NOVETATS 2017 TAG Heuer Connected Modular 45\nEl primer TAG Heuer rellotge de luxe modular amb l'etiqueta Swiss Made\nTradició suïssa connectada amb el futur\nSwiss Made. Dissenyat, desenvolupat i muntat a Suïssa per TAG Heuer.\nUn rellotge realment modular. Amb un original concepte, nou al sector dels rellotges connectats:\nel mòdul connectat pot intercanviar-se amb un mòdul mecànic d'Alta Rellotgeria, amb 3 agulles o amb cronògraf amb tourbillon certificat pel COSCE, que ofereix una àmplia selecció de materials, colors i combinacions: el concepte de modularitat també s'aplica a les nanses, a la corretja ia la sivella. És ni més ni menys que un rellotge de luxe que pot personalitzar completament per adaptar al seu estat d'ànim.\nUn disseny esplèndid i una estètica atrevida. És un autèntic rellotge suís de luxe desenvolupat en col·laboració amb Intel: hermètic fins a 50 metres, compta amb GPS, un sensor NFC per realitzar pagaments,\nuna impressionant pantalla AMOLED d'alta definició i una àmplia selecció d'esferes TAG Heuer que poden personalitzar sense restriccions.\nAndroid Wear 2.0 de Google i la nova aplicació Companion de TAG Heuer milloren l'experiència de programari i el mantenen connectat amb les persones i la informació que més li importen. A l'fabricar aquest rellotge, no es va comprometre el disseny.\nÚnicament s'han utilitzat materials de gran qualitat, com el titani, la ceràmica o l'or rosa, i s'ha prestat molta atenció als detalls.


Ens reunim amb el conseller de turisme i la Mancomunitat del Pla de Mallorca - Pla de Mallorca XXI\n/ Ens reunim amb el conseller de turisme i la Mancomunitat del Pla de Mallorca\nEl president de Pla de Mallorca XXI, Mateu Ginard, i part de la junta directiva de l’entitat, s’ha reunit amb el conseller de Turisme del Consell Insular de Mallorca, Andreu Serra, i la presidenta de la Mancomunitat, Joana Maria Pascual. A la reunió també van assistir el vicepresident de la Mancomunitat i batlle de Montuïri, Joan Verger a més de la batlessa d’Algaida, Maria Antònia Mulet i el batle de Sencelles, Joan Carles Verd, així com el gerent de la Mancomunitat, Joan Cifre.\nL’associació Pla de Mallorca XXI va presentar els seus objectius, missió i visió.\nLes dues administracions públiques, Mancomunitat del Pla i Consell Insular, juntament amb l’associació Pla de Mallorca XXI ens hem compromès a signar un acord a tres bandes per tal d’impulsar iniciatives turístiques pioneres i específiques a la comarca del Pla. Pla de Mallorca XXI està fent feina amb diversos projectes de promoció turística de la comarca del Pla que es basen en la promoció de la qualitat del producte turístic barrejat amb identitat pròpia del Pla de Mallorca com a tret diferenciador de la resta de turisme de l’illa.\nEl vicepresident de la Mancomunitat i batlle de Montuïri, Joan Verger, i la Fundació Musol han presentat el projecte pilot de promoció del turisme sostenible de petits pobles amb encant del Mediterrani, co-finançat per la European Regional Development Fund. El vicepresident de la Mancomunitat va condicionar la seva participació en el projecte europeu SuStown que es tingués en compte a la Mancomunitat. El projecte SuStown es basa en el desenvolupament d’eines de planificació i de gestió del turisme per tal d’evitar el seu declivi als pobles petits, en aquest cas del Pla de Mallorca, promovent el turisme sostenible i de qualitat mitjançant l’aprovació d’un pla d’acció per part de l’ajuntament de Montuïri que podrà ser aplicable a tots els municipis de la comarca del Pla i a la Mancomunitat.


La Covid-19, una gran excusa per no atendre correctament els ciutadans - MésEconomia\nLa Covid-19, una gran excusa per no atendre correctament els ciutadans\nEl SEPE hi va al davant, però no se n'escapa ningú, inclosos els CAP\nCol·legi Gestors Administratius\nUn dels problemes que ha comportat la pandèmia són les cues inacabables que es fan a totes les administracions per fer tota mena de tràmits i els gestors reclamen als responsables de l’atenció a la ciutadania que recuperin la presencialitat a les oficines perquè “s’està arribant al col·lapse”. Moltes persones expliquen que els cal passar llargues cues al carrer (distància, mascareta…) mentre que veuen com hi ha funcionaris, dins les oficines, que remenen els ordinadors, belluguen papers i no es posen de cara al públic.\nEn un comunicat, els gestors consideren que aquesta situació, iniciada amb l’estat d’alarma però que no s’està revertint, “impedeix a molts ciutadans resoldre els seus tràmits a temps”. Molt sovint s’entra en un pervers bucle d’intentar demanar cita prèvia en línia per acabar telefonant i, si hi ha sort que et responguin, se’t remet de nou a la web tot dient, sense manies, que “és molt difícil obtenir-ne. Sovint et trobes en un cul-de-sac.”\n“La falta de cites prèvies suficients i uns sistemes informàtics poc efectius estan suposant una indefensió important dels ciutadans que necessiten gestionar assumptes que afecten, i molt, a la seva vida personal i laboral. És “incompressible” que les administracions no hagin reprès la seva atenció presencial mentre que les escoles i els negocis ja estan funcionant. “Hi ha sectors, els mestres, els sanitaris” que segueixen en primera línia mentre que el funcionariat s’ha atrinxerat a les oficines.”\nEls gestors temen que aquesta situació es “perpetuï indefinidament en el temps”, un cop ja s’hagi superat la crisi sanitària, i lamenten que les plataformes telemàtiques de les administracions no estiguin “suficientment preparades” perquè els usuaris i els mateixos gestors puguin fer molts dels tràmits per si sols i sense el suport dels funcionaris.\nD’altra banda, els professionals administratius també han expressat la seva preocupació pel previsible incompliment de terminis i que pugui haver-hi errors en les gestions, amb els problemes que poden comportar per als ciutadans a posteriori, i recorden que, a més, la bretxa digital d’aquest sistema que “deixa fora” una part “important” de la societat. “No es pot donar per fet que tothom se’n surt per internet i l’atenció personalitzada sempre serà imprescindible”.


Arxius de Activitats - Pàgina 2 de 4 - laura pedró i xaus\ntaller constel·lacions familiars CASTELLDEFELS 27/01/18\nPROPER TALLER Constel·lacions familiars Una constel·lació familiar ens brinda la possibilitat de veure allò que no som capaços de veure a la nostra vida, aportant comprensions que ens faciliten el camí cap a la solució. Pot constel·lar qualsevol persona que es trobi bloquejada en algun àmbit de la seva vida, o que es produeixin repeticions en situacions que costen de comprendre: conflictes de relacions, economia, malalties, hàbits,...\ncàpsules de tapping per gestionar la por i les seves conseqüències\nCÀPSULES DE TAPPING PER GESTIONAR LA POR I LES SEVES CONSEQÜÈNCIES La situació política i social que estem vivint està generant por a moltes persones, i amb ella, algunes conseqüències que, sostingudes en el temps, poden ser molt perjudicials per a la salut. Quines conseqüències? Insomni, trastorns alimentaris, abús del tabac o altres substàncies tòxiques, manca de concentració, estrès, migranyes,...\npropers tallers d’iniciació a EFT-Tapping a BARCELONA\nIniciació a EFT-TAPPING – aprèn a treure tot el teu potencial Es tracta d’un taller eminentment pràctic on es garantitza l’aprenentatge d’aquesta eina energètica per a ús propi. Dirigit a totes les persones que desitgin prendre responsabilitat sobre el seu estat de benestar i gaudir de tot el seu potencial. A més del protocol d’acció, l’objectiu del taller és aprendre a desgranar les emocions...\ntaller constel·lacions familiars CASTELLDEFELS 30/09/17\nTaller de Tapping per a Terapeutes Florals\nPROPER TALLER: Dissabte 17/juny/2017 Iniciació a EFT-TAPPING en benefici de la Teràpia Floral Es tracta d’un taller eminentment pràctic on es garantitza l’aprenentatge d’aquesta eina energètica per a ús propi. Dirigit a totes les persones que desitgin prendre responsabilitat sobre el seu estat de benestar i gaudir de tot el seu potencial, i per aquells terapeutes florals que vulguin treure més profit dels processos...\ntaller de constel·lacions familiars a CASTELLDEFELS 22.4.17\nMés entrades »


