clicme.es » MATERIAL fotoSENSIBLE II. Massana Permanent 2020\nCurs dut a terme en el marc de Massana Permanet, iniciem les classes de forma presencial i acabem el curs en línia.\nEl tema que hem abordat en aquest curs ha sigut la identitat, aquest ens servirà de fil conductor per abordar diversos processos creatius al laboratori i plató, amb la idea no tant d’experimentar amb aquests processos (que ja es fa en la primera part del curs MATERIAL fotoSENSIBLE I 2019) sinó d’apostar per desenvolupar diferents projectes al voltant d’una mateixa idea. Amb aquest curs aprofundirem en les metodologies per a desenvolupar un projecte fotogràfic. Des del treball de la idea, reflexió, recerca i presa de consciència de la motivació personal al desenvolupament i materialització del projecte.\nContinguts: Treballem a partir de tres eixos\nEl cos i la identitat Aproximació fotogràfica per conèixer com les construccions socials, ideològiques i simbòliques influeixen en la nostra percepció i en la manera que tenim per veure i interpretar el cos i la identitat. L’objectiu del taller és contribuir a convertir la fotografia en una eina de reflexió i en una estratègia crítica per qüestionar el concepte d’identitat en la cultura i la societat del nostre temps.\nEl Paisatge i la identitat A través de la fotografia abordarem el paper rellevant que el paisatge té i ha tingut en la formació, consolidació i manteniment d’identitats, El paisatge expressa la dinàmica de les identitats, el que es transforma, el que desapareix i el que pot aparèixer en un futur.\nLa Memòria i la identitat Abordem la fotografia com a objecte i com a eina d’anàlisi, considerant la seva dimensió temporal, el seu vincle amb el passat i el record que suscita en observar-la., com a forma de re-pensar el passat. Aquests tres eixos els treballem amb diverses tècniques i formes creatives; Utilitzem les càmeres analògiques i digitals, revelem negatius, treballem la diapositiva, la doble exposició, el fotograma, el quimiograma, l’escànner com a càmera , la càmera estenopeica, la càmera de plaques, la càmera de l’ordinador, la cianotípia. Donem llibertat per triar els processos creatius a través dels quals construïm el projecte.\nA partir de negatius antics les alumnes han de crear una història i donar una nova identitat a les persones o llocs que apareixen en aquests, fem contactes dels negatius triats i a partir de les imatges construïm una proposta:\n“Parteixo d’un negatiu on hi ha una doble exposició on es pot veure la silueta d’un home i curiosament, en una de les seves cames es veu la silueta d’una dona.Aquesta doble exposició em va donar peu a pensar en una identitat (la de la dona) engolida per la de l’home, que en la imatge es veu més gran.\nEl concepte que ha vehiculat la petita publicació l’aportat la mateixa imatge, dues identitats diferents, però que amb el pas del temps una s’apropia l’altre. Una història de maltractament.\nPer explicar-ho, he partit de la imatge i de la paraula. Quant a la imatge, he començat per un fragment de la diapositiva, on es veu únicament la dona i progressivament, al llarg de la publicació va apareixent la imatge completa on es veu “engolida” per l’home.\nQuant a les paraules, hi ha dos nivells, les que la defineixen a ella, en la part central de la publicació, són adjectius i paraules positives i en negre 100/100 i progressivament es van tornant paraules més tristes (desapareix la seva identitat) i amb una intensitat de negre cada cop més baixa…” Mireia Vidal\nEntendre que signifiquen les paraules que analitzem fotogràficament és cabdal per a poder obtenir uns millors resultats en el treball fotogràfic, de què parlem? Que significa la identitat per a nosaltres? Despleguem la paraula en paraules i matisos que ens durà a comprendre en endavant que estem parlant i quin punt de vista oferim en els nostres treballs visuals. L’altre nivell de paraules, són negatives (a la part superior) i corresponen a l’home, aquestes comencen amb poca intensitat de negre i acaben al final del llibre en color negre. Per a dur a terme aquest exercici plantegem la construcció d’un “mind map” a partir de la paraula Identitat.