LA VIA AUGUSTA: ADMESOS I EXCLOSOS (DE LA DIADA NACIONAL)\nADMESOS I EXCLOSOS (DE LA DIADA NACIONAL)\nAquells que som treballadors públics o els que alguna vegada han aspirat a ser-ho, coneixem bé els conceptes d’admesos i exclosos.\nEn el cas dels actes de la Diada Nacional de Catalunya n’hi ha d’admesos, que serien totes aquelles persones que sintonitzen amb les dues grans associacions organitzadores (Assemblea Nacional Catalana i Òmnium Cultural), els autoexclosos què són els que han decidit voluntàriament no participar-hi, com per exemple Josep Fèlix Ballesteros, l’Alcalde de Tarragona que tot i que una de les manifestacions es va produir a la seva ciutat va preferir no anar-hi i acompanyar al Nàstic a Alcorcón i d’altres com jo que devem de ser una mica com la tercera via: no combreguem amb els nacionalistes de la ceba ni volem autoexcloure’ns dels altes perquè malgrat tot, creiem que Catalunya té molt que reivindicar més enllà de la independència.\nAhir dimarts, en arribar al Restaurant Baix Ebre, el lloc on excepte dijous s’hi fa el tall de l’N-340, un comunista de tota la vida me va preguntar si jo era independentista... No vaig usar el volta’l (el comodí del programa el Suplement de Catalunya Ràdio), però quasi.\nTot i que com ja sabeu darrerament voto a les CUP, no per això me declaro independentista. A part les CUP tenen d’altres valors que comparteixo i de passada toquen el nas als convergents, la qual cosa ja me va bé. Està clar (al menys per a mi) que Catalunya no pot seguir menyspreada pel govern espanyol i, tot i que amb el PP s’ha accentuat, amb el PSOE no ens va anar molt millor.\nDesprés d’aquest parèntesi, tornem als participants de la diada, als admesos, als de la ceba... Què voleu que us digui... Me va cridar molt l’atenció veure segons quins personatges... Personatge que només fa uns anys era del tot impensable poder-los veure a una manifestació on es demanava (única i exclusivament) la independència de Catalunya... Un exfalangista, una convergent que va retirar el saludo a la meva dona quan se’n va assabentar qui era el seu marit, un exalcalde que mai va moure un dit per a defensar el nostre territori i la germana d’aquest, amb una estelada posada com una capa quan fa 15 anys li va fer treure a sa filla la que enganxava al balcó per la festa major... I ara tots van d’independentistes de tota la vida... I encara hi ha qui s’estranya de que no vagi de la ma de tots ells...\nA quantes manifestacions havien anat abans? Aquesta és una bona pregunta i m’agradaria conèixer la resposta, però me sembla que serà impossible.\nEntre els exclosos (i això me dol més), els meus de tota la vida, els socialistes... Aquells que encapçalaven les primeres manifestacions... Encara què, és veritat, havien d’escoltar sovint la paraula botifler. I és que a finals dels anys 70 d’independents ja n’hi havia, no tants com avui, és veritat, però ja els hi havia.\nDe totes maneres, tot i que com jo no estiguen plenament identificats amb el signe de la manifestació, no està de més participar-hi. L’11 de setembre celebrem, per damunt de tot, la pèrdua de drets i llibertats del nostre poble. Catalunya, abans d’aquella data gaudia d’una autonomia que ara la voldríem... De fet funcionava com un estat independent fins que el primer rei Borbó ens la va treure.\nPerò a part de voler una nova situació, també hem de desitjar una Catalunya més justa socialment, on tots els ciutadans de Catalunya s’hi sentint bé.\nI això només s’assoleix des de l’esforç col·lectiu i la unió de les forces progressistes que creguin, realment, que Catalunya és la nostra terra i com a tal ens l’hem d’estimar.\nVoldria acabar el comentari d’avui expressant la meva indignació cap els organitzadors de la Diada. Per què es van fer manifestacions a Berga i Salt i no a una població de les Terres de l’Ebre? Si el nostre territori tenim una identitat pròpia, per què l’ANC i Òmnium ho han ignorat? Hi ha molta gent que aniria a manifestar-se a qualsevol lloc, però d’altra que no es desplaçaran a Barcelona o Tarragona, però potser participarien si l’haguessin fet aquí.\nNo serà que tenien temor de que es convertís en una manifestació per a reivindicar les greus mancances i problemes que patim?\nÉs una forma més d’exclusió!\nEtiquetes: diada 11 de setembre, Manifestació, Tarragona


El Vaticà confirma que el papa viatjarà a Cuba el setembre - Cat Diàleg - Diari Digital català\nReligióZResto 23 April, 2015 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » El Vaticà confirma que el papa viatjarà a Cuba el setembre\nEl portaveu del Vaticà, el pare Federico Lombardi, ha confirmat que el papa Francesc ha decidit fer una escala a Cuba amb motiu del seu viatge als Estats Units previst per setembre. Serà la primera visita del Pontífex a l’illa des que va assumir el càrrec i la tercera d’un papa, després de la de Joan Pau II el 1998 i la de Benet XVI el 2012.\n“Puc confirmar que el Sant Pare Francesc, havent rebut i acceptat la invitació per part de les autoritats civils i dels bisbes de Cuba, ha decidit efectuar una etapa en l’esmentada illa abans d’arribar als Estats Units amb motiu del viatge anunciat fa temps”, ha comunicat Lombardi aquest dimecres.\nAixí, Francesc visitarà Cuba abans de continuar el seu viatge al país nord-americà, que inclou visites a Washington, Nova York i Filadèlfia. A la seva agenda figuren activitats com un discurs davant de les dues cambres del Congrés i davant de les Nacions Unides, a més de reunir-se amb el president estatunidenc, Barack Obama, a la Casa Blanca.\n80 anys de relacions diplomàtiques\nEl viatge del papa Francesc a Cuba coincideix amb el 80 aniversari de les relacions diplomàtiques ininterrompudes entre la Santa Seu i Cuba. El passat 17 de març, el papa va designar l’arquebisbe italià Giorgio Lingua, nou nunci a Cuba, qui ja havia exercit d’ambaixador del Vaticà a l’Iraq i Jordània.\nEl Vaticà ha enviat aquest dimecres a Cuba el Prefecte de la Congregació per al Clero, cardenal Beniamino Stella. Stella, que va ser Nunci Apostòlic a Cuba des del 1993 i fins el 1999, romandrà a l’illa caribenya fins el 28 d’abril i ajudarà a definir el pròxim programa del viatge del papa.\nDurant la seva estada, tindrà reunions amb la comunitat eclesial i amb algunes autoritats civils. El programa del viatge del Prefecte comprèn alhora una reunió amb els membres de la Conferència Episcopal i la visita als seminaris de les diòcesis de l’Havana, Camagüey i Santiago de Cuba, en les catedrals les quals presidirà l’Eucaristia.\nMediador entre Cuba i EUA\nEl viatge de Francesc tant als Estats Units com a Cuba es produeix després que el mes de desembre passat es descongelessin les relacions entre els dos països i es revelés el paper fonamental del Pontífex com a mediador. En els seus respectius discursos, tant Barack Obama com Raúl Castro van agrair el rol del papa Francesc en l’acostament dels dos països.\nDesprés, la Santa Seu confirmava l'”important paper” desenvolupat per la Santa Seu i el papa Francesc, qui va escriure tant a Obama com a Castro encoratjant-los a resoldre “qüestions humanitàries de comú interès, com la situació d’alguns detinguts, per donar començament a una nova fase de les relacions entre les dues parts.\nA més, la Santa Seu va acollir al Vaticà l’octubre del 2014 a delegacions dels dos països per, segons va explicar, afavorir un “diàleg constructiu sobre temes delicats, del qual han sorgit solucions satisfactòries per les dues parts”. La intenció de la Santa Seu, segons va anunciar llavors, és continuar recolzant les iniciatives que les dues nacions emprendran per augmentar les seves relacions bilaterals i afavorir el benestar dels seus respectius ciutadans.\ncatdialeg1748 Cuba9 Estats Units99 Papa Francesc17


WEB XARXA D'EQUIPAMENTS\nCentre Cívic La Ribera, Montcada i Reixac\nEl Centre Cívic La Ribera és un equipament municipal, inaugurat al 2006, situat a la població de Montcada i Reixac. Es va crear amb la finalitat de potenciar el desenvolupament sociocultural i associatiu dels veïns i veïnes del barri de la Ribera.\nEls objectius principals són potenciar el sentiment de pertinença a una mateixa comunitat, posar a l'abast de la població uns recursos que per a la participació en activitiats socioculturals i de lleure, així com contribuir a enriquir el teixit associatiu del territori.\nHi ha serveis com El planeta Xinxeta, del Casal Infantil, i El Calaix, en què es realitzen classes de reforç escolar, català etc. La sala d’informàtica totalment equipada amb capacitat per a 12 persones i la Sala Jove, l’espai reservat exclusivament pels joves del barri.\nCarrer Llevant, 10 Montcada i Reixac\nTel. 935 753 080\nDe dilluns a divendres de 9 a 14h i de 14:30 a 21h


IniciUnes propostes molt didàctiques\nFa un parell de mesos que hem iniciat el projecte Poca verdura i massa refrescs? i al llarg de tot aquest temps hem pogut veure els resultats de l’estudi dels hàbits alimentaris dels escolars catalans. Hem anat parlant dels diferents aliments que ens han servit d’indicadors i hem començat a veure el més important: les propostes dels mateixos alumnes per millorar els punts febles de la seva alimentació.\nPropostes sorgides dels alumnes\nEl fet que els nois i noies hagin de fer propostes per millorar els seus hàbits alimentaris és una de les millors estratègies pedagògiques per implicar-los. Però és que, a més a més, les seves contribucions poden servir d’exemple o de guia per engrescar totes aquelles persones que vulguin fer un cop de cap i millorar la seva dieta.\nPropostes molt didàctiques!\nA l’anterior missatge vam veure que hi havia una gran diversitat de projectes. Realment hi ha propostes molt didàctiques! Un exemple molt clar seria cercar formes alternatives de menjar els aliments que menys ens agraden. Aquest és el cas d’algunes de les propostes que ha fet l’alumnat de l’IES Ferrer Escrivà, els quals han pensat maneres divertides de menjar fruita i verdura i ho han plasmat en forma de presentacions i vídeos.\nUn altre model seria la proposta d’accions col·lectives. L’estratègia és simple però molt efectiva: és més fàcil que t’animis a dur una acció conjuntament amb més gent que no pas de manera individual. I això és una de les propostes que fa l’alumnat de l’IES la Sedeta, el ZER Baridà-Batllia o Les Heures: porten fruita per esmorzar com a alternativa a altres aliments.\nEvidentment el treball fruit de la reflexió també pot ser una bona eina per ser conscients de les nostres actituds envers el menjar. En aquest sentit, l’alumnat de l’IES Sa Palomera ha fet uns vídeos que no deixaran indiferents a qui els mira!\nFer-se el menjar un mateix\nPer canviar els hàbits, és important no solament entendre la importància que tenen en la nostra salut, sinó també poder implicar-se en allò que volem canviar. Per exemple, molts infants deixen menjar al plat o no volen certs aliments, però en canvi, si han ajudat a preparar-lo aquesta actitud sol canviar. Per estimular a que participin en la preparació del menjar, diverses escoles han pensat en fer tallers de cuina. És el cas de l’Institut Federica Montseny o el Col·legi Sant Josep de Reus.\nPropostes molt completes\nEvidentment, però, canviar un hàbit no acostuma a ser fàcil i una bona estratègia per aconseguir-ho és treballar les propostes de forma global. Així, el CEIP Josep Barceló i Matas proposa diverses accions que van des d’un programa de ràdio, a la realització d’un concurs, passant per una xerrada conjunta amb pares i mares. L’IES Front Marítim també opta per una implicació dels pares a partir de l’enviament d’un fulletó fet pels mateixos alumnes. A més a més, també faran una exposició de les propostes sorgides entre les quals destaquen l’organització d’una obra de teatre amb els aliments com a protagonistes!\nEn definitiva, un munt d’iniciatives per triar i remenar!


