur” eren Milans del Bosch i d’altres (la traducció actual serien Vox, PP, C.); els partidaris de negociar un cop “tou” eren el general Armada, Múgica i altres socialistes com ara en Raventós, Ciurana… (la comparació actual serien Pedro Sánchez, ERC, PDCAT…).\nEn el primer cas es tractaria de destruir d’arrel la democràcia incipient (llegiu-hi el procés d’independència). L’alternativa tova, el cop de baixa intensitat, seria renegar del procés, mantenir la microautonomia i ‘acceptació de penes menors.\n18.12.2018 | 13:33\nI temps, efectivament, és el que hem de guanyar nosaltres per reorganitzar-nos i enfortir-nos més que no ho estàvem fa un any.\nLa tàctica de dilació es pot minar amb acció no violenta però constant i estratègia exterior com proposa Albert Miret i com esperem que en Puigdemont està fent, encara que de moment no pugui revelar els continguts de les converses.\nÉs un torcebraç. Si no ens cansem, arraconarem l’estat espanyol a una opció perdedora.\nD’acord amb Josep Vall. Falta lucidesa i creativitat.\nAl final de l’editorial, potser curt i tot. Els hi és igual el judici, la política, Estrasburg i el que vulgueu…a la seva i prou. I i hauríem de ser mínimament més intel.ligents x fer-ho una miqueta millor…\nDe moment, anat picant pedra.\n18.12.2018 | 15:59\nBona argumentació, encara que em fa l’efecte que la nostra societat aconseguirà trencar la línia de flotació d’aquesta ignomínia.\nD’altra banda, hauríem de prendre en consideració el que avui ha dit Ekaizer: no convé refiar-nos excessivament del TEDH, justament per la importància d’aquest procés en l’arquitectura dels estats i de la pròpia UE. Molt superior als casos Parot, Otegi, Picabea,…\nEstoy leyendo los comentarios y con alguna excepción me están deprimiendo. Pero vamos a ver qué es eso de que nosotros no hemos nacido para luchar y los españoles sí. Eso qué es?… en primer lugar ese hecho no es exacto.. los españoles reprimen a Catalunya PORQUE TIENEN LAS ARMAS, EL EJÉRCITO.. y nada más. Si un boxeador de peso pesado de 100 kg de peso golpea a un crío de 35 kg hablamos de derrota del crío?.. NO, NO.. hablamos de abuso pero el crío no puede ni sentirse humillado ni derrotado. Pues aquí igual… si conocéis a los españoles y su historia verás que se han preocupado de dominar a otros pueblos pero con el coste de que han sido INCAPACES de prosperar económicamente… obsesionados por el estúpido orgullo, el ordeno y el mando han descuidado todo lo demás.. Y SIGUEN IGUAL. Ha habido pueblos como el inglés, ei francés o el holandés que han luchado, conquistado y han progresado porque no tienen la MENTALIDAD LAMENTABLE Y RIDÍCULA de los españoles. Hombre por Dios es que no me puedo creer lo que leo… los catalanes conquistaron el Mediterráneo mucho antes que los castellanos América… y los catalanes (almogavers eran temibles, luchaban sin armas) también saquearon y aprovecharon los beneficios. Pero eso fue mucho antes que las aventuras exteriores de los castellanos. Al final, se fueron a casa (los catalanes) y aprendieron a meterse en sus cosas y a quedarse en su país. Eso es algo que los castellanos les cuesta asimilar porque tienen un grave problema psicológico de testiculina que les hace tener comportamientos autodestructivos (sí autodestructivo) siempre que eso les lleve a GANAR, pero ganar aquí y ahora, la victoria inmediata impactante… NO LES IMPORTA QUE LES PASE FACTURA DESPUÉS (en forma de odio del rival vencido y posibles venganzas posteriores)… españa caía mal a todo el mundo, incluidos algunos papas que veían que los españoles querían ser más papistas que el propio Papa y ser ellos los paladines y los campeones del catolicismo. Nunca ha caído bien su orgullo y su obstinación, son como niños que se quieren llevar la razón en el momento, no les importa ni hacer el ridículo, ni pagar facturas mañana…. solo quieren llevarse el gato al agua en cada momento. Lamentable, infantil e inexplicable desde la perspectiva racional del mundo en que vivimos. Van a la suya y necesitan ver el mundo en versión doblada, nunca en versión original… actúan por libre y después lo que pase “bueno ya veremos después”.. esto es españa… así que a qué viene este acojono independentista?.. no tiene fundamento.. esta gente es abusadora pero no es valiente si no tienen armas… en igualdad de condiciones son tan bravos o tan cobardes como cualquiera otro. El independentismo tiene que tener claro dos cosas: UNIDOS SIEMPRE AÚN CON ESTRATEGIAS DIFERENTES… Y EN SEGUNDO LUGAR BUSCAR ESA ASOCIACIÓN NO CON UN PAÍS POTENTE como decía un xarxero SINO CON TODOS LOS PAÍSES EUROPEOS, no sólo los gobiernos sino con la gente, las instituciones judiciales, profesionales, cívicas, organizaciones de todo tipo y condición… Catalunya tiene que relacionarse y generar una relación privativa con todos los pueblos… la desconexión comienza así y además… EN 6 AÑOS SÍ ES POSIBLE MANTENER LAS OPCIONES lo importante es NO COMETER ERRORES GRAVES COMO POR EJEMPLO CAER EN LA TRAMPA del estado que tenemos en frente e INCURRIR EN LA VIOLENCIA… es importante que Catalunya se siga dando a conocer y DENUNCIAR TODOS