Lesotho | enciclopèdia.cat\nNom anglès amb què fou conegut, abans de la independència (1966),Basutoland, Nom oficial deKingdom of Lesotho (en), Nom oficial deMuso oa Lesotho (st)\nLesotho és un país exportador de productes tèxtils\n© Banc Mundial\nEstat del S d’Àfrica que forma un enclavament dins la República de Sud-àfrica, anomenat Basutoland abans de la seva independència, el 1966; la capital és Maseru.\nEl territori, muntanyós, és comprès dins el sistema del Drakensberg, el qual arriba als 3 660 m en el pic Cathkin, al NE, i és format per una sèrie d’altiplans, baixos al NE, W i SW i alts al centre i NE. A les altes valls del NE, travessades pel curs superior de l’Orange i el Tugela, el sòl, volcànic, és molt fèrtil, però poc conreat, mentre que en el baix altiplà de l’W el sòl és pobre, a causa de l’erosió continuada. El clima, àrid, temperat per l’altitud, registra una sensible oscil·lació diürna i estacional; les temperatures varien entre 34°C i 16°C; les precipitacions són variables (2000 mm anuals al NE i 500 mm anuals a l’W).\nLesotho és un país pobre, amb molt pocs recursos naturals. L’economia es basa en l’agricultura i la ramaderia, les quals ocupen el 83% de la població activa i proporcionen el 20-30% del PIB; els conreus (blat, blat de moro, melca, civada, llegums) ocupen només el 13% de la superfície. Els fenòmens d’erosió i la calamarsa són la causa de la feble productivitat del sector primari, la qual cosa, juntament amb la manca de capitals, fa que la meitat de la població activa emigri temporalment a treballar a les mines i granges de la República de Sud-àfrica. La indústria, que aporta el 6% del PNB, és pràcticament inexistent, però el país té notables riqueses potencials, com les importants reserves hidràuliques que li proporcionen l’Orange i els seus afluents. La mina de diamants de Letseng-la-Terai, explotada des del 1977, fou tancada el 1982, a causa de la recessió mundial de diamants. Això afectà seriosament l’economia del país, ja que les exportacions de diamants representaven la meitat del valor de les exportacions. La pràctica manca de línies fèrries (només dos quilòmetres de longitud) i l’escassetat de carreteres limiten el comerç interior; l’exterior (exportació de llana, moher, pell i bestiar i importació de cereals i productes manufacturats) s’orienta cap a Sud-àfrica i la CEE. El turisme hi és important. Les reserves procedents dels emigrants a Sud-àfrica constitueixen aproximadament la meitat del PNB de Lesotho. La unitat monetària és el loti.\nLa població (45 h/km2) es concentra (2/3) als baixos altiplans. El coeficient de creixement anual és del 21,6‰. Amb un índex d’urbanització del 6%, és un dels estats més rurals del món. Pràcticament la totalitat de la població pertany a l’ètnia sotho. L’anglès i el sotho són les llengües oficials i aproximadament un 80% de la població és cristiana. L’única ciutat important és Maseru. Lesotho és una monarquia hereditària, membre del Commonwealth. Del del 1970 la constitució del 1966 és suspesa. Lesotho és membre, a més del Commonwealth, de l’ONU i de l’OUA.\nHabitat primitivament per tribus sans, durant els s. XVI i XVII algunes tribus bantús ocuparen l’alt Orange, i, unificats pel rei Moshoeshoe, resistiren, amb ajut dels anglesos, als zulús i als bòers. Protectorat (1868) de la colònia britànica del Cap, annexat (1871) a aquesta, una revolta (1880-83) restablí Lesotho com a protectorat sota la monarquia bantú. Això li permeté d’escapar de l’annexió a la Unió Sud-africana, de la qual, però, depenia totalment. El 1965 se celebraren eleccions que, amb suport de Pretòria, guanyà el Partit Nacional Basuto (PNB), conservador i pro-sud-africà, el qual agrupà els caps de tribu tradicionals que els britànics havien protegit; però tenia el Congrés Nacional de Basuto (CNB), nacionalista i progressista, a l’oposició. La independència fou proclamada el primer d’octubre de 1966, i el president del PNB, Leabua Jonathan, fou elegit primer ministre del rei Moshoeshoe II i implantà una política de submissió a Sud-àfrica i de forta repressió a l’interior. Després de la victòria electoral del Congrés Nacional Basuto (CNB) el 1970, Jonathan implantà un règim dictatorial. A la segona meitat dels anys setanta el règim de Leabua Jonathan impulsà l’emancipació econòmica i política del país respecte a Sud-àfrica, república amb la qual tingué diverses tensions relatives a l’estat de Transkei, no reconegut per Lesotho. S'establiren relacions diplomàtiques amb els països socialistes, però posteriorment s’intentà un acostament a Sud-àfrica com a resposta a la creixent activitat guerrillera del Lesotho Liberation Army, d’esquerra, tot i l’ajut del govern de Lesotho als refugiats de l’African National Congress. El 1986 el cap de l’exèrcit, general Justin Lekhanya, derrocà el primer ministre Leabua Jonathan, instaurà un consell militar i transferí els poders executiu i legislatiu al rei Moshoeshoe II, el qual deixà de prestar suport a l’ANC i expulsà els refugiats sud-africans. Després d’aquestes accions, el govern sud-africà, acusat d’estar darrere del cop d’estat, aixecà les seves sancions econòmiques a Lesotho i signà acords de cooperació amb el nou règim que, per la seva banda, s’abstingué de participar en les condemnes de l'apartheid procedents de la gran majoria d’estats africans. Sempre a mercè dels interessos del poderós veí sud-africà i mancat gairebé en absolut de recursos propis, Lesotho hagué de combinar amb Sud-àfrica el programa d’explotació de recursos hidràulics. D’altra banda, el govern es veié implicat en un escàndol financer que acabà amb l’expulsió del país dels periodistes. En un intent de consolidació, el general Lekhanya expulsà del país el rei Moshoeschoe II (març del 1990), que reemplaçà, el novembre següent, pel fill d’aquest, entronitzat amb el nom de Letsie III. Lekhanya nomenà també una assemblea constituent amb la missió de preparar l’adveniment de la democràcia. El 1991, el coronel Elías Ramaena protagonitzà un cop d’estat, però garantí la continuïtat de la transició a la democràcia. En les primeres eleccions lliures, celebrades el 1993, l’opositor Partit del Congrés de Basutholand derrotà el monàrquic Partit Nacional de Basutholand, i el seu líder, Ntsu Mokhehle, fou nomenat primer ministre. Mokhehle hagué de fer front a una difícil situació econòmica, originada per les males collites i per l’acomiadament dels miners sotho que treballaven a Sud-àfrica. Els sindicats i els militars protagonitzaren algunes protestes, i a l’agost del 1994 el rei Letsie III dissolgué el govern i abolí la constitució. La pressió dels països veïns fou suficient perquè, el 1995, es restaurés la legalitat, i perquè Letsie III abdiqués en el seu pare Moshoeshoe II. La mort en accident del monarca, al gener del 1996, tornà el comandament de l’estat a Letsie III, i originà un fort debat sobre la continuïtat de la monarquia i, fins i tot, sobre la mateixa existència de Lesotho. La situació política del país passà per greus tensions des que el 1997 el primer ministre Ntsu Mokhehle trencà les relacions amb el seu partit, el Partit Nacional Basotho (BNP), creant-ne un de nou a la seva mida, el Congrés de Lesotho per la Democràcia (LCD). Les eleccions generals del maig del 1998, guanyades per l’LCD de Mokhehle (78 escons de 79 possibles), foren seguides d’acusacions de frau i irregularitats en l’escrutini per part de la comissió electoral independent, fet que provocà disturbis arreu del país. Mokhehle hagué de dimitir el dia següent de les eleccions, però, tot i els intents de mediació per part de Sud-àfrica i Botswana, la situació no es calmà. Després de la intervenció el 1999 de les forces de la Comunitat per al Desenvolupament de l’Àfrica del Sud (SADC) i el restabliment del govern sorgit de les eleccions del 1998, el govern del LCD, encapçalat per Pakalitha Mosisili, impulsà una reforma electoral que establí un sistema de representació més proporcional. Aplicat a les eleccions del maig del 2002, confirmà l’LCD i Mosisili en el poder. Malgrat que seguí depenent del treball temporal de molts dels seus actius a les mines de Sud-àfrica, aquests anys el govern impulsà un ambiciós pla hidrològic per a la venda d’aigua i electricitat a Sud-àfrica a partir del Lesotho Highlands Water Project (LHWP), la darrera fase del qual fou completada el 2004, malgrat que el 2002 tingué lloc un escàndol de grans proporcions en el finançament d’aquesta obra. Tot i que amb l’LHWP era previst que l’aigua esdevingués un dels recursos econòmics principals (juntament amb un emergent sector tèxtil), al febrer del 2004 el govern decretà l’estat d’emergència a causa dels efectes de tres anys seguits de sequera. Un dels problemes més greus del país segueix essent la sida; el 2001 hom estimava que la infecció pel VIH era del 31% en la població adulta, un dels índexs més alts del món.\nA l’abril del 2005 el Congrés de Lesotho per la Democràcia (CLD), en el poder, guanyà les eleccions locals, en les quals només votà el 30% de l’electorat. Al febrer del 2007, la CLD renovà la majoria parlamentària i la Convenció Basotho, creada quatre mesos abans per Tom Thabanem, esdevingué la primera força opositora. Per la seva banda, Bethuel Pakalitha Mosisili, primer ministre des del 1998, fou confirmat en el càrrec el 2002 i el 2007. La crisi alimentària, el tancament de fàbriques tèxtils i la sida foren els problemes que hagué d’afrontar el govern. D’altra banda, es produïren diversos atemptats de tipus polític, alguns dels quals acabaren amb assassinats tant de diputats de l’oposició com del govern. A causa de la sequera milers de camperols passaren a dependre de l’ajuda internacional. Durant l’any 2006, i gràcies a les exportacions als Estats Units, el mercat tèxtil es recuperà una mica i l’economia cresqué el 2,5%. Però l’any 2007 la situació s’agreujà per la caiguda de la producció de blat i blat de moro i el govern declarà l’estat d’urgència alimentària.


Aplicació De Control Remot ▷ ➡ Aturada Creativa ▷ ➡\nAplicació de control remot\naplicació de control remot. Probablement no ho sabia, però ha de saber que a l' descarregar aplicacions especials en el seu telèfon mòbil (O tauleta) pot transformar-lo en un control remot digital de peus a través del qual pot canviar els canals a la televisió, ajustar el volum de l'estèreo, la temperatura condicionament i així successivament.\nBé ... només una aplicació per «governar a tots». Hi ha diverses aplicacions d'aquest tipus, gratuïtes i de pagament, compatibles amb Android i / o iOS i totes prou senzilles d'utilitzar.\n1 Guia: aplicació de control remot\n1.3 Control remot de TV universal per infrarojos (Android)\n2 Altres aplicacions de control remot\nGuia: aplicació de control remot\nLa primera de les aplicacions de control remot que vull recomanar-te que provis és EVIDENTMENT, És gratis i està disponible tant per a Android com per iOS.\nutilitza tecnologia infraroja i Wi-Fi per transformar el seu telèfon mòbil en un control remot i controlar televisors i diversos altres dispositius, com descodificadors digitals terrestres i de satèl·lit i condicionadors d'aire. És bastant senzill, i també té una interfície clara.\nPer usar-lo, descàrrega, instal i inicia l'aplicació al teu smartphone, pressiona el botó per afegir el dispositiu adjunt a la pantalla principal del el sexe i indica, en base al que tens, si vols controlar el dispositiu de referència usant el receptor infrarojos ( Dispositiu IR) o si és un dispositiu connectat a través d'una xarxa sense fils ( dispositiu Wifi ).\nDesprés premeu el botó per a la categoria correcta adjunta a la pantalla que veu aparèixer, seleccioneu la marca del seu dispositiu de les de la llista i completi la configuració seguint les senzilles instruccions a la pantalla.\nEs trobarà davant de la pantalla SURE a través de la qual finalment pot administrar el seu dispositiu amb tots els botons virtuals.\nPer exemple, en el cas de la televisió, pot anar i venir entre els canals usant els botons apropiats a la dreta, pot ajustar el volum, configurar el silenci, accedir a la configuració de la televisió, etc.\nSi, per contra, t'interessa personalitzar les funcions de comandament a distància virtual, atura't al botó Menú situat a la part superior dreta de la pantalla de l'aplicació, trieu l' configuracions al menú que veu aparèixer.\nDes del mateix menú també pot moure els diferents botons disponibles a la posició desitjada, pot cancel·lar l'associació amb la disposició actual, pot renombrarla i pot veure qualsevol informació relacionada amb ella.\n¿No et van captivar d'alguna manera les aplicacions de control remot que ja et vaig parlar?\nLlavors intenti fer una ullada immediatament AnyMote, Estic segur que et satisfarà completament. Es tracta d'una aplicació utilitzable tant en Android com en iOS que et permet gestionar un nombre il·limitat de descodificadors, reproductors de DVD, aires condicionats, amplificadors i diversos altres dispositius, inclosos televisors, oferint a més la possibilitat de combinar diversos comandaments a distància entre si . tot de forma senzilla i amb una interfície d'usuari molt agradable. La descàrrega és gratuïta (però ofereix compres dins de l'aplicació per desbloquejar algunes funcions addicionals).\nPer usar-lo, descarregui, instal i iniciï l'aplicació en el seu dispositiu i després dóna-li a el botó estic d'acord que està a la part inferior i esperi uns moments a que l'aplicació identifiqui qualsevol dispositiu compatible amb el transmissor d'infrarojos de el dispositiu.\nSi el seu telèfon mòbil no té un, se li demanarà que busqui dispositius per controlar mitjançant Wi-Fi o mitjançant el receptor AnyMote Home.\nSi el dispositiu que voleu controlar no és identificat automàticament per l'aplicació, afegiu-lo manualment buscant a la llista disponible prement el botó Afegir manual de dispositiu present a continuació i després inserint la informació sol·licitada.\nUn cop afegit el dispositiu, pots controlar-usant el control remot que se't proposarà a la pantalla com si estiguessis usant el controlador original.\nPer tant, trobarà útils tots els botons per gestionar el dispositiu de referència (per exemple, els controls de volum en el cas de la televisió, els de reproducció i parada de la música en el cas dels altaveus, els de posar Play i Pause en el cas dels reproductors de DVD, etc. .).\nPrement el botó amb tres línies horitzontalment situat a la part superior esquerra, pot accedir a les opcions de l'aplicació i afegir dispositius addicionals per a administrar, canviar d'un dispositiu a un altre, seleccionar un tema diferent i administrar les opcions de AnyMote.\nControl remot de TV universal per infrarojos (Android)\nEn un article dedicat a quines són les millors aplicacions per controls remots, sembla correcte parlar-li sobre Control remot de TV universal per infrarojos.\nÉs un recurs disponible únicament i exclusivament per a dispositius Android que, a diferència del que el seu nom indica, et permet controlar no només el televisor des del teu smartphone sinó també molts altres dispositius més o menys tecnològics com aires condicionats, ventiladors, llums, etc.\nTé una interfície d'usuari agradable, és bastant simple de configurar, és gratuït (però possiblement estigui disponible en una variant de pagament amb encara més funcions) i es basa en la tecnologia IR.\nPer començar, descarregui, instal i iniciï l'aplicació en el seu dispositiu i després deixeu que el control remot universal de TV per infrarojos identifiqui automàticament el dispositiu que es controlarà a través d'infrarojos. I si això no succeeix o si el seu telèfon mòbil o el dispositiu de referència no és compatible amb aquesta tecnologia pressiona el botó amb tres línies horitzontalment que està en la part superior esquerra i seleccioneu l'element Crear un control remot al menú que apareix.\nToc la icona al centre de la pantalla i triï la categoria de el dispositiu que vol controlar ( Televisors, Caixa de cable, Reproductor de DVD etc.), indica la marca de referència i després s'atura al botó escollir.\nA continuació, es trobarà enfront de el control remot de el dispositiu que desitja controlar amb totes les funcions i botons.\nSi ho desitja, pot realitzar qualsevol canvi i personalitzar-lo com millor li sembli prement el botó (...) a la part superior dreta i triar què botons fer visibles i quines no, si i què notificacions habilitar, etc.\nEl botó amb tres línies horitzontalment a la part superior esquerra, li permet canviar d'un control remot a un altre i afegir-ne de nous tocant l'element corresponent.\nFinalment, va assenyalar la possibilitat d'afegir un giny a la pantalla d'inici del teu dispositiu Android a través del qual podràs utilitzar els teus comandaments a distància sense haver d'iniciar l'aplicació de tant en tant.\nAltres aplicacions de control remot\nLes aplicacions de control remot de les que ja he parlat no li satisfan i ¿està buscant recursos alternatius? Aquí li deixo una llista addicional de recursos que poden ser útils per al propòsit en qüestió.\nZaza Remote (Android / iOS): simple en la interfície però a el mateix temps ben cuidada, aquesta aplicació li permet administrar aires condicionats, televisors, projectors, ventiladors, càmeres i diversos altres tipus d'aparells infrarojos des telèfons mòbils. funciona sense Internet. La descàrrega és gratuïta.\nremot unificat (Android / iOS) - Excel·lent i molt apreciada aplicació que li permet convertir el seu telèfon en un control remot per controlar el seu PC o Mac des de la distància. es pot descarregar gratis (Però possiblement estigui disponible en una variant de pagament amb funcions addicionals).\nTV unificada (Android): variant de l'aplicació anterior dissenyada específicament per administrar televisors, consoles, descodificadors i diversos altres dispositius amb tecnologia infraroja. Costa 0,99 euros.\nComandament a distància universal per a TV (Android) - Com es pot entendre fàcilment pel propi nom, és una eina dissenyada específicament per a la gestió de la televisió des d'un telèfon mòbil. També li permet administrar qualsevol descodificador connectat a la televisió (Per exemple, Chromecast, Apple TV, Roku, etc.). La descàrrega és gratuïta.\nComandament a distància IR universal (Android) - Una altra aplicació que pertany a la categoria en qüestió capaç de transformar el smartphone Android en un pràctic centre de control per a nombrosos electrodomèstics i dispositius tecnològics. La interfície és una mica espartana però funciona molt bé. La descàrrega és gratuïta.\nRoco (IOS) - Aplicació "Gettonata" per al que es fa a la gestió de televisors intel·ligents Samsung i LG des del mòbil. Té una interfície d'usuari molt agradable i ben acabada i li permet personalitzar els diversos botons disponibles al control remot virtual. Costa 4,49 euros.\nComandament a distància per a Mac (IOS) - Pel nom ho entens immediatament, és una aplicació per a dispositius iOS capaç de convertir iPhone y iPad en un control remot per a Mac. També et permet utilitzar el dispositiu com teclat i / o trackpad. Es pot descarregar de forma gratuïta (però eventualment estarà disponible en una variant de pagament amb funcions i comandos addicionals).\nmyTifi (IOS): molt bona aplicació que li permet administrar televisors intel·ligents de la marca Samsung directament des de la pantalla de iDevice. És altament personalitzable, té una bella interfície i és molt estimat. La descàrrega és gratuïta.\nCom associar Android amb Google\nCom deixar de ser seguit a Instagram\nCom Tancar automàticament les pestanyes del navegador a Motorola moto?\nCom conèixer la informació del teu cicle menstrual a Motorola moto?\nCom canviar la teva foto de perfil a Motorola moto?\nCom Habilitar el mode nocturn a Motorola moto?\nCom escriure més ràpid lliscant a Motorola moto?


