Gessamí Caramés: «El millor plat de l'Ametlla de Mar és el romesco de polp de la meua mare» | NacióTarragona\nGessamí Caramés: «El millor plat de l'Ametlla de Mar és el romesco de polp de la meua mare»\nLa cuinera ebrenca del Cuines de TV3 publica el seu llibre de postres que porta per nom 'Meleta de Romer'\nper Sílvia Altadill , L'Ametlla de Mar, 21 d'abril de 2021 a les 20:31 |\nLa cuinera de L'Ametlla de Mar ens apropa el seu receptari de dolços amb el llibre 'Meleta de Romer' | Cedida\nDescobrim els secrets de la pastisseria amb el llibre "Meleta de Romer" de la mà de la cuinera calera Gessamí Caramés. Per fi deixarem de banda la por als gramatges, quantitats i temperatures i entendrem el perquè de cada elaboració.\nEl llibre comença amb receptes bàsiques i imprescindibles per entendre el món dolç i acabem amb els pastissos més sofisticats, passant per les postres tradicionals de la nostra terra, pans, brioixos, pastisseria americana, begudes i fins i tot opcions sense gluten, sense lactosa i baixes en calories.\nGessamí Caramés Núñez, nascuda a l'Ametlla de Mar l'any 1992, és la pastissera i copresentadora del programa de sobretaula Cuines de TV3. Comunicadora audiovisual, cuinera i barista de formació, es passa el dia entre fogons i forns, i de tant en tant s'escapa per gravar. Ha treballat de la mà de grans xefs com Michel Guérard, Paolo Casagrande o Martín Berasategui, i ara mateix està participant en diversos projectes gastronòmics.\nCom sorgeix la idea de fer el llibre i que hi trobarem al Meleta de Romer?\nLa idea va sorgir directament de l'editorial Cossetània que m'ho va proposar, Ja havien fet el llibre amb el Marc Ribas i van voler també fer la part de les postres, I jo encantada, Vaig tenir llibertat absoluta per estructurar el llibre com vaig voler i els hi va semblar bé tot el que vaig proposar.\nEstàs satisfeta amb el resultat?\nEstic encantada amb el resultat per tota està llibertat d'enfocar el receptari al meu gust, a la meua manera. Dins de Meleta de Romer hi trobem un recorregut per diferents tècniques de pastisseria amb el denominador comú que totes es poden fer a casa, Primer hi trobem les bases de la pastisseria; com fer pans, masses de brioix, cremes i farcits. A partir d'aquestes bases comencem a entrar en apartats més elaborats, la Sacher, Braç de Gitano. Per finalitzar acabo amb un apartat de postres sense gluten, baix en greixos.\nUn títol molt adient qui l'escull?\nÉs la frase amb la que acabo "El cuines" quan una recepta m'ha sortit com desitjava. És com quan dius ?canela en rama', però a la nostra manera, com podíem haver-hi utilitzat una altra expressió de les Terres de l'Ebre: això és mel, de esta mel, surt Meleta de Romer.\nHas estudiat comunicació audiovisual i al final has acabat davant la càmera i no darrera. Com vas decidir fer el canvi i estudiar cuina. Tan malament veiés el sector?\nÉs com tot si tens vertadera passió, acabes trobant el teu espai per difícil que semble, Però si he de ser sincera a mi el que més em movia i m'ha portat a la tele és la cuina i no la comunicació audiovisual.\nAl llibre hi expliques com fer una bona massa de Brioix, fas un apartat amb pastissos infal·libles. Quins són estos pastissos infal·libles per a la Gessamí?\nJo crec que són aquells que no fallen de cara a la gent, no de cara a mi que sóc més de natilles i postres làctiques, Són aquells que agraden a tothom com ara el Carrot Cake, el pastís de formatge, la Sara, la Sacher , la cobertura de xocolate, el Brownie... La gent els coneix i no es tanca a provar-los.\nUn exemplar del llibre publicat per Cossetània Edicions Foto: Cedida\nDius que qui prove de fer les receptes del llibre li sortirà segur a la primera perquè ho has calibrat i treballat abans mil vegades. Com ets a la cuina en la intimitat. S'assembla més a un laboratori?\nJo sóc una mica com les iaies en aquest aspecte que em moc per la intuïció del que pot quedar bé. Moltes vegades m'han maldat, ja que les elaboracions volen un temps, una regularitat, però de moment la intuïció no m'ha fallat tot i no utilitzar sempre la maquinària que necessitava i fer-ho més a ull.\nTambé trobem receptes sense gluten, sense lactosa, cada vegada els cuiners penseu més en una cuina on tothom pot gaudir?\nSí d'uns anys ençà les cuines ja tenen més en compte tota classe de comensal,Igual que si va a menjar una embarassada no li faràs segons quins menjars, cada persona pot trobar el menú adient. Ara hi ha més gent que té aquest tipus de problemes, principalment perquè ara ho sap que abans potser, ni ho sabien.\nHas estat a la cuina de Martín Berasategi i ara treballes a la pastisseria d'una familiar tinc entés. De tothom en pots traure una gran master class?\nTotalment, de tots els llocs on he estat he aprés d'una manera o una altra. Ara estic a la ... Que com tu dius és una pastisseria familiar i estic gaudint molt. Tinc llibertat absoluta per fer les postres a la meua manera i el contacte amb la clientela és la millor crítica per saber si vas bé.\nExportes els postres ebrencs ,a part de l'accent, a la tele i a la pastisseria on treballes?\nEls Pastissets i els "Corassons" de l'Ametlla es venen molt bé a Barcelona. Però hi ha moltes postres i dolços que no coneixen i no hi ha el costum de fer o comprar. De pastissets en pots trobar a Barcelona, però de tan bons com naltros no els fan.\nQuan arribarà el projecte del restaurant de la Gessa? Com somnies que serà?\nEncara falta per arribar a això, però a mi m'agradaria una cosa menuda per poder abastir la feina i arribar fàcilment al client, fer les coses a la meua manera, jugar, crear…\nEn la teua etapa d'estudiant vas guanyar diversos premis de barista. Els cafés i les postres a part de pecat són la part on la cuinera pot deixar més la seua petjada personal?\nLa petjada la pots deixar a tots els plats. El que si és veritat que el café i les postres són el que més recorda la gent. Si te n'has anat amb un bon sabor de boca d'un restaurant hi tornes. En canvi si esta part falla segurament el client no torna més. És la part de l'àpat que més es recorda.\nQuins plats són meleta de Romer per a la Gessa:\nCarns: a mi m'agrada la carn meloseta, un bon estofat o els lletons de vedella.\nPeixos: qualsevol bon peix a la planxa està molt bo però, no hi ha res com el romesco de polp de ma mare.\nPostres; m'agraden els postres làctics, natilles, flams, notar el gust de la mantega desfeta m'encanta.\nNo et va fer por un ofici on has d'invertir tantes hores?\nVaig trobar el meu camí i quan trobes el que t'agrada no et pesa res, ni les hores ni res.\nReceptes caleres. Quins són els millors plats de la Cala? Quin ens Recomanaries?\nEl Romesco de Polp de ma mare, és que no hi ha d'altre que m'agrade més. De dolç et diria el coc de mel per exemple, és boníssim.\nEt diré Ferran Adrià com a cuiner. Podria dir molts altres noms, però per a mi l'aportació que ha fet a la cuina pel que fa a innovació és insuperable, Ha parat el món per preguntar-se el perquè i per a mi això és fonamental. Per molt que el puguen criticar. Quan arrisques tant estàs exposat a rebre crítiques positives i negatives. Per mi és heroic crear un nou món a la cuina i per això ningú el podrà substituir.Pel que fa a cuineres m'agrada molt, la valenciana Begonya Rodrigo, m'encanta la seua actitud en un món d'homes, la trobo molt lluitadora i m'agrada com treballa i la seua manera de pensar. En un món masculí, ha xafat i ha xafat molt fort.\nUn plat infal·lible per Sant Jordi\nEl pa de Sant Jordi en sobrassada i anous, és boníssim!\nEl millor plat mariner\nEl romesco de Polp de ma mare...(riu)\nHi ha una manera de fer barretes energètiques que és amb menys sucres i més base de fruits secs o dàtils. També es poden fer les cremes amb menys llet de vaca i posant suc de mango o farcir fent crema amb alvocats, amb un xorret de llima i una mica d'edulcorant.\nUna beguda per maridar amb els postres\nEls vins dolços de tota la vida, sense cap dubte\nUn missatge d'ànim per als moments que viu el sector\nTinc la confiança en què quan tot això passe la gent sortirem a gaudir una altra vegada i anirem encara més als restaurants i si se n'han tancat obriran d'altres. De totes maneres el que ha passat el sector és molt dur i injust i els envio molts ànims.\nPenses que els programes de cuina són una ajuda per crear vocacions o realment no tot és tan bonic com a la tele?\nClar que és una faena dura, però jo sóc partidària de mediatitzar els oficis com la cuina amb programes de talent culinari, Quan es mediatitza es posa en valor una professió i tot l'esforç que hi ha al darrere i és molt positiu. És com si ara fan un programa de mecànica i tots els nens s'emmirallen en la faena de mecànic i passa a ser un món meravellós. Tot el que pose en valor un ofici i faça néixer vocacions, endavant.\nCultura, Sant Jordi 2021, Cuines TV3, llibres ebrencs, Postres, Gessamí Caramés


MAC 2014 : Facultad de Bellas Artes : UPV\nFacultad de Bellas Artes Agenda Del 16 al 31 de Mayo de 2014 MAC 2014 ...\nL'Ajuntament de Mislata s'atreveix amb una segona edició del Mislata Art al Carrer atès l'èxit de l'any passat. Aquest festival de les arts escèniques conjumina teatre, dansa i música en espectacles de tot tipus que es representen en el carrer debades! Enguany s'han proposat recuperar la tradició circense de la localitat i han programat circ en totes les seues varietats. Tiritirantes ens submergiran en els daurats anys 20, hi haurà malabars, equilibris i contorsió amb El Circ Ambulant, batucada circense (Baraka Circ) i saltimbanquis contemporanis (Circ Bover). A més, Dinàmic ajuntarà en una sessió de teràpia un narcolèptic, un bipolar, un maniàtic de la neteja, un hiperesquizo i una doctora amb poca paciència en la cloenda d¿un festival que reivindica la màgia del circ. S.M.


El Museu del Montseny rescata cinc llegendes del país dels senyors i els pagesos - Diari de Girona\nEl Museu del Montseny rescata cinc llegendes del país dels senyors i els pagesos\nJordina Boix és autora dels textos i Delphine Labedan ha fet les il·lustracions del segon volum de la col·lecció Contes del Montseny\nEl Museu Etnològic del Montseny i l'Ajuntament d'Arbúcies han publicat el segon exemplar de la col·lecció Contes del Montseny. El camí iniciat per La bruixa Guilleuma continua en aquesta ocasió amb un recull de cinc mites, llegendes i històries de tradició medieval que, després de passar per les mans de Jordina Boix i les il·lustracions de Delphine Labedan, prenen nova força.\nEl setge de Montsoriu i altres contes del Montseny és un recull que ofereix al lector cinc narracions breus que s'endinsen en els temps passats on el Montseny era terra de ?se?nyors, pagesos, nobles i reis. I sobretot, una terra de misteri i llegenda. Aquests contes han nascut a un tombant o altre de muntanya, en terres del Montseny. Parlen de reis, bisbes, dames i trobadors, i també de gent senzilla. Parlen de retalls de vida on de sobte apareixen animals fantàstics i engrunes de màgia.\nEl pinyol d'aquestes històries remunta centenars d'anys enrere, a l'Edat Mitjana. Han arribat fins avui, prenent mil formes diferents, gràcies a algun cronista que les va escriure, algun trobador que les va cantar o perquè alguna àvia les va explicar als seus néts, que ho van explicar als seus fills, que ho van seguir explicant als següents. La història d'en Guerau de Cabrera la va escriure l'anglès Gervasi de Tilbury, la mort del Cap d'Estopes la van recollir els cronistes reials i la resta són històries de la vora del foc. La publicació descobreix la vida senzilla de la gent que viu de la terra, que es barreja amb les peripècies dels senyors.