LOS ABUSOS DEL ESTADO ESPAÑOL de ahora eh adelante, en todos los niveles. Unidad aún con discrepancias y NO TENER PRISA… esto es básico, no tener prisa. Fundamental que el gobierno español siga en su disloque e histeria tan típicos y espero que cada vez más conocido en el mundo y mucha calma por parte catalana, lo del juicio hay que ir descontándolo y contándolo, es decir sería importante adelantarnos en el relato de los hechos…. la idea de los observadores internacionales en el juicio es fantástica y será fundamental. Fijaros esa presunta fortaleza del estado español es una falacia, está muy debilitado porque sin razón puedes ir tirando, mucho tiempo, pero no todo el tiempo. Es muy importante un aforismo que en españa tiene una gran vigencia, de los que más. EN ESPAÑA RESISTIR ES VENCER.. pues muy bien utilicemos ese axioma con que los españoles funcionan y practiquémoslo… es importante, el tiempo va a nuestro favor.. mientras tanto ampliemos la base independentista, los acontecimientos penosos de la justicia española solo han empezado y les va a desgastar lo indecible…. piano catalans i seny sempre… si us plau\n18.12.2018 | 16:49\ntotalment d ‘acord amb l’Albert Miret, hem de tenir un soci potent que contraresti el nostre esperit no violent però sí negociador i ens protegeixi, o sigui que anem per feina\nMolt d’acord amb Joan Andreu Juan i molts més tots són interesants, molt bon article Partal com sempre gràcies\nMolt d’acord amb Albert Miret, així ho he vist sempre i a més donant-li voltes crec que si no ho fem els nostres enemics ens eliminaran , ja que tenen totes les armes i la determinació. Hi ha una potencia que compleix les condicions que busquem, es prou gran, busca les pessigolles sempre a tothom i nosaltres tenim una cosa que segur que li interessa, la nostra posició a la Mediterrània.\nTotal li lloguem un tros de costa per un temps, hi construeix una base i a canvi d’això que ens protegeixi de la bèstia.\nEn resum si ho podem aconseguir a l’endemà podem declarar tranquil·lament la independència i no caldrà cap altre maldecap.\nUna altra cosa, aquesta potència té gas i petroli i seria un molt bon mercat pels nostres productes mediterranis, aquí ho deixo per si qui pot intenta-ho, ho faci.\n18.12.2018 | 21:08\nFa 10 anys, la situació era ben diferent a la d’ara. És més que probable que ressistir 10 anys més en durà a un Estat espanyol que ningú sap com serà, però serà molt diferent de l’actual, donada la profunda crisi institucional i social actual.\nSi Catalunya serà o no independent, no ho sé, però ja no serà autonòmica com ho és ara. Crec que el context europeu i la seua deriva (cohesió política i social o dispersió ultranacionalista) serà determinant per exercir la llibertat com a poble: en aquest terreny potser s’hi juga molt més que a nivell intern, on obviament cal ressistir; allà és on cal fer pedagogia i construir complicitats que deixen en evidència la NO democràcia de l’estat; serà en aquest moment quan l’estat cedirà o embogirà i, aleshores, només hi haurà dos opcions: referèndum o independència unilateral. L’1-O això encara no era prou madur aquest context europeu, però si es torna a un moment semblant més ben “equipat”, el pas serà clar i definitiu. Amb la DEMOCRÀCIA, el PACIFISME, la NO VIOLÈNCIA i els DRETS HUMANS i POLÍTICS dels POBLES, tenim un “pòquer” guanyador quan es puguen “baixar les cartes”.\nAra cal evidenciar la “ma” de l’Estat: IMPOSICIÓ, INJUSTÍCIA, VIOLÈNCIA i MENTIDES.\n18.12.2018 | 21:10\nRosa Gispert (23,l9). La bèstia no promet, i si ho fa no compleix. La bèstia no convenç: No té raó, ni raons ni prestigi que l’avali. La béstia només amenaça i agredeix.\nSi més no el judici i els presos i preses ens tenen prou capficats per no pensar en altres coses ( accions imaginatives, vagues…) i només pensem en el judici. República? No primer cal alliberar les persones empresonades, després del judici ja veurem, segons la sentència….\nMenystenir la intel·ligència de l’enemic pot costar car, i el nostre, d’enemic a demostrat que pot dividir-nos sense moure un dit… si no ens espavilem…


Poema xlvi d'ausiàs march vents favorables | Lengua y literatura | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nPoema xlvi d'ausiàs march vents favorables\nEscrito el 26 de Marzo de 2019 en catalán con un tamaño de 6,08 KB\nvalència S.XV: March venia d'una família noble ja que disposaven d'u petit patrimoni repartit entr València i Catalunya.\nAnys més tard de la mort del seu pare, March va anar a la expedició militar però el 1425 deixa d'intervenir per millorar el conrreu de l seva propietat\nParlant de la litaratura, Ausiàs March va ser el creador del llenguatge líric en Català (escriu en català, abandona l'occità). Només conserva una cosa dels trobadors, el senyal.\nCentrant-os en els seus poemes ens parla constatment de l'amor.\nÉs un gran entès però per ell sempre és un problema. Diferència entre amor honest i amor sensual (sempre diu quee desitja el primer, però es veu sovint dominat pel segon) que sent cap a les dones. Viu l'amor més intensament que ningú. Ens parla de les seves preocupacons més profundes, (ho fa amb la manera que ho ha viscut). Parla principalment : de l'amor, de la mort i del destí.