\nIl·lustrem deu paraules triades del nostre mind map:\nAmb les 10 imatges seleccionades preparem una maqueta de foto llibre a l’estil del fotògraf David Jiménez:\n“La finestra dels secrets” Marta Tor\n“F.E.R.M.C.S” Olalla Roca\nA partir de diapositives antigues es demana de combinar-les entre si, per tal d’aconseguir una nova proposta visual d’un nou espai imaginat, per tal de cercar una nova identitat en aquestes imatges que ens proposin nous estímuls en mirar-les, algunes de les propostes extretes:\nFotografies de la Mireia Vidal i la Juliana Del Lama\nGoogle maps és una eina molt interessant per viatjar arreu del món de forma virtual, podem reconèixer els llocs, països, pobles a través de detalls com l’arquitectura, la forma de vestir de les persones, els noms dels carrers, els paisatges, però curiosament un tret que també ens ajudaria a parlar de la identitat d’aquell lloc al qual viatgem com són els trets característics de les persones, estan esborrats, per protegir la intimitat de tots i totes aquelles que hi apareixen sense el seu consentiment. Fem un joc on deixo a les alumnes en algun lloc del món, elles no saben a on estan i estudiant i llegint les imatges han de pensar i atribuir-ne la identitat correcta.\nFotografies de Mireia Vidal i Iona Estarlí\n“Un día en tu vida” és un projecte ideat i desenvolupat per Julián Barón, Christian Robles, Xosé Lois G. Failde y Javier Roche. La base d’aquest projecte son els algoritmes narratius:\n“Per definició, un algorisme és una seqüència finita d’operacions la resolució de les quals produeix la solució a un problema determinat. És un concepte que va més enllà de la seva pròpia condició matemàtica i que forma part de la sistemàtica de la nostra vida quotidiana. En el nostre dia a dia, desenvolupem múltiples algorismes en diferents situacions que precisen de processos i instruccions tancats i finits: muntar un moble; cuinar el nostre menú diari o el propi fet de sortir de casa; revesteixen accions determinades que permeten múltiples resultats: des de no oblidar-se res fins a poder tornar a entrar a casa sense cridar al manyà…”\nUtilitzarem aquesta magnífica eina per a esbrinar què és la identitat, cada alumne ha generat una sèrie de preguntes que de forma creativa resol amb unes instruccions que ens presenten en forma de recepta i a la vegada s’il·lustren amb fotografies:\n“Algoritmo narrativo para reafirmar nuestra voluntad de tomar decisiones durante el confinamiento” Lucía Polito\n“Algoritmo narrativo para eliminar ls arrugas de las manosmientras se plancha una camisa” Marta Tor\nJa fa estona que estem confinades, ens proposem converses amb imatges, i seran les imatges sorgides que a cada una de nosaltres ens suggerirà una conversa o altra, de les imatges sorgeixen paraules que generen converses imaginades, cadascuna amb la seva identitat, al seu lloc, des de un espai ben diferenciat.\n“Pot ser un tresor?\namb un raig d’aigua\ni un ull que em mira fix..\ntot just humit de llàgrima\nno penso en sortir d’aquí\nencara que se m’esquerda l’ànima\ni segueix mirant-me fixament\nobrint-se com un capoll\nd’estranquis i a les fosques\nper trobar la clau oculta\nd’un bon amic\nque m’abriga i m’abraça”\nPer tot hi ha càmeres de vídeo que ens enregistren, als carrers, botigues, edificis, platges, hotels…a través d’aquesta web Inescam: https://www.insecam.org/en/ i ara que estem confinades proposo donar una ullada a com s’està vivint el confinament al món, cerquem una càmera oberta que ens interessi el que mostra i que les imatges que ensenya ens parlin o expliquin com els espais abans habitats per cotxes, turistes, o simplement passejants ara romanen buits…Fem una reflexió visual d’aquest fet amb el material seleccionat:\n“La ciutat confinada” 2020 Marta Tor\nL’estenopeica en confinament: La mirada que ofereix una càmera estenopeica és continguda, íntima, pausada, contemplativa, aquests dies tenim temps per pensar, repensar i observar casa nostra des d’una perspectiva diferent, descobrir i redescobrir racons en els quals no havíem parat atenció… Explorem amb la tècnica de l’estenopeica aquest nou ritme imposat…\nFotografies de Juliana Del Lama i Marta Tor


TALLER DE MINDFULNESS: ATENCIÓ PLENA EN LA VIDA DIÀRIA A L’ESTIU (2a edició) - Psico2\nEl taller s’inicia el 7 de juny a les 20.30h al nostre centre i té una duració d’ una hora i mitja per sessió:\n7,14,21 i 28 de juny\n5,12,19,26 de juliol\nEl preu total és de 150 euros i el grup d’assistents és reduït.\nmaig 23, 2016 by Gemma zamora Reply\nNomes fareu aquest horari?\nmaig 28, 2016 by Equip de Psico2 Reply\nBon dia, farem d’altres edicions en les que variarem horaris i dies.\njuliol 30, 2016 by Juan sanchez Reply\nHola valdría saber horaris de cursos a partir de setembre 2016..moltes gracies\nagost 01, 2016 by Equip de Psico2 Reply\nBon dia Juan el proper taller que farem s’inicia el 6 d’octubre a les 20:30h i la duració és d’una hora i mitja per sessió. En total 8 sessions. Qualsevol altre consulta no dubtis en trucar-nos!