“Moltes vegades no ensenyem música sinó que ajudem a recuperar quelcom que hem perdut” - El Blog de l'educació local\nProvinent de Madrid, Pedro Sarmiento va visitar Barcelona per a realitzar una ponència a la segona sessió de les ‘Jornades Educació Artística i Municipis, organitzada per la Diputació de Barcelona. Vam aprofitar la seva estada per tenir una interessant conversa amb ell.\nLa música pot influir en les maneres d’aprendre, donant alternatives a la docència més clàssica basada en tècniques mnemotècniques. Què podem aprendre de la música des del punt de vista pedagògic?\nDes del punt de vista de l’aprenentatge, la música té unes característiques molt peculiars que permeten mostrar aptituds especials des de la infància. Es pot ser un músic precoç però no un cirurgià precoç. Són les mateixes particularitats que es poden veure a la dansa o, inclús, les matemàtiques.\nAixò ens diu que es tracta de quelcom innat, no cultural. Per posar un exemple: naixem cantant. El nadó comença a expressar coses que semblen paraules, però és difícil dir si està parlant, cantant o fent sorolls. En aquest sentit, la música té una plasticitat que ens pot acompanyar tota la vida. Moltes vegades no ensenyem música sinó que ajudem a recuperar quelcom que hem perdut perquè no ho hem desenvolupat suficient.\nSense paraules la música pot transmetre de manera universal. Això també es fa servir per a comunicar i fer aprendre els nens, com amb les cançons que serveixen per aprendre les taules de multiplicar. Es va perdent a poc a poc això quan anem creixent?\nÉs molt habitual escoltar els nens cantant-se coses, parlar amb cantarelles. No pensen que estan creant ni component. Penso que aquest tipus de creació lliure és bona perquè des de l’ensenyament musical estem massa acostumats al nostre punt de vista. També crec que les arts poden ser eines al servei d’altres experiències que poden estar en un lloc menor i no passa res. Estem acostumats a pensar que l’aprenentatge musical és tan elevat, representa tant l’esperit de la humanitat, que al costat de qualsevol altra cosa queda massa gran.\nPerò no passa res perquè la música sigui una petita part de l’aprenentatge matemàtic, un mer complement en experiències vitals. Tenim massa mitificat l’ensenyament musical i de vegades supedita altres interessos. Quantes vegades ens han fet fora del cor? No podem viure en una societat que fa fora del cor als nens o a la que li diem als que cantin malament que ens espatllen la cançó.\nA l’anterior sessió de les Jornades, Fernando Hernández parlava del cor de gent que canta malament. Tendim a debatre sobre si les obres que s’exposen a l’ARCO són art o no. Per què no pot haver-hi un cor de gent que canta malament? ARCO pot ser art i això no? Sembla, doncs, que la música és la primera en aquesta llista d’arts ultra elitistes.\nTenim això tan assumit socialment que quan es treballen en entorns escolars i de creació artística sorgeixen moltes veus per a criticar els resultats que mai no hi serien en altres contextos. Els nens reben molt suport per a realitzar qualsevol esport, ningú no els diu que rebaixin expectatives respecte el futbol, per exemple. Ens passa el mateix quan aprenem a escriure: ningú no li diu a un nen, ‘deixa-ho, escriure no és per a tu’.\nPerò en algunes disciplines artístiques, sobretot aquelles que estan més escolaritzades –i més estigmatitzades- com la música o la dansa, s’ha generat una espècie de tara social que consisteix en frenar el potencial infantil. ‘No serveixes per a cantar’. Molts adults repeteixen el discurs i et diran que la música no és per a ells, però paguen Spotify, van a concerts, ballen… És curiós l’autofustigació en aspectes tan quotidians.\nTampoc no s’escolta la frase ‘l’important és participar’ en les arts; tendim a pensar que en aquestes disciplines el producte és l’important, en detriment del procés creatiu. I aquest és igual o més important que el resultat, que al cap i a la fi pot o no ser valuós des d’un punt de vista subjectiu.\nSí, hauríem d’aprendre més del model de les escoles de primària. A les escoles d’art hi ha massa preocupació sobre què diran el dia de l’exposició. Els alumnes són persones al servei d’un objectiu aliè a ells: s’ha de superar un nivell perquè si no l’exposició no parlarà bé de nosaltres. O si no dones el perfil, no podràs participar en l’orquestra.\nAquesta idea fortament excloent pot ser lògica si es pensa que s’està agrupant la gent perquè pugui gaudir de la seva afició des del nivell en què se sentin més còmodes. Però a l’escola primària és molt més difícil que es doni això, perquè està més dirigida a acceptar i gaudir de la diversitat.\nA mesura que anem creixent, l’educació es va fent més competitiva i es tendeix a pensar que les arts no són útils des d’un punt de vista productiu. És per això que es dóna més espai al pensament creatiu?\nQuan estem a la primària, totes les portes estan obertes. L’escola té l’obligació de creure en totes les nostres possibilitats, perquè d’una manera o una altra donarem el millor de nosaltres. En canvi, a les escoles més especialitzades moltes opcions queden descartades.\nPerò curiosament, quan veig a una persona gaudint de les arts de la manera més pura, per a mi es dóna un gran valor a l’obra en qüestió. Aquest gaudi ve d’un món no especialitzat i aquesta reacció tan pura i entusiasta no és mesurada per la raó ni el coneixement. L’art viu més per la passió de les persones no especialitzades que per la dels experts.\nAquesta reacció irracional ens fa comportar-nos com a nens d’alguna manera. Hauríem de reflexionar per què només recuperem aquesta infància amb coses com la música?\nParlem de l’emoció: a l’ensenyament, quan hi ha un component artístic, s’obren les portes de l’emoció i entra amb una força impressionant. L’art té la capacitat de fer-nos tremolar, de deixar-nos amb la sensació d’haver estat sacsejats per un tren. I aquests aprenentatges artístics són transferibles a moltes disciplines.\nEl ritme establert a l’escola, en la que hi ha un temps determinat per a cada activitat, ens dona l’espai necessari per a emocionar-nos amb allò que aprenem?\nVivim en temps en els que posar en valor les emocions és una arma de doble fil. Té una importància molt gran el fet de ser capaç de tractar les persones com a éssers emocionals, però també pot ser molt criticat perquè es considera caure en una versió edulcorada d’allò que és l’ésser humà. Pots trobar-te de tot quan es fa treball emocional aplicat a l’ensenyament: però que sigui un camp tan controvertit fa que sigui interessant treballar-hi.\nUna frase habitual entre docents és aquella de “jo no sóc psicòleg, no em demanis que em posi on no em demanen”. I per això ens trobem amb docents que després no són receptius als inputs que reben dels seus alumnes, al seu estat d’ànim, que són elements altament determinants per a una bona pedagogia.\nAixò potser és també falta d’emoció en els docents, que es trasllada als alumnes. Quan a un nen li preguntes “què has après a l’escola?” i et respon “res” tot i haver estat vuit hores rebent coneixements és perquè no ha arribat a emocionar-se amb el que li expliquen?\nAvui he acabat la xerrada mencionant una frase d’Elisabeth Ellsworth que diu que ensenyar és donar quelcom que no tenim. És una paradoxa que ve a explicar diverses coses: qui som nosaltres per a pensar que l’ensenyament només es posa per part d’aquell qui ensenya i que el qui aprèn no posa res? La relació pedagògica és molt important, però no es pot formar a tots els docents en educació emocional en fàbrica –seria una altra paradoxa.\nPerò el fet que l’emoció sigui un tema que està sobre la taula i que presenti grans reptes a les comunitats educatives és bo. Vol dir que s’ha de tenir en compte per les seves complexitats. Crec, doncs, que és molt important oferir a l’alumnat reptes significatius i per a això, és necessari establir una comunicació bidireccional. I per a això és necessari respecte, exigència, empatia i emoció per part de les dues parts.\nPerquè el problema de la relació pedagògica és que quan un mestre que sap ensenya a l’alumne que no en sap, en lloc d’escurçar la relació entre els dos el que fa és eixamplar-la, perquè el que transmet cadascuna de les seves paraules és: “jo sé i tu no”.


Guia de la biblioteca | Doctor Picatí\nLa biblioteca Doctor Picatí està situada al rebedor de l’escola. És un espai ampli, delimitat amb grans finestres i vidres.\n1.COM ORGANITZEM LA BIBLIOTECA?\nUtilitzem l’aplicació de gestió de les biblioteques escolars (epergam) que ofereix el departament d’ensenyament per tal de classificar els llibres.\nTrenim dos tipus de llibres: llibres de ficció i llibres de coneixements/consulta.\nEls llibres de coneixement/consulta estan classificats de la següent manera:\n7 .Arts, jocs i esports\n9. Història i geografia\nEls llibres de ficció estan classificats de la següent manera:\nLLibres d’imaginació per a educació infantil (marcats amb un gomet groc)\nLLibres d’imaginació per a cicle inicial (marcats amb un gomet blau)\nLLibres d’imaginació per a cicle mitjà (marcats amb un gomet vermell)\nLLibres d’imaginació per a cicle superior (marcats amb un gomet verd)\nContes clàssics i contes pel projecte d’apadrinament lector (marcats amb un gomet lila)\n2. NORMES D’ÚS DE LA BIBLIOTECA\nA la biblioteca es treballarà amb ordre i respecte als altres\nÉs molt important tenir cura de l’espai, el mobiliari, els aparells i llibres\nA la biblioteca cal fer silenci. Quan calgui parlar, fer-ho en veu baixa\nÉs important respectar l’ordre dels llibres en els prestatges i deixar els llibres una altra vegada al seu lloc, en cas de no saber on va, deixar-lo a la taula dels/les encarregats/des perquè els puguin tornar a col·locar correctament\nCada curs disposa d’unes hores de biblioteca assignades per poder realitzar activitats que afavoreixen la competència lectora. Aquestes hores són d’ús exclusiu d’aquell grup.\nLa biblioteca s´ha de mantenir neta i ben endreçada. No es pot menjar ni beure dins.\n3. NORMATIVA DE PRÉSTEC\nDurant l´hora del pati hi ha un/a mestre/a adjudicat a la biblioteca per tal que tots els alumnes de primària puguin fer ús del servei de préstec de llibres. Es poden prestar llibres de coneixement/consulta i els de ficció.\nLa biblioteca està oberta durant tot l’horari lectiu. Les diferents classes de tot el centre tenen una o dues hores assignades per fer ús de l’espai de la biblioteca, tant per fer consultes com per préstec. Aquest espai disposa de catifa i pufs per fer lectura guiada, en parelles, grupal, individual, modelatge per part del/a mestre/a i, també, pels conta-contes.\nA més, disposem del servei bibliopati, organitzat pels i les alumnes voluntaris/es de 6è. A l’hora del pati aquests alumnes són responsables d’un nombre de llibres (de totes les categories) per tal que els nens i nenes puguin gaudir de la lectura desprès del seu àpat si els hi ve de gust.\nPer altra banda, es poden fer préstec de màxim 5 llibres per alumne.\n4. ORGANITZACIÓ DEL FONS\nTots els llibres estan catalogats amb l’aplicació epergam, tal i com hem explicat anteriorment. Cada prestatge conté un nivell diferent que els i les alumnes identifiquen pel color del gomet que conté el llibre.\nTots els llibres que quedin vells, trencats, malmesos queden descatalogats, ja que volem una biblioteca motivadora, engrescadora i moderna.\nLa biblioteca disposa de 4 expositors. En un d’ells s’exposen les novetats, en un altre llibres amb temàtica del moment (castanyada, tardor, nadal, carnestoltes…) i en l’altre llibres que considerem que agraden als nens, ja sigui per les il·lustracions, la història, perquè estan de moda… i un altre per les revistes.\nA més, disposem d’uns armaris tancats on una vegada al mes col·loquem llibres “sorpresa” d’una mateixa temàtica i poden descobrir moltes curiositats.