\nUna de les raons per les que parla d'aquests temes ha sigut perquè ell eia que la vida l'havia conduït a la perversió i al pecat. Per exemple per la mort de les seves dos dones: Isabel Martorell i Joana Escorna.\nEls cants d'amor que utilitzava March era l'expressió que tenia ell quan parlava de l'amor classificats en: cantts d'amor, cants morals, cants esperituals i cants de mort.\nPoema IV: El poema\nIV d'Ausiàs March és un cant d'amor en el que compara l'amor esperitual i sensual que sent cap a les dones.\nA més s més ens transmet la obligació que té per escollit, dient que no tot el que vols ho pots tenir, ja que no és tot fàcil en aquesta vida. March ens parla del seu pensament, de tot el que pensa. Això és el que ens transmet, que ha d'escollir entre una cosa i una altre. Compara les dones amb elements de la natura. Quan en el quart vers ens fa una comparativa amb 2 fruits que representen dues dones: "e veu dos poms de fruit en un bell ram".\nA la segona estrofa, ens ho representa amb vents: "com dos forts vents la baten egualment", escollint entre una cosa o una altre: "u de llevant e altre de ponent". En quan al final del poema, Ausiàs noel deixa obert, sinó que ens explica que el més important és estimar-te a tu mateix ja que has de decantar-te cap a un lloc. Ell es decanta cap a estimar-vos honesttament. "Jo el vos públic: amar dreament vós".\nParlant de la mètrica, podem dir que March fa servir la rima ABBA en estrofes de 4 versos. Els versos són decasíl·labs, tenenn una cesura després de la quarta síl·laba, així, dividits en dos hemistiquis, una de quatre síl·labes i una altra de sis.\nCal dir, finalment, que la poesia d'Ausiàs March no és perfeccionista ja que ell mai buscava la perfecció, centra el seu interès en l'expressió dels seus desitjos i limitacions, en el seu món interior.\nVeles i vents: El poema veles i vents d'Ausiàs March és un cant d'amor en el que ens parla principalment de dos vents (un de bo i un de dolent).En la primera estrofa ens parla d'un vaixell en alta ar que lluita per avançar contra uns vents que no l'ajuden. Fa referència a la vida emocionl del poeta, al seu estat d'ànim.\nTot seguit, en la segona estrofa ens parla d'una situació catastròfica, en que el mar bull com una cassola i tothom qui hi sigui prendrà mal. Es per això que inclús a els peixos han de refugiar-se. Intenta explicar les dificultats que ha de superar en el seu dia a dia per aconseguir l'amor desitjat. La ultima estrofa parla de la por que té ell de que al morir la seva estimada s'oblidi d'ell perquè, segons ell, l'amor s'anul·la per la mort.\nReferint-nos al la tercera i última estrofa, March parla de que l'amor quan morts s'acava i ell pateix per això, que quan es mori, no l'estimin: "Jo tem la mort per no ser-vos absent, perquè amor per mort és anul·lats".\nPoema LXVIII: El poema LXVIII és un cant d'amor d'Ausiàs March en que ens parla dels desitjos sensuals.\nLa primera estrofa ens parla de que ell per servir a un vassal (l'amor) és capaç d'evitar festejar al voltant del foc, capaç d'evitar esar amb la gent.\nReferint-nos a la segona estrofa, podem dir que ens parla de plena de seny, un senyaal com ho feien els antics trobadors, i li comunica que ell no vol els desitjosnegatius, sensuals, que en el seu cor, els pensaments son purs i esperituals.\nAusias march Ausias march fruits Poema ausias march LXVIII VELES E VENTS el quart vent Poema LXVIII ausias march Cants morals d'ausiàs march Ausias march dos fruits dos vents dos amorts de que tracta el poema en catalan


Apartment Le Californie Canes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Le Californie està situat idealment a Cannes; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Le Californie no troba competidors en cap categoria.


Infosalut - El Servei d'Urgències de l'Hospital de Formentera es reforçarà per a l'estiu amb deu professionals\nArticle anterior L‘Hospital Universitari Son Espases ha estat escollit com a candidat a Centres Compromesos amb l’Excel·lència\nArticle següent L'AEMPS ha creat una nova web que informa sobre les eventualitats en la cadena de subministrament de medicaments\nDurant els mesos de juliol, agost i setembre hi estaran operatius tres equips a Urgències i es reforçaran el Laboratori i Radiologia. El nombre de casos urgents atesos l’any 2021 va créixer un 32% respecte de 2020, però encara va ser un 20% inferior al registrat en 2019.\nAixí doncs, durant els mesos de juliol, agost i setembre el Servei d’Urgències s’incrementarà amb personal mèdic, d’infermeria i amb tècnics en cures auxiliars d’infermeria i, a més, es reforçaran serveis com el Laboratori o Radiologia, l’activitat dels quals també augmenta a causa de l’increment poblacional.