Enric Llorens: Canvi climàtic, mutacions i en Xavier Trias\nAhir varis mitjans de comunicació es feien ressò de la troballa d’una desena d’espècies animals, fins ara desconegudes, a les profunditats marines de l’arxipèlag canari. Com que des de petit el tema dels “animalets” sempre m’ha interessat, a part de llegir-me l’article vaig mirar les fotos. Realment hi han alguns que són molt espectaculars, diferents i estranys. Vaig pensar que semblaven mutacions d’altres espècies, fills de encreuaments impossibles. La meva imaginació -hi han dies que la tinc desbordada- lligava les noves espècies amb possibles influències de la contaminació marina i el canvi climàtic. De seguida em van recordar el peix de tres ulls dels Simpson, els havia passat el mateix?\nPerò com que una cosa porta a una altra, avui llegint les declaracions sobre independentisme d’en Xavier Trias m’ha tornat a venir la visió del “peix simpsonià”. Sembla que els peixos canaris segueixen una evolució natural, que no per desconeguts són “especials”, però de ben segur que al Sr. Trias alguna cosa l’ha afectat. No sé si és l’escalfament planetari, la constant posada en qüestió de les seves capacitats polítiques per part dels seus correligionaris, la possible competència d’en Laporta, o simplement per que ha perdut el nord, però aquest Trias me l’han canviat. Abans era un personatge que semblava sincer, dialogant, però ara només busca la merda per remenar-la i veure quin profit en pot treure, costi el que costi, encara que embruti a Barcelona. Trias ha canviat, ha canviat a pitjor.\nAvui Trias es declara independentista, ahir era liberal, demà serà progressista. Definitivament em recorda el peix mutant dels Simpson, el que passa és que enlloc de tenir tres ulls, té tres cares. I quan es tenen tres cares, el que es té és molta barra.\nPublicat per Enric Llorens a 11:56\nEtiquetes de comentaris: animals, Barcelona, eleccions, politica


Avui m'he assabentat de què és el coltan, i m'ha impactat tant que us ho vull fer saber. La informació l'he treta d'un article d'Amnistia Internacional, he buscat vídeos a Internet i un article del diari El País titulat "El coltan, un mineral estratégico"\nSaps que el teu ordinador té un preu elevadíssim?\nPerquè la seva fabricació és impossible sense coltan. Més de 30.000 nens i nenes maten i moren en un conflicte que sacseja l'Àfrica Central i centenars de milers de persones ho estan pagant aquests dies. Un dels motius: el control del coltan.\nI et preguntaràs: què és el coltan i per què pot convertir nenes i nens en soldats? Coltan és l'abreviació de columbita i tantalita, dos minerals que units els fa imprescindibles en la fabricació de telèfons mòbils, ordinadors, càmeres digitals, sistemes militars...i, davant d'un mercat gegantí, la República Democràtica del Congo posseeix el 80% de les reserves mundials.\nLluny de portar prosperitat al país, és part de l'origen d'un conflicte que amenaça amb tornar-se etern. Gran part dels ingressos de la venda de coltan han servit per comprar armes per l'exèrcit i les milícies, provinents d'Estats Units, Bèlgica, França, Alemanya i Xina, entre d'altres.\nEl resultat? Una guerra en la que ja han mort gairebé 5 milions de persones, més de 350 dones i nenes són violades cada mes, hi ha gairebé 2 milions de desplaçats, i uns 7.000 nens i nenes combaten com a soldats.\nSe'ls treu a la força de l'escola o de les seves cases. Són maltractats, torturats, són violats i obligats a violar i a assassinar. En la regió de Kivu, la meitat dels menors que havien estat desmobilitzats han tornat a ser reclutats. La seva experiència els converteix en valuosos reclutes i els posa en especial perill. I tot per a que en els països desenvolupats poguem parlar pel mòbil o escriure un e-mail.\nCom posar fi a aquesta situació? No cal que llencem l'ordinador, sinó tot el contrari: fes-lo servir per ajudar a les víctimes d'aquest conflicte. Faràs molt per aturar aquesta masacre si et sumes a la petició d'Amnistia Internacional al Govern de la RDC.\nCongo's Blood Coltan war\nPublicat per gerardeli a 22:22\nEtiquetes de comentaris: denúncia, món, reflexions\nJo no sabia això del Coltan i m’he assabentat també, que cada quilo extret d’aquest mineral costa la vida a 3 nens. És horrible pensar que la nostra avarícia tecnològica depèn del treball d’uns nens en condicions similars a l’esclavisme , en ple segle XXI.\nI quan las reserves de Coltan s’acabin, que passarà?\n27 de gener de 2009 a les 23:33\nA mi, el que em costa d'entendre és com un continent que disposa de recursos preuats pel primer món, no surt de la misèria i s'enfonsa cada cop més. A diferència dels Països àrabs i el petroli, que els ha portat a tenir un nivell de vida per ningú igualat.\nAlguna cosa tenen els africans -o les seves estructures socials- que no els permet viure amb dignitat i lluny d'aquesta pobresa extrema.\n28 de gener de 2009 a les 7:01


El Mobile World Congress cancel·la l’edició 2020 - CTecno\nEl Mobile World Congress cancel·la l’edició 2020\nper Comunicació CTECNO / 13 febrer, 2020 / Sense comentaris\nDesprés d’una setmana d’incertesa sobre la realització del Mobile World Congress, la GSMA ha decidit aquest dimecres cancel·lar el congrés en una reunió d’urgència. En un comunicat publicat dimecres i signat pel seu conseller delegat, John Hoffman, l’entitat organitzadora del congrés ha anunciat que el Mobile no se celebrarà a causa de l’alerta sanitària pel Covid-19. Hoffman ha afirmat que la preocupació global per l’epidèmia ha fet impossible que la GSMA pugués mantenir l’esdeveniment.\nEn la roda de premsa que ha tingut lloc aquest dijous al matí, l’organització ha assegurat que la decisió s’ha pres per una causa de “força major” i que la seva prioritat ha estat molt clara i simple: vetllar per la seguretat i la salut de tothom, i la reputació del MWC.\nDurant la roda de premsa, la GSMA també ha confirmat que, a més del congrés mundial del mòbil, es cancel·len tots els esdeveniments paral·lels que hi estaven vinculats: el 4YFN, que és la fira d’startups, i el YoMo, dedicada als més petits. Com ha defensat Hoffman, ha admès que el problema no era Barcelona o Catalunya, sinó una “preocupació global”.\nDes del CTecno confiem en les administracions i l’organització per seguir treballant i poder celebrar el millor MWC de la història el proper 2021. El MWC ja suma 14 edicions a la capital catalana, fet que reafirma el seu compromís i continuïtat amb Barcelona.\nRT @MetaDataCat: El Kit Digital permet a les empreses escollir les àrees que volen digitalitzar i trobar la proposta que s’adequa a les sev… ~ 18 hours, 38 minutes ago\n🏆 Ampliem el termini de participació dels #CatalunyaImpacta fins al 26/05! A través del #Baròmetre iniciem un prog… https://t.co/OAAvMqgokJ ~ 21 hours ago