Medi Ambient paga ara factures de proveïdors emeses el juny de l’any passat - Altaveu el diari digital d'Andorra\n23/08/2019 (10:15 CET)\nEl departament de Medi Ambient està abonant, a dia d’avui, factures emeses per proveïdors de serveis i materials el juny de l’any passat. Cert que també està pagant compres posteriors, però diversos subministradors de l’administració tornen a queixar-se del retard amb què es paga en algunes àrees. Medi Ambient i Cultura encapçalarien aquest malaurat rànquing. Els empresaris afectats lamenten el feixuc circuit pel qual han de passar les factures i la deixadesa amb què molts cops s’afronta la seva validació, que és realment el que encalla el procés.\nA Medi Ambient, que és el cas que han exemplificat alguns dels proveïdors afectats -normalment no es tracta de grans quantitats, però sí prou sensibles o significatives per als subministradors que han emès les factures, s’estan abonant ara pagaments de fa més d’un any referent a la compra de material, a la contractació d’alguns serveis informàtics puntuals o factures emeses per agències de viatges. Asseguren les fonts que no és una qüestió puntual sinó que en molts departaments el retard s’ha convertit en crònic.\nA Cultura hi ha pendents abonaments, també, del primer quadrimestre d’aquest any. A vegades els proveïdors es troben que cobren factures emeses posteriorment a d’altres que resten pendents. I no és res més que l’exemplificació pràctica d’una manera de fer, d’uns protocols extremadament lents. O, també, dit d’una altra manera, que la satisfacció de les factures de molts proveïdors no formen part de les prioritats dels responsables departamentals que han de validar aquests processos i cinquanta mil més.\nEn el cas de Medi Ambient, asseguren les fonts, el fet que els darrers temps s’hagi reforçat l’àrea d’administració amb dues persones provinents del servei d’ocupació fa que s’estigui agilitant aquesta qüestió. El problema vindrà quan aquestes dues persones finalitzaran la seva relació contractual amb l’administració emmarcada en un programa específic que té una durada determinada i no renovable. Aquestes persones, que perceben el salari mínim, s’estan convertint en els substituts de facto i habitual de les places vacants, tot assumint més responsabilitats de la que els pertoca.\nLes factures passen un circuit feixuc de validacions dins mateix del propi departament que ha requerit els materials o serveis contractats i, després, han de passar l’aprovació de l’àrea de finances encarregada a l’efecte. Molts cops, diuen les fonts, si en un punt del procés es requereix més informació sobre una de les factures, sobre algun dels pagaments, i el document fa marxa enrere, acaba colgat en una muntanya de papers. Això per no dir, o justament per culpa d’aquesta marxa enrere i colgament posterior, que els proveïdors més sovint del que caldria són requerits a aportar paperassa que ja havia estat tramitada amb anterioritat.


Política de privacitat, Ecosis Enginyeria\nPB PROJECTES S.L.U. respecta la legislació vigent en matèria de protecció de dades personals, la privadesa dels usuaris i el secret i seguretat de les dades personals, adoptant per a això les mesures tècniques i organitzatives necessàries per evitar la pèrdua, malt ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades personals facilitades, tenint en compte de l'estat de la tecnologia, la naturalesa de les dades i els riscos als quals estan exposats.\nPer a això PB PROJECTES S.L.U. tractarà les dades de conformitat amb els principis exigits pel Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d'abril de 2016 relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes dades (RGPD), i la normativa nacional relacionada i reglaments de desenvolupament.\nPer a qualsevol qüestió relacionada amb aquesta normativa pot posar-se en contacte amb PB PROJECTES S.L.U. mitjançant escrit dirigit a Delegat de Protecció de Dades a l'adreça: C/ Barcelona, 30 - 07701 Mahón (Illes Balears). També pot posar-se en contacte per correu electrònic a l'adreça info@ecosis.cat o per telèfon al 971366914.\nLes dades de caràcter personal que es facilitin en emplenar els formularis de contacte de la nostra web, quedaran registrats en un fitxer d'i PB PROJECTES S.L.U. s'aplicaran els principis que s'ajusten a les exigències del nou RGPD amb la finalitat de dur a terme la prestació de serveis sol·licitats, facilitar la informació requerida per l'usuari i/o una oferta de productes i serveis personalitzats que permeti millorar la relació comercial i gestionar convenientment les peticions realitzades pels nostres Clients, sobre la base dels següents Principis:\nEn enviar les seves dades de caràcter personal a li PB PROJECTES S.L.U. informarem que amb aquest enviament dóna el seu consentiment per a la incorporació d'aquestes dades al fitxer i el seu tractament, en la forma i per a les finalitats indicades en aquesta política de privacitat.\nL'usuari podrà revocar el consentiment prestat, sense que tingui efectes retroactius, i exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint-se a PB PROJECTES S.L.U. a C/ Barcelona, 30 - 07701 Mahón (Illes Balears).\nL'usuari garanteix que les dades personals facilitades a PB PROJECTES S.L.U. son veraços i es fa responsable de comunicar qualsevol modificació dels mateixos perquè, a tot moment responguin a la seva situació actual.\nUtilització de "cookies". El procés de navegació d'un usuari en www.ecosis.cat , igual que en qualsevol altre lloc web deixa com rastre l'adreça IP que en aquesta sessió li ha estat assignada pel seu proveïdor d'accés. El Registre d'aquesta adreça IP serveix solament per a fins exclusivament internes, com són les estadístiques d'accés a aquest lloc web. L'adreça IP per a un mateix usuari és distinta d'una connexió a Internet a una altra, amb el que no és possible deduir cap "hàbit" de navegació a través de les pàgines de PB PROJECTES S.L.U. per un determinat usuari. Les cookies utilitzades no poden llegir els arxius cookie creats per altres proveïdors o llocs web. L'usuari té la possibilitat de configurar el seu navegador per a ser avisat en la pantalla de la recepció de cookies en el seu disc dur. Per favor, consulti les instruccions i manuals del seu navegador per a ampliar aquesta informació. Per a utilitzar la pàgina web www.ecosis.cat no resulta necessari que l'usuari permeti la instal·lació de les cookies enviades per PB PROJECTES S.L.U..\nPB PROJECTES S.L.U. es reserva el dret a modificar la present política per adaptar-la a novetats legislatives o normatives, així com a pràctiques de la indústria. En dites suposades, PB PROJECTES S.L.U. anunciarà en aquesta pàgina els canvis introduïts amb raonable antelació a la seva posada en pràctica.


La campanya Mirada Solidària arriba a la Creu Roja de Sabadell\nLa seu de la Creu Roja de Sabadell, aquesta tarda | (c) Petit Sabadell\nREDACCIÓ | Una setantena de persones, entre les quals molts nens i nenes, s’han beneficiat avui de la campanya Mirada Solidària, que la Fundación Multiópticas ha portat a terme a la seu de la Creu Roja de Sabadell. En tots els casos es tracta de famílies en risc d’exclusió social que són ateses habitualment per aquesta ONG local i que gràcies a la iniciativa podran millorar la seva salut visual de forma totalment gratuïta. “Pels més petits, això és molt rellevant perquè veure-hi bé és un element important per evitar el fracàs escolar, de forma que ajudem al seu empoderament per a què puguin superar la seva situació“, explica Josep M. Porta, soci de Multiópticas i destacat comerciant del sector a Sabadell. Mirada Solidària es va crear l’any 2011 amb una primera campanya a Barcelona. La d’avui a Sabadell és la segona vegada que el projecte es porta a terme a Catalunya després que hagi visitat ja 22 localitzacions espanyoles i una al Nepal.\nAl llarg del dia, les òptics-optometristes voluntàries de Multiópticas Sandra Cuevas, Eva Gaona i Sara Sánchez han atès persones pertanyents a diversos col·lectius en risc d’exclusió social o en situació d’extrema vulnerabilitat per manca de recursos. La seu de l’entitat al carrer Marquès de Comillas s’ha convertit en una òptica improvisada en la qual els participants passaven una revisió i, en cas de necessitar-les, podien escollir unes ulleres “de les que es poden trobar ara mateix a qualsevol establiment”, remarquen els organitzadors.\n“Es tracta d’ajudar-los no només a què hi vegin millor sinó també a què es puguin veure afavorits amb lents que vagin amb el seu tipus de rostre i estiguin d’acord al seu estil. D’aquesta manera és com si assistissin a una òptica en les mateixes condicions en què ho faria qualsevol altre client i això també és un factor de millora de la seva situació“, expliquen. En el cas dels nens i nenes, pràcticament totes les patologies tractades eren miopies i estigmatismes mentre que en el cas dels adults, ha estat la presbícia. A més tots han rebut unes ulleres de sol de regal.\nEn les properes setmanes, els usuaris als quals s’ha detectat que els calen ulleres, les rebran degudament graduades i, en cas que continuïn necessitant el recolzament de la Creu Roja podran renovar-les quan els canviï la graduació. L’accés a aquest recurs és especialment complicat per a les famílies en risc d’exclusió social, que dediquen els pocs recursos que tenen a aspectes que consideren més essencials i tendeixen a relegar a un segon terme productes ortopèdics, audiòfons, ulleres i tractaments odontològics. Aquesta situació contrasta amb el fet que el 67 per cent de la població d’Espanya pateix alguna anomalia visual, segons el Llibre Blanc de la Salut Visual elaborat aquest mateix any pel Consejo General de Ópticos-Optometristas.\n“Al final del dia ens sentim satisfets amb el que hem aconseguit a través de la campanya Mirada Solidària i ens fa una especial il·lusió haver pogut portar la iniciativa a Sabadell. D’aquesta forma posem el nostre granet de sorra en la construcció d’una ciutat millor i més justa, ajudant aquelles famílies que per les seves circumstàncies no tenen accés a serveis de primers necessitat”, conclou Porta.\nNewer PostLaSala Teatre inicia la nova temporada amb l’objectiu de consolidar-se com un centre cultural d’arts per a les famílies\nOlder PostRecepta de tronxos de bleda gratinats