Els espanyols encara tenen 1.614 milions d'euros en pessetes\npessetes, pesseta, moneda\nMonedes i bitllets de les antigues pessetes.\nEl Banc d'Espanya deixarà de canviar-les de forma definitiva el 31 de desembre de 2020\nActualitzada 28/08/2019 a les 16:03\nEls espanyols encara conservaven al juliol bitllets i monedes de l'antiga pesseta per un valor equivalent a 1.614 milions d'euros, la qual cosa equivaldria a 268.547 milions de pessetes. El motiu podria ser per nostalgia o bé diners que s'han perdut o tenen guardats els turistes.\nTot i que han passat més de 16 anys des que va arribar l'euro, encara quedaven per canviar al tancament de juliol 136.769 milions de pessetes en bitllets (822 milions d'euros) i 131.777 milions de pessetes en monedes (792 milions d'euros en monedes), les mateixes xifres que al juny, segons les últimes dades publicades aquest dimecres pel Banc d'Espanya.\nEn l'últim any, des de juliol de 2018, els espanyols han canviat 1.331 milions de pessetes en bitllets (8 milions d'euros en bitllets) i 332 milions de pessetes en monedes (2 milions d'euros).\nEl Govern espanyol va fixar en tres mesos el període de convivència per a totes dues monedes, des de l'1 de gener de 2002, quan va començar a circular l'euro a la butxaca dels espanyols, fins al 31 de març del mateix any, i, des de llavors i fins al següent 30 de juny, va establir un període de bescanvi de les monedes i dels bitllets en pessetes en les oficines bancàries.\nA partir de l'1 de juliol d'aquest any, els espanyols han d'acudir al Banc d'Espanya si encara conserven l'antiga divisa nacional.\nEs deixaran de canviar al 2020\nEl banc emissor va estimar que el 45% de les monedes en pessetes que estaven en circulació abans de l'entrada de l'euro mai serà lliurat al Banc d'Espanya per al seu bescanvi perquè romandrà en mans dels espanyols com a peça de col·leccionisme, o bé per deterioració, pèrdua o sortida del país a les butxaques dels turistes.\nEl Banc d'Espanya deixarà de canviar pessetes a euros de forma definitiva el 31 de desembre de 2020, per la qual cosa els espanyols encara tenen una mica més d'un any per a retornar els 268.547 milions de l'antiga moneda nacional i aconseguir els 1.614 milions d'euros que valen avui dia.\nComenta el contingut : Els espanyols encara tenen 1.614 milions d'euros en pessetes


Montbike BTT: I Transplanes UCSB\nI Transplanes UCSB\nCom no, tornar a felicitar a la UCSB per aquesta tercera prova de la Xallenger que realitzen per primera vegada amb un circuït molt correcte i crec que apropiat per les dates que estem.\nAixí, Montbike es presenta amb una molt bona participació, 11 bikers que ens deixen en tercera posició detras de la Moleta i de la Ràpita, club de nova creació i que esta acudint en massa a totes les proves.\nDestacar la bona participació obtinguda 122 bikers,tot i el fi de setmana de "onada de calor" i pont de Sant Joan.\nEn l'àmbit de la cursa, destacar que els primers quilòmetres eren molt ràpids i la gent es va començar a animar, fins i tot jo que havia dit que sortiria de passeig, vaig acabar ficant plat gros i no encantant-me per no quedar-me l'últim. Un cop arribat a la zona del Mas de Mianes i Mas de Sant Pau les senderes i camins més tècnics van començar a fer estragos i allí podem anar recuperant posicions per encarar la pujada a la Mola de Godall on els esforços dels primers quilòmetres passen factura.\nEn definitiva bones sensacions amb uns bons resultats dels Montbikers, amb piques finals que no son la nostra tònica, però que ja se sap, en cursa, no hi ha companys més bé garrotades(eh Jaume)... jajajajaja\nNomés tornar felicitar a tos els companys de la UCSB i col·laboradors que tenien uns quants!!\nClassificacions Circuit llarg -Xallenger\nPublicat per Mont Bike a 9:06\nCami de Sirga i... I Transplanes (reconeixement)\nAmposta, Casetes Velles, Caro, Amposta


Andrea Dovizioso planta cara a Marc Márquez en els entrenaments del Gran Premi del Japó - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nAndrea Dovizioso planta cara a Marc Márquez en els entrenaments del Gran Premi del Japó\nEl pilot de Ducati, principal perseguidor de Márquez a la classificació general, ha estat més ràpid que ell a Motegi\n07/11/2017 - 13.19\nMarc Márquez, protegint-se de la pluja al circuit de Motegi (EFE)\nEl Gran Premi del Japó va servir a Marc Márquez per proclamar-se l'any passat campió del món de MotoGP. En aquesta edició, la cursa de Motegi no serà segurament tan determinant, però sí que pot marcar el desenllaç de la temporada, amb un Márquez decidit a continuar eixamplant diferències i un Andrea Dovizioso que no afluixa. Almenys, això és el que s'ha vist en una primera jornada marcada per la pluja.\nSi en la primera sessió d'entrenaments Marc Márquez (Honda) ha estat qui ha marcat el millor temps, a la represa Dovizioso ha recollit el guant i ha fet rodar la seva Ducati més ràpid. Darrere els dos aspirants, gran actuació d'Aleix Espargaró, que ha marcat el segon millor temps de la primera sessió i el tercer de la segona.\nEn canvi, les Yamaha no han respost al desafiament de Márquez. Maverick Viñales, tercer classificat a la general i encara amb opcions al títol, només ha pogut establir l'onzè millor crono i Valentino Rossi, el dotzè.\nJoan Mir, discret\nA Moto3 sí que hi pot haver campió mundial aquesta cap de setmana: Joan Mir. El pilot mallorquí, però, s'ha mostrat discret en les primeres sessions d'entrenaments, amb el dissetè millor temps de la categoria. Una categoria dominada pels pilots italians Nicolò Bulega, Andrea Migno i Romano Fenati, l'únic que pot retardar o evitar la proclamació de Mir. El valencià Arón Canet ha marcat el quart millor temps.\nLuthi-Márquez, a Moto2\nEls germans Márquez sembla que arriben en forma a Motegi, ja que també Àlex ha completat una bona sessió d'entrenament i ha marcat el millor temps en primera mànega de Moto2, superant el suís Thomas Luthi. A la segona tanda, els llocs s'han invertit i el més ràpid ha estat el pilot suís, que ha acabat protagonitzant una caiguda, seguit del cerverí. Franco Morbidelli, vigent líder del Mundial, ha marcat el quart millor temps en aquesta segona sessió.


Els Quatre Gats d’Or | Batec de Cultura\njul. 2012\t2 Comments\tEls Quatre Gats d’Or\tMar Armengol\nPatim una deliciosa síndrome, anomenada de “l’Edat d’Or”, que es manifesta quan entrem en aquest oasi de la veritable bohèmia barcelonina Entres als Quatre Gats esperant trobar-te amb els artistes Santiago Rusiñol i Ramon Casas fumant les seves pipes, com si el local tot d’una es pogués transformar en una màquina del temps. També imagines que podràs regatejar amb Picasso els preus de les obres de la seva primera exposició. Però no és veritat, així que sopes al restaurant – convertit en atracció turística indispensable –, intentant imbuir-te de l’aura de finals de segle, al so de la música en directe d’un hipotètic rebesnét d’Enric Granados. Després, segurament compraràs un dels souvenirs que es poden trobar a l’entrada del local: des de tassetes amb el dibuix dels ciclistes de Ramon Casas fins a llibretetes amb les solapes dels primers anuncis de Codorniu. Així hauràs viscut la teva experiència bohèmia®, amb record inclòs.\nMític quadre de Ramon Casas a l’entrada dels Quatre Gats. Font de la imatge: 4gats.com\nAquesta nostàlgia, anomenada síndrome de l’Edat d’Or, s’aguditza quan entrem als mausoleus de la bohèmia barcelonina, com els Quatre Gats. I no només passa amb els emblemes de la Ciutat Comtal: tot turista, quan viatja a ciutats com París, Londres o Barcelona, experimenta la pulsió daurada, alimentada durant anys per llibres, pel·lícules i cançons… El turista tendeix a cercar els escenaris dels seus ídols del passat, perquè vol viure una mica com ells. En Woody Allen ho va explicar molt bé fa poc a Midnight in Paris: el personatge de l’Owen Wilson s’enamora de la Ciutat de les Llums, que té la màgia de transportar-lo, literalment, als anys vint, on coneix Picasso, Dalí, Hemingway. En Woody només es limita a fer realitat a la gran pantalla els nostres evasius somnis nostàlgics.\nPrecisament en Pere Romeu, el fundador dels Quatre Gats, va prendre París com a referència per obrir el local barceloní, tot i que en aquest cas ell es va centrar en Le Chat Noir de la Belle Époque, on havia treballat: la taverna estava situada a Montmartre, el barri dels artistes, i segurament estava permanentment saturada de fum de tabac i xerrades fins a altes hores de la nit. Això volia Romeu a Barcelona i el 1897 va traduir Le Chat Noir al català i el va anomenar Els Quatre Gats. No obstant, no se’l pot anomenar ‘afrancesat’: els catalans havien recuperat la seva personalitat a finals del segle XIX gràcies a la Renaixença i els seus mecenes, els burgesos industrials. Però el bon gust s’havia d’expressar més enllà dels Jocs Florals i les màquines: l’opulència modernista havia d’embolcallar els artistes de finals de segle.\nL’arquitecte Josep Puig i Cadafalch va ser l’encarregat de treure l’accent francès als Quatre Gats i catalanitzar-lo amb motius gòtics que prenen la forma d’arcs apuntats a la Casa Martí – l’edifici que allotja als seus baixos el restaurant -, en homenatge a les reminiscències d’un passat medieval gloriós per a la senyera. El modernisme català, impulsor de la natura artificiosa, refulgeix als Quatre Gats amb composicions florals estampades a les rajoles i amb les estilitzades columnes verdes de la sala gran, acabades amb bombetes de forma floral, com si es tractessin de plantes abonades amb ciment. Tot plegat constituïa l’escenari perfecte per a la intel·lectualitat bohèmia barcelonina de finals de segle.\n“El modernisme català, impulsor de la natura artificiosa, refulgeix als Quatre Gats amb composicions florals estampades a les rajoles”. Font de la imatge: 4gats.com\n“Les estilitzades columnes verdes de la sala gran, acabades amb bombetes de forma floral, com si es tractessin de plantes abonades amb ciment”. Font de la imatge: 4gats.com\nEls Quatre Gats es va convertir en aquells anys en un oasi on es recolzaven les manifestacions artístiques de tota mena: des de les ombres xineses de Miquel Utrillo i Pere Romeu fins a vetllades musicals a càrrec d’Enric Granados i Isaac Albéniz, sense descuidar que el jove Pablo Picasso va realitzar la seva primera exposició a la sala gran del local. Barcelona era la inestable Rosa de Foc per a tothom, però els bohemis podien escapar a un paradís d’art. La història tendeix al reduccionisme, i els qui pateixen la síndrome de l’Edat d’Or no contemplen que potser, sortint del local, qualsevol anarquista revoltat els podria haver colat un tret entre les restes de whisky i pastís de poma que el seu estómac estigués digerint.\nLa història bohèmia del local, que van crear “quatre gats” , o potser cinc, va durar molt poc en realitat: de 1897 a 1903. Els negocis i les arts mai han casat gaire i sobre el paper Romeu no va saber quadrar els números. Però amb el tancament del local va néixer la llegenda. Les institucions que van recuperar després el local no ens interessen i, comptant el parèntesi de la guerra civil, el restaurant es va recuperar a partir dels anys ’70. I el negoci, que s’ha sabut explotar anys després gràcies al coneixement de la síndrome de l’Edat d’Or per part dels empresaris.\nAra podeu tornar a entrar als Quatre Gats pensant que vosaltres sou diferents, de pedra, i que no experimentareu la síndrome de l’Edat d’Or quan sentiu la música del piano i us atrapin les enfiladisses de ciment, subjectant-vos fort a la taula. Tampoc creieu que acabareu demanant per sopar el mateix que Picasso, però així serà. La diferència és que ara ja no hi haurà només quatre gats al local: estarà ple de ‘malalts’ com vosaltres, com jo mateixa, ho he d’admetre. “Jo no tinc la síndrome de l’Edat d’Or – diu un dels afectats –, només m’agrada apreciar l’arquitectura modernista; les interessants filigranes de ferro són sublims…”, mentre tracta d’amagar a la seva bossa, en va, L’auca del senyor Esteve.\nPosted in Calaix de sastre and tagged Els Quatre Gats, Enric Granados, Isaac Albéniz, L'auca del Senyor Esteve, Le Chat Noir, Midnight in Paris, Pablo Picasso, Pere Romeu, Ramon Casas, Santiago Rusiñol, Woody Allen\tSingle Post Navigation\t← Older Entry\tNewer Entry →\t2 thoughts on “Els Quatre Gats d’Or”\temdicmaria on Desembre 8, 2012 a les 1:33 pm said:\nMar, tens alguna altra proposta interessant de llibres o pel·lícules sobre el tema? Suposu que jo si que pateixo el síndrome de l’edat d’or, i de fet, de totes les edats passades on la cultura era un referent tant important en la vida d’alguns privilegiats.\nReply ↓\tMar Armengol on Desembre 8, 2012 a les 4:02 pm said:\nPel que fa a la síndrome de l’Edat d’Or en literatura, es podria considerar que personatges tan cabdals com Don Quixot i Emma Bovary la patien; mentre que el primer volia retornar a l’època dels cavallers, la segona anhelava viure una història d’amor tan apassionada com la de les històries que llegia.\nParlant de pel·lícules, qualsevol que tracti la temàtica dels viatges en el temps mostra aquesta fascinació pel passat que defineix la síndrome de l’Edat d’Or: “Kate y Leopold”, de tarannà romàntic, crea un pont entre l’actualitat i les darreries del segle XIX, i una altra d’acció i intriga, “Timeline”, barreja l’actualitat amb l’Edat Mitjana. També està “Pleasantville”, una comèdia de ciència-ficció, que trasllada els seus protagonistes a una sèrie en blanc i negre de la dècada dels ’50, i on es recrea d’una manera ben particular el desig de viure en un passat idíl·lic.\nEspero haver contestat a la teva pregunta i per suposat, no dubtis en preguntar de nou si et sorgeix cap atre dubte 🙂