Trump, la UE i la indústria de les armes – Cròniques insubmises\nDe nou Trump de disputes amb Europa. Des que va arribar a la presidència que ens diu “gorrers” als europeus, que ells han de pagar fins al 70% de les despeses de l’OTAN, va demanar a tots els governs de la UE que incrementessin el seu pressupost militar fins el 2% del PIB i que destinessin fins al 40% de la seva despesa en capacitats, és a dir, en renovar en armament. Tots els governs de la UE ho han acceptat i s’han marcat terminis per complir amb aquest compromís.\nPerò de nou Trump no s’ha quedat content amb les decisions que ha pres la Comissió respecte a la I+D militar en el pròxim pressupost de la UE.\nLa Comissió Europea a mitjans de juny del 2018 va presentar tres projectes per impulsar una defensa europea pròpia i els seus pressupostos associats. Econòmicament el més rellevant és el Fons Europeu de Defensa, que en el pròxim pressupost 2021-2027 estarà dotat amb 13.000 milions d’euros. El segon projecte s’anomena Instrument Europeu de Pau o també Fons Europeu per a la Pau, és un projecte concebut per a finançar els costos comuns de les missions militars pròpiament europees en l’exterior, estarà dotat amb 10.500 milions d’euros. És un nou fons per finançar la despesa militar i de defensa que actualment no es pot finançar amb el pressupost de la UE. El tercer projecte serà Connectar Europa, que intentarà fomentar la mobilitat militar (personal i equips) dins la UE dels cossos militars dels països de la pròpia Unió, estarà dotada de 6.500 milions d’euros, la qual cosa pot exigir l’adaptació d’infraestructures, eliminar barreres i normatives que obstaculitzin la mobilitat militar dins el territori de la UE.\nEl Fons Europeu de Defensa s’estructura a través de dues finestres.\nLa “finestra de capacitats”, dotada amb 500 milions d’euros en els exercicis 2019 i 2020 i de 1.000 milions d’euros anuals en l’exercici 2021-2027, a través del Programa Europeu de Desenvolupament Conjunt de Capacitats en Defensa (EDIDP) i la finalitat de la qual serà ajudar a finançar a aquells estats que de manera conjunta adquireixin un mateix material militar, que els surti més econòmic. L’esquema de finançament preveu que per cada euro invertit per la UE, els Estats membres destinin quatre euros del seu pressupost, la qual cosa equival a què es destinessin en total 5.000 milions d’euros anuals a l’adquisició de material militar. Aquestes ajudes als estats es complementaran amb altres instruments financers com poden ser la generació d’eurobons de defensa i que aquestes despeses no computin com a dèficit públic, és a dir que es puguin computar les aportacions econòmiques als programes conjunts com a inversions, de manera que als efectes de la Comissió no es considerin com a dèficit dels estats, reduint així de facto les exigències de compliment per part de la UE dels nivells de dèficit pressupostaris dels Estats membres . Tot això per facilitar la interoperabilitat entre sistemes pels Estats membres.\nLa “finestra de recerca”, dotada amb 25 milions d’euros pel 2017 i amb 90 milions per a l’exercici 2018-2019 i 500 milions anuals en l’exercici 2021-2027, a través del Programa Europeu de Recerca en Defensa (EDRP) i que té per finalitat incentivar, a través de fons europeus, la recerca en nous projectes de material de defensa tecnologies innovadores en matèria de seguretat i defensa, en les àrees d’electrònica, metamaterials, encriptació, drons o robòtica. Aquesta finestra preveu el finançament directe a la indústria de defensa perquè dugui a terme activitats conjuntes de recerca en tecnologia innovadora, amb una intensitat de fins el 100% dels costos directes més un 25% en concepte d’ajudes per a costos indirectes. Amb aquesta decisió la Comissió ha fet un pas endavant per apostar també per subvencionar la recerca en l’àmbit de la Defensa, i no només en el de la seguretat com ha succeït en pressupost anterior.\nQuè és el que enerva a Trump? Que a la UE es prenguin decisions sense supeditar-les als interessos estratègics dels Estats Units.\nDel Programa Europeu de Recerca en Defensa, que es durà a terme amb la participació de la indústria europea d’armament (mínim 3 indústries per a accedir als fons), no li agrada que el Reglament permeti la participació d’indústria no comunitària (els Estats Units o Israel) però amb certes condicions com exigir que la propietat intel·lectual sigui exclusivament europea i no permetre que tercers països imposin restriccions a l’exportació de l’armament produït en territori europeu.\nEls Estats Units es queixen que la participació en aquests projectes estarà sotmesa a l’aprovació unànime dels països de la UE, amb la qual cosa un sol vot de país membre podria deixar fora la indústria nord-americana d’un projecte determinat. També es queixen que la dispersió de recursos entre la indústria nord-americana i la de la UE, produiria sistemes militars no interoperatius i per tant una competència de producció i mercat entre els Estats Units i la UE.\nEn definitiva, Trump veu perillar el negoci de la indústria d’armes a Europa. La indústria nord-americana té un gran mercat en els governs europeus i el Fons Europeu per a la Defensa és un pas petit o tímid però posa les bases per a que la indústria europea pugui competir amb la nord-americana i amb el seu mercat.\nEls nord-americans no només es queixen, també amenacen amb tancar el seu mercat a la indústria militar europea, encara que la balança comercial de productes militars els sigui favorable. Exigeixen que es rectifiqui el Reglament suprimint les condicions de propietat intel·lectual i controls d’exportacions i que en la PESCO s’elimini el dret de veto i que es permeti que cada país convidi a participar en cada projecte a les empreses que desitgi. En definitiva, com que la UE subvencionarà la indústria europea no volen que la indústria nord-americana quedi fora del pastís i sobretot poder-se aprofitar de la I+D que es creï.\nTrump inicia una altra guerra, més silenciada que la de Huawei, en tecnologia militar contra Europa, per assegurar-se la seva supremacia tecnològica.


Els JEN-PSM faran un sopar a Binissalem per mostrar el seu suport als regidors nacionalistes Jaume Pons i Catalina Bibiloni\nEls Joves d'Esquerra Nacionalista-PSM faran un sopar a Binissalem demà divendres per mostrar el seu suport als joves regidors de Binissalem, Jaume Pons i Catalina Bibiloni.\nEls joves nacionalistes opinen que la decisió d'abandonar el govern municipal que varen prendre els regidors del PSM, després de l'anunci fet pel batle de dur endavant l'execució del polígon, va ser encertada i molt valenta. L'actitud de Jaume Pons i Catalina Bibiloni demostra que és imprescindible la implicació dels joves en la política perquè aporten honestedat, coratge i independència en les seves decisions.\nSegons els JEN, l'anunci fet pels regidors nacionalistes Jaume Pons i Catalina Bibiloni reafirmen que els dos joves regidors no participen de la política municipal per “ocupar una cadira”, sinó moguts per la seva voluntat de servei al poble i per defensar unes idees. En aquest sentit, han donat una bona lliçó de coherència política.\nEls joves nacionalistes volen felicitar als seus companys Jaume i Catalina per la seva actuació i estan convençuts que les binissalemeres i els binissalemers valoraran també molt positivament la feina que estan realitzant a l'Ajuntament.


Dancing with the Clown: Reflexions en veu alta\nArtistes de diferents generacions reflexionaven sobre el paper de l'art en la societat catalana i sobre les oportunitats que un creador autòcton pot tenir en un mercat com el català, dissabte passat al Telenotícies Migdia de TV3 -poden visionar la notícia en aquest enllaç, a partir del minut 45-. Es tracta d'artistes plàstics com Jordi Fulla, Vicenç Viaplana, Regina Giménez, Joaquim Chancho, Isidre Manils o Guillermo Pfaff, que en breu tenen previst inaugurar una mostra conjunta a la galeria Trama de Barcelona. No obstant, les seves problemàtiques i reivindicacions em semblen idèntiques a les d'un gremi que un servidor ha arribat a conèixer bastant millor, el dels músics.\n"En aquest país es passa de ser una jove promesa emergent a morir, directament", sentencia Fulla. Viaplana i Manils, d'altra banda, lamenten l'escassa presència d'artistes barcelonins a les galeries de la pròpia ciutat. I no puc evitar pensar en com el món de la música contemporània és exactament igual a casa nostra. En com músics autòctons d'elevadíssim nivell no poden accedir a determinats espais si no és com a teloners d'un cap de cartell de fora. En com part de la premsa musical no para de dedicar portades a grups internacionals que porten dècades arrossegant-se mentre ignora el que s'està fent ara i aquí. I en com el gran públic, vocacionalment modern però profundament provincià en realitat, prefereix per norma general escoltar un grup estranger que vingui de fora abans d'escoltar-ne un de bo que sigui català o espanyol.\n"És fàcil haver perdut la il·lusió per fer una exposició", lamenta Giménez, "no pas per pintar ni per treballar, però... Per què fer una altra exposició? Si no es vendrà i em suposarà unes despeses". Entenc perfectament a què es refereix: conec més d'un músic que, mantenint intacta la passió pel seu art i les ganes de tocar, sí que ha renunciat a viure del seu talent, desanimat per la manca generalitzada de resposta. I és aquesta la raó per la qual tants artistes de casa nostra paguen les factures amb feines que res tenen a veure amb l'art ni la cultura. Vaja, que tornant a una reflexió llançada dies enrere en aquest mateix blog, cal apuntar que no és artista necessàriament qui viu de l'art, sinó qui viu l'art. Ho apunta prou bé el propi Viaplana: "Quan començàvem, ni ens plantejàvem que un dia ens guanyaríem la vida amb això, i ara seguim igual".\n"Si un artista d'aquí no té mitjans per sortir a l'exterior, aquest país nostre és tan petit que el col·leccionisme de seguida s'ha acabat", afegeix Chancho. I és Pfaff qui aporta una solució: "Tenim l'obligació d'obrir-nos camí nosaltres mateixos, independentment de la infraestructura que ens ofereixi la societat". Bingo. I amb el seu permís torno a l'àmbit musical. Catalunya és un país -i per tant un mercat- petit, sí. Però és que també ho és Delaware. Per això, els grups de Delaware que volen viure de la música agafen la furgoneta i recorren tota la geografia nord-americana -i quan poden salten a Europa-. Una opció poc contemplada en una Catalunya que fins ara ha solucionat el problema del tamany inflant a base de subvencions escenes tan artificials com el Rock Català dels 90. Escenes aixecades a cop de talonari i que s'esvaeixen tan bon punt es tanca l'aixeta de la subvenció. Potser seria més lògic i efectiu, doncs, deixar de patrocinar moviments inexistents i ajudar als artistes de debò a projectar-se a l'exterior.\nPublicat per Oriol S. a 8:36\nEtiquetes de comentaris: Galeria Trama, Guillermo Pfaff, Isidre Manils, Joaquim Chancho, Jordi Fulla, Regina Giménez, Telenotícies, TV3, Vicenç Viaplana


Uns 40 encaputxats destrossen quatre sucursals bancàries i ataquen l'Ertzaintza\nLa violència al carrer ha tornat aquesta matinada al País Basc aprofitant la celebració del nou any. L'objectiu han estat diverses entitats bancàries de la localitat de Guernica, però l'atac, perpetrat per uns 40 encaputxats, es creu que també era una emboscada per a la policia basca. Al final hi ha hagut importants destrosses materials, però no s'ha de lamentar cap ferit.\nQuatre sucursals bancàries de Guernica han quedat destrossades per l'explosió d'artefactes incendiaris. Uns quaranta encaputxats han aprofitat la nit de Cap d'Any per atacar les entitats, als carrers Adolfo Urioste i Industria de la població biscaïna. Els bombers hi han hagut d'anar per sufocar els incendis, que han causat força danys materials. Diverses patrulles de l'Ertzaintza també s'han desplaçat fins al lloc dels fets. Llavors, els encaputxats els han llançat còctels Molotov, però no hi ha hagut cap ferit. Segons les forces de seguretat, el grup no tan sols volia causar destrosses materials, sinó que preparava una emboscada a les patrulles de la policia basca. A prop de la Casa de Juntes s'ha localitzat material que podria haver estat utilitzat en nous atacs: quaranta coets, una llançadora, sis còctels Molotov, guants de làtex i caputxes. També s'han retirat dels voltants d'altres entitats bancàries de Guernica tres bidons de gasolina amb metxes, que haurien causat destrosses importants si haguessin arribat a explotar.


MICROSOFT ESTÀ FENT EL POSSIBLE PER PORTAR EL NOU FLIGHT SIMULATOR A LA REALITAT VIRTUAL\nA nou joc de Microsoft Flight Simulator Actualment s'està desenvolupant per a ordinadors amb Windows, i la companyia ja va dir que també té previst portar-lo a les consoles Xbox One. El projecte sembla ser cada cop més ambiciós a mesura que passa el temps, ja que sembla que hi ha una versió de realitat virtual sobre la taula.\nParlant amb AVSIM (via VentureBeat ), el cap de Microsoft Flight Simulator, Jörg Neumann, va explicar que el suport de VR ha estat un dels principals comentaris que va rebre després que es mostrés el primer tràiler de Flight Simulator a l'E3 2019, que va empènyer l'equip a explorar la viabilitat del projecte:\nJust després de la publicació del tràiler de l'E3, hi havia molta gent que feia aquesta hipòtesi exacta, que 'Oh, sí, millor seria donar suport a la realitat virtual des del primer moment'. Sincerament, no era el nostre pla. Però estem escoltant i ho hem sentit, així que farem tot el possible perquè això passi. Tant si ho tirarem com si no per al llançament, no ens podem comprometre en aquest moment, però som conscients del desig […] Intentarem prioritzar-ho per sobre d'altres coses.\nTot i que Neumann no promet preparar el suport de VR per al llançament, és fantàstic veure que això hauria de convertir-se en una opció més endavant. El nou joc de Microsoft Flight Simulator està sent desenvolupat actualment per Asobo Studios, una empresa francesa que anteriorment va treballar en diversos títols de Xbox Game Studios com Kinect Rush: A Disney-Pixar Adventure, Disneyland Adventures i ReCore. El nou simulador de vol també aprofitarà Azure i Bing Maps per representar més de 2 milions de ciutats i 40.000 aeroports, i un El primer alpha tècnic estarà disponible per a provadors beta selectes el 24 d'octubre . Si encara no ho heu fet, podeu registrar-vos al programa Flight Simulator Insider al lloc web dedicat .\ns'inclou Visio a Office 365\nel llançament de Windows 95 va incloure la cançó "start me up" de quina banda?\nLumia 635 vs.640\njoc de silent hill xbox one\ndocument de word a power point