La consellera de Salut, Alba Vergés, ha anunciat mesures restrictives als barris de L’H en què s’ha produït un creixement important en el nombre de contagis de Covid-19: Collblanc-la Torrassa i la Florida. El jutjat d’Instrucció número 16 de Barcelona ha autoritzat aquesta matinada les mesures de restricció de mobilitat, excepte la prohibició de reunions superiors a 10 persones per considerar-la desproporcionada\nEn una roda de premsa al saló de plens, Vergés ha explicat que es fa una recomanació molt ferma a tallar els contactes socials i reduir les relacions a la “bombolla familiar”. La consellera recomana que no se surti de casa si no és per treballar, assistir a centres de salut, tenir cura de persones grans o dependents, per la compra d’aliments i productes bàsics, per acudir a les entitats financeres, per a exàmens i proves oficials inajornables i per causes de força major. (Veure gràfic amb les mesures extraordinàries)\nAlba Vergés també ha anunciat un seguit de prohibicions relacionades amb l’oci. Es recomana fer servir les terrasses de bars i restaurants i sempre mantenint dos metres de distància; l’aforament interior serà del 50% i no es podrà consumir a la barra. Es recomana que sempre que sigui possible es consumeixi per emportar o a domicili.\nTot i que la consellera Vergés va prohibir les reunions de més de 10 persones tant en l’àmbit públic com privat, el jutjat d’Instrucció número 16 de Barcelona, que ha autoritzat aquesta matinada les mesures de mobilitat anunciades per la Generalitat a la ciutat, no ho ha fet en la prohibició de reunions superiors a 10 persones per considerar-la desproporcionada\nContinuaran obertes les biblioteques i els casals i colònies d’estiu. En aquests moments uns 3.000 infants fan aquestes activitats.\nAlba Vergés ha explicat que aquestes mesures s’aplicaran durant 15 dies. “Si actuem ara i deixem de fer alguna activitat social que volíem fer en grup, ens permetrà poder-la fer el més aviat possible. Si no, podríem anar a mesures més restrictives”, ha dit.\nEls tres barris afectats per les mesures extraordinàries sumen uns 100.000 habitants.\nLes dades de contagis a la ciutat\nAlba Vergés ha explicat que el departament de Salut analitza l’evolució dels contagis d’una setmana a l’altre i que s’estan aplicant mesures allà on el creixement és més important. Així, a Collblanc s’ha passat de 8 a 36 casos; a la Torrassa, de 18 a 62, a Florida nord, de 11 a 37; i a Florida sud, de 7 a 27. Vergés ha afegit que la resta de barris de L’Hospitalet no han registrat aquest creixement i que en alguns, fins i tot, no hi ha hagut cap cas la darrera setmana.\nPel que fa al perfil, la majoria són joves entre 20 i 50 anys; més dones que homes i també nens. “El coronavirus no és un virus només de gent gran”, ha dit.\nL’Ajuntament també ha establert mesures contra el contagi\nA la roda de premsa també ha participat l’alcaldessa de L’Hospitalet, Núria Marín, que ha recordat les mesures que ja estan en marxa a tota la ciutat i que es recullen en un ban que ha emès el consistori.\nEntre les mesures aprovades per l’Ajuntament es troba el tancament de les pistes esportives dels parcs i de les pistes de petanca; la prohibició de les pràctiques esportives col•lectives i l'aplicació de les mesures preventives als centres de culte.\nL’alcaldessa ha explicat que ha posat a disposició de la Generalitat els treballadors municipals per fer seguiment dels casos i poder garantir un confinament adequat als contagiats.\nNúria Marín també ha dit que des de diumenge s’ha reforçat la presència de Mossos d’Esquadra a L’Hospitalet. “Espero que aquest reforç es mantingui”, ha dit.\nAixí mateix ha tornat a demanar el reforç de les àrees bàsiques de salut. En aquest sentit, Vergés ha dit que es reforçarà tot allò que calgui.


22è Mercat de La Volta (Art Km0) | Bonart\n22è Mercat de La Volta (Art Km0)\nEl 21 d’octubre, de 10 a 18h, tindrà lloc el 22è Mercat de La Volta (Art Km0) amb noves propostes vinculades al disseny, l’art i la nova artesania de la mà dels seus creadors, i a participar de l’oferta de tallers i activitats programades durant tot el dia.\nCom a novetat d’aquesta edició de tardor, el Mercat de La Volta acull el concurs d’art urbà Lluïment, els participants del qual opten a tres premis valorats en 100, 200 i 300 euros. El concurs d’art urbà és una iniciativa de Ryan O’Shaughnessy amb la col·laboració del Bòlit. Centre d’art contemporani de Girona, la cervesa WHYM, fustes Esteba , Hiper Decoració, Red Bull i NBQ Company, i a les 17h de la tarda el jurat format per Jofre Oliveras, Xupet Negre i Diana Sans anuncien els guanyadors de “Lluïment”.\nA les 12h, l’Orchestra Fireluche presentael seu nou àlbum Colibrí en flames i puja a l’escenari amb tota la formació i els seus instruments de joguina i reciclats per delectar-nos amb les seves melodies.\nA les 13:13h a La Cova de La Volta (Plaça de l’Assumpció 15) l’artista en residència Joanic Geniüt proposa una visita comentada a l’exposició Estampes de Sant Narcís, una mostra transversal de diferents mètodes d’estampació on el barri de Sant Narcís és el protagonista. Racons, escenes i persones prenen forma a través de gravats, xilografies, aiguaforts, tampografies, etc. Joanic recupera tècniques manuals i observa el barri, tot creant una obra singular i expressiva. També podreu veure la instal·lació Conservas y ultramarinos San Narciso que ha realitzat juntament amb Juan Righetti una experiència sensorial del barri presentada a l’edició d’enguany de l’Inund’art.\nEtiquetes: Bòlit. Centre d'Art Contemporani · Diana Sans · Jofre Oliveras · Mercat de la Volta · Xupet Negre


Avis legal | L'Últim indi - Eduard Costa\nAquest avís té com a objecte establir les Condicions que regulen l'accés i l'ús de la pàgina de L'últim indi. L'accés i ús de la mateixa impliquen la submissió i acceptació de les condicions que es detallen seguidament.\nEl contingut d'aquesta pàgina podrà ser modificat en qualsevol moment per part del seu titular, sense necessitat de cap comunicació prèvia per part de L'últim indi.\nL'últim indi no es fa responsable dels continguts als que apuntin els links que es puguin oferir des d'aquesta pàgina i que no es corresponguin a dominis titularitat de L'últim indi. Els anunciants i patrocinadors amb els que L'últim indi pugui establir relacions comercials són els responsables tant del compliment de les lleis com dels continguts del material que difonguin i publiquin mitjançant la pàgina de L'últim indi.\nPropietat intel·lectual i industrial Aquesta web i tots els continguts, incloent-hi textos, imatges, àudios, vídeos, dissenys, així com qualsevol altre material susceptible de protecció, són titularitat de L'últim indi. Tots aquells continguts dels quals L'últim indi no en sigui la titular, seran inclosos a la pàgina únicament després d'haver obtingut el consentiment corresponent dels seus legítims titulars.\nL'usuari es compromet a fer un ús correcte de tots els continguts i serveis de la web i no modificarà ni danyarà, de cap manera, les dades, els programes o els documents de la web, ni hi introduirà cap mena de dispositiu lògic o seqüència de caràcters que pugui afectar el sistema informàtic de la web, inclosos els mitjans de protecció i de seguretat. L'últim indi no es fa responsable dels possibles danys o perjudicis provocats per interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics, avaries o desconnexions d'aquest sistema electrònic.\nL'últim indi es reserva el dret d'efectuar, sense avís previ, els canvis que consideri oportuns a la web, i de suspendre'n temporalment l'accés per introduir-hi millores o per fer-ne el manteniment. L'usuari es compromet a fer un ús adequat dels canals de comunicació de qualsevol mena que L'últim indi ofereixi en aquesta pàgina, i a no utilitzar-los per incórrer en activitats il·lícites o contràries a la bona fe i a l'ordenament legal. Entre d'altres, però no exclusivament: difondre continguts o propaganda de cap mena, insults, opinions que puguin ser qualificats com a delictes contra l'honor L'últim indi eliminarà totes aquelles manifestacions que no respectin l'esmentat en el paràgraf anterior.\nL'últim indi compleix la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre, de Protecció de dades de caràcter personal. Sempre que es recullin dades de persones físiques a efectes de ser incorporades a un fitxer automatitzat de dades de caràcter personal, degudament declarat davant l'Agència, s'informarà adequadament al titular de dites dades En qualsevol moment podran exercir-se per part dels particulars que hagin proporcionat les seves dades a L'últim indi els drets reconeguts al títol III de la LOPD.\nL'últim indi no assumeix cap responsabilitat derivada, o que se'n pogués derivar, de la utilització que els usuaris facin de les informacions i continguts d'aquesta pàgina web.\nTota la informació sobre la política de galetes que es fan servir al web la trobaràs a la pàgina Cookies.


La Europea de Nit de la Recerca a Girona\nOn es celebra Girona / Online\nPonents - -\nAl node de Girona, coordinat per la Universitat de Girona (UdG), la Nit de la Recerca se celebrarà des del 16 fins al 27 de novembre. S’impartiran dues xerrades cada dia adreçades a estudiants de secundària. La idea és mostrar Un dia en la Recerca a la UdG de la mà de més d’una vintena d’investigadors i investigadores de Universitat.\nDivendres 27, el públic convertirà la seva cuina en un veritable laboratori. El químic i professor de la UdG, Josep Duran, portarà mil i un experiments per desenvolupar des de casa. També podrem gaudir d’un taller de MateMàgia a càrrec del catedràtic de química física Miquel Duran i el seu equip de Joves Divulgadors de la Càtedra de Cultura Científica i Comunicació Digital de la UdG. Finalment, davant la situació docent, econòmica i científica derivada de la pandèmia, la periodista Núria Riquelme, entrevistarà al personal investigador en el cicle En Temps de COVID.\nMés informació a: https://lanitdelarecerca.cat/node/girona/\nAquest projecte rep fons dels programes de recerca i innovació Horitzó 2020 de la Unió Europea en el marc del projecte EuNightCat (954506) ,-


La rebel·lió del Fairy - Sebastià Alzamora\nEn la seva imaginativa declaració, i en el seu esforç per descriure els ciutadans que van votar l'1-O com una marabunta extremadament violenta, Enric Millo va arribar a l'extrem de presentar-nos la fins ara inconeguda “trampa del Fairy”, a saber: independentistes malvats unten el terra dels col·legis electorals amb detergent, a fi de fer relliscar els abnegats policies que hi entren a cops de porra i, una vegada han caigut a terra, clavar-los puntades de peu al cap. Com a versió actualitzada del gag de la pell de plàtan pot passar, i fins i tot faria riure si no fos una declaració jurada davant d'un tribunal que ha de decidir sobre un total de més de dos-cents anys de presó.\nGran part –si no tot– del que va dir Millo davant dels jutges és mentida, com va succeir el dia anterior amb la declaració de l'exsecretari d'estat d'Interior José Antonio Nieto. Sabem que és mentida tots els que vam ser a l'1-O, i també tots els que no hi eren però han vist les imatges dels policies apallissant ciutadans pacífics i indefensos. Ho sabem perquè així ho corroboren també la premsa internacional i entitats com Human Rights Watch o Amnistia Internacional. Ho sabem perquè així ho han sentenciat la justícia alemanya i la belga, i perquè així ho va admetre implícitament el jutge Llarena en retirar les ordres d'extradició. Nieto i Millo tampoc van aportar res que sostingui un relat de rebel·lió i violència, dos delictes que a Espanya són ben coneguts. Rebel·lió és Tejero entrant a punta de pistola dins el Congrés, mentre a València Milans del Bosch treia els tancs a passejar. Violència és ETA col·locant cotxes bomba i disparant a la nuca. Això és rebel·lió i violència. No un grup d'activistes posant Fairy per fer patinar agents antidisturbis, una idea d'altra banda absurda, per inversemblant. Tampoc hi ha rebel·lió ni violència en els cotxes de la policia destrossats, sobretot quan un cotxe de la mateixa policia s'havia deixat abandonat de tota vigilància enmig de la multitud, i amb armes a dins, sense que passés res.\nTambé coneixem prou bé, de la política espanyola, la figura del polític mentider i la del corrupte. Nieto és totes dues coses, i com a corrupte va ser reprovat pel Congrés, per haver facilitat informació privilegiada, en la seva condició de segon del ministeri d'Interior, al president de la comunitat autònoma de Madrid Ignacio González perquè pogués esquivar la Fiscalia Anticorrupció en l'anomenada operació Lezo. Millo és un home que sempre ha mentit a consciència endut pel seu furor íntim contra el sobiranisme i el republicanisme catalans, demostrat en embrancar-se, acabat de sortir del Suprem, en una infantil i rabiosa brega de tuits i contratuits amb el president Torra i el diari 'El Punt Avui'. Veurem quin crèdit mereixen per al tribunal, però als ulls de qualsevol observador imparcial i informat va quedar manifesta la falsedat de Nieto i Millo. Dos bons exemples, això sí, de la qualitat política i humana dels dirigents del PP, el partit sentenciat com a beneficiari d'organització criminal.