\nA partir del juliol el Servei d’Urgències comptarà amb tres equips, cosa que, unida a la posada en servei de la base del SAMU 061 a la Pitiüsa menor, permetrà més capacitat de resposta de l’atenció d’emergència i d’urgència. Per aconseguir-ho s’hi incorporaran dos professionals de medicina, dos d’infermeria i dos de cures auxiliars d’infermeria. Cal recordar que durant l’hivern hi estan operatius dos equips hospitalaris per a l’atenció urgent, que també s’encarreguen de l’atenció extrahospitalària, la qual cosa és possible a causa de l’escassa càrrega assistencial durant la tardor i l’hivern.\nEn canvi, comptant amb el suport dels equips del SAMU 061, aquest estiu els tres equips que estaran operatius es podran centrar en les urgències hospitalàries i deixar al 061 l’atenció de les emergències extrahospitalàries i el control dels pacients crítics a l’Hospital de Formentera, fins que es traspassi al servei de transport aeri emergent que uneix Eivissa i Formentera.\nEl Servei d’Urgències va atendre l’any passat 13.481 pacients, un 32% més que en 2020, en què es van registrar 10.215 casos. No obstant això, aquest increment no va arribar a assolir l’índex de casos atesos abans de la pandèmia de COVID-19, perquè va ser un 20% inferior al nombre d’urgències de 2019, en què van ser atesos 16.662 pacients.\nEn els anys anteriors, els equips d’urgències van atendre 18.018 consultes l’any 2018, 18.122 en 2017 i 18.209 en 2016, que va ser l’any en què més persones van passar per l’Hospital de Formentera per rebre-hi atenció urgent. Precisament, l’increment de les urgències ateses aquell any respecte de les 16.951 registrades en 2015 va obligar la Direcció de l’Àrea de Salut d’Eivissa i Formentera a incorporar-hi reforços per primera vegada, una mesura que ha hagut de mantenir fins a l’actualitat a causa de les dades d’activitat.\nAmb aquests reforços s'afegeix a una consulta d’atenció ràpida (fast track) a Urgències, això permetrà donar una resposta adequada a les necessitats assistencials d’aquesta temporada.\nEl reforç estival a Formentera compleix dos objectius: d’una banda, garantir temps òptims d’atenció i, de l'altra, assegurar la presència constant de tres equips mèdics al Servei d’Urgències de l’Hospital —perquè les emergències seran ateses pel SAMU 061— i millorar la resposta del Laboratori i de Radiologia.\n[Font: Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera. 22/04/2022]


Un diputat del PDeCAT rebutja que el partit de Salvini participi en l'11-S - Empordà\nUn diputat del PDeCAT rebutja que el partit de Salvini participi en l'11-S\nEl partit d'ultradreta italià Lliga Nord té previst participar aquest any a la Diada de l'11 de setembre. El partit del ministre de l'Interior d'Itàlia, Matteo Salvini vol enviar, juntament amb el líder de la ultradreta flamenca Vlaams Belang una delegació per acompanyar la formació «Som Catalans» en una ofrena floral.\nSegons va informar E l Independiente, la formació Som Catalans, encapçalada per exmembres de lPlataforma per Catalunya, «La Lega de Matteo Salvini estarà amb SOM Catalans en l'ofrena floral de l'11 de setembre». Tot i això, els dirigents independentistes han rebut amb hostilitat aquest anunci. L'exdirigent de la CUP David Fernández va piular: «Marxeu d'aquí. I no embruteu ni el país, ni el futur, ni la memòria. Sempre antifeixistes».\nTambé Sergi Miquel Valentí, diputat gironí del PDeCAT al Congrés, va expressar per Twitter el seu rebuig a la «visita» de sectors de la ultradreta europea durant la Diada: «En general a Catalunya som millors tractant els qui vénen de fora que ell però per mi no cal que vingui. Matteo, resta in Italia per favore», va escriure tot i que no està previst que el líder de la Lliga Nord i ministre d'Interior italià hi participi.


Onda concedeix 40 beques professionals per a estudiants universitaris o cicles formatius\nAquestes beques permetran a les persones recentment titulades prendre contacte amb el món laboral i facilitar-los una inserció posterior\nL'Ajuntament d'Onda ha convocat 40 beques de pràctiques professionals per a titulats universitaris o de cicles formatius de formació professional. Les persones interessades podran apuntar-se després de la publicació de les bases en el BOP, a partir de la setmana que ve. L'alcalde d'Onda, Ximo Huguet ha afirmat que “aquest col·lectiu és un dels més afectats per la desocupació malgrat tindre una formació, per aquest motiu volem facilitar la seua inserció en el món laboral. Que la ciutadania compte amb una ocupació farà créixer la ciutat d'Onda, per això treballem per a aconseguir oportunitats per a tots, no volem deixar-nos a ningú pel camí”.\nLes beques es concediran en dos períodes de temps diferent i l'estada en pràctiques serà de sis mesos cadascun d'ells. Ximo Huguet ha explicat que “volem que els beneficiaris aconseguisquen la màxima experiència possible i adquirisquen coneixements, a més d'aconseguir una retribució econòmica a canvi”.\nLa finalitat de les beques és proporcionar a les persones recentment titulades una formació complementària a la rebuda durant els seus estudis, mitjançant el coneixement pràctic del funcionament d'una administració pública, de manera que puguen posar en pràctica els coneixements adquirits durant la seua formació, i proporcionar-los una experiència que puga facilitar-los la inserció en el món laboral.