La FECCOOPV llança la 2a edició del Curs: “Preparació i elaboració de programacions i unitats didàctiques per a FP i FOL” Modalitat En línia\nConcretament el títol del curs és: “Preparació i elaboració de programacions i unitats didàctiques per a FP (Professorat de Secundaria de FP i Professorat Tècnic d'FP) i FOL”\nL'activitat formativa tindrà una duració total de 30 hores més una revisió i millora personal de la programació i unitats didàctiques elaborades pels i les assistents.\n30 de gener, 6 de febrer i 13 de febrer horari 9 a 12 hores\n20 i 27 de febrer: horari de 9 a 14.30 hores\n6 i 13 de març: horari 9 a 14 hores\nRevisions particulars de la programació:\n20 i 27 de març i 17 d’abril.\nEls objectius i els continguts estan recollits en l'arxiu adjunt\nEl grup serà com a màxim de 30 persones (si no s'aconsegueix el mínim de persones inscrites per a formar grup, el curs no es realitzarà però es retornarà els diners a les persones que hagen efectuat el pagament).\nLes classes tindran caràcter en línia sincrònic, és a dir que les classes es faran en directe i no es gravaran però es podrà intervindre al llarg de la sessió i fer qüestions.\nLes revisions particulars, depenent de les circumstàncies sanitàries del moment es podran fer de manera presencial si la situació sanitària ho permet o de manera telemàtica.Les revisions presencials, si es poden fer, tindran lloc en VALÊNCIA a la seu de CCOO PV – plaça de Nàpols i Sicília nº 5. Si no és possible fer-les en la modalitat presencial o per a qui no puga desplaçar-se a València, es faran telemàticament.\nPer a seguir el curs és necessari una connexió estable a Internet i uns coneixements mínims com a usuari.\nEl curs té un preu de 75 € per a les persones afiliades a CCOO. Els no afiliats hauran d'afiliar-se un mínim de 6 mesos i abonar les 75 € de l'import del curs.\nLa matricula finalitzarà el pròxim 26 de gener.\n1. Emplenar el formulari d'inscripció que trobaràs en l'enllaç següent:\nNota: Si has pogut emplenar l'enllaç és perquè encara queden places.\nEl formulari està limitat a 30 respostes (màxim de persones per grup)\nEn el moment en el qual s'aconseguisca aquesta màxim, el formulari no admetrà més respostes i apareixerà aquest text: Ja s'han inscrit en aquest curs el màxim de persones i per tant l'activitat està completa. Per a romandre em la llista d'espera, escriu a formaciofeccoopv@pv.ccoo.es i indica els teu DNI, nom, correu electrònic i telèfon de contacte.\n2.- Abonament de l'import del curs\nA.- Persones afiliades a CCOO:\nAbonament del curs a través de transferència bancària seguint aquestes indicacions:\nConcepte Transferència: 2EdProgFP – DNI – Nom. Exemple: 2EDProgFP-24565998 MargaritaLopez\nUna vegada realitzada la transferència has d'enviar un correu adjuntant el justificant de la transferència a smoya@pv.ccoo.es i a formaciofeccoopv@pv.ccoo.es\nB.- Persones no afiliades a CC OO\n1.- Fer el pagament del curs, seguint les instruccions anteriors\n2.- Procedir a l'afiliació: Hauràs d'afiliar-te per un període mínim de 6 mesos: per a això has d'emplenar la fitxa d'afiliació i enviar-la als següents correus electrònics: jmgarcia@pv.ccoo.es i formaciofeccoopv@pv.ccoo.es\nTria l'opció de pagament semestral i signa en els dos llocs establits per a això.\nEn la segona pàgina del document pdf de la fitxa d'afiliació trobaràs les quotes vigents. Per a qualsevol dubte pots escriure a José Manuel García (responsable d'afiliació) jmgarcia@pv.ccoo.es . Aquesta activitat formativa està homologada per la Conselleria d'Educació amb un total de 30 hores, a les persones que es troben en els supòsits següents:\nb) Personal docent i personal tècnic educatiu amb destinació en centres no universitaris des dels quals es presten serveis tècnics de suport educatiu en els centres indicats en l'apartat anterior.\nc) Personal que haja finalitzat els graus i màster que condueixen a l'obtenció de la titulació docent, sempre que es troben inscrits en alguna de les bosses de personal docent de la Conselleria d'Educació, Formació i Ocupació i aquest personal no represente més del 50% de participació en l'activitat.


Darrera actualització el 06 Febrer 2013\nREUNIT, el Comitè d’Apel.lació de la Federació Catalana d’Escacs, en el seu domicili habitual, Sant Adrià, 20, el dia 05/02/2013, per conèixer els temes de la seva competència, i\nVIST, la reclamació del C.E. Tarragona en el seu partit contra el C.E Vila-seca de la Segona Ronda de la categoria Preferent grup I, de la Delegació de Tarragona, on el Club de Vila-seca va deixar una vacant al tauler número 10.\nVIST, el recurs del Club Vila-seca contra la Resolució 04/2013 del Comitè de Competició i Disciplina Esportiva de la Federació Catalana d’Escacs, on al.lega que un altre club de la seva categoria va posar vacants i no va ser sancionat.\nATÈS, el que diu el Reglament del Campionat de Catalunya per Equips de la FCE, en el seu article 7\n7. PRESENTACIÓ D’EQUIPS I INICI DE L’ENCONTRE\n7.1 ...”. Els clubs amb dos equips a la competició només podran presentar taulells vacants a l’equip B...\nDesestimar el recurs del Club Escacs Vila-seca, ja que la resolució del Comitè de Competició s’ajusta totalment a la normativa vigent. La possibilitat de deixar vacants no depèn de la categoria dels equips, sinó del nombre d’equips que tingui el club. Això explica que en una mateixa categoria hagin clubs que puguin deixar vacants i altres no.\nBarcelona, 06 de febrer de 2013


Biblioteca Comarcal de Blanes - Blanes - AGENDA UNESCO 2011\nAGENDA UNESCO 2011\nANY INTERNACIONAL DE LA JUVENTUT. Com els joves canvien el món (2011)\nAl llarg d'aquest Any Internacional de la Joventut (agost 2010 - agost 2011), centrat en el diàleg i la comprensió mútua, molts joves d'arreu del món s'han posat en marxa per construir un món més just i han alçat la veu per reclamar el lloc que els correspon en la construcció del futur dels seus països.\nLa UNESCO sempre ha considerat el jovent com una força de progrés i, mitjançant programes adreçats especialment a la joventut, ha volgut multiplicar les seves oportunitats i crear les condicions pel reconeixement del seu rol en la societat i per millorar el seu futur.\nÉs per això que, en acabar l'Any de la Joventut, el darrer número de la revista Correu de la UNESCO, redactat exclusivament per joves, vol mostrar "Com els joves canvien el món" i pretén inspirar i despertar en tots l'afany d'actuar.\nCorreo de la UNESCO (pdf castellà)\nThe UNESCO Courrier (pdf anglès)\nLe courrier de l'UNESCO (pdf francès)\n[Fon de la notícia: UNESCO.cat]\nRelacionat amb aquest tema, hem preparat una sel·lecció de recursos web sobre els moviments socials que van començar aquesta primavera. Es poden consultar al nostre compte de Del.icio.us\nDIA MUNDIAL DELS OCÈANS 2011\nLa Biblioteca Comarcal de Blanes, amb motiu del Dia Mundial dels Oceans declarat per la Unesco, dedica tot el mes de juny al Mar.\nHem fet una guia bibliogràfica del centre d'interès MAR, amb la intenció que a partir d'ara se'ns conegui com una biblioteca especialista en temes marins.\nTanmateix hem organitzat una sèrie d'activitats dedicades al mar durant tot el mes de juny, i durant aquest any totes les lectures de la tertúlia literària són obres de la literatura universal que d'alguna manera estan relacionades amb el mar.\nPer a celebrar el mes del mar, en el marc del projecte "Promocionem la cultura, fomentem la lectura" que estem duent a terme conjuntament amb les associacions de Blanes, hem convidat a la Confraria de Pescadors, al Club de Vela de Blanes, al Club d'Escafandristes Mola-Mola, i al Club de Rem Treumal, per a que exposin a la biblioteca tot el material que vulguin durant aquest mes.\nPodeu consultar la Guia de mar i l'agenda d'activitats a la nostra pàgina web a través d'aquest enllaç: http://www.bibgirona...\nMés info: www.bibgirona.cat/blanes\nDIA INTERNACIONAL DE LA POESIA 2011\nEl dia 21 de març va ser proclamat per la UNESCO Dia Mundial de la Poesia. Per festejar-lo, la poeta Marta Pessarrodona ha escrit el poema Poesia: una visió personal, traduïda a vint llengües. El Dia Mundial Comptarà també amb un seguit de recitals poètics arreu dels territoris de parla catalana.\nA la nostra biblioteca, oferim un recital poètic el divendres 1 d'abril a les 20.00 de la tarda.\nComptarem amb els poetes:\nMés info: http://diamundialpoesia.wordpress.com\nMES DE LA PAU 2011\nLes biblioteques catalanes associades a la UNESCO programem diverses activitats cada mes de febrer per fomentar la cultura de pau a través d'exposicions bibliogràfiques, conferències i hores del conte, entre d'altres. Els actes s'inicien cada 30 de gener, Dia Escolar de la No-Violència i la Pau.\nLa Biblioteca, conjuntament amb el PLACI (Pla d'Acollida, Ciutadania i Interculturalitat de Blanes), hem programat les següents activitats:\nDimecres, 26 de gener a les 18.00\nContes per la Pau i la Llibertat, a càrrec de Ferran Martín.\n"Deixa el teu missatge de PAU" als plafons que hem posat al vestíbul de la Biblioteca.\nDel 1 al 15 de febrer exposició BONES NOTÍCIES. Al vestíbul de la biblioteca.\nA càrrec d’ Aministia Internacional i PLACI\nDel 15 al 28 de febrer exposició DRETS DE LES NENES I DELS NENS. Al vestíbul de la biblioteca.\nA càrrec d’INTERVIDA