Guaita què fan ara...: El silencio de Lorna\nÚltima pel•lícula dels germans Dardenne, estrenada dos anys després de la seva presentació a Cannes (la distribució cinematogràfica té aquestes coses)\nEl silencio de Lorna ens explica la història de Lorna, una jove albanesa que viu a Bèlgica que, per tal de poder demanar un crèdit i convertir-se en propietària d’un bar juntament amb el seu xicot, , es converteix en còmplice d’un pla amb un mafiós anomenat Fabio. Aquest ha preparat un matrimoni concertat entre ella i Claudy, un jove drogoaddicte, per tal que ella accedeixi a la nacionalitat belga i després concerta el casament amb un rus que pagarà molts diners per aconseguir també la nacionalitat.\nCinema social en estat pur (pot agradar més o menys, però la filmografia dels germans Dardenne és terriblement coherent) . Tot i que en aquesta pel•lícula sembla que poleixen una mica l’estil (càmera més lenta, plans més llargs, una mica més de llum). Com sempre, tractant a personatges desvalguts amb tacte i mostrant una realitat crua, però totalment creïble i sense artificis. Es tracta d’un bon exemple de com es pot fer una pel•lícula amb un bon guió i una bona actriu que el transmeti. No cal res més.\nEsto... creo qye ya la vere en la tele, de aqui a 10 años, cuando la pongan y tal...\n13 d’agost de 2010 a les 9:37\n13 d’agost de 2010 a les 10:35\nFa vosté unes crítiques que donen ganes de sortir de casa corrent cap al cinema.\n13 d’agost de 2010 a les 22:16\nPerò si, una ha sortit entusiasta de mena i d'adjectius superlatius fàcils... :-D\n(i que la pel·li val la pena, què carai! )\n14 d’agost de 2010 a les 11:06\nun día te presentaré a Quique Vila Matas, feo, gordo, catalán y no escribe en catalán\n14 d’agost de 2010 a les 13:55\nNingú és perfecte...


El bisbalenc, un pastís de fa un segle que t'aguanta una set\nEl bisbalenc, un pastís de fa un segle que t’aguanta una setmana\nBisbalenc de pasta de full | Pastisseria Sans\nLa Pastisseria Sans, a la Bisbal de l'Empordà, porta quasi un segle fent aquestes postres pensades per compartir\nPasta de full, cabell d’àngel, pinyons i sucre. Simple i alhora elegant, així és el bisbalenc, un pastís inventat l’any 1932 per un emprenedor de Viladasens que ja s’ha convertit en un clàssic del dolç empordanès. Modest Sans, criat a pagès, va tornar a casa després de passar una temporada a París ple d’idees i ganes de canviar coses. El 1927, encara jove, va muntar una pastisseria a la Bisbal de l’Empordà i mira, aguanta ben viva fins avui.\nAra les regnes de la Pastisseria Sans les duen el Jordi i l’Anna Sans, néts del Modest. Quan el seu avi va inventar el bisbalenc, m’explica ella, ho tenia tot molt clar: “Ell volia fer unes postres familiars, fetes amb productes de proximitat i que aguantessin bones uns quants dies. Ningú havia fet res de similar, llavors s’estilaven altres dolços, com la merenga i les coques”. Sans assegura que un bisbalenc encara aguanta bé fora de la nevera tota una setmana. “És impossible que no te l’acabis!”.\nUn temps després d’haver creat el bisbalenc, Modest Sans en va inventar una nova versió, també amb cabell d’àngel i pinyons però fet amb pa de pessic i massapà en comptes de pasta de full. Ara encara es venen les dues varietats i, per sort, els pinyons han sobreviscut com a topping del pastís malgrat la pujada de preus d’aquests anys. A més, el productor a qui els compren és de l’Empordà. Igual que el seu avi, per a tot fan servir productes fets a la vora. I perquè els bisbalencs surtin cruixents i al seu punt de dolçor, també apliquen una fòrmula màgica que va passant, amb secretisme, de generació en generació.\nLa Pastisseria Sans porta quasi 90 anys fent els bisbalencs de la mateixa manera\nLa mida del bisbalenc tampoc no ha canviat al llarg dels anys. No és un dolç de dosi única. Fa un parell de pams i està pensat per compartir o per anar-lo menjant durant uns dies. Això sí, si no te’l vols emportar sencer, allà mateix te’n poden tallar la meitat. I si vas als restaurants i cafeteries de la zona, és molt probable que en puguis demanar un tall. A altres municipis de l’Empordà es poden trobar còpies més petites del bisbalenc, però en realitat no l’haurien de poder vendre amb aquest nom perquè fa dècades que està oficialment registrat. A l’Escala, per no usurpar el nom protegit, del bisbalenc n’hi diuen “escalenc”.\nAquest pastis es ven tot l’any, però evidentment a l’estiu les vendes encara es disparen més, com amb tot a tota la comarca. “Hi ha molta gent que té la segona residència a l’interior de l’Empordà, no tot passa a primera línia de mar!”, exclama Sans. A més, diu, els autòctons també compren aquestes postres tan seves: “A l’Empordà tothom té alguna barraca a la natura, és molt comú fer dinars en colla a les barraques i acabar l’àpat amb un bisbalenc. I també és molt comú entre els qui segueixen menjant postres el diumenge, que això encara existeix!”. De fet, a la Pastisseria Sans pots resoldre de luxe tot l’àpat dominical. A més dels pastissos, venen embotits i viandes cuinades. Després dels bisbalencs, el més venut de l’establiment són els canelons. Visita obligada!\nbisbalenc Empordà Postres