Els Mossos d’Esquadra de la Unitat d’Investigació de la comissaria de Martorell van detenir entre el 8 i 10 de febrer, tres homes, de 30, 31 i 57 anys, com a presumptes autors d’un delicte contra la salut pública.\nLa investigació es va iniciar a principis d’any quan els investigadors van tenir informació de l’existència d’una important plantació de marihuana a l’interior d’una casa ocupada a la població d’Abrera. Durant el període de vigilància de la casa els agents van observar, el passat 8 de febrer, com dos homes arribaven amb una autocaravana i carregaven bosses de grans dimensions.\nEls mossos van seguir el vehicle i el van aturar poc després de sortir de la casa investigada. A l’interior van localitzar 39 quilograms de marihuana envasada al buit i ja preparada per a la seva distribució, amb un valor aproximat de venda en el mercat il·legal de 250.000 euros.\nPer aquest motiu, van detenir els dos ocupants de l’autocaravana per un delicte contra la salut pública. Els dos homes, de nacionalitat alemanya, es dirigien cap aquell país europeu on el preu de la marihuana es triplica respecte al que es paga al mercat espanyol.\nL’endemà, es va realitzar una entrada i perquisició en un apartament que els detinguts havien llogat en un complex de Barcelona. Durant l’escorcoll van localitzar 68 quilograms més de marihuana, 120.000 euros en efectiu i un lingot d’or.\nFinalment, el passat dijous, 10 de febrer, també es va fer una altra entrada amb autorització judicial a la casa ocupada d’Abrera on es va localitzar una plantació de marihuana en ple rendiment i van comissar 290 plantes de marihuana, 10.700 euros en efectiu i una caixa amb munició de 9 mm. A més, els tècnics de la companyia elèctrica van determinar que la plantació estava connectada il·legalment a la xarxa principal de distribució. Durant l’escorcoll es va detenir l’home que havia ocupat la casa, responsable de la plantació de marihuana i objecte de la investigació inicial. S’estima que el valor total de la marihuana intervinguda superaria els 785.000 euros al mercat il·legal.


Conqueridors de l'inútil: d’agost 2011\nCAVALLERS Paret donde peta lo riu Malo "via Agujetas de color de rosa"\nDesprés de fer molta bondat, avui dissabte quedem amb la penya de Lleida per anar a Cavallers. Marxem a quarts de vuit amb el Juanito i el Sergi i a mig camí recollim a l'Albert, que ens explica la seva experiència a la Carros de Roc.\nQue ben situada està Lleida, escalar a Pirineu i abans de fer-se fosc ja hi tornes a ser.\nLa via triada és l'agujetas de color de rosa, a la paret Donde peta lo riu Malo, així que després de descalçar-nos al riu arribem a peu de via.\nComencen en Juanito i l'Albert per una placa de V+, que agafada en fred te lo seu (equipada).\nBanyet de peus\nPlaca del primer llarg\nEl Sergi escalant el 1er llarg\nDesprés ve un canvi de reunió fins al peu d'un diedre força dur 6a+, on només hi ha un parell de xapes situades en els llocs més difícils, la resta pots anar equipant.\nEl llarg següent torna a ser un canvi fàcil de reunió.\nEl company en el llarg més dur\nR4, difícil de veure si l'herba és alta\nEn Sergi enceta la cinquena tirada que està força be, té un petit tram de V+, aquí cal posar alguna cosa.\nEl Sergi en el tram més difícil de la tirada 5\nLa sisena tirada, que em toca a mi, és una passada de guapa un placot de 50 metres de V amb els seguros ni massa lluny ni aprop, una disfrutada (equipada)\nL6, el més disfrutón\nL'últim llarg surt per una mena de diedre fins empalmar amb l'últim pas de la Indirectessima, on coincidim amb la Natasha i en Pascal amb qui baixem plegats pel ràpel que localitzareu caminant uns 50 metres cap al nord, després de passar un arbre, el trobareu. Si aneu amb cordes de 60 en 4 ràpels sou a peu de via, l'últim té 60 metres.\nFent relacions internacionals\nLa ressenya de la via la podeu trobar a Lo Gall\nPublicat per Mingo a 14:25 6 comentaris:\nMONTSERRAT Zona torrent dels Naps\nAvui divendres tornem amb en Joan B. a una zona nova pels dos, la del torrent dels Naps que és ombrívola pels matins. Deixem el cotxe a l'aparcament del vermell i passat el caos de blocs que hi ha després de la cova de l'Arcada agafem un corriol que ens porta a la zona que està plena de petites agulles una de les primeres que reconeixem és l'Altiva. Volíem començar amb el Pas del Naps però no l'acabem de localitzar així que ens enfilem al Cavall dels Brucs per la via Foguera nocturna que comença amb tres passos d'Ae, l'últim em surt en lliure. Flanquegem a la dreta tot seguint les assegurances fins uns passos d'artificial per entrar a la R1. El segon llarg, que em toca a mi, és preciós, molt vertical i mantingut en el V+ amb algun passet de 6a i la roca immillorable, cal tibar de dits i en alguna ocasió les expansions et poden tentar però val la pena intentar-ho per què el tram és boníssim. El tercer llarg surt a la dreta amb artificial, animat pel llarg anterior ho intento en lliure però a la tercera expansió no li veig color, però segur que surt en lliure la tirada. Una via que ens deixa molt satisfets. Del cim localitzem el Pas dels Naps, on anirem.\nCavall del Brucs\nAgulla del Xevret\nEn Joan iniciant el Cavall del Bruc\nl'artifo d'entrada a R1\nEl preciós segon llarg\nEn Joan acabant L2\nEstan al peu de via, penso que la paret es veu una mica cutre, però un cop t'hi poses la roca es molt bona, i malgrat marquen un parell de passos en Ao, en lliure no supera el V, la tirada surt molt maca i força mantinguda en el IV+/V, una disfrutada.\nEl segon llarg cal sortir a la dreta fins un clau i d'allí al cim, on sento queixar-se al Joan hi ha un munt de formigues que estan com a boges d' haver rebut companyia.\nTot i que no és massa tard el sol ja ha fet acte de presència i la calor es deixa notar així que avall, però segur que tornarem. Les ressenyes les trobareu a Onaclimb (Ecos/Naps)\nIniciant el Pas dels Naps\nEn Joan arribant a R1\nPublicat per Mingo a 18:05 2 comentaris:\nMONTSERRAT Agulles Roca Dues puntes, Boteruda i Torta


Bed and Breakfast La Gabbianella Camogli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Enrico Figari 29, Camogli, Camogli, Itàlia, 16032 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Bed and Breakfast La Gabbianella\nAl visitar Camogli, vosté es sentirà com a casa a Bed and Breakfast La Gabbianella, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Bed and Breakfast La Gabbianella, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, ventilador, banyera, bany compartit per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Camogli, faci de Bed and Breakfast La Gabbianella la vostra llar.


Escrits de L'Home Fosc: de juny 2013\nLa meva participació aquest més de juny 2013 a la convocatòria del bloc "Relats Conjunts" sobre una imatge molt coneguda del segle XX "Lunch atop a skyscraper". Bé, no conec la història completa de la foto, però he pensat: què hi feia el fotògraf allí a dalt? i d'aquí surt el petit relat i amb tot el respecte per l'autor de la foto Charles C. Ebbets.\nLounch atop a skyscraper - foto de Charles C. Ebbets\nEra l'hora de l'àpat, tots teníem gana, jo potser no tanta, per això vaig arribar l'últim a la bastida i em va tocar ser l'encarregat d'aguantar la corda amb el peu, quan de sobte vaig veure aquell sonat amb una maquina de retratar, una d’aquelles automàtiques que ara s'han posat tan de moda. Ara la gent fa bogeries per fer una foto, imagineu-vos com estan de bojos, que aquest s’ha enfilat fins aquí per fer-nos una instantània a l'hora del dinar.\nArribarà un dia que tothom voldrà tenir una màquina de retratar i faran cua per fer-nos una foto com la que vol fer aquell, que si no fa cura, encara caurà.\nPerò ara em fixo que du un arnés... mira’l, si sembla una aranya...\nOstres, i si escrivís una història d'un noi que li pica una aranya en un laboratori que li proporciona super-poders i es dedica a fer fotos per les teulades de la ciutat...\nTerrassa, Juny 2013\nPublicat per Ferran d' Armengol a 20:53\nEtiquetes de comentaris: Chales C. Ebbets, Nova York 1932, relats conjunts, Viquipèdia\nEls vells costums\nEscoltant la música de Loreena McKennitt vaig escriure aquest poema a la plana de relats en Català.\nHostalric - Fotografia: Jordi Sáez\nEl retruc de milers de peülles\nressonen a les valls del record\ni em retornen a la memòria,\nel teu nom, els teus calius.\nSento que el vent em parla de tu,\ni dels bells moments viscuts,\nsense paraules, de quan als capvespres\nles mans ens parlaven de foscors prohibides.\nTu i jo hem viscut instants\ntan tendres com greus,\nsomriures i llàgrimes, ja veus!\nen rius de tinta negra els he escrits.\nVisc cercant l’instant vital\nen que recuperi la teva veu\nper recuperar les velles cançons\nque vàrem escoltar, aquelles nits.\nI si en el silenci del record,\nara cantéssim aplegats,\npodríem alçar les nostres copes,\nper reviure els vells costums.\nVells pobles, velles terres,\nvelles imatges que retornen al cantar\nrebrollant a la memòria que crida,\nque crida el teu nom.\nEt crida a tu.\nTerrassa, Maig 2013\nBrindis a Sant Llorenç - Fotografia: Jordi Sáez\nSi us va de gust, podeu escoltar la cançó que inspira el poema, mentre el llegiu .\nPublicat per Ferran d' Armengol a 22:14


El muntatge del curtmetratge 'Orígens' entra en la seva última fase\nEl film està coproduït per Audivio Multimèdia i l'Ajuntament de Fulleda\nper Redacció 18/06/2017 16:11h\nMoment de la gravació d''Orígens' | LleidaDiari.cat\nDesprés de llargues setmanes de treball, la producció del curtmetratge 'Orígens', coproduït per Audivio Multimèdia i l'Ajuntament de Fulleda, ha entrat en la seva recta final amb la incorporació de color, so i efectes especials; darrers treballs previs a la presentació pública d'aquest curt que representa la vida rural i el pas del temps partint de dues històries: la d'un home que es troba sol, abandonat per la seva dona i una filla que es retroba amb el seu pare quan aquest té Alzheimer. L'equip de producció d'Audivio Multimèdia continua amb la seva activitat frenètica amb l'objectiu de finalitzar el muntatge del curtmetratge Orígens, dirigit per Óscar Burgos i Víctor Masip. Els tècnics de muntatge d'aquest curt, de dotze minuts de durada, han començat la fase d'incorporació del color, só i efectes especials a les imatges, darrers passos prèvis a la presentació en societat d'aquest curtmetratge, gravat en català i anglès i que es presentarà a diferents concursos internacionals.\nLa gravació d'aquest curtmetratge està incorporant força novetats, com el fet de ser un dels primers productes transmèdia produïts a Catalunya o la darrera, que consisteix en facilitar als patrocinadors del curt unes targetes personalitzades d'inversió mitjançant les quals podran consultar individualment totes les novetats i avanços de la producció i del material transmèdia. A diferència d'altres col·laboracions, els patrocinadors coneixen en tot moment com avança el projecte, en quin estat es troba i com es tracta la seva marca.\nAquest curt, impulsat per Audivio Multimèdia amb la col·laboració de l'Ajuntament de Fulleda, està protagonitzat per Aida Flix i Tony Corvillo, juntament amb Edgar Moreno, i diferents actors secundaris, a més d'una nodrida participació de veïns d'aquesta població garriguenca fent el paper d'extres. La gravació del curtmetratge 'Orígens' es va realitzar en diferents espais del municipi amb l'objectiu de donar a conèixer a l'espectador, a més de la mateixa trama del curt, els diferents indrets i racons més emblemàtics de Fulleda.\nLes Garrigues també ultima els preparatius per obrir les seves piscines


Però … Com? Impulsar un projecte només perquè es pensa que és necessari? I sense l’objectiu que sigui rendible? Però sou una ONG?\nSabem que sona estrany i per això pensem que hem d’explicar-ho una mica millor. Perquè Wakatobi no és un ONG, però tampoc vol ser una típica empresa. De fet, ens definim conscientment com un moviment de persones que tenim un mateix propòsit: l’impacte positiu al planeta.\nL’emergència climàtica fa que, per fi, s’estiguin posant mitjans humans i econòmics per fomentar projectes per a una “transició verda”. No obstant això, hi ha molts projectes o idees que no són rendibles per si mateixos i només són possibles si un grup de persones pensen que són necessaris i destinen el seu temps, experiència i energia a que siguin realitat. I això són els nostres auto-projectes. O lo que es lo mismo, un “nosaltres ens ho tallem, nosaltres ens ho cusim” en tota regla 🙂\nPer a mostra un botó: durant la primera quinzena de el confinament, reflexionem sobre el que passaria quan tornéssim a la “normalitat”. Sota el nostre punt de vista, podien passar dues coses: apostar pel curt termini per recuperar l’economia o pel mitjà-llarg termini i seguir donant passos cap a una relació més sostenible amb el planeta, és a dir, per la nostra supervivència com a espècie.\nI estava clar pel qual apostàvem des Wakatobi. Així que en temps record, vam crear un concepte: Reset The planet, la seva pàgina web, xarxes socials i 31 sessions en directe amb 31 experts en diferents camps: biodiversitat, energia, consum, educació ambiental …\nActualment, Reset The Planet ha seguit el seu camí acompanyat d’un grup de persones que encomanen consciència ambiental.\nLlarga vida a Reset The Planet! Llarga vida a acte-projectes!