Disseny de web d’oferta i gestió de cursos – ARAPLA\nDissenyem el teu web d’oferta de cursos\nEstalvia’t temps, embolics i maldecaps a l’hora de dissenyar i crear el teu web de promoció i gestió de cursos. Oblida’t de pagar quotes mensuals a plataformes d’altres. Ens encarreguem de dissenyar i crear el teu web de cursos, atractiu, útil i fàcil de fer servir, per 925 €.\nTria entre les plantilles disponibles.\nCompra la plantilla que més t’agradi.\nTe la instal·lem i configurem en el hosting de la teva propietat.\nInstal·lació i configuració de Servei LMS, el plugin de WordPress de creació, gestió i venda de cursos.\nConfiguració de la passarel·la de pagament perquè els usuaris puguin pagar-te.\nOptimtizació del SEO perquè pàgines i entrades puguin posicionar-se correctament als cercadors.\nOpció gratuita d’incloure un blog a la teva pàgina web. Un blog actualitzat és un bon reclam a xarxes i sempre ajuda a posicionar a Google el teu web.\nInstal·lació i configuració de formularis a la teva pàgina web perquè els clients puguin posar-se en contacte.\nMés de 15 videotutorials per apredre a personalitzar i gestionar la teva web.\nSuport via email durant 60 dies per a poder estar al teu costat durant els dos primers mesos de gestió del web.\nNo depens de plataformes externes.\nNo has de pagar ni comissions ni mensualitats.\nTu decideixes com ofereixes els cursos (de forma gratuïta, de pagament únic, mensual…).\nTu decideixes els preus.\nEn definiva, tu gestiones els teus cursos\ni els teus alumnes.\nEls beneficis de tenir el teu web de cursos on-line\nCom cobraré als alumnes?\nPerquè puguis cobrar dels clients necessites implementar una passarel·la de pagament a Stripe. Tranquil, nosaltres ens encarreguem de tot una vegada n’hagis creat una. Si et calen aclariments sobre com crear-ne una, no dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres.\nRecorda, perquè puguem configurar-te la pasarel·la de pagament hauràs de tenir un compte creat a Stripe, una de les passarel·les de pagament més exteses del món.\nTingues en compte que Stripe cobra comisions (1,4% + 0,25€ per transacció) i que triguen una setmana aproximadament a fer-te el traspàs de l’import del servei o producte venut al teu compte. Això no sempre es dolent, ja que facilita realitzar devol·lucions si escauen.\nPel que fa a la modificació del codi de la plantilla o el tema de WordPress, tingues en compte que personalitzem els colors per adequar-los als teus corporatius, les tipografies i també carreguem el teu logotip. No realitzem més modificacions de la plantilla que tries abans del disseny, les quals totes les que t’oferim són altament funcionals, atractives, senzilles, ràpides i adequades per a webs de cursos on-line. Per descomptat, ajusten de forma convenient el seu format i disposicions a qualsevol dispositiu que es connecti al teu web. Un cop lliurat el disseny del teu web, ja veuràs que no tindràs cap dificultat a crear tantes pàgines com vulguis i fer les personalitzacions que vulguis o estimis convenients al llarg del temps.\nExactament, d’entrada quantes pàgines hi ha incloses al web?\nPàgina de Cursos i totes les pàgines que en depenen: Caixa, Cobraments, Clients…\nPàgina Qui sóc\nPàgina de Blog, per a desenvolupar-hi un blog adjunt al web, típic a tots els webs de cursos\nRecorda un cop més que, en funció de les teves necessitats, podràs crear totes les pàgines que desitgis, igual que podràs crear i gestionar les entrades del Blog.\nImplementar l’ús de diversos idiomes en un web no és una tasca pas senzilla i requereix d’una inversió de temps molt significativa. Per això el preu bàsic del servei La teva web en 72 hores no pot incloure, d’entrada, la configuració de diversos idiomes. No obstant això, durant el procés de contractació/compra del nostre servei, veuràs que disposes de l’opció de triar la instal·lació d’un altre idioma al teu web. En tal cas, el preu s’incrementa en 350 €.\nDe tota manera, recorda que el fet que el web tingui un sol idioma d’ús, en els menús, botons, etc., naturalment no significa que els continguts (a les pàgines i al blog) no puguin estar en qualsevol idioma que desitgis. Dissenyem i configurem el teu web perquè puguis carregar textos en molts idiomes (almenys, bàsicament, els que tinguin alfabet llatí).\nEls continguts que formin part de les pàgines bàsiques amb què configurem el teu web, les que s’han esmentat més amunt, seran en la llengua en la qual ens els facis arribar. No podem traduir continguts dins els marges que ens permet el preu de la nostra oferta de disseny.\nEt queda algun dubte. Omple el formulari o truca’ns:\nCompra el teu web de cursos on-line i en 72 hores estarà funcionant\nObre per a tothom els teus coneixements i competències. Treu partit immediat de la teva oferta.\nSense quotes ni mensualitats. Un sol i únic pagament i disposaras d’un web útil i atractiu de la teva propietat.\nEstalvia’t maldecaps! Ens encarreguem de tot el disseny i configuració inicial del teu web de cursos.\nGestiona el teu web de forma fàcil i senzilla. Amb WordPress podràs crear tots els continguts que necessitis (descripció i gestió de cursos, pàgines, entrades al blog…)


FAADA | Animals de companyia - Puppy mills\nAnimals de companyia - Puppy mills\nEls Puppy Mills, granges o fàbriques de cadells, són instal·lacions de cria de gossos i gats que produeixen animals de manera industrial a preus molt per sota del mercat i sense prestar cap atenció al seu benestar. Solen estar situades a països de l’est, on el control dels estàndards de benestar és menor i proveeixen tot el mercat espanyol.\nNingú sap quants Puppy Mills hi ha a Europa, ni quants animals es transporten, però els accidents de camions en autopistes i controls rutinaris de trànsit han tret a la llum animals procedents d’Hongria, Romania, Eslovàquia, Polònia i la República Txeca. Tanmateix, el número més gran de Puppy Mills de què es té constància es troba als EUA, on es calcula que hi ha aproximadament 10.000 centres de cria de gossos.\nLa fàbrica de cadells funciona de la següent manera: les mares són mantingudes per a tota la vida en gàbies petites, de naus industrials on gairebé no hi ha llum, en condicions higiènico-sanitàries molt deficient i amb prou feines sense atenció veterinària. Són forçades de forma contínua en el moment que tenen el zel, encadenant un part amb l’altre. Els cadells són separats de les mares de forma prematura, i amb pocs mesos, són transportats confinats en camions per tota Europa. Molts moren al camí o arriben malalts o amb malalties com parvovirus, coronavirus panleucopènia o malalties hereditàries.\nLa falsificació de la documentació de viatge dels animals és una pràctica bastant comuna. La normativa europea recull que els cadells han de tenir més de tres mesos per ser transportats però, segons informes de la Guàrdia Civil, s’han detectat nombroses il·legalitats com el transport en vehicles inadequats o la falsificació de passaports, certificats i exàmens veterinaris per fer creure que tenen més edat.\nEn una escala més petita de cria purament comercial, hi tenim el que es coneix com a Back Yard Breeding (cria al pati del darrere). Es tracta de venedors sense escrúpols que crien en funció de les races que més es venen. Solen tenir al seu poder diverses femelles i un o dos mascles als quals els obliguen a reproduir-se sense parar fins que s’esgoten, amb l’objectiu de maximitzar els beneficis. Pot ser qualsevol, fins i tot criadors amb aparents bones intencions. Fins i tot poden tractar les seves parelles reproductores com animals de la família. Tanmateix, la cria d’animals de forma continuada durant anys per produir camades posa en perill el benestar dels animals i omple els centres de recollida d’animals abandonats.\nA més, molts criadors d’aquest tipus no estan ben informats sobre el que comporta la reproducció d’animals de companyia i, entre altres negligències, no fan proves per a la detecció de defectes genètics. Malgrat que avui dia és més que discutible la figura del criador, per descomptat, ser-ho implica molt més que ajuntar dos gossos per lucrar-se’n.\nPer últim, quan els animals procedents de les Puppy Mills inunden el mercat, redueixen les llars disponibles per als animals de les protectores i centres d’acollida.\nA Europa, només el 45,17% dels moviments de transport de gossos estan registrats legalment.\nSegons un estudi de la Comunitat Europea durant l’any 2014, 20.770 gossos i 2.287 gats es van registrar al TRACES (sistema que permet l’intercanvi d’informació relatiu a les importacions i moviments dins de la UE/EEE d’animals vius, facilitant a les autoritats l’emissió dels certificats veterinaris). Hongria, Eslovàquia i Espanya són els països d’origen que comptabilitzen el 68% i el 71% del comerç de gossos i gats.\nEls requisits legals en referència a la cria de cadells són:\nEdat mínima per viatjar: S’estableix que l’edat mínima d’un animal de companyia és de 3 mesos per moviments comercials d’animals de companyia a la UE.\nRequisits: vacunació, identificació, passaports. Han d’estar identificats amb microxip norma ISO 11784 i tecnologia HDX o FDXB, vacunació antiràbica (si es tracta d’una primovacunació s’ha d’esperar 21 dies abans de realitzar el viatge). Passaport amb tota la informació sanitària requerida: l’animal ha de tenir mínim tres mesos, amb examen clínic realitzat 24 hores abans del viatge per un veterinari autoritzat per l’autoritat competent a l’estat membre d’origen.\nFoto: Copyright 2016. The American Society for the Prevention\nAssessorem a particulars que han comprat un cadell malalt.\nInformem els ciutadans del risc de comprar animals.\nCol·laborem amb les autoritats.\nCol·laborem amb el Ministeri d’Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient amb la creació d’un pla d’actuació per promoure la convivència respectuosa amb els animals de companyia i la implementació de bones pràctiques al seu comerç.\nAdopta. També hi ha associacions protectores específiques d’una raça concreta que tenen animals meravellosos en adopció.\nInsta la teva botiga de complements i menjar per animals a col·laborar amb algun refugi proper i difondre les adopcions dels animals acollits.\nLes fàbriques de gossos (The Dog Factory, documental de la BBC, Gran Bretanya)\nEuropa té un problema amb les màfies de cadells (Europe has a puppy mafia problem, Mint news, Alemanya)\nA l'interior del cruel món de venta de cadells (Inside the cruel world of puppy dealing. The Mirror, Gran Bretanya)\nAcabem amb les granges de gossos (Stop puppy farming, The Kennel Club, Gran Bretanya)