La cuina de sempre: Arròs a la milanesa\nVinga va, un plat català per cuinar entre setmana...que ultimament m'ho demaneu molt.\nQue si, que si, que aquest és un plat tradicional català.\nRecepta nº 85 del C.P.C.C.\nUn arroset d'aquells bons...fàcils de fer...senzills...i barats.\nCom veureu al final de la recepta, ho podeu acompanyar amb un ou ferrat...i a sucar pa, nanos.\nCom sempre, si tota la verdura és ecològica...millor que millor.\nI els pèsols frescos, clar.\nUn plat molt barat i saborós....i també molt indicat per aquells moments en que s'han de fer malabarismes econòmics per arribar a final de mes.\n250gr. pèsols frescos\n100gr. pernil serrà\n100gr. formatge ratllat\nCom us he comentat, els pèsols millor frescos (no congelats). Són més cars...i els haureu de pelar segurament, però no tenen res a veure amb els congelats. Jo me'ls menjo cruus.\nPreparem l'arroset....el llorer...la ceba...\n...el pernilet....i el formatge ratllat...\nTambé li posaré una cullerada de concentrat de tomàquet, per augmentar el sabor i el color.\nComençarem per la mantega.\nPosem dos talls macos a escalfar....en una cassola.\nQuan la mantega sigui desfeta i hagi deixat de "crispejar"...hi posarem la ceba...que s'anirà daurant.\nAprofitarem el temps per anar tallant el pernil a tires petites.\nTambé anirem picant el julivert, ben net. Els tomàquets també el ratllarem.\nQuan la ceba ja sigui daurada...\n...incorporem el pernil i el llorer....i li donem un parell de voltes, fins que el pernil canvii de color.\nAfegim el tomàquet ratllat...\n...i la cullerada de concentrat de tomàquet.\nHo remenem tot plegat i ho deixem a foc lent...durant uns 10 minutets....que es faci bé el tomàquet.\nIncorporem el pèsol fresc i cru.\nI al mateix temps...l'arròs també.\nUna mica de julivert picat...\n...una remenem una mica per a barrejar els gustos...\n...i ho cobrim d'aigua. El doble d'aigua que d'arròs, més o menys.\nHo salem i ho deixem coure uns 15 minuts.\nPassat aquest temps...comprovarem si l'arròs es gairebé cuit...i afegirem el formatge.\nHo barrejarem bé fins que es desfaci.\nPassats 3 o 4 minuts més tot remenant...\n...tastarem si està be de sal...i tot ben cuit...\n...i ja el tindrem fet. Deixeu-lo reposar 5 o 10 minuts abans de servir.\nUn raig d'oli per sobre...i ja podem emplatar.\nA que queda bé?....doncs mira...un arrosset dels més econòmics i fàcils de fer que hi ha.\nEls pèsols, si són frescos, poden quedar lleugerament durs (no durs durs)...però aquesta és la gràcia. Penseu que es poden menjar cruus...i així és com trobo que estàn més bons. Si us agraden super super tous...els podeu bullir prèviament, però no ho aconsello.\nAps, podeu acompanyar aquest arroset amb un ou ferrat....que casen de meravella.\nAutor: lacuinadesempre.cat a les 8:00 Etiquetes: Arrossos\nCinta 29 de novembre de 2012, a les 8:13\nUn plat molt saborós! boníssim! petons\nTapa't de tapes 29 de novembre de 2012, a les 8:23\nEspectacular, el color. I el gust no ho puc dir del cert, però intueixo que també! Albert, m'hauràs d'explicar perquè dius que és un plat català, que no ho acabo d'entendre... no hem quedat que la milanesa és de Milà? Que és que ja ens hem annexat part d'Itàlia? Catalunya serà gran!!!! Ha ha ha. No, ara seriosament, m'ha agradat molt que expliquessis aquest arrosset. Això sí, el tema dels pèsols frescos només el podrem gaudir temporalment. Ara ja s'han acabat... petons!\nMiquel 29 de novembre de 2012, a les 8:30\ncomo te cuidas¡¡ buen arroz a la milanesa y con buen color¡¡\nlacuinadesempre.cat 29 de novembre de 2012, a les 10:46\nCom l'arros a la cubana, Marina, son plats tradicionals catalans....pero no ho dic jo, ho diu el Corpus!!!\nesborrar 29 de novembre de 2012, a les 20:35\nMolt bo, i amb les fotos del pas a pas encara millor!\nAlmodis 1 de desembre de 2012, a les 14:21\nMolt bona pinta sí senyor!\nllimaverda 5 de desembre de 2012, a les 12:05\nAlbert, quin arrosset més bo, siga milanés o català, bsts


El dret (i el deure) d’asil, vist des de l’aula\nEl concurs Euroscola convoca els estudiants de batxillerat de tota la UE a fer un vídeo sobre un dels drets de la Carta de Drets Fonamentals\nLa història comença quan un profe de català rep un missatge de correu electrònic d’Ensenyament: el Parlament Europeu convoca, un any més -el 27è-, el concurs Euroscola, en què equips de batxillerat de tota la UE competeixen amb un vídeo d’un minut i mig sobre un dels drets de la Carta de Drets Fonamentals comunitària. El centre és la Viaró Global School, de Sant Cugat del Vallès, i el docent, l’inquiet Oscar Matias; el grup, batejat Zenit II, l’integren Gonzalo Font, Ton Borrell, Ignacio Gil-Penna, Alejandro Gratacós, Àngel Parcerisa, Jan Guardiola, Jim Lara i Francesc Linero, que trien el dret d’asil dels refugiats, el 18è, que han treballat a classe.\nL’aventura culmina amb un audiovisual amb prop de 10.000 visionats a YouTube; amb el primer premi a Catalunya, compartit amb l’escola Sant Gervasi de Mollet del Vallès; amb un ressò social i mediàtic notable, i amb xerrades i trobades diverses, com una recepció a Palau amb el president Puigdemont i una intervenció a la cambra d’Estrasburg.\nLa llista que més sorprèn, però, és la dels vuit noms que omplen aquests 90 segons de ritme frenètic, una tria representativa de “més d’un centenar de contactes”, apunta Matias: Albert Roma, voluntari de Proactiva Open Arms; Laia Forès, corresponsal de l’ARA a Brussel·les; Josep Maria Solé i Sabaté, professor d’història contemporània de la UAB; Germà Bel, diputat de Junts pel Sí; Arcadi Oliveres, expresident de Justícia i Pau; Francesc Mateu, director d’Oxfam Intermón Catalunya; Jordi Tolrà, CEO de mSocial.cat; l’eurodiputat Francesc Gambús, i Santi Vila, llavors conseller de Cultura.