Els contractes sense hores, l’explotació que ve a Europa – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Els contractes sense hores, l’explotació que ve a Europa\nEls contractes sense hores, l’explotació que ve a Europa\nDimarts, 27 agost, 2013\nAl Regne Unit es quadrupliquen en set anys els contractes de zero hores fins arribar als 200.000 l'any passat, uns contractes en que el treballador ha d'estar disponible, sense un mínim d'hores.\nLa flexibilitat en la contractació laboral ha esdevingut la fórmula màgica quan es parla de creació d'ocupació. A Alemanya hi tenim les minifeines, els contractes a temps parcial que reparteixen feina a tort i a dret i que no desagraden gens a les patronals espanyoles. I ara, des del Regne Unit, ja se'ns parla dels contractes de zero hores, la màxima representació de la contractació de baix cost, que en menys de sis anys s'han triplicat i ja afecten gairebé 80.000 joves: des del 2005 s'ha passat de 50.000 contractes a 200.000.\nQuin és el seu secret? Doncs que no estableixen un nombre mínim d'hores per al treballador, que ha d'estar disponible sempre que l'empresa el requereixi. Això sí, pot rebutjar la feina, si les hores li coincideixen amb les d'una altra empresa. Tot un detall.\nEl contracte de zero hores, circumscrit encara al Regne Unit com a tal, aporta molta flexibilitat a les empreses –l'utilitzen gairebé un 25% de les companyies del país que efectuen contractacions, sobretot restaurants de menjar ràpid i cadenes de roba–, però també provoca en el treballador inseguretat laboral, inestabilitat econòmica i degradació social.\nAmb aquests contractes es porta la precarietat a una intensitat màxima. A l'estat espanyol encara no existeix aquest tipus de contractes, però es fan contractacions amb la mateixa finalitat que el contracte de zero hores. Al nostre país hi ha molts convenis que inclouen el fet d'estar de guàrdia a les feines, però això es compensa al treballador. En canvi, en el contracte de zero hores no s'hi inclou res. Però aquí es fan contractes a temps parcial i d'obra o servei determinat, que voregen el frau de llei i que aconsegueixen ara i aquí l'objectiu del contracte de zero hores, ja que el treballador signa per un temps parcial però fa hores extres i l'empresari l'hi paga per sota ma.\nNi la flexibilitat ni la precarietat no milloren la situació del mercat de treball i això ha quedat palès amb la última reforma laboral, amb la destrucció d'1,5 milions d'ocupacions a l'estat espanyol.\nEls contractes sense hores, l'explotació que ve\nAl Regne Unit, companyies com McDonald’s contracten fins a a el 90 per cent dels seus treballadors sota aquesta modalitat laboral, que permet a l'empleador no estipular quantes hores treballa la seva plantilla, exigint disponibilitat en funció de la càrrega laboral. “Les setmanes que més treball puc arribar a fer més de 70 hores, i les que menys, vuit o nou”. Així relata Aaron, de 45 anys, la seva situació laboral com cuidador de persones grans en una empresa que depèn directament de l'Administració en un barri del sud de Londres. Aquest cuidador se sent atrapat en un contracte sense hores, això és, un en el qual l'empleador no estipula quantes hores setmanals treballa la seva plantilla, exigint-li disponibilitat en funció de la càrrega de treball.\nUna modalitat de contractació bastant similar a la que la patronal espanyola vol implantar en el país. La Confederació Espanyola d'Organitzacions Empresarials (CEOE) ha proposat al Govern de Mariano Rajoy que els empresaris puguin “imposar” als treballadors la conversió del seu contracte a temps complet en un a temps parcial quan “existeixin causes que ho justifiquin”. No obstant això, aquestes propostes ja han rebut el rebuig frontal dels sindicats, que temen que aquestes mesures únicament serveixin per a augmentar la precarietat laboral, tal com passa al Regne Unit.\nEl cas de Aaron és un més, la punta d'un iceberg de més de 300.000 persones que es troben en aquesta mateixa situació, segons dades de l'Oficina Nacional d'Estadística del Regne Unit. Res comparat amb l'últim informe de l'expert en recursos humans CIPD (Chartered Institute of Personnel and Development) que augmenta la xifra fins a gairebé quatre vegades més, superant el milió d'empleats en aquesta situació tan precària. El CIPD afirma que mentre que el sector privat acapara el 17 per cent d'aquests contractes, el públic absorbeix el 24 per cent, incloent al Servei Nacional de Salut (NHS).\n“El nivell d'estrès que suportem”, explica Aaron, “és increïble perquè mai sabem si arribarem a fi de mes. Les setmanes que treballes 60 hores saps que podràs pagar les factures però no tens temps ni per a menjar; mentre que en les que treballes menys de deu hores, tens temps de sobres però res que dur-te a la boca perquè no tens ni un penic”.\nI és que, entre els inconvenients d'aquest tipus de contracte, a més de la incertesa de quant es treballarà (i ingressarà) al cap del mes, es troba també la pèrdua de molts beneficis respecte a un empleat normal, tals com assegurances de vida o mèdics, vacances pagades o dies per malaltia, pagues de beneficis o preavís de l'acomiadament, que en aquests casos pot ser d'un dia per a un altre.\nContractes precaris en augment\nLes xifres oficials, molt allunyades del milió del CIPD, il·lustren el creixement d'aquest tipus de contractes des de 2005, quan tot just existien 50.000; un any després ja n'hi havia 134.000 i a la fi de l'any passat més de 250.000. En aquesta tendència, 2010 va suposar un punt d'inflexió, amb l'entrada en vigor d'una directiva europea en virtut de la qual tots els empleats que haguessin estat contractats a través d'una agència de col·locació gaudirien del mateix estatus que qualsevol altre empleat complertes les 12 setmanes de treball. Llavors, van ser moltes les companyies que van recórrer als contractes sense hores per a sortejar la directiva i evitar pagar tots els beneficis als seus treballadors.\nEn aquest sentit, les associacions empresarials no han trigat a donar la veu d'alarma davant la possibilitat que el Govern elimini aquest tipus de relació laboral. És el cas de Alexander Ehmann, director de Política Regulatòria del Institute of Directors (IoD), una agrupació que reuneix a més de 38.000 directors generals de companyies, inclosos diversos alts directius d'empreses del FTSE 100 (els 100 principals valors de la Borsa de Londres). Convençut que “aquests contractes poden jugar un paper crucial en la nostra recuperació econòmica”, Ehmann afirma que “eliminar-los podria conduir al mercat laboral britànic a rigideses com les de França o Espanya”. El representant del IoD assegura que “una de les raons per les quals la nostra economia no ha seguit el mateix camí que el sud d'Europa és perquè els empleadors han estat capaços d'adaptar-se ràpidament a la demanda canviant”.\nPer la seva banda, un altre portaveu de IoD, que prefereix denominar a aquests contractes com “d'hores no garantides”, afirma que “creiem que són ètics, perquè no només proporcionen als empleats la flexibilitat per a complir amb els seus altres compromisos (com estudiar, criar als seus fills), sinó que també la hi dóna a una indústria com l'hostaleria, en la qual resulta tan complicat predir quina plantilla es necessitarà”.\nTant és així que la pròpia seu del IoD a Londres, on el seu màxim directiu gana 300.000 lliures anuals, (uns 347.000 euros) compta en el seu departament d'hostaleria amb 16 empleats temporals amb contractes sense hores. Aquestes mateixes fonts no només consideren que “sense aquest tipus de contractes l'atur a Regne Unit seria molt major” sinó que, a més, assenyalen que “el Govern ha de reconèixer que qualsevol acció que limiti l'ús d'aquesta modalitat contractual és més que probable que perjudicarà a la creació d'ocupació”.\nCal remarcar que en moltes ocasions l'empleat guanya menys de la meitat del salari mig per a aquest mateix lloc de treball, tot just superant en una lliura el salari mínim. Una situació que afecta especialment als joves entre 16 i 24 anys (37%), així com als majors de 55 anys. A aquesta situació tan precària se sumen, a més, els errors fiscals en el càlcul de les retencions a causa de les fluctuacions d'hores que poden dur al treballador a deure summes importants de diners a Hisenda.\nMcDonald’s, en el punt de mira\nA pesar que des del IoD subratllen que són les pymes les grans beneficiades dels contractes sense hores, ha saltat la polèmica després que el diari The Guardian revelés que companyies com McDonald’s empren amb aquesta modalitat de contracte fins a a el 90 per cent de la seva plantilla a Regne Unit, el que suposa un total de 82.200 persones.\nCuriosament, la cadena de menjar ràpid que només en aquest país compta amb 1.200 empleats i serveix diàriament a 2,5 milions de clients, va ser certificada aquest mateix any per la consultora holandesa de recursos humans CRF Institute com un dels millors empleadors, no només a Regne Unit, sinó de tota Europa. Llavors, el seu vicepresident a Gran Bretanya, Jez Langhorn, presumia que “els nostres empleats són persones ambicioses i amb talent i ens hem esforçat per engegar iniciatives que els donin suport i motivin en el seu treball i en el seu desenvolupament professional”.\nMcDonald’s no és ni de bon tros una excepció, sumant-se a la llista marques molt conegudes com Sports Direct, que amb 20.000 empleats sense hores també ronda la contractació del 90 per cent de la seva plantilla amb aquest model. De manera similar operen Boots o Subway, que se sacseja la polèmica sobre les seves franquícies, fent-les responsables de tot el que tingui a veure amb els seus empleats.\nAndy, que amb 18 anys treballa per a una cadena de menjar ràpid a Londres, explica que “no és gens rar que el gerent arribi a mitjan matí i, si vénen pocs clients, t'enviï cap a casa, sense importar-li si véns des de lluny o quant t'has gastat en transport”. A això se suma, a més, el que poden arribar a afectar els enfrontaments personals amb l'encarregat, que “de vegades et pot arribar a llevar pràcticament totes les hores durant setmanes, saturant a algun company amb 50 o 60 hores setmanals”.\nEn un comunicat de premsa, McDonald’s assegura que “els nostres empleats estan contents amb aquesta flexibilitat que els brinda l'oportunitat de tenir temps lliure per a les vacances escolars dels seus fills, preparar exàmens, etc.”. La companyia nega que aquest tipus de treballadors tingui menys beneficis que la resta i afirma que no se'ls exigeix plena disponibilitat quan són cridats. Fonts de la companyia consultades per Público rebutgen entrar a valorar si aquests contractes són o no ètics i assenyalen que “els nostres empleats es mouen en una franja d'edat que va des del final del col·legi als anys previs a la jubilació”.\n* Un article de David Bollero al diari Público extret de http://www.librered.net/?p=28669\nLegislació neoliberal, Reforma laboral


You are browsing the archive for calders.\nIIITrobada de Gegants de Calders\nsetembre 19, 2018 in Activitats\nUn cop passada la seva festa major, la colla de Calders organitza aquest dissabte 22 de setembre la seva 3a trobada de gegants. Enguany acompanyats de sis colles vingudes la majoria de la mateixa Vocalia.\n17.00: Plantada de Gegants, a la Plaça Major\nTrobades a Calders i Santpedor\nsetembre 19, 2017 in Activitats\nAquest Dissabte 23 de Setembre a la tarda pràcticament a la mateixa hora tindran lloc dues trobades de gegants a la nostra vocalia, Calders i Santpedor rebran gegants d’arreu per participar de la seva trobada de gegants.\nDissabte a la tarda, Calders acollirà la seva II Trobada de Gegants per tancar la seva Festa Major. Enguany seran sis colles les que vindran convidades.\n17.00: Plantada, a la Plaça Major\nA la mateixa hora, Santpedor acollirà la seva XXIII Trobada de Gegants, enmarcada dins de la fira de Sant Miquel.\n17.30: Plantada de Gegants, a Cal Llobet\nTags: bages, calders, gegants, moianès, santpedor