Presentació - La Quadra\nLa Quadra és un estudi de disseny especialitzat en posicionament web.\nL’equip de La Quadra és un equip multidisciplinar amb més de 10 anys d’experiència en el sector del disseny gràfic, disseny web, posicionament web, fotografia, edició de vídeo… que al 2007 varen decidir treballar plegats sota el nom de La Quadra.\nÉs molt fàcil d’explicar, el nostre estudi s’ubica en una antiga quadra de vedells de Cardedeu.\nQui ens coneix des dels orígens sabrà que el nostre primer logotip donava entendre que la lletra Q era el cul d’un porc sobretot la cua, l’actual continua jugant amb aquesta idea, però de forma menys evident.\nCom contactar amb La Quadra?\nEl millor mètode de contacte és via correu electrònic o mitjançant trucada telefònica. És habitual que cada component treballi des de casa, ja que, compaginar la vida laboral amb la personal és sovint una feina molt difícil d’assolir, però molt necessària pel bé de tots plegats, però dificulta tenir un horari comercial fix.\nHi ha etapes de tot projecte en què les reunions es fan necessàries, en aquests casos preferim dur-les a terme a casa del client, per a la seva comoditat.\nQunates reunions farem?\nLes que siguin necessàries, ni més ni menys, quan s’inicia un projecte és habitual tenir-ne més, una vegada va tot rodat, si no és necessari i es pot, es tractarà o bé per correu electrònic o bé per trucada telefònica.\nUn excés de reunions implica un sobrecost que no podem assumir i es repercuteix en el total del projecte, per això, si es poden evitar sempre serà millor per ambdues parts.\nÉs necessari tenir un local?\nPer a dur a terme la majoria de les nostres feines no és necessari, per tant, ens el podríem estalviar, però cap dels components disposa del suficient espai lliure a casa com per tenir-hi un plató de fotografia i vídeo.\nAl ésser propietat d’un component de l’equip ens estalviem el lloguer, que és la principal despesa dels estudis de disseny, deixant de banda el material que puntualment s’ha d’actualitzar.\nD’altre banda és necessari per a realitzar reunions amb els clients que volen fer-les fora del seu lloc de treball per evitar les interrupcions que constantment i inevitablement poden tenir dins de l’empresa.


Última modificació: 27/02/2018 | Font: Càtedra INCREA\nAvui dilluns 26/02 tenim amb nosaltres en el Programa Explorer a Micky Riquelme, publicista i emprenedor. És el fundador de vendetuidea.es on cerca ajudar a altres emprenedors a vendre i comunicar amb èxit les seues idees de negoci per a aconseguir finançament.\nDurant la seua trajectòria ha passat per Wysiwyg, DoubleYou, BTOB algunes de les millors agències de publicitat digitals del país, treballant para grans marques com Movistar, Michelin, Coca-cola, Volkswagen o Mahou.\nEns parla sobre el Business Storytelling, tema del que tracta en el seu blog. Els participants s'han mostrat entusiasmats de veure solució a una preocupació latent entre ells per a aconseguir desenvolupar el seu projecte.


El blog del Weekand: de febrer 2012\nPublicado por Weekand Sabadell en 0:58 4 comentarios\nEls aspectes més rellevants de la nostra cultura s’han donat en la confluència de dues experiències límits –en el límit–: la mística i la poètica.\nEl místic té una experiència (adquireix un coneixement sense mediació) i és conscient que li és impossible traduir adequadament allò que li ha esdevingut més enllà de la raó i dels sentits. D’una manera anàloga, el poeta sacseja la llengua –la treu de polleguera (Deleuze)– a partir d’un estat d’exaltació (inspiració?) provocat per la vivència d’una experiència forta. Per bé que hi ha una manifestació de la mística que s’expressa a través de la poesia, la transmissió pot haver estat feta en altres formes artístiques o, simplement, no manifestar-se: el silenci com a llenguatge. Ambdues (mística i poesia), però són experiències interpretades: per tant, un afer lingüístic (o translingüístic).\nEn l’anàlisi del fenomen poètic del místic és un parany parlar de les “dues vessants” (Dámaso Alonso) –la lingüística i la conceptual– perquè aquell només pot ser entès en la seva totalitat, en la seva complexitat, concebent-lo com una sola vessant: ampla, àmplia.\nEl místic (el poeta) és conscient que li és impossible traduir adequadament allò que li ha esdevingut més enllà de la raó i dels sentits. En l’instant de la il·luminació es produeix la comprensió simultània de tantes coses! San Juan de la Cruz parlarà de “dislate” (disbarat) i Maria Zambrano (el “sentir iluminante”) de “delirio”, per dir experiències que se situen més enllà de la raó.\nEl llenguatge és de naturalesa borrós i no pot viure desengatjat del lloc i del temps en què es manifesta. Les paraules són vives i, per tant, canvien de contingut sense parar, adaptant-se a les circumstàncies en què són dites. Una de les quimeres dels homes ha estat voler assolir coneixements exactes i globals per comprendre el conjunt d’allò que existeix i que reprodueixin la realitat en una forma lingüística.\nHi ha mística (poesia) perquè, alhora, hi ha límits i desig d’anar més enllà de les fronteres que, sempre i arreu, encerclen l’ésser humà. El fenomen místic (poètic) el comprenem dins d’una cultura –dins d’una tradició– i és dins d’un marc cultural específic en què ens hi referim. Això fa impossible un discurs universal sobre el fenomen místic (poètic). “La percepció espiritual es desplega a l’interior d’una organització mental, lingüística i social que la precedeix i la determina” (Certeau).\nEl llenguatge místic (poètic) brolla menys a partir de nous mots que de les transformacions operades a l’interior dels mots presos del llenguatge normal. La mística esdevé una expressió literària de superació dels límits: itinerari vers el silenci (en el límit), ja que no li caldrien paraules perquè hauria superat tots els condicionaments: fora de la totalitat, un pur present, el tot i el no-res, alhora. Pur coneixement sense mediacions.\nEl místic (poeta) tensa el llenguatge al màxim. Per entrar en la contemplació (“entréme donde no supe”) cal haver optat per una radical sortida dels propis límits de si mateix (“salir sin ser notada / estando mi casa fatigada”).\nNo hi ha mística (poesia) al marge, al defora, per damunt del llenguatge.\nEl místic (el poeta) sap que qualsevol discurs sobre la seva experiència és soroll sense contingut, que la trivialitza. El xoc que produeix la llum, sempre instantània, que aclareix el sentit no es pot explicar.\nTot sistema del món és una manera de descriure’l, de dir-lo, de parlar-ne, en la lògica gramatical d’un discurs. I la mística (la poesia) va oferir formes de representació més subtils que la que hi ha entre un símbol lingüístico-conceptual i la seva experiència o significat. El llenguatge simbòlic va néixer per parlar d’allò inexpressable. Com Borges va fer-ho a El Aleph, expressió radical d’una metàfora de l’experiència infinita i de l’encontre amb el tot.\nLa mística (la poesia) opera sobre l’immens camp de la realitat experimentada però no coneguda. El poeta escriu en l’”estat d’escriptura” (“suspensió de vida i de mort”) del qual parlava Flaubert : l’estat d’espera i d’escolta (Teresa de Jesús i Franz Kafka).\nPublicado por Weekand Sabadell en 0:43 2 comentarios\nMariona Iribarren, historiadora de l'art\nEl nostre president, a banda de les metàfores nàutiques, deixa anar una mar de sentències que ens comprometen per molt i molt de temps, però sembla que, tot i així, estem molt contents. Tothom acata. Per què? Potser perquè els seus assessors s’encarreguen de carregar el seu discurs d’uns conceptes clau: responsabilitat, fer els deures, sentit comú, sacrifici, sentit del deure, seny...\nJa des de la campanya, Convergència es va presentar com el seny que per fi ens alliberaria de la rauxa desmanegada del dimoni del tripartit. I tots, fins i tot els mateixos del tripartit –menys Iniciativa que eren els únics que afirmaven que repetirien l’estratègia- ens ho vam creure. Ara que governen i encara tenen més les paelles pel mànec, els missatges de responsabilitat són gairebé insultants.\nDe quins deures estan parlant? Si l’únic que estan fent amb totes les privatitzacions i préstecs és endeutar-nos el futur per seguir mantenint un sistema que no s’aguanta? Anar tallant la saba a la gran majoria perquè en pugui continuar arribant una mica per uns pocs. Però per quant temps? Fins quan ha de durar la broma? (que deia en Carot)\nAlgú enfronta els problemes de fons de cara? Algú planteja que el nostre sistema es fonamenta en el petroli que té una data de caducitat molt i molt curta? Que calen guerres aberrants i una condemna ambiental terrible per tal de seguir-ne fent ús? Algú busca solucions a una tendència econòmica que per mantenir-se viva ha de concentrar-se progressivament i produir cada vegada més, quan els recursos són, evidentment, limitats? Algú convoca estratègies per recuperar el territori pels que hi viuen i evitar que les grans multinacionals es quedin amb tot en quatre dies? Algú s’atreveix a aplicar mesures de decreixement material al nord per tal que la resta de 80% del planeta pugui recuperar la dignitat? Potser la recuperaríem nosaltres, també.\nNo, es clar, el govern dels millors prefereix no enfangar-se en aquestes profunditats. Potser no és assenyat. Ja ens ho trobarem d’aquí a pocs anys, quan ens veiem definitivament a l’altra banda d’aquest percentatge i llavors ens exclamarem, enmig d’una pobresa on ja no podrem escollir si fer o no els deures.\nPublicado por Weekand Sabadell en 23:29 1 comentarios