\nEuroscola 2017. Viaró Global School (Zenit) - Dret d'Asil\nCom es va formar l’equip? “Ells ho van voler, ho van demanar. A més, també eren alumnes capaços de fer un treball extracurricular sense que això pogués repercutir en el ritme ordinari de la classe”. Hi han dedicat algunes hores lectives i moltes d’extres: alguna entrevista de tarda i tota la feinada de documentació, producció, redacció i edició. Amb una tutorització tova: “Han funcionat d’una manera molt autònoma. Jo feia una tasca de coordinar l’equip, però la feina ha sigut seva, perquè aquesta és la part enriquidora”, sosté el professor. Com un engranatge: “Tenien les funcions repartides: n’hi havia un que era el càmera, un altre editava el vídeo, d’altres preparaven les entrevistes i un equip de tres o quatre s’encarregaven de contactar amb les persones”.\nDel relat, en tenim el què, el qui, el quan, l’on, el com, però ens falta el més important: el perquè i, sobretot, el per a què. Matias explica: “Em va arribar una informació, m’hi vaig fixar, vaig pensar que era interessant i vaig animar uns quants alumnes, perquè tenen l’oportunitat d’aprendre una sèrie de competències que, de vegades, dins l’aula no pots treballar. Inicialment, no era ni conscient de la transcendència que després tindria tot això. És un projecte que ha anat creixent”.\nTenen l’oportunitat d’aprendre una sèrie de competències que, de vegades, dins l’aula no es poden treballar\nDins i fora de l’escola, fa pedagogia sobre el dret -i el deure- d’acollir: “Què s’intenta amb aquest vídeo? Transmetre una sensibilitat favorable davant del dret d’asil i del refugiat, i no veure el refugiat com un terrorista, com un estrany. I, per tant, transmetre aquesta idea del «volem acollir» i «hem d’acollir»”. Ara tots se senten més compromesos amb aquesta causa. “Sant Cugat, com altres municipis, és ciutat acollidora, i volem formar part d’aquest projecte”. Endavant.\nTres quarts d’hora amb el president @KRLS\nEl president Carles Puigdemont va mantenir una trobada amb els vuit zenitals el 15 de juny. “Els va dir -recorda Matias- que era molt maco que transmetessin un missatge que, de vegades, és més fàcil que arribi a la gent així que no pas per boca dels polítics”. I van constatar la realitat: “Han descobert, arran d’aquest treball, que aquesta voluntat d’acollir, a Catalunya, existeix més favorablement que no pas al govern central, que és qui en té les competències”. Li van regalar, per cert, una corbata de l’escola. Ara, a lluir-la, president.


Preus d'enviament Roses per a Sant Jordi a tota Catalunya\nEnviament de Roses per a Sant Jordi a tota Catalunya\nA Rosessantjordi.com podem enviar roses a qualsevol punt de Catalunya.\nSi vols utilitzar aquest servei, et portarem les roses a l'adreça que ens indiquis el dia 22 d'abril, d'abans de Sant Jordi.\nL'horari de lliurament no el podem sapiguer amb antelació perquè depèn de les rutes de repartiment, però normalment ho fem entre les 08.30 i les 14.00. Els nostres transportistes et trucaran al telèfon de contacte 10/15 minuts abans d'arribar.\nI a més, en oferta limitada, pots aconseguir TRANSPORT GRATIS a la teva comanda. Aconsegueix-ho abans que finalitzi la promoció!\nEl preu depèn de la quantitat de paquets de roses de la teva comanda, ho pots comprovar aquí:\nIndica el teu codi postal i selecciona la teva població


NW La Revista de Reus - Reus diu, per segona vegada, "no" a adherir-se a l'Associació de municipis per la independència\nReus diu, per segona vegada, "no" a adherir-se a l'Associació de municipis per la independència\nEls socialistes s'han tornat a posicionar contràriament a la proposta\n05/04/2013 | Per Cori Sebastià\nEmpat a 13 vots. Aquest ha estat el resultat de la votació a la moció defensada per Ara Reus i la CUP, promoguda per una seixantena d’entitats reusenques, que demanava l’adhesió de la ciutat a l’Associació de municipis per la independència (AMI). L’alcalde no ha pogut exercir el seu vot de qualitat que serveix solament quan es busca aconseguir una majoria relativa perquè en aquest cas calia majoria absoluta per aprovar la moció. I és que els estatuts d’AMI estableixen que els municipis que en formin part ho han de fer després que els seus plenaris hagin aprovat l’adhesió per majoria absoluta. El resultat ha estat 13 vots a favor de CiU, Ara Reus i la CUP; i 13 en contra del PSC i el PP (tenint en compte que al ple no hi ha assistit la regidora socialista Sandra Guaita per motius laborals, segons el seu partit).\nD’aquesta manera, doncs, per segona vegada, Reus ha quedat fora de l’AMI. El debat de la moció ha estat intens i ha estat seguit al saló de plens per membres d’algunes de les entitats impulsores de la moció. Les crítiques han anat dirigides especialment al PSC que hi ha votat en contra, tal com ja va fer fa un any amb la mateixa proposta. Andreu Martín, portaveu del PSC, després de recordar que els socialistes no defensen la independència, ha justificat el vot contrari en el fet que, ni les entitats promotores de la iniciativa ni els partits que han presentat la moció, es van posar en contacte amb el grup socialista per buscar el seu posicionament favorable. Per Martín, el govern també s’ha desentès de la proposta tenint en compte que l’alcalde no l’ha liderat tot i estar promoguda per seixanta entitats. Així li ha dit a l’alcalde: “Si hagués tingut una actitud activa hauria evitat que avui Reus fes el ridícul”. David Vidal, portaveu de la CUP, ha retret a Martin faltar a la veritat perquè, segons ell, les entitats promotores de la moció havien parlat amb tots els grups municipals, inclòs el del PSC. Vidal li ha etzibat: “Vostès són espanyolisme i avui ho han demostrat. Voten en contra perquè els obliguen perquè així funcionen els partits”. Les crítiques