Wikiloc | Vall-llobrega. Ermita Fitor, Can Cabré, Vall-lobrega, 25.07.2017 Trail in Vall-Llobrega, Catalunya (España)- GPS track\n健行 (在Spain的最佳健行航线 → Catalonia → Vall-Llobrega )\nVall-llobrega. Ermita Fitor, Can Cabré, Vall-lobrega, 25.07.2017\n8,101 262 1534\nSt Mateu de Vall-Llobrega, 1-SETEMBRE-2018 (步行)\nVall-llobrega, Cim del Muntagut, Castell de Vall Romà, Vallobrega, 15-08-16 (健行)\nVall-llobrega, Castell, Cim Montagut, Can Sabat, Vall-llobrega, 26.07.2017 (健行)\nVALL-LLOBREGA-PONT DE LA CREU- CAN SAIS -MAS SÀBAT-MAS CABRER-ESGLÉSIA VELLA DE SANT MATEU (健行)\n浏览次数： 537次 , 下载次数： 36次\n邻近 Vall-Llobrega, Catalunya (España)\nSortida desde el petit poble de Vall-Llobrega, per carretera asfaltada girém cap a la dreta dirección a la urbanització els Vilars, un cop aquí comencém inici de pujada tot per pista forestal espectaculars els canvis de diferents tipus d´arbres i boscos, arbres surers, pins, eucaliptus, álsines... fins a arribar a la bonica Ermita de Fitor, seguím corriol de baixada i torném a agafar pista principal, girém a la dreta i iniciém baixada passant per la Masía Can Cabré.Can Sabat i arribada al inici de la sortida.\nAquest hotel està situat a la Vall-llobrega i està envoltat dels boscos i les vinyes del Baix Empordà. L'establiment és en una casa rural restaurada que data del segle XIV i ofereix una piscina exterior i habitacions elegants amb TV de pantalla de plasma. Les habitacions de l'RVHotels Ses Arrels estan ubicades a la casa o en una ampliació moderna. Totes presenten una decoració elegant i disposen d'aire condicionat i bany privat amb assecador. L'RVHotels Ses Arrels serveix cada matí un bufet d'esmorzar elaborat amb productes frescos. A més, hi ha una sala de TV i una sala de lectura amb parets de pedra originals i una decoració preciosa. Des de l'RVHotels Ses Arrels podreu arribar, amb cotxe, en menys de 10 minuts a les platges de la Costa Brava i en 25 minuts, a la localitat encantadora de Begur. A les parelles els ha agradat especialment la ubicació - li han posat un 8,6 per a viatges de 2 persones.\nInici Camí terra\nBosc arbres surers\nArbre surer girém a l´esquerra\nErmita Sta Coloma de Fitor\nSanta Coloma de Fitor Construït segles X - XII Santa Coloma de Fitor és una església del nucli de Fitor, al municipi de Forallac (Baix Empordà), protegida com a Bé cultural d'interès local. Està dedicada a la verge i màrtir santa Coloma i s'hi celebra un aplec el tercer diumenge d'octubre Arquitectura És una església de dues naus rectangulars, una més llarga que l'altra, i adossada a un altre edifici per un dels seus costats curts. La nau del costat nord és més antiga que la del costat sud. La nau nord està coberta amb volta de canó feta amb lloses disposades en forma de plec de llibre, i la sud té volta de canó lleugerament apuntada i amb un arc toral. La volta de la nau sud en substitueix una d'anterior que era de canó ultrapassat; en aquesta nau, s'hi conserven restes de pintures murals romàniques. Les dues naus acaben en dos absis semicirculars. L'absis de migdia està construït en opus spicatum i té restes de pintures murals de tipus geomètric. També és visible una porta que antigament donava pas a la sagristia, però aquesta va ser enderrocada a finals del segle XX. A la façana sud, s'obre la porta d'entrada al temple que està formada per dos arcs de mig punt en gradació. Als peus de la nau nord es troba el campanar, que és de planta quadrangular, s'eleva dos pisos per sobre de la teulada de l'església i està coronat per una teulada piramidal. Al primer pis s'obre, a cada cara, una finestra d'arc de mig punt ultrapassat i al segon pis finestres geminades. Aquest segon pis, que correspon a una ampliació que es va fer al segle XII, està decorat amb arcs cecs a la part superior. Història Es conserva una còpia del segle XIII de l'acta de consagració i dotació de l'església feta per Guillem de Moles. El 29 de gener de 948, el bisbe Gotmar de Girona consagrà l'església, que va ser dotada de terres i vinyes i dels delmes, les primícies i les oblacions de la vila de Fitor i dels poblets de Calbs, Quinciana, Castell, Canet i Vilanova. Santa Coloma de Fitor és esmentada en diversos documents com les Rationes decimarum dels anys 1279 i 1280 i en els nomenclàtors diocesans de finals del segle XIV. L'any 1984 es van enderrocar la sagristia i el cementiri. L'any 1985, la diputació de Girona i la Generalitat van restaurar l'església.\nMàs en Runes Can Puig\nDes de mateix pobla de Vall-llobrega iniciem el sender. Aquest es troba ben senyalitzat des del seu inici. La primera hora, per pista forests amb pujada. Troben rètols a cada cruïlla. A L’ermita de Fitor, un bon punt de descans a mes d’admirar i conèixer la seva història. A la tornada quasi tot en baixada per l’altre veïnat amb espectaculars masies.\nMoltes gràcies per la teva valoració!!! Salut company!!!


L'alta participació en les primàries del PSPV i Compromís deixa en evidència el procés del PPCV - La Veu del País Valencià\nEn la tria d'Isabel Bonig han participat tan sols 7.000 afiliats dels quasi 150.000 militants amb els quals diu comptar la formació conservadora\nVotació de militants en la seua del PP de Gandia.\nFoto: PP Gandia\n13.03.2017. Els 7.000 militants del PPCV trien Isabel Bonig amb el 97% dels vots 01.02.2015. Fran Ferri guanya la votació per a la llista de València amb 4.270 punts 01.11.2014. Vora 7.500 persones podran votar en les primàries obertes d'Esquerra Unida 09.03.2014. Ximo Puig guanya per àmplia majoria les primàries del PSPV (70-30) Etiquetes\nIsabel Bonig, PPCV, Primàries\nLes peculiars primàries que ha celebrat el PP valencià, després de les quals Isabel Bonig continuarà sent la presidenta del partit amb només 6.545 vots, és a dir, un 97,4% dels sufragis dels 7.006 militants que tenien dret a vot, han desmuntat el mite dels 150.000 militants de què presumia el PP valencià. Així, el proper mes d’abril, durant el congrés ordinari, es convertirà oficialment en la màxima responsable dels populars i candidata a la presidència de la Generalitat a dos anys vista per intentar assaltar la seu del Govern valencià amb tan sols un 4,67% de la teòrica militància.\nEl PP sempre ha usat la màgica xifra de 150.000 militants en mítings i actes per a demostrar la seua força. Sols cal entrar al web del PPCV i comprovar les afirmacions de l’expresident Alberto Fabra, qui durant un acte a Sant Joan d’Alacant (l’Alacantí) en 2014 animava les bases a “posar en marxa una vertadera xarxa social, amb els 150.000 afiliats del PPCV, per arribar a tots els ciutadans”.\nAl final del procés d’aquestes primàries, on sols ha participat un 4,67% de la legió de militants, s’ha posat en evidència que hi ha hagut una depuració de militants, com per exemple, els que no paguen quota o no estan al dia en els pagaments, és a dir, unes primàries amb unes xifres de participació paupèrrimes, encara que el 97% de vots obtinguts sembla ser una elecció “a la búlgara”.\nLes dades de les primàries del PPCV contrasten amb les dels altres partits valencians. I ho fan per la baixa participació respecte a la d'altres formacions com el PSPV o Compromís. Amb tot, Bonig va desacreditar en diverses ocasions les primàries dels altres partits valencians i, en especial les del PSPV. En novembre de 2016, en una roda de premsa, la líder popular va afirmar que “apostarem per noves fórmules de participació, i el que tinc clar és que no farem primàries com les que ha fet Ximo Puig".\nPerò el rècord de participació el té el PSPV en les primàries obertes de 2014, quan es disputaven la candidatura a la presidència de la Generalitat Ximo Puig i Toni Gaspar i on es van inscriure 66.913 electors. Per a la contesa es va prmetre la inscripció de simpatitzants que havien de pagar dos euros per participar.\nEn total, en les primàries del PSPV va haver-hi finalment una participació del 83% dels inscrits i el resultat va ser que Ximo Puig guanyà amb un 69% dels vots, davant el 31% de Toni Gaspar.\nTambé van ser més concorregudes les primàries obertes de Compromís de 2015, amb 40.000 inscrits, molts d'ells simpatitzants. Encara que la candidata a la presidència de la Generalitat estava decidida- Mónica Oltra-, no sense polèmiques i tensions, hi va haver una participació molt elevada. I és que estaven en joc els llocs de la llista per a ser elegits diputats a les urnes. Així es va registrar una participació que superà el 70%.\nPel que fa a EUPV, en les primàries de 2014 per a elegir candidat a la presidència de la Generalitat participaren més de 7.000 persones entre militants i simpatitzants. Ignacio Blanco va aconseguir 400 vots de diferència (2.292 enfront de 1.891) sobre l'altra candidatura, que encapçalava Marga Sanz, i que estava impulsada des del Partit Comunista.\n2754 lectures 3 comentaris Envia\n3 remigio III 14 de març 16.49h #2 sembla que el pp és una espècie de Dràcula, entre ombres sembla el millor: A la llum es veu a, la bonyig i s'acaba l'encant. Si a més té la cartera buida, la caixa per dormir serà de cartó.\nRespondre comentari Comentari inadequat 2 Tamarit / Sagunt\n14 de març 16.33h Els comicis han posat fi a la fictícia legió dels 150.000 militants que tenia el PPCV de Camps. Ara sabem els que són: els que voten, com en tots els partits. En el PPCV de Bonig han desaparegut les espesses falanges d'inscrits que produïen indignació i vergonya aliena.\n14 de març 15.46h Democracia a compromis ? , lo que mande la faraÒna


ricderiure bloc: la rendició d'Abdijan.\nDoncs segurament així va succeir! Moltes gràcies per l'aportació, ara ja sabem la realitat de la història!\nTot i que he tirat de Vikipèdia per saber una mica sobre els personatges no m'he fet una idea fins ara.\nLa narració te tots els visos de realitat, fins i tot la traïció final al pobre pastor, un petit detall que passa desapercebut davant l'escena final on el xa és sotmès per Baber, no sols políticament.\nBon cop d'efecte.\n15 de març de 2010 a les 17:15\nCaram, quina sorpresa final. La veritat és que després d'explicar una història tan realista no m'esperava aquest final!\n15 de març de 2010 a les 23:06\nm'encanten els finals sorpresius que et cambien tota la visió de la història i els personatges...\nuau Josep ! molt bé que t'has quedat amb el detall del pastor!\nalguna crítica m'han fet de que no s'acaba d'entendre... ( vec que tu si)\npretenia presentar el protagonista primer com una mica victima, que es sincera amb el pastor,\nal final decideix no fer-li ni cas i tirar pel camí de la mentida i la demagògia...\nper això al final és necessari carregar-se al pastor...\ncreieu que s'enten o que?\nper les lloances i també per les crítiques necessaries per apendre a fer bones narracions!!!\nM'agrada com t'ha quedat^-^!\n16 de març de 2010 a les 21:37\nUna narració documentada, ben narrada i ben explicada i escrita....m'ha sorprès agradablement, et felicito t'ha quedat estupenda!\n20 de març de 2010 a les 13:10\nBona i acurada recreació històrica. Fins i tot jo m'he convençut amb les paraules de Khusrau del bon propòsit de les seves accions. Quin final, traiciona khusrau el seu poble per amor o és part de les exigències del lasciu Baber?, ^_^ Felicitats pel relat!\n21 de març de 2010 a les 19:35\nGràcies per aquesta aportació tan ben feta i que ens dóna llum sobre aquests personatges. Felicitats!\nCaram, quines històries més bones que estic llegint. M'ha agradat, fins i tot el gir final encaixa en el relat (lo de 'encaixar' no va amb segones...)\n23 de març de 2010 a les 0:45\nReitero el que ha dit Kweilan, felicitats!\n23 de març de 2010 a les 16:42\nI jo que em pensava que havia estat original amb el meu final... I veig que el meu microrelat no li arriba a la sola de la sabata al teu relatàs!\n9 d’abril de 2010 a les 16:45