L'Auditori Barradas ha acollit l'acte institucional d'inici del curs 2021-2022 a L'Hospitalet, a càrrec de María Caso, presidenta d'Inakuwa i vicepresidenta de Talento para el Futuro, que ha abordat l'empoderament dels joves per transformar la societat.\nMaría Caso ha defensat la idea de l'educació com a arma capaç de derivar fronteres i unir la gent. Ha proposat també que es mesuri la qualitat democràtica de les nacions per la qualitat de l'educació com a eina per crear ments crítiques.\nMaria Caso ha impulsat diferents projectes de cooperació i educació amb la implicació del jovent. A través de Talento para el Futuro, promou la participació del jovent a l'esfera pública, a través de la incidència en la política i de l'impacte social. Com a presidenta d'Inakuwa, és responsable dels projectes de cooperació nacional i internacional de l'organització, que té com a objectiu portar l'educació a tots els racons del món. A més, és promotora de Tanzania Fórum, impulsora de les xarxes 1 para Todas, de la Coordinadora del Día de África a Espanya i del congrés 3enRed i és assessora d'altres ONG.\nLa llicó ha estat presidida per l'alcaldessa, Núria Marín, que ha assenyalat que "l'educació és una prioritat per a l'Ajuntament" i ha defensat que cal continuar treballant per adaptar la formació professional a les demandes laborals, per lluitar contra l'abandonament escolar i per abordar els problemes de salut mental que la pandèmia ha provocat entre el joven.\nL'acte s'ha obert amb la intervenció del regidor d'Educació, Innovació i Cultura, David Quirós, i de la directora general d'Atenció a la Família i Comunitat Educativa del Departament d'Educació, Raquel García, que fins al seu nomenament havia estat directora de l'Escola Joaquim Ruyra de la ciutat.\nEn el decurs de l'acte s'ha fet un reconeixement institucional a la tasca del professorat i del personal no docent que s'han jubilat al llarg del curs 2020-2021\nL'acte, que s'ha pogut seguir en directe a través de la pàgina de Facebook de l'Ajuntament, ha inclòs l'actuació d'un grup de l'Escola Municipal de Música-Centre de les Arts i l'ha conduït Sònia Barba, de Prostíbulo Poético.


Oprah winfrey s'obre sobre la seva decisió de no casar-se mai\nOprah Winfrey i Stedman Graham mantenen una relació compromesa durant tres dècades, però mai no han lligat el nus.\nWinfrey, de 65 anys, va compartir aquest dijous un assaig per a OprahMag.com que ella i Graham, de 68 anys, coincideixen que si s'havien casat alguna vegada, 'encara no estarien junts'.\n'La nostra relació funciona perquè va crear una identitat més enllà de ser' l'home d'Oprah '(ensenya lideratge identitari a tot el món i ha escrit diversos llibres sobre el tema)', va escriure. “I perquè compartim tots els valors que importen (la integritat és el número u). I perquè gorem veure l'altre complir i manifestar el seu destí i propòsit '.\nmalàia barbà treanor\nTot i això, Graham va proposar-li a la famosa presentadora de televisió el 1993, però Winfrey va dir que es va adonar llavors que era més important que se li demanés que realment passés pel passadís.\n'Volia saber que sentia que era digne de ser el seu missus, però no volia els sacrificis, els compromisos, el compromís diari de sortida obligat per fer que el matrimoni funcionés', va dir. 'La meva vida amb l'espectacle era la meva prioritat i tots dos ho sabíem.'\nWinfrey va dir que considera que la seva relació és una 'associació espiritual', que l'autor Gary Zukav defineix com una 'associació entre iguals amb el propòsit del creixement espiritual'.\nWinfrey es va plantejar prèviament sobre la decisió de la parella de no casar-se mai en una entrevista del 2017 amb Vogue, dient que 'el matrimoni requereix una manera diferent d'estar en aquest món'.\nElla va dir: 'La seva interpretació del que significa ser marit i el que suposaria per a mi ser dona hauria estat força tradicional i no m'hauria pogut incloure.'\nAidy Bryant ha rebut algunes preguntes de premsa incòmodes\nEls tatuatges d'Ariana Grande i tots els seus significats\nSacha Baron Cohen està trencat i sense camises en el nou vídeo de la seva dona Isla Fisher\nEl nou romanç de Bill Ackman complica el divorci de 'grans diners'


Pau Gasol: "És increïble, és el somni fet realitat"\nEls Gasol són els primers germans en la història de la NBA que juguin el Partit de les Estrelles com a titulars\n2 min. Houston 23/01/2015 08:50\n651x366 Pau Gasol anima els seus companys dels Bulls des de la banqueta / KAMIL KRZACZYNSKI / EFE Pau Gasol anima els seus companys dels Bulls des de la banqueta / KAMIL KRZACZYNSKI / EFE\nL'ala-pivot català Pau Gasol, dels Bulls de Chicago, s'ha mostrat feliç per haver estat elegit titular de l'equip de la Conferència Est que disputarà el proper Partit de les Estrelles i a més, per tenir com a rival el seu germà Marc, dels Grizzlies de Memphis, que formarà amb el de la Conferència Oest. El gran dels Gasol ha tuitejat:\n— Pau Gasol (@paugasol) January 23, 2015\n"És increïble, el somni fet realitat, és una cosa molt difícil d'assimilar, però tractaré de gaudir al màxim una altra vegada", ha declarat Pau Gasol a la cadena de televisió TNT abans que comencés el partit dels Bulls contra els Spurs. Pau Gasol ja havia disputat el Partit de les Estrelles en quatre ocasions anteriors com a reserva quan estava amb els Grizzlies de Memphis i a Los Angeles Lakers, però, en la seva primera temporada amb els Bulls ho farà per primera vegada com a titular.