Tema 7. Les ciutats europees (II)  | Geografia d'Europa (UPF) | Unybook\nTema 7. Les ciutats europees (II) (2016)\nTema 7. Les ciutats europees (II)\nTEMA 7. LES CIUTATS EUROPEES (II) Exemples de gentrificació: Sant Andreu, Rambla del Poblenou Fragmentació i perifèries - Model radiocèntric (model clàssic nord-americà): centre de la ciutat, les urbanitzacions van creixent al voltant seguint el model de “taca d’oli”. En part, hi ha zones de Barcelona que vindrien a ser això, però a Europa ho veiem sobretot en alguns barris de París i a Milà.\n- Segregació urbana, social i cultural: bastant exclusives de la zona sencera. Les Banlieues Behar: “Ville aà trois vitesses”. Gent de classe baixa-mitjana viu en pisos de protecció oficial.\nLa relació que trobem entre la ciutat i aquests barris és pràcticament nul·la. De vegades trobem un petit centre d’un antic assentament urbà que està patrimonialitzat i al voltant tota una sèrie de blocs de pisos. No són cases unifamiliars, sinó barris densament poblats on viuen immigrants i classe mitjana-baixa. Als voltants de París, són conflictius.\n- Fragmentació funcional i aglomeració: nous centres, com ara al voltant d’un aeroport, zones industrials o centres tecnològics. Moltes d’aquestes perifèries ja venen de la Revolució Industrial. Poblenou, per exemple, és ciutat industrial.\nLa metròpoli europea - Concepte de “ciutat global” en el marc de la globalització. Londres i París.\nCiutat global: compleixen una sèrie de característiques. A Europa hi ha una alta concentració de ciutats globals, concepte que es va inventar una geògrafa urbanista, Sasskia Sassen. Relacionem les ciutats amb la globalització. A Espanya, tenim Barcelona i Madrid. Perquè sigui ciutat global, una ciutat: - Ha de ser coneguda a nivell internacional.\n- Influència i participació en esdeveniments internacionals i aspectes d’importància mundial.\nSeu d’organitzacions internacionals.\n- Centre d’una conurbació - Aeroport funcionant com un hub internacional.\n- Ambient cultural propi. Podríem entrar a debat pel que fa a aquesta característica, ja que és quelcom molt ampli i ambigu, ja que els processos culturals canvien. Ve a dir que l’oferta cultural és molt àmplia. Barcelona, per exemple, ha apostat pels festivals de música.\n1 Text obligatori Repassa quines són les principals característiques de les ciutats europees. Tracta la gestió del passat, l’existència de ciutats que volen superar el marc de la nació-estat, les ciutats com a impuls polític.\nQuines serien les característiques de les ciutats europees? 1) Estan fortament vinculades amb la identitat, i la ciutat té capacitat per generar una identitat pròpia (generadores d’identitat) 2) Són centres econòmics i polítics que actuen en sistema, en xarxa, dins del continent europeu (Randstad, Rin-Ruhr).\nÉs des de les ciutats on es canvia el model del que és Europa.\nSmart City: ciutats on, des del govern de la ciutat, s’aposta per la millora tecnològica des de la sostenibilitat. El canvi ve des dels propis governs municipals, no des de l’estat.\nTornant a la cultura i a l’aspecte de les ciutats globals, les ciutats europees són llocs on la cultura hi té un paper molt important. De fet, en la gran majoria de ciutats europees, la cultura forma part de l’essència urbana. També és el lloc de trobada de moviments culturals molt diferents.\nEl Raval s’ha convertit en un centre de mogudes culturals: hi ha el MACBA, el CCB, la Filmoteca, una facultat de la UB, etc. Documental: En construcción. Aquest projecte va ser una decisió de l’Ajuntament.\nEuropa, ciutat de ciutats - Cityscapes i palimpsest: la ciutat es composa de capes amb diferents significats. Trobem coses des de l’època romana fins l’any passat. Hi ha ciutats que intenten vendre’s apostant per n moment concret de la seva història, com ara la Tarraco romana. Barcelona també és romana, però no es ven d’aquesta manera, sinó més cap al Modernisme. Florència es ven amb el Renaixement. Les capes s’acaben convertint en símbols de les ciutats, i els símbols en marques. Veiem els Skylines de Barcelona que són falsos, ja que s’han posat tots els edificis simbòlics un al costat de l’altre. Amb skylines com aquests es poden reconèixer totes les ciutats conegudes del món. Una manera de vendre les ciutats és a través de la seva arquitectura i del seu urbanisme.\n2 La ciutat i el carrer: aborda temes més propers al ciutadà des d’un punt de vista polític. Les ciutats són els carrers, i la relació que els ciutadans tenen amb el carrer també determina com és aquesta ciutat. Per exemple, les ciutats mediterrànies es caracteritzen per la gent al carrer, i les ciutats nòrdiques una mica menys.\nMotorització / marginalització / fragmentació La política al carrer: es reflexiona sobre aquest aspecte. Des del 15M, la forma de fer política ha començat a canviar. Allò que abans es decidia a determinats espais polítics, des del 15M els carrers, les ciutats, han servit per a projectar els anhels o les emprenyades des seus habitants. Per tant, el carrer ja no és només un espai urbà, sinó també un espai polític. Això passa a França constantment, però en altres països, com els mediterranis, hi va haver els seus propis 15M. L’últim cas d’apropiació massiva per fer política ha estat el de Grècia, i fa dos anys va ser Portugal. És una tendència d’ocupar els carrers perquè sigui la gent aquella que faci política.\nTransnacionalisme Ciutats, futbol i TV: es relacionen les ciutats amb els equips de futbol. Hi ha ciutats que no són conegudes per res més que el seu equip de futbol. Barcelona no és un cas tan extrem, però sí que hi ha ciutats on els equips de futbol han fet que aquesta sigui coneguda. No debades, el futbol porta competicions de projecció internacional.\nResum de l’article: - Les ciutats europees es focalitzen en els centres (institucions, eixos comercials, etc.).\n- Tenen associada una “essència” o conjunt d’atributs geogràfics o socials mitificats.\n- Les “essències” es mercantilitzen i serveixen per a competir amb altres ciutats.\n- Les ciutats són llocs de conflicte.\n3 IDENTITATS I CULTURES A EUROPA (I): Occitània Estat: territori que es governa per lleis pròpies, encara que depengui del govern central del país.\nNació: col·lectivitat identitària. Comunitat de persones que participen d’un sentiment d’identitat col·lectiva singular, a partir d’una sèrie de característiques compartides en el camp cultural, jurídic, lingüístic o altre.\nPaís: - És la mateixa definició en totes les disciplines? Nació - La definició majoritària de nació és estatista: una nació és un estat.\n- A nivell acadèmic, no hi ha un consens per a definir què és nació.\n- La majoria d’estats són plurinacionals, ho reconeguin o no.\nCongrés de Viena, 1815, redistribució d’Europa. Comencen a sorgir els estats. Es tenen en compte els grans interessos de l’època. Trobem la unificació d’Itàlia i Alemanya.\nNacions sense estat i regions UE: 110 a Europa http://www.eurominority.eu/version/cat Els “separatistes” a Europa, són importants (The Europe of Separatists).\nOccitània L’occità es va prohibir a l’ensenyament i va passar a ser una llengua mal vista i fins i tot era vergonyós parlar-la. Va ser relegada a casa i al món rural.\n4 L’occità té tres dialectes molt diferents entre ells: gascó, sud-occità i nord-occità. El provençal del gascó són bastant diferents, fins i tot difícils d’entendre entre elles.


Butlletí del CEESC núm. 380 · 13 de desembre de 2019 · Si no el veus bé, clica aquí\nReclamem una resposta del Govern\nDavant les demandes exposades fa 20 dies per la Mesa unitària en defensa del sector social i d’atenció a les persones de Catalunya, denunciem el silenci del Govern sobre el tema. Els representants de la Mesa es van reunir dimecres amb els grups parlamentaris per traslladar-los la necessitat d’ubicar amb urgència les necessitats del sector social en l’agenda política del país.\nSi vols assistir al VIII Congrés Estatal, ets membre del CEESC i vols gaudir de la inscripció al preu més econòmic, inscriu-t'hi a través de la nostra web abans del 13 de gener. Ja pots consultar un avançament del programa a la web del Congrés.\nDesprés que el passat 4 de desembre l’IEC i l’Observatori de Neologia de la UPF proposessin el terme "MENA" com un dels 10 neologismes de l'any i que nombroses entitats en demanéssim la retirada, les dues institucions van decidir eliminar-lo de la llista.\nAmpliat el termini per col·laborar a la Revista RES\nFins al 15 de gener pots presentar propostes per al proper número de la Revista RES que versarà sobre Educació Social i Joventut. Pots presentar-hi qualsevol material original i inèdit: articles, ressenyes o entrevistes.\nObertes les inscripcions a l'Educa amb l'Art\nTenim 8 entrades gratuïtes per a cada sessió del nou curs de l'Educa amb l’art per a membres del CEESC. Del gener al març trobaràs formacions de teatre, música, art tèxtil i arts visuals.\nVine a l'Assemblea de Desembre!\nMigració forçada al triangle Nord (Hondures, El Salvador, Guatemala)\nSant Feliu de Llobregat, 18 de desembre\nPrograma de mentoria de persones sol·licitants de protecció internacional o refugiades


Eric Jover, ministre portaveu del Govern d’Andorra, va informar que, a partir d’ahir, la CASS rep les sol·licituds de les empreses i treballadors autònoms que desitgin acollir-se al programa de reducció o suspensió de la cotització.\nAbans d’entrar en matèria econòmica, el ministre Eric Jover va enviar un missatge de calma a tota la població, davant la creixent demanda de mascaretes. Va explicar que, prèviament, les mascaretes eren distribuïdes per les farmàcies als grups més sensibles i vulnerables del país, com ara la gent gran, els residents dels centres sociosanitaris i persones que estiguessin exposades contínuament a malalts. En aquest sentit, el Govern d’Andorra garanteix el subministrament de mascaretes perquè cada ciutadà pugui comprar fins a dues unitats, a 0,90 euros per peça.\nSobre les mascaretes casolanes, va agrair els esforços dels voluntaris a càrrec d’aquesta iniciativa solidària que ha estat capaç de confeccionar més de 6.500 unitats, les quals es distribueixen de manera gratuïta entre els col·lectius vulnerables i persones exposades a malalts.\nPel que fa als ajuts concertats a través de la Caixa Andorrana de Seguretat Social (CASS), a partir d’ahir, dia 6 d’abril, s’han començat a rebre les sol·licituds d’empreses i autònoms de tot el país. Les empreses que ho necessitessin poden demanar el finançament, per part del Govern, de la part patronal de la cotització de les persones assalariades; de moment, 344 empreses s’han acollit a aquesta opció. Mentrestant, els treballadors per compte propi es poden acollir a la reducció de la cotització o a la suspensió d’aquesta.\nLes dades presentades pel ministre mostren que hi ha hagut 192 sol·licituds que demanen la reducció de la cotització, al mateix temps que 509 persones han sol·licitat la suspensió de la seva cotització.\nL’increment de la mobilitat no ha estat ben rebuda\nEl ministre Salut, Joan Martínez Benazet, ahir va qualificar d’irresponsables a dos ciutadans que es van saltar el confinament per fer ciclisme de muntanya, una activitat esportiva que pot comportar riscos d’accidents i que, posteriorment, podria generar una càrrega en el sistema sanitari.\nEn la mateixa línia, el ministre Jover va fer una crida a la consciència perquè la població s’aculli a les recomanacions emanades pel Govern d’Andorra, malgrat que reconeix que això pot suposar una incomoditat per a la majoria de les persones. “Cal continuar quedant-se a casa, cal continuar disminuint la mobilitat”, va afirmar Jover, qui considera que a Andorra s’ha vist una mostra de civisme i responsabilitat sense necessitat d’acudir a mesures més rigoroses com ara la decretació de l’estat d’alarma.\nFrança, compromesa a donar suport a Andorra\nA través de la xarxa hospitalària de Foix, Andorra va rebre 3.800 mascaretes FFP2 i 16.350 mascaretes quirúrgiques, gràcies al suport del copríncep francès Emmanuel Macron, que va respondre positivament a una missiva enviada pel cap de Govern, Xavier Espot.\nD’altra banda, però provinents d’una donació d’una empresa xinesa, van arribar al país 10.000 mascaretes FFP2, 150.000 mascaretes quirúrgiques i 5.000 vestits d’aïllament.