▷ ⭐Definició de homofònic⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de homofònic\nDefinició de homofònic\nara pots trobar La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula homofònic, en aquesta col·lecció de rectificacions ortogràfiques pots descobrir com es pot utilitzar en un text Veritable aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que trobaràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil comprendre què significa homofònic.\nCaracteritzat per l’homofonia.\n¿Cóm es diu homofònic en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice homofònic en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en castellà homofònic has de entendre que la seva traducció és homofònic pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar homofònic\nTampoc, el paratonalismo simètric ha de ser jutjat com un procediment de la bitonalitat, quan aquesta […] espècie de paratonalismo bessó opera dins […] d’una textura homofònica d’harmonia bimodal, […] sense cap adherència elements […] extratonales que puguin atenuar o anul·lar la seva puresa, tal com passa, de vegades, a la bitonalitat.\nTambé sabem que la música era […] essencialment vocal i homofònica, i coneixem […] els textos de molts poemes que sabem que es cantaven.\nEl mateix dia, Sanyo […] va difondre un comunicat de premsa sobre dues noves càmeres Sanyo que poden gravar en aquest nou format de vídeo homofònic.\nEn efecte, seguint les […] pautes de l’estil homofònic, vostè pot […] formar acords bimodals sobre els graus de qualsevol […] escala, per acompanyar una melodia donada.\nInterpreten d’acord a la part subordinada o un ostinato mentre la melodia és duta a terme distintivament com una mena de mósica homofònica.\nEn la seva obra es distingeixen clarament dos estils, […] el primer més homofònic i policoral, herència […] del segle XVIII espanyol, i el segon […] més contrapuntístic i influït pels nous corrents que arribaven d’Europa.\nDels 8 versos que apunta Salaberry en el seu cançoner (la font que pren sens dubte l’autor) JBP només empra els versos nº 1, 6 i 8. Una deliberada estaticitat homofònica li confereixen un caràcter desolador i alhora d’extremada delicadesa.\nLa descripció de l’aliança explota […] la similitud homofònica del dret amb […] la dreta, lligada a l’homofonia entre els […] mateixos i l’arribada del jutge espanyol Baltasar Garzón per investigar les violacions els drets humans per part del règim colpista.\nJo desitjo assenyalar que, The Sleepless Street, és només una de les diverses obres que jo he escrit, en harmonia bimodal; seleccionant-[…] aquí, com un exemple prototípic […] del Sistema, per la seva homofònica simplicitat que, inequívocament, […] destaca la novetat harmònica del Bimodalismo.


Pàgina inicial|Actualitat|Barcelona Meeting Point\nPresents al Barcelona Meeting Point per tercer any consecutiu\nEls dies 25,26, 27 i 28 d’octubre Salas va estar present per tercer any consecutiu al Barcelona Meeting Point, la Fira Immobiliària de referència celebrada a Catalunya.\nA aquesta nova edició, Salas vam presentar oficialment tres nous projectes d’àmbit residencial: Travessera (Girona), Font Nova (Cerdanyola) i Can Falguera (Sant Feliu de Llobregat). El nostre stand del Barcelona Meeting Point mostrava la nostra presència a més d’onze ciutats de Catalunya i Balears i les 25 promocions d’àmbit residencial que tenim actualment en diferents fases de desenvolupament, comercialització o gestió.\nLa fira es va aprofitar també per reafirmar altres àmbits en què també estem treballant com la consultoria, la gestió de sòl o el desenvolupament de tot tipus de promoció (oficines, residencials col·lectius o hotels, entre d’altres).\nSense dubte, una bona oportunitat per generar imatge de marca, fer nous contactes i conèixer nous clients.


Glosa de Mateu Xurí | 20 maig 2011\nLa indignació ha acampat!\nI ja va bé que s'escampi,\nes critiqui i s'acampi\nper ràbia i per llibertat.\nEns hem podrit i tudat.\nAra tot ja bull i crema.\nSi no s'encara el problema,\nsi no partim de bell nou,\npodria ser bé que el brou\nvessàs damunt el sistema.\nPer CrÃtic, fa mes de 9 anys\nVulla que sàpigues que just llegesc aquest 'diari', per anomenar-lo d'alguna manera, per llegir les teves gloses que trascendeixen el marc popular i ingenyós per arribar a la veritable poesia, emmarcada a una dècima pulcra que, en la majoria del casos, m'emociona i pren amb la seva força dins la meva ànima.\nEnhorabona i a seguir,\nÉs que hem de canviar (per bé) es sistema


Actualitzada 07/11/2019 a les 22:30\nEl filòsof grec Aristòtil va dir: “La mà és l’instrument dels instruments: un instrument certament molt valuós. El cervell humà ha evolucionat en gran part gràcies al gran nombre d’experiències que el fet de tenir dues mans tan útils li han proporcionat.”\nLes mans indubtablement han jugat un paper capital en el desenvolupament de la intel·ligència humana, i podem dir que som qui som perquè tenim mans. A més, les mans han estat fonamentals en la creació i en l’execució de tot el que hem heretat de les antigues civilitzacions, i segueixen sent clau en el llegat que deixarem a les futures generacions.\nQuin òrgan efector o executor podria rivalitzar en particularitat i finesa davant el dia a dia dels problemes locals i quotidians?\nLa mà és un extraordinari òrgan de precisió, ella és amb els ulls el principal mitjà de coneixement del món, i és una eina indispensable per a l’expressió del pensament tant escrit com oral i per a la nostra vida sexual. Això explica les innombrables repercussions psicològiques que es poden produir per lesions i/o la pèrdua.\nLa mida i la complexitat del cervell es deuen a les activitats realitzades per les mans al llarg del desenvolupament psicomotriu, cognitiu i emocional de l’ésser humà. En tant que és un element fonamental en el desenvolupament de l’individu, l’àrea de representació de la mà en el còrtex cerebral té una extensió més representativa que d’altres zones del cos.\nL’ús dels dits estimula una gran quantitat de interconnexions nervioses, és a dir, la interacció entre la mà i el cervell és fonamental per poder constituir un bon desenvolupament integral, físic-mental-motriu.\nLa mà és fonamental per construir l’autonomia i la independència respecte de l’altre i participa de manera única en el desenvolupament de les principals funcions neurocognitives bàsiques. Intervé en l’esfera social (és una extensió d’allò que comuniquem) i juga un paper fonamental en l’àmbit laboral.\nÉs, doncs, l’òrgan que simbolitza la llibertat d’acció i de creixement personal insubstituïble.\nEls metges i cirurgians en general haurien de comprendre que la mà no pot ser o estar aïllada de la totalitat de l’extremitat superior, així que els seus coneixements han de ser molt clars i sense llacunes.\nNo obstant això, en tots els procediments hi ha diferents aspectes que mai s’han d’oblidar: l’atenció acurada a cada detall, la delicadesa i la gran precisió tècnica.\nSterling Bunnell va posar en relleu l’ús de tècniques no traumàtiques en la cirurgia de la mà. L’ús del microscopi en aquesta cirurgia ens ha permès veure amb claredat els danys que es poden causar en els teixits delicats, inclús en els casos de dissecció més curosos i precisos, al mateix temps, el refinament dels instruments ens ha proporcionat mètodes molt millorats en un esforç per apropar-se cada cop més al somni impossible d’una cirurgia veritablement atraumàtica.\nLa cirurgia de la mà és una especialitat quirúrgica que requereix d’una especialitat prèvia, ja sigui en cirurgia ortopèdica i traumatologia i/o en cirurgia plàstica i reconstructiva. A més, requereix d’una àmplia formació prèvia en microcirurgia. Desafortunadament, a molts països, com el nostre, aquesta cirurgia està infravalorada, mentre que en altres països d’Europa, Amèrica i de la resta de món aquesta especialitat ha arribat a tenir una posició molt rellevant i molt apreciada no només pel col·lectiu dels facultatius medicoquirúrgics, sinó també per les institucions sanitàries, i sobretot per una societat que cada dia es fa més i més exigent i està millor informada. Per tant, el reconeixement de la cirurgia de la mà com a especialitat és necessària per al caràcter ben particular del seu enginy, de les seves indicacions i de les seves tècniques.\nLa primera etapa d’aquesta especialitat i de primordial importància és fer un diagnòstic exacte.\nSaber què fer i quan fer-ho és potser l’aspecte més difícil d’un bon cirurgià de la mà. Aprendre les tècniques específiques molt sovint és una tasca que es pot complementar en un període de temps relativament breu, però desenvolupar un ull clínic i perspicaç, i un criteri apropiat per emetre els judicis quirúrgics, s’adquireix mitjançant la correcta aplicació dels consells dels mestres respectats i amb molts anys de pràctica personal.\nA través dels meus 18 anys d’experiència com a cirurgià de la mà he après i he constatat que l’aplicació de mètodes científics han incidit i repercutit directament en els resultats obtinguts en els pacients. Aquests resultats estan basats en l’evidència clínica i en la qualitat d’atenció donada. La interacció amb un equip interdisciplinari de bons metges rehabilitadors i excel·lents fisioterapeutes ens ha permès realitzar una reeducació específica de la mà ajustada a la realitat de cada individu. Tot i que la implicació del pacient en la seva salut i recuperació és fonamental en l’èxit del procés.


Torrentització - Línia Nou Barris\nLectors|2013-11-19T12:38:22+01:0019 novembre 2013|Línia Nou Barris\nAvui la metàfora de Torrente es fa realitat, i anem pel camí de la torrentizació vital, total i absoluta. S’entreveia que molts de nosaltres amagàvem en els nostres secrets interiors trets d’en Torrente, una tendència al “cutrerío” en molts aspectes, resultat d’una història col·lectiva fosca i tenebrosa que ha impregnat la genètica espanyola i rodalies des de fa segles. El que mai ens haguéssim pensat és que centenars de persones suportarien llargues cues per acabar suplicant a aquest malgirbat personatge una feina low cost de pocs dies de durada. Són temps de gran decadència a Espanya.\nUna empresa ha convocat un càsting de figurants (uns 30 euros al dia) per participar durant algunes setmanes en el rodatge de la pel·lícula Torrente 5. Necessitaven un centenar de persones i se n’han presentat més de tres milers. Alguns van viatjar centenars de quilòmetres. A la cua també hi havia tècnics i diplomats inclosos. El mateix Santiago Segura se sentia compungit.\nFa temps que a través de les tertúlies de televisió i en l’opinió en general s’observa la proliferació de bufons i mestres del no res, gent que aboca barbaritats a manta i es queda tan ampla, i que al damunt esdevenen models socials. Però alguns de nosaltres mai hauríem imaginat veure cues per demanar-los, sis plau, una feineta durant unes setmanes. La metàfora de Torrente s’ha convertit en pura realitat. Un escenari més per al terror difús que patim tots plegats. I Montoro, mentrestant, dient que tot va de primera, i que no pot anar millor.\nDe fet, i en el fons, repeteix com un lloro en pura imitació allò tan trist que fa uns anys ja deia un personatge de la seva mateixa corda, i aleshores el seu cap: “¡España va bieeen! ¡va bieeen!”. I acabar enviant tropes a l’Iraq i aquests trets de la mimetització torrentiana, entre moltes altres consideracions, en són alguns dels tristos resultats.\nPer Jordi Bayona


Taller de cistelleria, d’Aleix Grifoll – La Volta\nTaller de cistelleria, d’Aleix Grifoll\nEl diumenge 12 de setembre programem a La Volta una jornada per aprendre tècniques de cistelleria amb Aleix Grifoll (Cistelleria a mida), professional de la cistelleria tradicional i treballs amb vímet. Dividida en dues sessions, matí i tarda, la formació se centra en l’aprenentatge de dues maneres diferents de crear bases de cistells.\nPrimer sessió (10 – 13:30 h): confecció d’una plata de cul de queixal. Es tracta d’una tècnica tradicional catalana per elaborar una panera oval o rodona amb el cul enfonsat. Aquesta tècnica pot ser utilitzada com a base de moltes peces de la cistelleria catalana.\nSegona sessió (15 – 18:30 h): creació d’una peça plana, uns estalvis, a partir de la tècnica del cul de creu. Aquesta tècnica és el principi de moltes cistelles d’arreu del món.\nLes dues sessions estan concebudes com una introducció al món de la cistelleria i els seus materials, i representen el punt de partida per seguir aprenent tècniques més complexes. L’objectiu consisteix a què cada participant s’endugui les dues peces a casa i assoleixi els coneixements necessaris per introduir-se a la cistelleria i realitzar amb les pròpies mans i les fibres vegetals, en aquest cas el vímet, la transformació d’unes tiges rectes i rígides en un objecte funcional teixit amb l’acompanyament d’un cisteller professional.\n* Els participants poden assistir a les dues sessions o només a una. La durada del taller és aproximada, deprendrà del ritme de treball de l’alumnat.\nDia: Diumenge 12 de setembre\nHorari: Primera sessió (10 – 13:30 h)/ segona sessió (15 – 18:30 h)\nLloc: La Volta (espai pendent de concretar)\nPreu: Una sessió: 40 €/ dues sessions: 75 €. * en cas que el participant pateixi dificultats econòmiques, preguntar disponibilitat de places becades o de preu reduït a info@femlavolta.cat.