Martí Perarnau: “Cruyff va crear l’idioma Barça i Guardiola pot crear l’idioma City” (Isaac Lluch)\nMartí Perarnau: “Cruyff va crear l’idioma Barça i Guardiola pot crear l’idioma City”\nAutor del llibre ‘Pep Guardiola. La Metamorfosi’\n5 min. Hamburg 16/10/2016 19:43\n651x366 Martí Perarnau: “Cruyff va crear l’idioma Barça i Guardiola pot crear l’idioma City” / PERE VIRGILI Martí Perarnau: “Cruyff va crear l’idioma Barça i Guardiola pot crear l’idioma City” / PERE VIRGILI\nLa casualitat ha volgut que Pep Guardiola. La metamorfosi, el nou llibre de Martí Perarnau, surti a la venda el pròxim dia 20, l’endemà del Barça-Manchester City. En aquesta entrevista, l’autor explica com ha seguit el procés d’evolució d’un tècnic iniciat a Barcelona, madurat a Alemanya i cobejat a Anglaterra.\n¿Aquesta nova obra sobre Guardiola ha sigut més difícil d’escriure que Herr Pep ?\nSí, molt més, sobretot el procés de parir el llibre. Durant aquests dos últims anys ja no era un arbre més del paisatge del Bayern, sinó un arbre conegut. Ja no m’explicaven les coses, sinó que les coneixia de primera mà. En aquest sentit tot era molt més fàcil, però es donava per sobreentès que ja no hi hauria un segon llibre igual que el primer, sinó que jo era allà perquè, d’alguna manera, formava part del grup. La dificultat mental ha sigut determinar com publicar un segon llibre que no tingués el format del primer, sinó que reflectís com ha canviat el personatge, tot i explicar força interioritats del dia a dia.\nEls secrets de Pep Guardiola Què el porta a citar en el llibre filòsofs, experts en música barroca, arquitectes, escriptors, cineastes... ¿Tot això forma part de la personalitat del Pep?\nM’hi porta un lector de Herr Pep. Després d’una presentació del llibre a Barcelona ve un senyor perquè li signi un exemplar per al seu nebot i em diu: “T’he estat escoltant i aquestes coses que expliques del Pep són unes característiques molt dels artistes. Com Mozart i Picasso”. Em vaig quedar molt parat i quan vaig iniciar el segon llibre vaig preguntar als que en saben i vaig fer evolucionar aquesta idea.\n¿Per a vostè què és el més fascinant de l’evolució de Guardiola com a tècnic a Alemanya?\nA mi em recorda molt el procés de l’adolescent que surt per primer cop de casa i veu món. Quan el Pep era entrenador del Barça encara era com un jove que vivia a casa dels pares. Tota aquesta etapa es fa en la seva zona de confort, amb les eines de casa, del Johan Cruyff i La Masia. Però el nen un dia decideix descobrir món. I li passa com a tot xaval que surt a fora: les passa magres i veu que el que troba és diferent del que li havien explicat a casa. Alemanya transforma Guardiola com a tècnic d’adolescent a adult.\n540x306 Pep Guardiola / ANDY RAIN / EFE Pep Guardiola / ANDY RAIN / EFE\n¿Se li acut algun altre entrenador que hagi evolucionat tant en un període de tres anys?\nEstem molt atrapats en la idea que els entrenadors sempre fan el mateix, i una de les lliçons del Pep durant aquests anys que ha estat a la lliga d’Alemanya és que no és així. Els entrenadors no són com restaurants que no modifiquen mai les seves cartes. El Pep és un restaurant que, tot i que manté la seva filosofia, canvia el menú cada dia de partit. No sé si hi ha hagut un entrenador que hagi canviat tant de manera tan ràpida. Dels contemporanis no se me n’acut cap.\nCom exposa al llibre, Guardiola és un tècnic que comparteix els seus coneixements amb els clubs on ha estat i fins i tot amb rivals. ¿El Pep és patrimoni de tot aficionat?\nSí, crec que aquesta és una bona definició. El Pep és un paio molt generós, potser massa i tot. El Pep té el concepte que a més de guanyar es poden fer coses per fer progressar l’esport. Per això comparteix els seus coneixements allà on pot.\n¿Creu que Guardiola pot trobar al Manchester City tot el que necessita per ser el que vol ser?\nHi té totes les condicions objectives per fer el projecte que s’ha plantejat. Tot aprenent té un component d’imitació al mestre, i el mestre és el Johan. Cruyff al Barça va aconseguir fites conjunturals -crear el Dream Team i guanyar títols- i també estructurals -crear l’idioma Barça-. Jo crec que el Pep té la possibilitat -tot i que mai no ho ha verbalitzat ni crec que ho faci-, salvant les distàncies de temps, espai i personalitat, de fer alguna cosa semblant. És a dir: intentar grans objectius conjunturals -crear un gran equip amb identitat de joc i guanyar títols- i també crear una cosa més estructural, el que denomino idioma City. Primer s’ha d’ocupar del vessant conjuntural. Però en paral·lel suposo que s’anirà plantejant traslladar els conceptes a l’acadèmia del City i crear aquest model global per al club.\nMolts barcelonistes es deuen estirar els cabells de veure que el Pep pot construir una catedral del futbol al City i no a Can Barça.\nLa catedral del Barça no s’ha de crear de nou. El model de joc ja existeix i està molt estudiat i desenvolupat. La missió actual del club no és construir una catedral sinó administrar-la. El Pep no és un administrador, és un constructor de catedrals. El culer s’ha d’adonar que la catedral ja està feta i s’ha d’administrar bé. No hi hauria d’existir cap potencial conflicte en això.\nEl Manchester City arriba dimecres al Camp Nou...\nÉs un equip que està posant els fonaments. Just després d’aquesta aturada de seleccions comença una segona fase en què el Pep continuarà posant pedres en la construcció, possiblement més en la línia de control del joc. Però al City li queda molt per fer. Hi ha una imatge que ho explica molt: Piqué i Stones. La diferència entre els dos avui és molt gran. Un és un central madur i consagrat i l’altre n’és un amb molt potencial. La mateixa comparació es pot fer del Barça i del City. Quan maduri, el City intentarà consagrar-se, tot i que no hi ha cap garantia que ho aconsegueixi, i molt menys com ho ha fet el Barça en els últims deu anys.\nNova relliscada abans de visitar el Camp Nou\nEls secrets de Pep Guardiola\nGuardiola: "Sense Cruyff, jo no hauria viscut tot el que he viscut"\nLa banda sonora per anar a veure el Manchester City-Barça\nFerran Soriano diu que la Champions no és l'objectiu immediat del City


[VÍDEO] Així convertiran a El Poble Nou de Benitatxell a un robot a actor de teatre\n9 gener 2019 - 10: 07\nL'art del cinema, el teatre i la ciència (ja no ficció) de la robòtica s'uneixen en un projecte d'innovació educativa al CEIP Santa Maria Magdalena.\nEls alumnes de primària aprendran a programar, dins el projecte d'innovació educativa Programa la teva Obra, Un robot humanoide que serà el protagonista, al costat dels alumnes, de l'obra de teatre de titelles o curtmetratge que ells mateixos realitzin i dirigeixin. El projecte és una idea del Calidoscopi, start up de la Universitat Miguel Hernández d'Elx, i està recolzat per la regidoria d'Educació de l'Ajuntament del Poble Nou de Benitatxell, a càrrec de Jorge Pascual.\nPrograma la teva obra busca la hibridació entre el món de la tecnologia, la cultura i les arts. Comença avui, 9 de gener, amb la formació dels professors i tutors de les especialitats d'Informàtica a l'hora de dur a terme la programació dels robots, així com de Llengua i Literatura i Plàstica per al desenvolupament dels guions, vestuari i decorat. El CEIP Santa Maria Magdalena ha estat elegit per convertir-se en seu de formació al qual acudiran docents de la comarca de la Marina Alta.\nUn cop format el professorat, les classes seran el 9, 16 i 23 de gener, seran els docents els que s'encarreguin d'ensenyar a l'alumnat el desenvolupament de guions a la classe de Llengua, els decorats i vestuari en els departaments de Plàstica i Dibuix , i la programació dels robots en Tecnologia i Informàtica.\nEntre tots hauran de realitzar l'obra teatral de titelles o el curtmetratge. La proposta pretén anar més enllà i convertir-se en un projecte que creu sinergies entre estudiants. Per això, el 24 de maig l'Escola Politècnica Superior de la Universitat d'Alacant acollirà l'esdeveniment "Programa la teva obra" on tots els centres participants presentaran els seus treballs i projeccions.\n16 de maig de 2019Cinc cellers de la Marina Alta es donaran cita a la 'III Mostra Internacional de Vins Singulars i del Poble'\nComentaris a "[VÍDEO] Així convertiran a El Poble Nou de Benitatxell a un robot a actor de teatre"