\nL'ala-pivot titular dels Bulls també va tenir paraules d'elogi i admiració cap al seu germà Marc Gasol. "Em sento orgullós de ser el germà del Marc i em sento orgullós de com s'ha transformat en un gran jugador de bàsquet i en un gran home", ha destacat Pau Gasol. Els Gasol seran els primers germans en la història de la NBA que arribin al Partit de les Estrelles com a titulars.\n"Saber que estaré davant el meu germà Pau per al salt inicial, serà un veritable èxit de la nostra família i un record que guardaré per la resta de la meva carrera", ha declarat Marc Gasol, a través d'un comunicat dels Grizzlies. El pivot estrella dels Grizzlies també ha dit que té un compromís amb els aficionats i els companys de l'equip als que pensa representar en el Partit de les Estrelles. "L'elecció té un significat especial perquè ha estat feta pels aficionats, i espero representar tots els meus companys d'equip, l'organització dels Grizzlies, la ciutat de Memphis, tota la nostra comunitat i els seguidors que tenim a tot el món", ha subratllat Marc.\nEls germans Gasol fan història i seran titulars a l'All-Star de la NBA


Novembre | 2016 | Escrits d'una vida interior\nEscrits d'una vida interior\nUn espai per al pensament introspectiu\nArxius mensuals: Novembre 2016\nPosted on 23 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nSi en estat psicodèlic determinats estímuls ens provoquen una determinada impressió a curt termini (per exemple, la música o la relació de dos conceptes), em pregunte si en l’estat normal de consciència el mateix estímul acabarà produint el mateix efecte a llarg o mitjà termini. Açò estaria relacionat amb la plasticitat cerebral.\nPel•lícula: Arrival (L’arribada)\nPosted on 20 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nAhir vaig anar al cine a veure Arrival (L’arribada o La llegada), una pel·lícula sobre un primer contacte amb alienígenes. En aquesta ressenya comentaré els punts que més m’han cridat l’atenció a mi i als amics amb qui hi vaig anar, així que a qui no haja vist el film l’avise de que aquesta ressenya conté spoilers de baixa intensitat.\nLa protagonista de la pel·lícula és una lingüista interpretada per Amy Adams. Això és així perquè Arrival se centra en un tema poc tractat en la ciència ficció (almenys amb la profunditat que es mereix): el problema de la comunicació entre els humans i l’espècie extraterrestre visitant. En eixe sentit fa recordar el final d’Encontres a la tercera fase. En un moment més avançat de la pel·lícula, la qüestió lingüística es posa encara més interessant quan s’explora el concepte de què els processos mentals depenen de la llengua que es parla. Aquesta és, des del meu punt de vista, l’aportació més destacable del film. Definitivament, m’agrada com han lligat els dos fils argumentals de la pel·lícula a través del llenguatge –no entraré en més detalls per a evitar desvetllar res important.\nEn Arrival es mostren els extraterrestres i el seu hàbitat, un aspecte que per a mi s’ha de valorar perquè són pocs els films de ciència-ficció que s’atreveixen a fer-ho, si deixem apart els de fantasia o terror. També cal destacar l’originalitat amb la qual han concebut l’espècie alienígena i el seu llenguatge (tant els sons com l’escriptura, basada en frases completes). Un amic meu va subratllar el fet de què els extraterrestres deixen la iniciativa de la comunicació als humans, cosa que està ben pensada perquè és raonable que la espècie més avançada avalue primer la capacitat de comunicació de l’espècie més endarrerida per a poder comunicar-se en uns termes que els segons puguen entendre.\nUn altre aspecte que m’ha agradat d’Arrival és que els protagonistes són científics, com a la inoblidable Contact. Es retrata de forma molt encertada el xoc entre la manera de procedir que sembla natural a qualsevol científic –compartir dades i cooperar en la recerca- i la forma d’actuar dels militars i governants –ocultar la veritat i reservar-se la informació. Tanmateix, per al meu gust el segon científic en el film –un físic- està molt desaprofitat i el paper que exerceix està massa subordinat al de la protagonista. Crec que hi havia moltes possibilitats per a elaborar molt més el personatge.\nÉs més, crec que el punt més feble d’Arrival –o del tall definitiu- és que en alguns moments falta desenvolupament. Falta desenvolupar què passa tant amb la protagonista com amb el món una vegada s’ha resolt el problema principal; no és suficient amb els pocs flashbacks que es mostren. Dues escenes que també em van semblar poc explotades van ser una en la qual la protagonista parla per telèfon amb un altre personatge important –que poc haguera costat afegir un plànol que mostrara els sentiments de l’altre personatge, o un flashback, i com hauria enriquit l’escena!- i una altra que és un somni i no es relaciona suficient amb la resta de l’argument. A més, hi ha unes quantes escenes pensades per a provocar una sensació de suspens –amb la imatge, la música, la tensió dels personatges- que són efectives la primera vegada que es veu la pel·lícula, però que en futurs visionats es poden fer lentes.