Divendres 9 d’octubre. Turismo e borghesia usciriono la poesia - Revista Rosita\nAnem directes a veure Botticelli i no m’aturo fins a quedar plantat davant La primavera! Passen els minuts i només moc el coll per a concentrar-me ara en uns peus, en unes mans, en la fulla d’una planta lluminosa, en els colors rosats d’un rostre, etc. Paro atenció en la figura de més a l’esquerra, un noi amb una túnica vermella, mig nu, que representa el déu Hermes. Té un posat femení i ignora el que passa a la resta del quadre, on les nimfes dansen i Venus camina entre flors. La deessa de l’amor porta teles blanques i vels transparents que s’inflen una mica al caure damunt del ventre. Inclina el cap delicadament i la mà reposa sobre un mantell roig. És una dona fèrtil i serena. Tots els quadres de la sala fan salivera, però sobre tot jo passo l’estona davant deMinerva i el Centaure. Ella simbolitza la força de la raó; ell la bèstia que els homes portem a dins, el desig, la fúria, i per això és mig humà i mig cavall. Ella el domina i l’agafa pels cabells i ell sembla com si es calmés. Finalment, sortim per passar una estona entre les verges tant delicades de Filippo Lippi, les cosines germanes de deessa de l’amor que acabem de deixar enrere. I és que Botticelli en fou deixeble i va iniciar-se en l’art de la pintura al seu obrador. En aquells temps els pintors encara eren artesans i s’ensenyaven l’ofici com si fossin fusters.\nHi ha àngels per totes les sales i parets i m’agraden especialment en dues Anunciacions: la de Simone Albertini, d’un gòtic personalíssim i daurat i la de Leonardo da Vinci. En el primer, la verge s’enretira una mica i de la boca de l’àngel surten unes paraules que, com una bufera, arriben fins a ella. El terra és de marbre i pedres precioses i sembla que es trobin en alguna esfera celestial de tanta esplendor i llum que encega. És primer l’àngel que parla i ella es mou una mica per agafar millor les paraules divines, per empassar-se-les? O bé el moviment de la verge és un gest de sorpresa davant l’entrada rabent de l’arcàngel Miquel? En canvi, en Leonardo tot és silenci, pau, símbol. Hi ha un llibre sagrat, l’arcàngel que fa un senyal amb els dits, un terra entapissat de flors i al fons xiprers de la Toscana i una ciutat llunyana i misteriosa que es difumina en l’horitzó.\nEn els dos quadres, l’acció tot just ha acabat, encara palpita i aquest aturar-se en sec, l’aparèixer de sobte, el fer-se presents de cop i volta també a l’espectador, arribats d’un més enllà metafísic, invisible, emparenta els arcàngels amb el Perseu de Cellini que vaig veure ahir i que ha donat el cop d’espasa, el tall, just abans que el veiéssim. La gesta de l’heroi se m’apareix de nou a les sales del Barroc; primer amb un cap tombat de Medusa, que l’espectador observa arran de terra i on el protagonisme és per als cucs, les serps i escurçons; després en l’escut que va pintar Caravaggio amb el rostre del monstre xisclant. És una imatge massa vista i gastada per les postals, però aquesta vegada m’hi apropo com si fos una arma de veritat en lloc d’un quadre i m’agrada. Llegeixo que el pintor la va fer per encàrrec d’un Mèdici, que la tenia al costat d’espases, atxes i ganivets. Aquesta família, tant important i lloada i a qui tothom riu les gràcies, van ser el que els grecs anomenen uns tirans, en majúscula. Uns tirans que van enforcar, penjar i cremar a centenars de florentins al llarg dels segles. La seva sang i el seu horror són la sang i l’espant de la Medusa de Caravaggio.\nGrups de japonesos armats amb telèfons mòbils fa estona que van d’una banda a l’altra. Com que són silenciosos, no te n’adones fins que els tens a sobre i en un tres i no res s’esmunyen per caçar més imatges. I així fins a l’infinit. En algun moment, fins i tot, imiten allò que hi ha pintat als quadres. Per exemple, davant d’un sant Pau, es toquen la barba. És realment un espectacle llastimós i ridícul. De camí cap a casa llegeixo una pintada a la paret que fa: “Turismo e borghesia usciriono la poesia”.\n← Aforisme antiliterari desè\nLas sardinas →


Femarec es prepara per la mobilització a Barcelona per a la millora del finançament\n09/04/2019 12:25:03 , Barcelona\nAquest pròxim dijous, dia 11 d’abril, les entitats associades a l’AEES Dincat estan convocades a participar a una mobilització a Barcelona per exigir millores en el finançament tant dels Centres Especials de Treball (CET) com dels mòduls dels serveis assistencials. Aquesta mobilització respon a la voluntat majoritària per part dels associats, aprovada en l’Assemblea realitzada el passat 13 de març. Des de Femarec ens adherim a aquesta mobilització i ens preparem per sortir al carrer a reclamar allò que ens pertany i ja fa setmanes que estem demanant.\nTenim drets i els exigim!\nPer què sortim al carrer? Per denunciar la manca de finançament públic que pertoca per llei i que posa en risc 9.000 llocs de treball de persones amb discapacitat i especials dificultats. Exigim a l’Estat que compleixi amb el pressupost necessari per tal de finançar la pujada del Salari Mínim Interprofessional (SMI) als Centres Especials de Treball.\nA més, com ja va denunciar Joan Segarra, president de La Confederació Empresarial del Tercer Sector Social de Catalunya, en roda de premsa al Col·legi de Periodistes el passat 28 de març, les entitats socials viuen una situació molt complexa, “assumint una sobrecàrrega insostenible per l’infrafinançament crònic dels serveis i la congelació de tarifes des de fa 10 anys”. La “dècada perduda” està ofegant les entitats socials, que reclamen el finançament del 100% de la cartera de serveis socials per part de l’Administració, ja que són serveis de titularitat pública i cal garantir la cobertura de drets socials.\nTreballem per una societat inclusiva i exigim al govern el seu compromís pel dret a treball de les persones amb discapacitat intel·lectual i especials dificultats. És necessari un nou model que garanteixi l’accés al mercat laboral a tothom per igual. Ens urgeix una resposta que recolzi la discapacitat i el compliment del finançament.\nItinerari de la mobilització\nEl recorregut de la mobilització s’iniciarà a les 11h a la Delegación del Gobierno, passarà pel Departament d’Economia i finalitzarà a la Direcció General d’Economia Social. Aquí pots consultar-lo amb detall. Es preveu que finalitzi cap a les 13.30h.\nPer raons logístiques, AEES Dincat demana a totes aquelles entitats que estiguin interessades en participar, que omplin aquest formulari.\nTags: salut mental,discapacitat,malaltia mental,Centre Especial de Treball,integració laboral,Retallades,discapacitats,CET,


Reconeixement dels Veterans a Viran Morros\nAl sopar anual de l’Associació d’Exjugadors d’Handbol, coincidint amb el 75è aniversari de la secció, es va reconèixer la trajectòria del jugador, que deixarà el Club a final de temporada\nAquest dijous es va celebrar el sopar anual de l’Associació de Veterans de l’Handbol del FC Barcelona a l’Hotel Condes de Barcelona amb nombrosa presència del primer equip blaugrana. A l’acte, que també va comptar amb l’assistència del directiu responsable de la secció, el Sr. Joan Bladé, hi van ser el capità Víctor Tomàs, Gonzalo Pérez de Vargas, Viran Morros, Aitor Ariño i Alexis Borges.\nL’acte va servir perquè els veterans fessin el seu particular homenatge a Viran Morros, jugador format a la base de la secció i que deixarà el Club al final de la temporada després de set anys al màxim nivell. El jugador va rebre el reconeixement de tots els assistents i un detall de l’Associació.\nEl sopar va donar el tret de sortida als actes de celebració del 75è aniversari de la creació de la secció d’handbol del FC Barcelona. L’efemèride es complirà a finals d’any, i l’acte d’aquest dijous va congregar diverses personalitats de la història de l’handbol barcelonista, com ara l’actual director general del Club, Òscar Grau.


Un mort i un ferit greu en un incendi en un edifici a Barcelona | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nUn mort i un ferit greu en un incendi en un edifici a Barcelona\nEl foc s'ha declarat dimecres al matí en un sisè pis d'un habitatge al carrer Saragossa\nBarcelona 1 NOV 2017 - 15:36\tCET\nEls Bombers intenten accedir al pis incendiat. Juan Barbosa\nUna persona ha mort, una altra ha estat ferida greu per cremades i 14 han resultat ferides lleus en un espectacular incendi que s'ha declarat aquest dimecres al matí en un bloc d'habitatges del carrer Saragossa, a Barcelona. El foc ha obligat a desallotjar diversos veïns de l'immoble. Segons han informat els Bombers i el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM), l'incendi s'ha declarat poc abans de les 10.00 en un habitatge del sisè pis de l'edifici per causes encara no determinades.\nSegons han explicat el cap de guàrdia dels Bombers, Iván Novo, i el regidor del districte de Sarrià- Sant Gervasi, Daniel Mòdol, el foc s'ha originat en un dels pisos de la sisena planta d'un edifici de vuit plantes. La víctima mortal era a l'interior de la setena planta, en un passadís. "L'hem trobat amb ferides incompatibles amb la vida", ha indicat Novo.\nEl ferit que es troba en estat crític té cremades de tercer grau al 50% del cos i ha estat traslladat a la unitat de grans cremats de l'Hospital Vall d'Hebron de Barcelona. Novo ha confirmat que ha estat rescatat d'un balcó interior d'un dels pisos. Els serveis sanitaris han atès també 18 persones ferides lleu, 12 de les quals han estat traslladades de manera preventiva a altres hospitals, mentre els sis restants han estat donades d'alta allà mateix.\nEn total, tres pisos d'aquest immoble, situat a la confluència del carrer Saragossa amb la ronda del General Mitre, han resultat afectats per les flames. En l'extinció de l'incendi, que passades les 13 hores es donava per extingit, han treballat nou dotacions dels Bombers. Al lloc del succés s'han desplaçat també 11 unitats del Sistema dEmergències Mèdiques (SEM). "L'edifici està absolutament desallotjat, ja que ha quedat malmesa part de l'estructura. Els veïns de moment no podran tornar a casa seva, hauran de ser reallotjats en altres llocs", ha confirmat Mòdol.\nEncara es desconeix la causa de l'incendi, tot i que s'ha obert una investigació per esbrinar l'origen del foc. "Hem trobat un foc totalment desenvolupat, amb moltíssima temperatura a l'interior de l'estança i això feia molt difícil l'accés als bombers. Per la quantitat de foc que hi havia a l'edifici, ens ha costat molt arribar fins als civils que hi havia a l'interior dels pisos", ha explicat Novo.\nUn veí de la sisena planta, que viu a l'habitatge del davant del pis on suposadament s'ha originat l'incendi, ha explicat que a la casa vivia una mare amb els seus dos fills bessons de 17 anys (un noi i una noia) i l'àvia de tots dos. En el moment de l'incendi, ha assegurat, també hi havia a casa una amiga de la filla. "El foc en principi s'ha originat a l'habitació del fill", ha dit.\nMentre els bombers continuaven amb les tasques d'extinció, més d'una desena de veïns eren al carrer, alguns amb el pijama posat, a l'espera de rebre notícies i instruccions per accedir a casa seva. Veïns i coneguts dels afectats s'han apropat al perímetre de seguretat marcat pels Bombers per oferir-se a acollir els afectats. El Víctor, amic d'un dels joves desallotjats, ha explicat que el seu company estava tranquil i anava a l'hospital a fer una revisió per comprovar que no tenia seqüeles per la inhalació de fum. “El meu amic vivia dos pisos més amunt i l'escala era plena de fum. Al final els han fet baixar per l'escala del davant”.