TROBADA D'ENTITATS EN DEFENSA DEL TERRITORI I DECLARACIÓ DE FIGUERES\nRepresentants d’una cinquantena d’entitats i plataformes ecologistes es troben a Figueres per compartir experiències i coneixements amb la defensa del territori com a temàtica comuna. Els participants han aprovat una declaració que inclou demandes i compromisos d’actuació amb l’objectiu d’assolir una nova cultura del territori.\nUns quatre-cents participants, membres d’una cinquantena d’entitats i plataformes, es van reunir a Figueres entre el 10 i el 12 d’octubre del 2003 en la Primera Trobada d’Entitats i Plataformes en Defensa del Territori. Fruit de la trobada, i a tall de cloenda, els participants van redactar i aprovar conjuntament una declaració, anomenada Declaració de Figueres, que incloïa setze punts reivindicatius i una sèrie de compromisos que adquirien les persones participants a la Trobada. Aquest compromís cristal·litzava l’intercanvi de diferents inquietuds i el reconeixement com a pròpies del conjunt de reivindicacions establertes a la Trobada, segons apuntava la declaració mateixa.\nLa reunió entre entitats ecologistes i plataformes en defensa del territori va significar el primer pas d’una estratègia comuna de coordinació mútua que en el futur s'hauria de consolidar segons apuntava Marta Ball-llosera, portaveu de Salvem l’Empordà, entitat organitzadora de l’esdeveniment. Aquestes entitats i plataformes de base reconeixien que les reivindicacions en defensa del territori tindrien més ressò si sumaven els esforços, per això van decidir posar en comú les seves experiències en aquesta trobada que naixia amb voluntat de continuïtat.\nLa primera proposta d’actuació unitària desenvolupada va ser la creació d’un portal a Internet per intercanviar experiències i coordinar-se d'una manera temàtica (suport tècnic, legal i al-tres informacions).\nEl debat de la Trobada es va estructurar en quatre eixos: la planificació territorial, les grans infraestructures, els espais no urbans que caldria conservar i la gestió dels residus.\nPel que fa a la planificació territorial, es va posar un èmfasi especial a denunciar la manca d’una planificació general del territori, l’absència de planejament territorial parcial i la manca de planejament sectorial per a determinats aspectes, com ara l’agricultura, i també l’escàs desenvolupament dels plans sectorials aprovats, com ara el Pla d’espais d’interès natural (PEIN).\nEl manifest recordava que, segons l’Agència Europea del Medi Ambient, els Països Catalans són una de les quatre regions europees que pateixen un impacte més gran sobre el territori. També es va constatar un incompliment reiterat de la normativa ambiental que feia que interessos privats de caire especulatiu passessin per damunt dels interessos del patrimoni cultural i natural. En aquest sentit, s’instava a aconseguir que la societat civil s’organitzés per defensar el territori. En definitiva, com afirmava Josep M. Forcadell, president de l’Assemblea d’Entitats Ecologistes de Catalunya (AEEC), totes les associacions tenien un denominador comú quant a les respectives reivindicacions, per damunt de problemàtiques concretes i específiques: denunciar una gestió política deficient de les diverses administracions que donen prioritat al creixement econòmic per davant de la sostenibilitat. Per a Forcadell, les administracions demostraven tenir una sordesa crònica que les incapacitava per escoltar les reclamacions dels ciutadans.\nLes conclusions resumides al manifest van recollir demandes com:\n- Retirar el PLA HIDROLÒGIC NACIONAL i definir una política correcta dels usos de l’aigua, en el context de la nova cultura de l'aigua.\n- Fer un canvi cap a un model energètic eficient basat en les energies renovables i sostenibles en què es respectin els espais naturals, culturals i paisatgístics, i a més rebutjar al Pla de l’energia 2010 de Catalunya.\n- Manifestar la necessitat d’una reforma tributària ecològica i d'un canvi en el sistema de finançament dels municipis.\n- Crear uns jutjats especialitzats en matèria ambiental i potenciar la tasca de les fiscalies de medi ambient.\n- Demanar a l’Administració que apliqui la llei vigent per a la conservació dels espais naturals.\n- Promoure la conservació del paisatge com a element clau de la identitat col·lectiva, amb aplicació del Conveni europeu del paisatge.\n- Promoure la protecció dels espais agraris mitjançant el desenvolupament del pla sectorial previst al Pla territorial general de Catalunya (PTGC del 1995).\n- Promoure la definició d’un model de mobilitat que garanteixi la màxima eficiència energètica i que minimitzi l’ocupació del territori tot fomentant el transport públic i el de mercaderies per ferrocarril.\n- Aplicar eines de planificació territorial supramunicipal que garanteixin un model d’urbanisme compacte i amb poc consum de sòl, i una moratòria del desenvolupament urbanístic de la franja litoral i dels espais agrícoles i naturals d’alta vàlua.\n– Exigir mecanismes reals i efectius que garanteixin la participació ciutadana en la presa de decisions que afecten el territori com a element clau d'un model realment democràtic, com per exemple demanar que les agendes 21 siguin vinculants i auditades.\nLa resposta del Govern de la Generalitat\nEls posicionaments acordats a la Trobada van ser rebatuts des del Departament de Política Territorial i Obres Públiques. El conseller Felip Puig va demanar una reflexió autocrítica al conjunt d‘entitats de defensa del territori, dient que haurien de deixar de banda l’estricta confrontació i oposició, els talls de carretera o les manifestacions, i apostar per buscar punts d’acord amb l’Administració. Respecte a la moratòria urbanística al litoral, el delegat del Govern de la Generalitat a les comarques de Girona, Carles Llorens, afirmava que el camí que calia seguir era la negociació amb els propietaris que tenien drets sobre el territori per evitar indemnitzacions multimilionàries. El delegat va demanar als moviments ecologistes que fossin realistes.\nPosteriorment a la trobada de plataformes, més de vint-icinc entitats i col·lectius de Catalunya i la Catalunya Nord, aplegats en l'Assemblea en Defensa de les Terres Nord-Orientals, van convocar a Girona una manifestació en defensa del territori. Per les mateixes dates també es va presentar el DEBAT COSTA BRAVA, que havia de tenir lloc la primavera del 2004, i que pretenia fer una anàlisi crítica actualitzada de les intervencions al litoral gironí amb l’objectiu de garantir-ne un futur sostenible.\nLa segona trobada es preveu que tingui lloc durant la primavera del 2004, probablement a les Terres de l’Ebre (Tortosa), segons l’acord pres a Figueres.\nEls Països Catalans són un territori privilegiat pels seus valors paisatgístics, naturals i culturals que cal conservar i gestionar per assegurar la nostra qualitat de vida, la de les generacions futures i la memòria històrica.\nTanmateix, el model socioeconòmic imperant està comportant un desgavell territorial, econòmic, ambiental i social sense precedents. Segons l’Agència Europea del Medi Ambient ens trobem en una de les quatre regions d’Europa que pateixen un major impacte sobre el territori. Si considerem les contínues agressions a causa de l’especulació, la planificació incorrecta i deficitària per part de l’Administració i la permissivitat envers l’incompliment de la normativa ambiental; s’entén que els últims anys dotzenes d’entitats i plata-formes arreu del país s’hagin creat per aturar alguns dels projectes més agressius.\nEls quatre-cents participants membres d’una cinquantena d’entitats i plataformes que ens hem reunit a Figueres, el 10, 11 i 12 d’octubre del 2003, en la Primera Trobada d’Entitats i Plataformes en Defensa del Territori dels Països catalans, reconeixem com a pròpies les diferents lluites i volem reclamar de manera conjunta:\n- L’aplicació de la legislació vigent sobre espais naturals per garantir-ne la conservació i l’establiment de les connexions ecològiques per garantir-ne la biodiversitat.\n- La protecció de l’espai agrari mitjançant el desenvolupament del pla sectorial previst al Pla territorial general de Catalunya (PTGC).\n- Un pla de gestió integral del litoral que garanteixi la conservació dels darrers espais verges i dels ecosistemes marins.\n- Una planificació econòmica que aposti per la diversificació i contra l’insostenible monocultiu turístic.\n- La definició d’un model de mobilitat que garanteixi la màxima eficiència energètica i que minimitzi l’ocupació del territori tot fomentant el transport públic i el transport de mercaderies per ferrocarril.\n- La definició d’una política forestal que garanteixi la funcionalitat ecològica dels boscos i l'aprofitament correcte.\n- L’aplicació d’eines de planificació territorial supramunicipal per garantir un model d’urbanisme compacte i amb poc consum de sòl, i una moratòria del desenvolupament urbanístic de la franja litoral i dels espais agrícoles i naturals d’alta vàlua.\n- La definició d’una política correcta dels usos de l’aigua dins el context de la nova cultura de l'aigua. Retirada del Pla hidrològic nacional.\n- Una gestió dels recursos basada realment en la reducció, la reutilització i el reciclatge i en la corresponsabilització dels qui generen més residus.\n- Un canvi cap a un model energètic eficient equilibrador del territori, basat en les energies renovables i sostenibles i que respecti els espais naturals, culturals i paisatgístics. Rebuig a les previsions del Pla d’energia 2010 de Catalunya.\n- Conservar el paisatge com a element clau de la identitat col·lectiva aplicant el Conveni europeu del paisatge.\n- Impulsar una reforma tributària ecològica i un canvi en el sistema de finançament dels municipis.\n- Crear jutjats especialitzats en matèria ambiental i potenciar les fiscalies de medi ambient, atesa la complexitat d’aquesta matèria, la importància de la defensa dels valors i drets mediambientals dels ciutadans d’acord amb el mandat constitucional.\n- Exigir mecanismes reals i efectius per a garantir la participació ciutadana en la presa de decisions que afecten el territori com a element clau d’un model realment democràtic. Com per exemple demanar que les agendes 21 siguin vinculants i auditades.\n- No vetllar només pel nostre territori sinó també comptar amb els efectes de les nostres activitats, tant col·lectives com personals, sobre l’entorn global. Pressionar contra les polítiques internacionals amb conseqüències socioecològicament negatives.\n- i, denunciem les contínues pressions i amenaces que pateixen els activistes mediambientals, particularment intenses en les poblacions rurals, i que són una vulneració dels drets democràtics més elementals.\nHavent intercanviat les diferents inquietuds entre els participants de les trobades ens sentim reconegudes en les lluites de la resta, i ens comprometem a:\n- Seguir treballant d'una manera local per conservar i millorar el territori on habitem, mitjançant una lluita pacífica que englobi la informació i conscienciació social. Demanem a l’administració pertinent el compliment de la legislació vigent, una planificació basada en la sostenibilitat, amb la participació de la societat civil, que tingui en compte el medi natural i humà i que deixi de banda els interessos especulatius i el clientelisme polític.\n- Seguir proposant alternatives sostenibles a l’actual model imposat.\n- Establir xarxes de comunicació, debat i suport entre les organitzacions per intentar consolidar una unitat d’acció d’àmbit nacional basada en propostes concretes. Per seguir fomentant l’autoformació, la comunicació i l’intercanvi d’experiències es potenciaran actes com els celebrats aquí a Figueres.\n- Treballar perquè la societat prengui consciència de l’actual situació i que s’impliqui en les diverses reivindicacions.\nEmpordà, octubre 2003\nTrobada d’entitats en defensa del territori i Declaració de Figueres (2003)


Joan Colomo presenta el seu últim treball “L’oferta i la demanda” a l’Ateneu\nEl proper dissabte, 17 de novembre a les 21h, Joan Colomo presentarà les cançons del seu darrer disc, L’oferta i la demanda, al Teatre Municipal l’Ateneu d’Igualada. Després de l’estrena al Mercat de Música Viva de Vic i a la sala Apolo de Barcelona, aquest novembre el cantautor de Sant Celoni farà els concerts d’Igualada, de la Nova Jazz Cava de Terrassa i de Monkey Week a Sevilla. Una nova oportunitat per a conèixer la personalitat aclaparadora d’una veu que parla de les relacions humanes per mitjà de conceptes econòmics. Tot des d’un directe enèrgic i intens amb un repertori més ballable i electrònic que els anteriors.\nEl concert s’emmarca en el Cicle Escena Sonora, organitzat per la gestora cultural El Gest, amb el suport de l’Ajuntament d’Igualada, el Programa.cat del departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l’Oficina de Difusió Artística de la Diputació de Barcelona. Les entrades es poden comprar al Punt de Difusió Cultural i Turística d’Igualada (c/ Garcia Fossas, 2) de dimarts a divendres de 18:30 a 20:30h i el dissabte d’11 a 14h. També al web www.ticketea.com i, des d’1 hora abans de la funció, a la taquilla del Passatge Vives. Tenen un preu de 12 euros si es compren de manera anticipada i 15 euros el mateix dia.\nEn el nou disc es troben més sintetitzadors i menys guitarres. L’oferta i la demanda demostra que Joan Colomo no pot deixar de ser un autor amb una personalitat aclaparadora, quelcom que el converteix en un cas a banda de tot el panorama musical. Sap jugar amb l’electrònica i amb els sons mainstream, com al single Ritme Pervers, que aconsegueix allunyar-se de les estructures previsibles.\nHi ha poca gent al món del pop que pugui afirmar que posseeix una manera de compondre i cantar que pren referents tan diversos, fent que sempre tot sembli una reinvenció. Joan Colomo sap com fer-ho. I ha aconseguit el que tants persegueixen i tants pocs troben: un estil inconfusible. Té un talent que desborda per totes bandes i que dibuixa melodies impossibles.\nColomo utilitza un vocabulari econòmic i sembla parlar de consum, mercaderies i diners, però a la vegada, acaba parlant de qüestions personals, de relacions, del que hom pot donar i del que espera rebre dels altres. Com declarava a l’estrena del disc, hi ha un discurs que diu que “el progrés i el creixement ens dona una qualitat de vida més gran, però hi ha una altra visió empíricament provada que diu que el consum i el creixement infinit s’està carregant el planeta i s’està carregant la nostra vida de mamífer tranquil”.\nMestre dels contrastos, és capaç de fer que la música que es xiuxiueja i la que es balla amb els ulls tancats es donin la mà en una mateixa cançó. En aquest sentit, L’oferta i la demanda frega la perfecció. La foscor conceptual s’embolcalla d’un so lluminós, les emocions a flor de pell s’omplen de significat, i les melodies fràgils despunten amb tornades altament corejables. I pel que fa a les lletres, com ja és marca de la casa, allò íntim i allò polític es barregen com si fossin una sola cosa i les relacions humanes es mostren com un reflex de les relacions econòmiques i polítiques perquè, en el fons i això sembla apuntar des del mateix títol, tot són jocs de poder.\nEl de Sant Celoni ha destacat la il·lustració que ocupa la portada del disc: una mare ocell alimentant els seus pollets. “Potser és un dels pocs moments a la vida en què l’oferta i la demanda es corresponen. Si el nen vol teta, té teta. A partir de llavors tot comença a torçar-se i el que tu esperes no és mai el que t’ofereixen” afirma.\nArticle anteriorVilanova rebaixa les multes per absentisme escolar i augmenta el treball pedagògic\nPròxim articleL’Ajuntament de Sant Martí Sesgueioles engega el procés participatiu “Millora el poble”