Ciutadans s’enfonsa en una davallada històrica però Rivera no dimiteix\nRetorn al passat\tRetorn al passat\nEl partit és sisena força, per darrere d'ERC\nL’avanç de l’escrutini confirma la desfeta de Ciutadans arreu de l’estat espanyol, augurada per les enquestes. Amb el 98,62% escrutat, ha passat de 57 diputats a només 10. Això significa un retrocés que els convertiria en la sisena força política. Tindrien ERC per davant amb 13 diputats i JxCat trepitjant-los els talons amb 8. Malgrat aquest resultat, Albert Rivera no ha anunciat la seva dimissió i s’ha limitat a convocar l’executiva per demà al matí i ha dit que vol fer un congrés aviat.\nUn dels grans beneficiats d’aquest declivi és el PP, que creixeria fins als 87 diputats. El 28-A, el partit de Pablo Casado en va aconseguir 66, únicament 9 més que Ciutadans, però amb les noves eleccions han aconseguit de separar-se d’Albert Rivera.\nL’altre partit que s’emporta els vots de Ciutadans és Vox, que esdevé la tercera força de l’estat espanyol, amb 52 diputats. L’extrema dreta en va aconseguir 24 el 28-A i avui ha doblat el resultat.\nLa caiguda de Ciutadans deixa fora del congrés espanyol cares visibles del partit com Juan Carlos Girauta, José Manuel Villegas, José María Espejo-Saavedra, Carina Mejías, Nacho Martín Blanco, Edmundo Bal o Félix Álvarez (Felisuco).


Neix un nou planeta: Wikiloc Planet | Wikiloc Planet\nBenvinguts a Wikiloc Planet\nNeix un nou espai on descobrir un món de contingut d'interès i valor\nPàgina principal de Wikiloc Planet en un ordinador\nT’imagines tenir un lloc on trobar un planeta de continguts creats especialment per a tu? Ara existeix, i es diu Wikiloc Planet!\nBenvingut a un espai ple d’articles per a indagar i ser partícips dels racons essencials del nostre planeta que tant estimem i del qual tant ens agrada tenir-ne cura, així com del món de l’esport i les activitats a l’aire lliure, i fins i tot del benestar personal. Un nou lloc per descobrir que pretén ser de motivació i inspiració per a molts, promovent i fomentant les pràctiques saludables cap a un mateix i cap al planeta.\nA Wikiloc hem volgut crear aquest lloc per compartir amb tu informació que creiem que és essencial, així com alguns dels nostres interessos i preocupacions. Perquè, quan vulguis i on vulguis, puguis parar-te un moment i desconnectar descobrint més informació que, estem segurs, et serà útil. I ho hem fet mantenint els nostres valors fonamentals.\nDesprés de 15 anys vivint l’esperit de superació constant de cadascun dels membres involucrats a Wikiloc, el sentiment generat de pertinença a una comunitat és immens. L’optimisme comú, l’honestedat, la il·lusió i l’ambició de tots els entusiastes de les activitats a l’aire lliure, han fet que aquest camí sigui gratificant.\nGràcies per creure en Wikiloc, per la seguretat i protecció generada a través del coneixement compartit, així com per gaudir i preservar la natura i inspirar a les bones pràctiques.\nSón moltes les coses que volem agrair i explicar en el primer article de Wikiloc Planet. Si ens fixem en les seccions que contindrà aquest nou espai, en trobem fins a cinc. T’aventures amb nosaltres a descobrir els cinc racons del nou planeta?\nVolcà Fimmvörðuháls, a Islàndia – Foto de @HaraldJóhannesson\nUn lloc on trobar les rutes essencials segons la comunitat de Wikiloc. Un espai per descobrir un llistat de les rutes més rellevants en diferents zones del món o per temàtiques. Llocs vitals per gaudir i sentir, per enamorar-te de la seva naturalesa i autenticitat. Rutes a tot el planeta plenes de biodiversitat.\nEn aquests moments descobriràs els llocs més bonics dels Pirineus, una increïble serralada que no deixa indiferent a ningú. Et desafiarem a què t’atreveixis a acostar-te a un dels volcans actius més famosos del món. Et parlarem de l’Illa d’Irlanda, un destí fascinant considerat la terra del trèvol i de la màgia celta. I explorarem la Vall de Benasc perquè coneguis alguns dels secrets del tresor més gran del Pirineu Aragonès.\nMolts de vosaltres, segur que ja heu llegit alguns d’aquests articles, però ara han viatjat fins a aquest nou planeta, la seva nova ubicació.\nMikel Bringas a “Khardung La”, l’Índia – Foto de @Bizibidaia\nUn racó on trobaràs experiències narrades en primera persona o articles generats a partir d’entrevistes amb membres de la comunitat de Wikiloc o de persones rellevants del món de l’outdoor.\nEn aquest espai de Wikiloc Planet volem agrair l’esforç i la realització personal d’éssers humans enormes amb un cor increïble. En aquest petit gran lloc trobaràs grans històries de persones involucrades i amb tant fervor per millorar la qualitat de vida del planeta, i dels qui l’habitem, que podràs palpar les seves pròpies emocions i sentiments. Aquest és el cas d’en Juan Trochas, un periodista colombià immers en l’aventura de regalar la felicitat a través d’un projecte de ciclisme inclusiu i de donar a conèixer els racons més bells de la seva regió.\nA “Grans històries” també volem donar el reconeixement que es mereixen algunes de les persones de la comunitat altament implicades i que en part avui ens han fet ser qui som, i ser on som, a més de crear un espai on podràs llegir experiències de persones amb una vida plena d’aventures i reptes. Per exemple, uneix-te a alguns dels records de Mikel Bringas, qui ha viscut durant els últims 25 anys una infinitat d’històries entre bicicletes i muntanyes. Viu amb Mikel el record de les seves grans rutes de ciclisme per cinc magnífiques serralades del planeta.\nNo et perdis aquest espai amb guies i recomanacions relacionades amb el món de l’esport i de l’outdoor. Una gran oportunitat perquè seguim aprenent i descobrint consells de valor sobre aquest meravellós món de les activitats a l’aire lliure. Tot amb l’objectiu d’augmentar el nostre coneixement i també perquè ens sentim segurs i protegits.\nLa secció l’enceta l’Institut Geogràfic Nacional i el Centre Nacional d’Informació Geogràfica d’Espanya, els quals ens expliquen com interpretar la informació bàsica que es mostra en alguns dels mapes més populars disponibles a Wikiloc. I la segueix la Unitat d’Intervenció en Muntanya dels Mossos d’Esquadra amb qui repassem els consells essencials per gaudir de la muntanya amb seguretat.\nPloggers en acció – Foto de Plogging RRevolution\nA Wikiloc Planet no pot faltar un espai on parlar del benestar personal i del nostre planeta, ja que a Wikiloc, tenim el propòsit de fomentar la motivació per a la realització de bones pràctiques.\nDes de l’optimisme que ens caracteritza, parlarem d’accions saludables tant cap a un mateix com cap al planeta. Una d’elles és el plogging, la nova activitat de moda centrada en la conservació de la natura. I què millor que el fet que ens expliquin què és i com es practica el plogging des d’un projecte esportiu i ecològic centrat en l’organització de trobades de plogging per promoure la preservació del planeta?\nRecorda que darrere nostre vindran noves generacions que mereixen un bon llegat. Seguir millorant la qualitat del medi ambient d’aquest planeta és cosa de tots. Sumant forces ho aconseguirem!\nEl món canvia constantment, sempre estem en constant evolució, per aquest motiu, a Wikiloc Planet, volem que estiguis al dia sobre totes les notícies relacionades amb Wikiloc. Aquest és l’espai perfecte perquè no se t’escapi res del que passa ni del que té relació amb Wikiloc.\nSabies que les activitats a l’aire lliure i l’esport s’han incrementat en pràcticament tot el món durant els últims mesos? Així ho hem notat a Wikiloc!\nAixò no ha fet més que començar. Només són alguns dels continguts que per ara et trobaràs a Wikiloc Planet. T’imagines el que vindrà després?\nGràcies per llegir-nos i ser part de Wikiloc! Benvingut, Wikilocian, a Wikiloc Planet!\nWikiloc i l’auge de l’esport\nLes activitats a l’aire lliure i l’esport s’han incrementat en pràcticament tot el món


Publicacions fora de col·lecció | Ajuntament de Santa Cristina d'Aro\nPublicacions i dades obertes\nPublicacions fora de col·lecció\nLLIBRET DEL CARNAVAL DE 2006. 25 ANYS\nEl llibret del Carnaval de Santa Cristina d'Aro de 2006 portava per títol “1982-2006. 25a edició del Carnaval de l'Amistat a Santa Cristina d'Aro”.Feia un detallat repàs a cadascuna de les edicions… [...]\nLLIBRET DEL CARNAVAL DE 1991. 10 ANYS\nEl llibret del Carnaval de Santa Cristina d'Aro de 1991 portava per subtítol “10 anys”, en referència a les 10 edicions del Carnaval de l’Amistat celebrades fins llavors. Feia un repàs a aquestes deu… [...]\nXAVIER MONSALVATJE i iglésias\nXAVIER MONSALVATJE i iglésias EL LLIBRE "PROSES DEL VIURE A SOLIUS", REEDITAT I A LA VENDA Hem posat a la venda el llibre Proses del viure a Solius, de Xavier Monsalvatje. Té un preu de 10€, i es pot… [...]\nGUERRA I FAM A SANTA CRISTINA D'ARO\nEn col·laboració amb el Memorial Democràtic, 2010. Editat com a complement al llibre sobre la Guerra Civil. El documental comptà amb col·laboració de la gent gran de Santa Cristina que va viure els… [...]\nPROSES DEL VIURE A SOLIUS, DE XAVIER MONSALVATJE\nPROSES DEL VIURE A SOLIUS, DE XAVIER MONSALVATJE PRESENTACIÓ DEL LLIBRE El diumenge 21 de maig de 2017, al monestir de Solius, fou presentat el llibre Proses del viure a Solius, de Xavier Monsalvatje.… [...]


Pau Waelder | CCCB\nPau Waelder és crític d’art i comissari independent. Doctorand en Societat de la Informació i el Coneixement, a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), i llicenciat en Història de l’art per la Universitat de Barcelona, ha obtingut el Diploma d’Estudis Avançats en el Departament de Ciències Històriques i Teoria de les Arts de la Universitat de les Illes Balears. Ha desenvolupat la seva trajectòria amb un interès constant en l’art contemporani i l’art digital, que ha explorat des de diferents vessants: comissariat, crítica, investigació acadèmica i col·laboració amb galeries d’art.\nEntre els seus darrers projectes es troben les exposicions «Extimitat. Art, intimitat i tecnologia» (Es Baluard Museu d’Art Modern i Contemporani, 2011), «Habitat» (Urbanea, 2011), «Colmena» (Fundació Pilar i Joan Miró, 2010), «FLOW» (CCA, 2008) i «Metapaisatges» (Fundació Pilar i Joan Miró, 2007), així com el cicle de conferències «En_lloc» (Fundació Pilar i Joan Miró, 2009). Ha estat jurat dels Premis Pilar Juncosa i Sotheby’s (Fundació Pilar i Joan Miró, 2009), els Premis Ciutat de Palma 2009 (Ajuntament de Palma, 2010) i el concurs internacional d’art digital FILE PRIX LUX (São Paulo, 2010), entre d’altres.\nCom a crític d’art i investigador en art i cultura digital, ha escrit per a diverses publicacions, entre les quals cal destacar les revistes d’art contemporani ETC Magazine (Canadà), art.es (Espanya) i a:minima (Espanya), a més de les publicacions acadèmiques Leonardo (Estats Units), M/C Journal (Austràlia) i Artnodes (Espanya), entre d’altres. Actualment és professor consultor de cursos de postgrau en Cultura Digital a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), editor de la secció de Media Art en la revista art.es, crític del Diari de Balears, editor i escriptor del bloc Arte Cultura e Innovación de Laboral Centro de Arte y Creación Industrial i la UOC. També escriu textos per a catàlegs d’exposicions i monografies sobre art contemporani i cultura digital.\nActualització: 16 gener 2012\nSoy Cámara #29. A la meva habitació\n24 febrer 2012 Debats