\nEn conclusió, Arrival em va semblar una pel·lícula que val la pena veure; i encara val més la pena discutir sobre els temes que tracta.\nEn relació a com el llenguatge pot influir la forma de pensar, deixe un parell d’enllaços: una xarrada TED i un article de Edge.\nTED: Keith Chen – Could your language affect your ability to save money?\nEdge: Lera Boroditsky – How does our language shape the way we think?\nLa importància de la cultura cívica\nPosted on 19 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nVull contar la història de quatre persones, a les quals anomenaré Joan, Anna, Maria i Pere. Tots ells viuen a pobles de l’àrea metropolitana de la mateixa ciutat. El meu objectiu és il·lustrar com pot influir la cultura cívica de la localitat d’origen en la vida d’una persona, sense entrar a considerar el seu nivell socioeconòmic.\nJoan i Anna es van criar en una localitat que té una societat cohesionada. És un poble que conserva les tradicions i valors del passat, de quan era un nucli agrícola, i en el qual les famílies mantenen una comunicació entre elles. Les famílies tenen cadascuna una identitat pròpia, però els llaços entre elles fan que reconeguen formar part d’una cultura cívica comú, la del poble. Durant la segona meitat del segle XX, la localitat va rebre un flux migratori moderat, i ara els immigrants i els seus descendents formen aproximadament el 50% de la població i s’estan integrant voluntàriament en la societat del poble.\nMaria i Pere són d’una localitat que també era en origen un poble agrícola. A la segona meitat del segle XX van construir una fàbrica molt important a les proximitats, així que el flux migratori que va rebre va ser més important que al poble de Joan i Anna. Els immigrants i els seus fills han acabat formant el 80% de la població local. Aquest canvi demogràfic va provocar que els valors tradicionals es mantingueren en molt poques famílies i que els immigrants no s’integraren en la societat original, sinó que formaren una nova societat en la qual estan absorbint els descendents de la població original.\nJoan sempre va ser un estudiant excel·lent. Quan es fa ver adult va estudiar Medicina i es va posar a treballar en un hospital de la ciutat. Joan viatja tots els dies des del seu poble, on viu, fins a la ciutat per a treballar.\nAnna és filla d’immigrants i veïna de Joan. Els pares d’ambdós són amics. A Anna els estudis no se li han donat especialment bé, però al llarg de la seua infantesa va anar adquirint un ferm valor del treball, i la idea de què a través de l’esforç es pot prosperar a la vida. Sempre ha mirat la trajectòria de Joan amb enveja, desitjant prosperar tant com ell. Quan va acabar l’institut, Anna va estudiar un cicle formatiu d’Assistència en Sanitat Animal. No volent quedar eclipsada pels èxits de Joan, immediatament es va posar a buscar feina a pesar de que la situació econòmica del país no era bona, i la va trobar en un centre veterinari de la ciutat. El treball en aquest centre va ser dur en certs moments i ella es va sentir explotada. Anna va haver de treballar molt, però gràcies al compromís amb l’esforç que tenia tan interioritzat, no es va rendir i va aconseguir superar tots els obstacles. Pocs anys després d’estar treballant a la ciutat, va decidir obrir, junt amb una sòcia, una clínica veterinària al poble. El negoci funciona molt bé i està molt ben considerat al poble. De fet, el poble està prosperant gràcies a Anna i a altres emprenedors, alhora que es cuida la cultura cívica original.\nMaria és la més intel·ligent dels quatre i també és filla d’immigrants. Sempre va tindre facilitat per als estudis. No obstant, de vegades intentava amagar la seua capacitat per a ser acceptada a l’escola i a l’institut, a pesar de tindre una personalitat extravertida. Al principi va aconseguir passar desapercebuda però amb el temps es va convertir en una marginada. L’any d’acabar l’Educació Secundària Obligatòria, la seua classe s’havia estructurat com una “pandilla callejera” i havia adquirit la cultura dels buscavides de carrer. Una vegada superada l’educació obligatòria, Maria va entrar al Batxillerat i després a la Universitat per a estudiar una Enginyeria. Durant aquells anys, va haver d’adquirir per força una certa cultura de l’esforç que li va permetre, junt amb la seua intel·ligència, superar els estudis. Va trobar feina a una important empresa i va prosperar molt. Allà va conéixer a Mohammed, un immigrant marroquí que és un enginyer brillant. Quan van disposar de diners suficients, se’n van anar a viure a una urbanització als afores. Maria només torna al seu poble per a visitar els seus pares.