de Vidal, però, contra els qui han votat en contra també han anat cap el PP als quals ha nomenat “els hereus del franquisme”. La seva afirmació, com era d’esperar, ha tingut ràpida resposta per part d’Alícia Alegret, portaveu del PP. Alegret, de baixa maternal però que avui ha anat al ple com a regidora, ha demanat a Vidal respecte per als seus regidors i, sobretot, per als ciutadans que representen. Alegret, visiblement molesta, li ha dit: “Li demano respecte, senyor Vidal. No cal que ataqui i desqualifiqui els qui no pensem com vostè. Vostè té un regidor i nosaltres 6, encara que és cert que les tornes poden canviar a les pròximes eleccions. Respecte perquè representem una part important de la ciutadania de Reus”. Per la seva banda, Jordi Cervera, portaveu d‘Ara Reus, ha afirmat que “aquesta és una moció que fa por i això ho demostra que tothom avui està aquí”, en clara referència a la presència d’Alegret. Cervera (el seu partit es va abstenir fa un any) ha manifestat que Ara Reus entenia aquesta moció com un suport a la societat civil reusenca, un argument utilitzat en bona mesura per Teresa Gomis, portaveu de CiU. Gomis (CiU va donar llibertat de vots als seus regidors l'anterior vegada) ha explicat que la federació nacionalista hi donava suport perquè està defensada per seixanta entitats.\nPla de xoc d’habitatge\nOn sí que hi hagut unanimitat de tots els grups municipals ha estat en la posada en marxa d’un pla de xoc en matèria d’habitatge. Entre els punts que proposa, destaca la posada en pràctica del lloguer social per donar una segona oportunitat a les famílies amb problemes econòmics. També es proposen canvis legislatius i mesures de suport a les famílies tant al govern de l’Estat com a la Generalitat de Catalunya. Un grup de membres de la plataforma en contra dels desnonaments s’han desplaçat fins al ple municipal per aplaudir la iniciativa.\nEn un altre ordre de coses, l’abstenció de CiU ha permès aprovar la moció d’Ara Reus per declarar Reus, ciutat lliure de fracking, és a dir, d’una tècnica que es fa servir per a l’extracció de gas no convencional i que es considera nociva per al medi ambient. La proposta d’Ara Reus ha prosperat gràcies al vot favorable del PSC i la CUP, i l’abstenció de CiU. El PP s’hi ha pronunciat en contra.\nD’altra banda, el ple municipal també ha aprovat demanar a la Generalitat pagui el deute a les farmàcies. Tots els partits s’hi han posicionat a favor excepte el PP que s’ha abstingut.


Sant Feliu de Guíxols ja està de Festa Major - Diari de Girona\nSant Feliu de Guíxols ja està de Festa Major\nddg 01.08.2017 | 18:16\nUna gentada es va acostar fins a veure el pregó. aniol resclosa\nSant Feliu de Guíxols ja està de Festa Major. Ahir a la tarda, la vila es va vestir de gala amb la passada de gegants i capgrossos, que va sortir de la plaça de Terol i va arribar fins a davant de l'ajuntament, al passeig del Mar. Tot seguit, el Consell Local de la Joventut va celebrar el Corregots, que va sortir de la plaça del Mercat. A les vuit del vespre, el Club Bàsquet Sant Feliu va oferir el pregó de Festa Major.\nJust després del pregó, va haver-hi l'espectacle de carrer Gegants, a càrrec de la companyia Actua Produccions. I a les onze nit, la mascletà gentilesa dels firaires va donar el tret de sortida més sonor a una nit que va comptar amb les actuacions de l'orquestra Di-versiones i Búhos.\nAvui, a les onze del matí, hi haurà la cercavila aquàtica, festa de l'escuma i inflables aquàtics, que sortirà de la plaça del Monestir i passarà pel passeig del Mar, el passeig dels Guíxols, la carretera de Palamós i finalitzarà a la plaça Miquel Murlà. A les dotze del migdia, tindrà lloc la celebració ecumènica de la Festa Major i l'ofrena floral de la colla gegantera ganxona.\nMúsica amb La Principal\nA partir de les quatre, tindrà lloc un torneig de botifarra organitzat pel Consell Local de la Joventut i un concert de Festa Major amb La Principal de la Bisbal. A les vuit del vespre se celebrarà la missa solemne en honor a Sant Feliu a la parròquia de la Mare de Déu dels Àngels, i a les nou una gimcana jove.\nA partir de les onze de la nit, tornarà la música: primer hi harà una audició de tres sardanes amb la cobla de La Principal de la Bisbal, a mitjanit hi haurà ball amb La Principal i a partir de dos quarts de tres de la matinada, nit de festa amenitzada pel DJ Cristian Pérez. La Festa Major de Sant Feliu s'allargarà fins al cap de setmana amb altres activitats.


L'Espanyol conquereix el camp de l'Athletic Club | betevé\nLes periques es converteixen en l'únic equip junt amb Barça i Atlètic de Madrid en sumar els 3 punts a Lezama\nDiumenge, 24 de Mar del 2019, a les 21.46\nL’Espanyol femení ha aconseguit una victòria important davant l’Athletic Club (1-2). Contra les quartes classificades, les dones de Salvador Jaspe han consolidat les bones sensacions que ja les havien acompanyat a les últimes jornades.\nGolàs d’Anna Torrodà\nDesprés d’una primera part sense gols i amb un Athletic de més a menys, Anna Torrodà ha obert la llauna al minut 56′ amb un golàs de falta que ha deixat Lezama emmudit. Obligat a remuntar, l’Athletic va intentar fer-se amb el partit sense sort.\nA cinc minuts per al final, Eli ha sentenciat el matx amb un xut creuat des de la línia de fons. Al temps afegit, la blanc-i-blava Paloma s’ha marcat en pròpia porta donant així l’únic gol a les locals i posant el 1-2 definitiu.\nLes periques domen les lleones\nLes blanc-i-blaves se sumen a Atlètic de Madrid i FC Barcelona com a únics equips que han aconseguit sumar els 3 punts a la terra de les ‘lleones’. Les periques comencen a remuntar el vol a la Lliga després d’acumular mals resultats a l’equador de la temporada, i ja sumen 4 partits consecutius sense perdre.