Picassent contracta més de 50 persones a través de programes d’ocupació – RiberaTV\nPicassent contracta més de 50 persones a través de programes d’ocupació\nL’Ajuntament, a través de la regidoria d’Ocupació, Formació i Promoció Econòmica, destina més d’1 milió d’euros a contractacions amb les ajudes rebudes per Labora i Fons Europeus\nL’Ajuntament de Picassent continua apostant per l’ocupació a través de múltiples iniciatives, entre elles està el Taller d’Ocupació Picassent Gestiona II, el qual, està a punt de donar principi sota la coordinació de la regidoria d’Ocupació gràcies a una subvenció rebuda per part de Labora de 482.716, 80 euros. Entre alumnat i equip docent, en ell participaran un total de 25 persones desocupades del municipi. Alumnes i alumnes, d’una manera mixta (teòrica i pràctica), cursaran Certificats de Professionalitat emmarcades en la gestió administrativa, entre elles, l’assistència documental i la gestió en despatxos i oficines.\nAquesta formació té una duració de 12 mesos i l’alumnat podrà adquirir els Certificats de Professionalitat corresponents als nivells 2 i 3. A més, el curs inclou també pràctiques tutoritzades en diferents departaments municipals. D’aquesta manera, queda patent la implicació municipal en la millora de la qualificació professional i la generació de noves oportunitats de treball.\nD’altra banda, també per part de Labora s’ha rebut la quantitat d’euros, 348.000 pertanyents al ECOVID 2021, un programa de subvencions per a la contractació per part de les entitats locals de persones desocupades majors de 30 anys. Una iniciativa que es troba dins del marc del Programa Operatiu del Fons Social Europeu 2014-2020 de la Comunitat Valenciana (Avalem Experiència Plus). Gràcies a aquesta subvenció es contractarà durant 1 any a un total de 14 persones a jornada completa.\nFinalment, cal assenyalar també el EMPUJU 2021, un altre programa amb el qual es contractaren un total de 14 persones, menors de 30 anys, durant 1 any en el marc del Programa Operatiu del Fons Social Europeu 2014-2020. L’import aprovat per a la subvenció és de 307.011,55 euros.\nA més, amb l’objectiu de facilitar a les persones desocupades el seu major accés a ofertes d’ocupació, s’ha iniciat una nova edició del taller d’alfabetització informàtica on s’explica detalladament com accedir a portals web i altres eines per a trobar treball.\nPicassent contracta més de 50 persones a través de programes d’ocupació added by Ribera Televisió on 29 octubre, 2021


Quin parquet he de posar en el meu local comercial? - Pintparket\nSi estàs considerant obrir una cafeteria, botiga o fins i tot una oficina i vols donar-li un estil rústic i natural segurament ja hagis considerat el parquet com a opció. Però compte, perquè no tot s’hi val! Has d’utilitzar el parquet adequat depenent del tipus de trànsit que vagis a tenir. Vols saber quin? Doncs atent al blog d’avui!\nUn parquet resistent\nUna cosa està clar: entre el parquet natural i el parquet laminat, l’últim és el que has d’instal·lar si vols que el teu terra resisteixi l’enrenou que suposa un comerç. I és que la durabilitat i la resistència són propietats molt importants i que no pots passar per alt.\nEl parquet laminat es classifica en diferents categories depenent de la seva capacitat d’aguant. Serà l’activitat diària a la qual sotmeti el teu local la que dictarà quin tipus has de fer servir:\n# AC5: per a oficines, botigues comercials que no exigeixin un ús intens …\n# AC6: per a hostaleria, centres comercials o naus industrials\nAixí mateix també has de considerar la possibilitat de si es poden vessar líquids o l’índex d’humitat és molt elevat. Si aquest fos el cas hauràs d’assegurar-te que el parquet que escullis tingui la propietat “hidròfug”, que evitarà que l’aigua es filtri entre la fusta i no pateixi desperfectes.\nEn aquest cas, també podries considerar l’opció d’instal·lar un sòl vinílic, molt més resistent que el parquet i amb acabats que imiten perfectament la fusta natural.\nAcabats i Neteja\nI no només la seva resistència és un avantatge. El parquet laminat és molt fàcil de netejar, simplement fregant-lo amb un producte específic regularment aconseguirem mantenir-lo com el primer dia. Això facilita el seu manteniment, i això resulta molt avantatjós en llocs on constantment necessitem que el local estigui el més higiènic possible.\nPerò si el que vols és que el teu sòl estigui en el seu màxim esplendor aplica-li un tractament de vernís o oli en acabar la instal·lació. Traurà a la llum el color del parquet i li donarà més intensitat!\nEl factor estètic\nEl parquet laminat és ideal per poder donar personalitat al teu local comercial, ja que trobem una gamma molt àmplia de diferents estils, que poden anar des del parquet més clàssic fins a un parquet totalment minimalista. A més en el moment de la instal·lació pots escollir diferents amplades i llargades de les làmines, així com la seva col·locació (la qual expliquem en més detall en aquest blog).\nDepenent del feeling que li vulguis donar al teu local pots escollir entre parquet de tota mena de colors (colors neutres, càlids, freds… Fins i tot colors vibrants perquè el sòl rellueixi com mai!). Tampoc has d’oblidar que hi ha diferents tipus de textures de fusta, amb nusos o simplement llisa, fins pots trobar textures que imiten altres sòls com pedra o ceràmica!\nI bé, ja tens clar què parquet posaràs en el teu local comercial? A Pintparket som experts en instal·lació de parquet laminat i vinílic, perfecte per al teu local o oficina! Realitzem instal·lacions a Barcelona, Mataró i al voltant del Maresme. Envia’ns un correu a info@pintparket.com o contacta a través del nostre telèfon 669 18 64 12 i et farem un pressupost gratuït i sense cap mena de compromís!


"La lluna en un cove", revista literària en català: Sulamita, d'A. I. Kuprín (traducció)\nSulamita, d'A. I. Kuprín (traducció)\nEncara no havia el rei Salomó arribat a l’edat de quaranta-cinc anys, i la fama de la seva saviesa, de la seva bellesa, de la grandesa de la seva vida i de la sumptuositat del seu palau ja s’havia escampat lluny de les fronteres de Palestina. Per Assíria i per Fenícia, per l’Alt i pel Baix Egipte, des de l’antic Tabriz fins al Iemen, des d’Ismar fins a Persèpolis, i a les ribes del mar Negre i a les illes del Mediterrani, amb admiració pronunciaven el seu nom, car no hi havia en aquells dies cap altre rei a ell semblant. -- El relat "Sulamita", d'A. I. Kuprín, en traducció directa de l'original al català, està inclòs en el número 42 de "La Lluna en un Cove".\nNo s’estava el rei de cap cosa que els seus ulls desitgessin, i mai no negava al seu cor cap joia. Set-centes dones tenia, i tres-centes concubines, sense comptar les esclaves i les ballarines. I Salomó, amb el seu amor, encisava totes elles, perquè Déu havia posat a dins d’ell una font inesgotable de passió, més forta que la de qualsevol altre mortal. Estimava les hitites, de blanca cara, ulls negres i llavis rojos, per la seva fulgurant, momentània bellesa, la qual tan aviat i meravellosament floria com tan aviat també marcia, així com li passava a la flor del narcís; les filistees, morenes, altes, ardents, amb els cabells rinxolats, les quals d’habitud portaven dringaires polseres, cèrcols d’or sobre les seves espatlles i encara anelles als turmells, enganxades amb fines cadenetes... -- El relat "Sulamita", d'A. I. Kuprín, en traducció directa de l'original al català, està inclòs en el número 42 de "La Lluna en un Cove".\nAbans d’introduir Sulamita a dins de la piscina, les joves serventes havien abocat aromàtiques essències, i l’aigua havia quedat d’un to blanc blavós, i mostrava les iridescències pròpies de l’òpal lletós. En desvestir Sulamita, les esclaves la van observar amb admiració, i nua la van acostar a un dels miralls. Ni la més mínima imperfecció es podia trobar sobre aquell cos daurat, com un fruit morè que els suaus cabells d’or, com rajos solars, havien madurat. Ella, però, mirant-se nua reflectida a l’espill, es va enrogir i va pensar: ‹Tot això és pera tu, rei meu› ~ Va sortir fresca de la piscina, tota perfumada per aquella aigua que ara li havia quedat sobre el cos en forma de gotes tremoloses. Les esclaves van posar-li a sobre una curta túnica blanca del més fi lli egipci, i a sobre un quitó d’un preciós bissus de Sargó, d’un daurat tan brillant que la tela semblava feta amb rajos de sol. Van calçar-li els peus amb unes sandàlies roges de pell de cabrit jove, li van eixugar els rínxols flamígers i els van entrellaçar amb un enfilall de perles negres. Li van posar als canells dringaires polseres. ~ D’aquella faiçó es va presentar ella davant de Salomó, i el rei va exclamar ple d’alegria: «¿Qui és aquesta que s’aboca com l’aurora, bella com la lluna, resplendent com el sol? Oh, Sulamita, la teva bellesa és més terrible que els esquadrons amb els estendards desplegats. Set-centes dones he conegut, i tres-centes concubines, i un sensfí de noies, però tu ets l’única, la meva estimada. Et veuran les reines i et lloaran; s’inclinaran davant teu les concubines; per totes les dones de la terra seràs afalagada» -- El relat "Sulamita", d'A. I. Kuprín, en traducció directa de l'original al català, està inclòs en el número 42 de "La Lluna en un Cove".


ELS PIXATS DELS ASES, TAMBÉ AMUNT 28.07.2014 | BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya.\nELS PIXATS DELS ASES, TAMBÉ AMUNT 28.07.2014\nPublicat el 2 d'agost de 2014 per Bicicorriols\nDilluns festiu de Santes amb poc quòrum de corriolaires. A la proposta d’en Martí, només m’hi afegeixo jo i com que estem enmig de nits de gresca, quedem per sortir més tard, a les nou.\nComencem forts: Camí del Nord i Font de la Salamandra amunt. Intentem la torrentada però les darreres graonades de granit ens diuen, de què aneu?\nSeguim la pista i ens endinsem al corriol que mena en flanqueig al capdamunt de la pista de can Peret però el deixem tot seguit per baixar per les feixes ermes i, després, enmig d’un brut sotabosc, fins l’entrada de la Ponderosa. Resseguim la pista amunt fins el revolt on enllacem amb l’inici dels Pixats dels Ases.\nContinuada grimpada fins el camí de la Cornisa, a can Bruguera; no dóna treva, és totalment de ronyonada. Fem un bon descans sota una petita gotellada i continuem cap a la font de n’Oms i cal Gaig.\nPassat el Parc Forestal decidim de baixar pel novell viarany d’en Bellatriu: molt, molt divertit. I per Sant Jaume entrem a Argentona per fer l’esmorzar a la Plaça Nova on ja s’hi ensumen flaires de festa major.\nFins aviat i bones vacances a tothom.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Bici de muntanya, General i s'ha etiquetat en Argentona, bicicorriols, BTT, Pixats dels Ases per Bicicorriols. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.