\nPere no va ser un mal estudiant a l’escola. Tanmateix, a l’institut tenia un gran desig de ser acceptat entre els seus companys, i es va corrompre per la cultura imperant que s’oposava a l’esforç i a l’excel·lència. Durant els anys de l’Educació Secundària Obligatòria, Pere va fracassar en els estudis però no li importava perquè era un membre ben considerat per la seua colla. Després d’acabar l’institut, ha tingut diversos treballs mal pagats en els sectors de l’hostaleria i la construcció, tots temporals. Els seus amics també es busquen la vida com poden mentre que alguns han entrat a treballar per a les forces de seguretat de l’Estat. Pere ha continuat vivint al poble i ha estat seguint la trajectòria de Maria, la seua veïna. La prosperitat que ella ha aconseguit ha fet que Pere desenvolupe un fort ressentiment cap a Maria, a qui havia menyspreat a la seua joventut. A més, Pere s’ha acostat a ideologies polítiques extremes a través de les seues amistats i ha acabat creant-se un odi personal cap a immigrants com Mohammed. Al poble de Pere creixen problemes com la drogaddicció, el vandalisme o els robatoris, mentre les persones que tenen mitjans econòmics es traslladen a viure a urbanitzacions o a altres localitats. L’any passat hi va guanyar les eleccions un partit d’ideologia extrema.\nLa supervivència de les idees\nPosted on 17 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nLa millor manera de sobreviure a un ambient hostil no és quedar-se tancat dins d’un búnquer, que només pot proporcionar una protecció temporal, sinó expandir-te fins allà on els teus perseguidors no et puguen acaçar. Aquesta estratègia va fer que els amfibis escaparen d’unes aigües massa competitives i colonitzaren tranquil·lament la terra ferma, que estava buida de vertebrats. La revolució científica va prosperar gràcies a que la invenció de la impremta va fer possible l’expansió massiva i a nivell global de les idees, a una escala que les autoritats ideològiques de l’època ja no van poder controlar. Els puritans anglesos van haver de fugir a ultramar per a trobar la seua terra promesa. I com aquests es poden trobar molts més exemples.\nPsiconàutica (II): les meues experiències amb els al•lucinògens\nPosted on 10 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nEn aquesta segona entrega, continuaré relatant la meua primera experiència amb els bolets al·lucinògens. Descriuré les sensacions que estaven experimentant els meus companys de viatge, aportaré algunes reflexions i afegiré uns comentaris finals. La primera part la podeu trobar ací.\nEn el moment més intens de l’experiència, mentre jo em recreava amb les al·lucinacions visuals, recorde que C deia que “l’univers són quatre persones”, alegrant-se de la nostra presència. També va observar llums projectades a la paret, com LED ambientals que després li costaria acceptar que havien sigut producte de la seua imaginació. No obstant, en el període següent, va experimentar una introspecció molt negativa. Va arribar a experimentar sentiments de desesperació i d’empresonament. Després confessà que aquestes percepcions estaven relacionades amb traumes personals. Explicava que només la certesa de que tenia la seua parella per a fer-li costat a la vida el va alliberar d’aquella deriva.\nB, en contrast, va tindre moments de goig sensorial durant els quals s’arrossegava pel pis mentre sonava la música combinats amb altres de reflexió filosòfica.\nA era el que més parlava i ens deia que li recordàvem la seua primera experiència que, pel component de sorpresa que hi va associat, és irrepetible i inoblidable. El que més em va cridar l’atenció d’ell va ser que perdia la noció de la duració temporal i de les quantitats.\nUn altre tema d’interés és l’impacte de la substància sobre el sentit del gust. En aquella primera experiència la varietat de menjars va ser molt limitada. De la cervesa vaig gaudir més que normalment, i notava més el gust de l’alcohol. Del vi negre que tenia a la nevera vaig poder apreciar moltíssims més matisos que habitualment, tant en gust com en aroma. També li vaig fer un mos a un pastisset de crema, però ni la dolçor ni el gust em van cridar l’atenció –encara que he de dir que, normalment, sóc més aficionat al salat.\nJo encara vaig tindre més al·lucinacions visuals, en particular quan em fixava en elements com el gotelé de les parets o els dibuixos del tapet. En mi va ser en qui més es van prolongar els efectes de la substància i vaig ser l’últim en seure a sopar. El que més va durar va ser la sensació de benestar. Em va sorprendre el fet que l’habilitat corporal no disminuïa amb la psilocibina com ho pot fer, per exemple, amb l’alcohol. Tampoc evita que els records de l’experiència es conserven una vegada ha finalitzat, encara que com en la vida quotidiana, conformen una versió reduïda, aliena i parcial. Sí que és cert que, des del punt de vista cerebral, l’experiència és exigent energèticament. S’acaba amb una fatiga mental proporcional a la dosi ingerida ja que el fet d’inhibir els sistemes de filtrat del cervell fa que s’estiga processant més informació -més quantitat d’estímuls externs- i molt probablement de forma més intensa -a l’hora de percebre, deduir relacions, associar amb records, visualitzar, racionalitzar… Relacionat amb açò està el fenomen de la multiplicació, bé d’estímuls externs, en el meu cas fonamentalment visuals i gustatius, com interns -visuals i sentimentals. Probablement impressions com la de major comprensió de les relacions -o ser més capaç de comprendre-les-, sentiment de sentir-se u amb l’univers o d’entendre l’univers o d’adquirir un punt de vista correcte o elevat també