Claus per millorar l’autoestima dels teus fills | EDUCACIÓ EMOCIONAL\nPàgina d'inici › Notícies › Claus per millorar l’autoestima dels teus fills\nPosted on Març 25, 2017 by EducacióEmocionalLA — Deixa un comentari\nL’autoestima és com ens percebem i com ens sentim amb nosaltres mateixos, però com formem aquest autoconcepte? I com podem potenciar-lo en els nostres fills?\nDes de petits rebem missatges sobre nosaltres del nostre entorn: pares, professors, amics o companys, veïns, etc. A vegades aquests missatges són explícits “ets tonto”, “el meu fill és molt intel·ligent”, “L’altre treu millors notes que tu”, “ets el més llest de la classe”, etc. Altres vegades aquests missatges són implícits, és a dir, a través de comportaments que tenen els altres cap a nosaltres, per exemple, si un pare/mare només està pendent d’un dels seus fills en fer els deures, aquest percebrà que el veuen més incapaç perquè els pares li presten més ajuda que a l’altre.\nD’aquesta manera ens anem fent una idea de “com som”, però, això no vol dir que siguem així… sinó que els altres ens han destacat certes coses ometent molts altres aspectes que tenim.\nPere: els pares d’en Pere volen que el seu fill s’espavili i aprengui a fer les coses bé, que millori i sigui un adult de profit. Així que li destaquen sovint les coses que fa malament perquè s’adoni i les millori, el comparen amb altres nens que treuen millors notes que ell o són més obedients i de vegades li diuen que sembla ximple i maldestre per motivar-lo a millorar.\nJesús: els pares de Jesús pensen que el seu fill és el millor del món i l’hi recorden constantment. Quan fa les coses bé ho celebren i quan es comporta malament o s’equivoca en alguna cosa no ho diuen perquè no volen que se senti malament, els sap greu i no volen veure’l patir.\nJoan: els pares d’en Joan li somriuen i feliciten quan fa bé les coses però quan s’equivoca en alguna cosa li rectifiquen i li ensenyen com es fa perquè millori i aprengui.\nConseqüències dels estils d’educació en l’autoestima dels nens\nQuin autoconcepte tindrà cada un dels nens ara i en l’edat adulta? Segons l’estil d’educació que adoptem tindrà diferents conseqüències:\nPerò això de l’autoestima no és tan senzill, encara hi ha més. Parlem de la profecia autocomplerta o de complir amb el paper que ens han adjudicat:\nEn Pere, percebent-se a si mateix com a maldestre (com li diuen els seus pares), a classe d’educació física intentarà escaquejar-se i no fer els exercicis o si els fa, no s’ho prendrà gaire seriosament, perquè total, “si sóc maldestre no hi ha molt a fer “, amb la qual cosa, en Pere no treballarà la seva motricitat i per tant no millorarà les habilitats motrius que li permetin desenvolupar millor les activitats físiques, així que al final serà maldestre per a l’esport i els altres també el veuran així i li retornaran aquesta imatge d’ell mateix, amb la qual cosa … és una roda que es retroalimenta.\nEn Jesús, com és un noi que no falla mai i ho fa tot bé, per complir la seva profecia pot escollir entre dues opcions: fer esport com si fos el millor i oferir un bon resultat o “passar” de la classe d’educació física perquè “fan tonteries”, “no li agrada” o “el professor és un inútil” (d’aquesta forma és impossible fer-ho malament, perquè no ho fa).\nEn canvi, en Joan, a qui l’esport se li dóna igual de bé (o de malament) que a en Pere, com es percep a si mateix com una persona capaç d’aprendre i millorar si s’esforça (com li diuen els seus pares), en educació física fa tots els exercicis, intenta fixar-se en com fer-los millor i s’esforça per aprendre. En percebre’s capaç de millorar i aconseguir objectius també ajuda a estar més content amb un mateix.\nClaus per potenciar l’autoestima dels teus fills\nCom s’ha comentat anteriorment, això de l’autoestima és força més complex, implica moltes més coses, així que si vols ajudar els teus fills a tenir una millor autoestima, aquestes són algunes claus:\nPercep-lo capaç de millorar i superar-se, així li ensenyaràs a percebre’s a si mateix com una persona capàs de millorar i superar-se.\nQuan s’equivoqui en alguna cosa, està bé que sàpiga en què s’ha equivocat, però encara és millor si sap què han de fer en comptes d’això, així que explica-li com es fa!\nAccepta’l amb les seves qualitats i els seus defectes… si no els acceptes ells tampoc s’acceptaran. És impossible ser perfecte i han d’aprendre que això és impossible, en cas contrari seran infeliços buscant la perfecció.\nNo pretenguis que siguin com tu vulguis… necessiten ser ells mateixos, trobar la seva pròpia identitat. Ells no han vingut a aquest món per complir les teves expectatives, sinó per fer la seva vida.\nDelega-ls’hi tasques de responsabilitat des de ben petits que siguin adequades a la seva edat. D’aquesta manera sentiran que la seva aportació és important, i per tant, que ells són importants, a més d’aprendre a ser responsables i autònoms.\nAfavoreix la sociabilització dels teus fills amb els companys de classe, amb altres nens al parc, amb activitats extraescolars, etc. D’aquesta manera aprendrà habilitats socials que són molt importants per a les relacions socials i per a l’autoestima.\nFont: Centro GRAT\nArticle escrit per: Núria Tarifa Garcia. Psicòloga del Centre GRAT\n‹ La música de Trolls\nEduquem bé les emocions ›\nTagged with: autoestima, Educació Emocional