Faré tot el que tu vulguis – Llibres – Time Out Barcelona\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Faré tot el que tu vulguis\nPer Anna Carreras | Data de publicació: dilluns 3 març 2014\n144 pàg. 15 € Premi Bertrana 2013, Batallé es veu en la línia de 'L'àngel blau' de Von Sternberg i d''Estranys en un tren' de Hitchcock, però la crua realitat s'apropa més al "seré tot el que tu vulguis" de Sau. Argument tòpic: el sexe allibera. La Nora pinta, folla amb desconeguts i pensa en la solitud de la llimona. Plora sovint, s'interroga tothora i escup aforismes nocius (i repetits) com "regar és com resar amb aigua". És un personatge malalt muntat amb un superàvit de dramatisme: pare i amic suïcidats, mare i àvia mortes de cor explotat, avi-heroi amoral, marit que va de putes. Els diàlegs costen de creure al planeta Terra, el llenguatge és ple de castellanismes, mala sintaxi, frases totes breus, i lèxic com "minionada", "minicuiners". Tenim el pap ple d'idiŀlis pertorbadors sense talent. Des d'Homer, el xoc amor costum / amor passió basteix una veta literària: la rutina o el risc. Una novel·la ha de filar un contrapunt, un pont entre solituds, i no reduir-se a una història lineal d'una dona poc madura que esclata com una teenager i es tapa la boca quan sent parlar de titoles. En Nacho (el nom fa la cosa) li pessiga els mugrons en un avió i ella ja se n'enamora. Fast love de fireta. Amb referents 'culturals' com 'Operación Triunfo', 'Mary Poppins' i 'Pocahontas', de puta a nina, la protagonista naufraga a la mateixa velocitat que l'obra, sense tensió ni veritat, amb un tanga de perles, en una realitat que no se sosté.


Transició Ecològica consciència contra el soroll en la campanya Celebrem amb la Natura\nLa Regidoria organitza el 5 de setembre un “joc dels sons” i una sessió de concentració pel Dia Internacional contra el Soroll\nGeneral 28 de agosto de 2020 REDACCIÓ\nCelebrem amb la Natura continuarà setembre amb el seu programa d'activitats i iniciarà el mes commemorant el Dia Internacional de la Conscienciació contra el Soroll. Així, la campanya que organitza la Regidoria de Transició Ecològica de l'Ajuntament de Castelló al costat de Itinerantur ha organitzat per al dissabte 5 de setembre una activitat al parc del Meridià, amb un “joc dels sons” i una sessió de mindfulness.\nAquesta jornada gratuïta de Celebrem amb la Natura tindrà lloc a les 10.30 hores i mantindrà les mesures de prevenció per la covid-19, amb aforament limitat, distància entre participants i obligatorietat de portar màscares. Els assistents poden reservar la seua inscripció a través de www.naturacastello.eso [email protected]\nEl “joc dels sons” ensenyarà a percebre els sons. Tant majors com xicotets descobriran algunes de les curiositats sonores de la naturalesa i el nostre entorn. .\nPosteriorment, i després d'un breu descans per a l'esmorzar, haurà una xicoteta sessió de mindfulness intergeneracional en la qual s'aprendrà a escoltar i ser conscients dels sons. Una activitat pensada per a fomentar l'atenció i la concentració.\nCelebrem amb la Natura prosseguirà amb una ruta cicloturista pel terme municipal pel Dia Internacional de Preservació de la Capa d'Ozó.


PROFESSIONALITZAR EL FESTIVAL | La Punta\nPROFESSIONALITZAR EL FESTIVAL\n14 Agost 2012 · by La Punta\t· in Festival.\t·\nEl nou model de Festival pareix que no esta tenint l’èxit esperat, una vegada més l’impovisació i la falta de professionalitat es criticada per la premsa. Al\nmarç amb un article crític (Cap on va el Festival?) de com es feien les coses per el festival,\ndemanarem que es fes feina per mantenir la qualitat, de moment pareix esser que hi ha molts d’alts i baixos, però com diuen per aquí hem haver acabat contarem.Publicarem un article al nostre bloc analitzant lo que ha estat l’edició d’enguany. En el que ja hi estem fent feina.\nSeguidament ús adjuntam i transcrivim l’article aparegut en l’edició d’ahir del diari Ultima Hora a l’apartat de local, afirma que troba a faltar profecionalització al festival.\n“EL NOU FESTIVAL DE POLLENÇA NECESSITA PROFESSIONALITZAR-SE.\nSi bé el Festival de Pollença ha aconseguit dur a l’illa un grapat d’autors internacionals del genere negre, molt llegits i traduïts, també es cert que el públic no va poder accedir a tots ells, doncs alguns veniren per a participar d’un curs de pagament. Per altra banda, llevat del concert de Michael Nyman, l’esdeveniment ha estat mancat d’una proposta musical de gran calat. En el nou rumb que ha pres el projecte se li nota voluntat i ambició, però falta professionalització.”\n← I passa l’estiu (II)\n8 responses to “PROFESSIONALITZAR EL FESTIVAL”\nJoan Rafel Covas Mariano 18 Agost 2012 a les 12:43 · ·\nLamentables i patètiques les declaracions del President Bauzá envers als aturats. Possiblement ferien millor feina i amb mes sentit comú que no pas la que fa ell!\nTrob que son molt greus i es poden considerar com insult i més venint del president de la comunitat.\nSANCHEZPRESIDENTE 17 Agost 2012 a les 16:18 · ·\nNo hi ara sortirà en Sanchez i dirà que aquí no obrim boca contra la lliga perque com que hem de pactar esteim fermats (podeu trobar les declaracions a l’article anterior. No te desperdici). Jo de vegades pens que se confon fe partit i ho devia dir per seu soci de llista que no piula des de que na Malena està al govern.\nArrux 17 Agost 2012 a les 12:43 · ·\nUna cosa que crida l´atenció del “Festival Pollença” ( i no me refereixo el lamentable espectacle de l´actuació del desgovern pollencí i els seus amics) es la seva polivalència. Entesa en el sentit que serveix per tot. Serveix per parlar de literatura, pintura, escultura, cinema i també un poc de música. El criteri artístic?… se resumeix en ser conegut o amic del Director Artístic del Festival, el senyor Joan Valent. Tot això es respectable però res té a veure amb el “FESTIVAL DE MUSICA DE POLLENÇA”, que va desapareixer per obra i gràcia de la senyoreta fregidora de cultura, Malena Estrany Espada.\nLa polivalència del Festival de la fregidora de cultura se nota també en el lloc on se realitzen certes actuacions (no les calificarem de culturals perquè no podem degradar encara més la cultura). Especialment, llocs com Formentor o Son Brui. Hi ha vertaderes “empantes” per aconseguir una de les llimitades invitacions gratuites per assistir-hi. La meva reflexió es: quina es la motivació de la gent per assistir-hi? cultural, en relació a la proposta que se fa o simplement anar en aquests meravellosos llocs. Segona reflexió: Se reparteixen totes les invitacions o, millor, se entregan totes per repartir? Una de les coses curioses que te trobes en aquests actes es la quantitat de cadires que hi ha buides o en altres ocassions que el nombre de invitacions que se tenen per repartir no quadran amb les assistències. Com el seu programa electoral la coherència i transparència d´actuació que predicava la Fregidora de Cultura de l´ajuntament de Pollença, la senyora Estranya, en Campanya Electoral no es veu per enlloc. Suposo que les deixa per èpoques preelectorals. Ah!!…. i els seus amiguets encara li mouen la coa.\nJoan Ramon Mateu 16 Agost 2012 a les 21:56 · ·\nJa vaig dir en el seu moment que el presupost per aquest festival és de 150.000€.\nRespecte a les subvencions encara no les han pugut especificar, ja que se suposa que a més de les que han donat aquellles entitats que surten publicitades n’hi ha d’altres que s’ha encarregat de gestionar el senyor Valent, director del Festival, però d’aquestes, després de les nostres preguntes, ens han contestat que encara no en poden passar comptes fins no finalitzar el festival.\nUna vegada finaltzi el festival en podrem fer una avaluació molt més global.\nMiquel C. 16 Agost 2012 a les 14:17 · ·\nLa regidora de cultura i el batle sense cap tipus de consens, ni amb els altres partits ni en ningú, han decidit canviar el tipus de festival, s’han carregat la qualitat de la música clàssica i el prestigi, per fer no sabem be que, fer un poc de cine a la fresca i monstrar l’oscar de l’amic de’n Valent, convidant-lo això si a passar dues setmanes de vacances a conta dels pollencins i això de la novena negra, només amb escriptors en llengo castellana, i que com diu el periodista alguna gent no hi va poder accedir. El sistema de repartir invitacions també ha estat un poc caòtic. Ara per mi lo mes important es la falta de transparència, no sabem realment com funciona tot això.\nPere 15 Agost 2012 a les 11:02 · ·\nCaldria saber el cost econòmic que ha tengut aquest Festival per l’Ajuntament i quantes ajudes privades a tengut. El resultat ja el tenim,ara caldria saber el cost i així poder fer una bona evacuació. Els hi podríeu demanar els vostres regidors?\nJaume@gmail.com 15 Agost 2012 a les 08:14 · ·\nEl que va esser nolt trist, penos, per caure la cara de vergonya va esser el concert-coloqui a l’hotel formentor, de dia 3. L’actitud del sr.nyman es per recordar. Jo vaig sentir vergonya.\nJordi 15 Agost 2012 a les 06:32 · ·\nS’ha notat molta improvivassió en molts d’actes del Joan Valent’s and friends festival, possiblement hagués estat millor un festival manco disciplinar, i millor la qualitat


Els ‘altres’ resultats per barri: graners ocults en la segona força més votada\nResultats de les eleccions catalanes del 14F a Barcelona: segona força més votada als barris\nEls resultats d'ERC no surten de bastions evidents sinó d'una distribució més homogènia de l'electorat\nMeritxell M. Pauné, Xavi Fernández de Castro\nEls resultats de les eleccions catalanes del 14-F tenen moltes xifres i mapes d’interès, que expliquen el comportament de l’electorat de Barcelona. Per exemple és molt significatiu en aquesta ocasió el mapa de segones posicions. Si la força més votada a cada barri mostra més o menys el podi general de la ciutat, una anàlisi dels partits que han quedat en segona posició revela com i on estan els graners de vot discrets.\nAquí és on s’explica la segona posició d’ERC al conjunt de la ciutat, que queda oculta en el mapa de lideratges territorials. Els republicans treuen profit d’una major cobertura geogràfica –vot menys concentrat– i de millor entrada sociològica a la perifèria enfront de Junts, que és forta en bastions més evidents com Sarrià-Sant Gervasi. Els de Pere Aragonès han rebut la medalla de plata a la majoria de barris –43 dels 73–, la majoria de renda mitja i baixa.\nTambé és important la collita del PSC, que explica el seu triomf electoral. A més de ser líders en antics feus obrers com Nou Barris, els socialistes han recollit molt vot útil unionista en barris benestants com les Corts o fins i tot Pedralbes, gràcies a una campanya centrada en passar pàgina del procés i amb poc pes de l’agenda social.\nLa segona posició de VOX a dos barris molt concrets, Torre Baró i Ciutat Meridiana, és l’altra cara de la moneda de les 3 illes de cases benestants on ha tret majoria. Els ultradretans tenen dos tipus de graners contraposats: barris molt rics i barris molt pobres. El denominador comú és un electorat procliu al discurs antinacionalista i amb sentiment de menysteniment per l’stablishment català.\nJunts, per la seva banda, planta piques en barris de Barcelona on hi ha conflictes veïnals i desertització turística, com Vila Olímpica, Sagrada Família o el Gòtic. Si els d’Elsa Artadi ho saben consolidar, aquest vot pot acabar tenint ressonàncies municipals.\nFinalment els comuns reapareixen al mapa de resultats gràcies a la segona posició aconseguida a la Marina del Prat Vermell, un barri ara amb molt pocs electors però on s’està construint un gran volum d’habitatge públic. Tot i mantenir quota més o menys respecte al 21-D del 2017, els d’Ada Colau s’emporten escassos trofeus territorials del 14-F: una sola illa de cases violeta i un sol barri en segona posició.\nEleccions al Parlament 14F ERC