n’estan relacionades. La sensació és de major amplitud en el pensament -més capacitat, més enllà del llenguatge i l’experiència quotidiana- i profunditat -facilitat per a representar conceptes però molt menor control sobre ells, la qual cosa fa impossible treballar-los de manera racional. En general, l’experiència ajuda a conéixer les limitacions del cervell humà durant el seu funcionament habitual. Existeix una tendència molt forta a continuar pensant el que s’està pensant -encara que siga una cosa negativa- que sens dubte es deu a la comoditat natural del cervell i a la tendència innata que té a oposar-se al canvi i a la novetat, crec que per por a transformar-se, cosa que per una part requereix un esforç mental i per altra genera por a deixar de ser u mateix -com s’és en el moment actual.\nL’estat psicodèlic facilita reflexions en les quals la tolerància i el desig perquè el món millore (benevolència) estan molt presents. També fa que se senta més el valor de la pròpia vida i per tant motiva a prendre decisions per a l’auto-creixement i per a brindar contribucions a la societat humana. Vaig desitjar haver experimentat amb la psicodèlia en moments previs de la joventut, entre els 18 i els 21 anys, quan encara estava en procés de maduració i la meua ment era més oberta i flexible, amb una espiritualitat molt preeminent. Actualment em trobe molt més limitat per l’ateisme o anti-sobrenaturalitat, pel rigor cap a la veritat i la lògica i pel biologisme dawkinià. D’altra banda, s’ha de tindre en compte que el viatge introspectiu és intern a la pròpia ment, per la qual cosa no es poden veure coses que no estiguen ja dins d’ella a no ser que un determinat concepte s’haja introduït des de l’exterior durant l’experiència pels estímuls externs que es posen en joc -música, elements visuals, informació…. Sí que crec que es poden aconseguir noves connexions entre conceptes ja coneguts que donen lloc a noves impressions -no sé si també nous conceptes-, i per descomptat es pot aconseguir un impagable coneixement sobre com funciona la pròpia ment, quins conceptes conté i quina actitud hi predomina.\nB i jo vam estar d’acord en que havíem viscut una experiència molt valuosa, però que valia la pena deixar transcórrer un cert temps abans de repetir-la. En particular, calia que ens concentràrem en preparar l’experiència, ordenant les idees que teníem en la ment i adquirint-ne de noves. Vam estar d’acord en que, com més riquesa tinguérem a la nostra ment -més cultura, més sensacions, més vivències-, més impressions es materialitzarien durant l’experiència o millor la podríem preparar i més la podríem gaudir. Es va convindre que l’interval ideal era entre 3 i 5 mesos.\nEn conclusió, les experiències psicodèliques són singulars i poden aportar moltes coses positives: tenen un gran potencial per a l’autoconeixement, per a l’oci i per a generar motivació per a la millora personal. D’altra banda, la possibilitat de patir un mal viatge existeix encara que, en la meua opinió, depén molt de les condicions ambientals i de condicionaments mentals personals -actitud front a la vida, presència de traumes.\nRespecte a les condicions de l’entorn on es té l’experiència, des del meu punt de vista tenen una gran influència. Un possible efecte negatiu és la paranoia que es pot generar si l’ambient s’arriba a percebre com a hostil. A més, tota mena de sentiments negatius poden manifestar-se durant les introspeccions. Quant als efectes positius, es poden nomenar els sentiments gregaris en presència d’amics, els estímuls externs als quals es té accés i els sentiments positius que es poden generar. Per això, si es té ansietat sobre la possibilitat de patir una mala experiència, és millor envoltar-se de persones amigues en un entorn agradable i conegut.\nUn últim comentari l’he de dedicar a la sensació de benestar que es deriva de l’ús de la psilocibina. Encara que des del punt de vista de l’oci o de l’ús terapèutic aquesta característica és beneficiosa, estic convençut de que l’obtenció d’un benestar “fàcil” no pot portar a altre camí que a l’addicció o fins i tot a una desmotivació per a millorar la pròpia vida. És a dir, que pot contrarestar precisament un dels efectes beneficiosos d’aquestes experiències i pot comportar un empitjorament de les condicions de vida del psiconauta.\nPer últim, deixe una sèrie d’enllaços (en anglés) on es poden trobar tota mena d’experiències viscudes amb al·lucinògens i també altres de caràcter científic que donen alguns indicis sobre què passa al cervell quan es prenen aquestes substàncies.\nShroomery: Trip reports\nMagic Mushrooms Net: Experiences\nMy extremely spiritual experience with psilocybin mushrooms – reset.me\nThe Mushroom/LSD Experience Explained & Explored – HighExistence\nPsychedelic journeys from the driftles\n11 Odd Facts About ‘Magic’ Mushrooms\nMagic mushrooms expand your mind and amplify your brain’s dreaming areas – here’s how\nYour brain on magic mushrooms\nHere’s How LSD Messes With Your Ability To Use Language\nMagic mushrooms really cause ‘spiritual’ experiences\nAlguns apunts sobre el budisme\nPosted on 9 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nApunts extrets del documental La vida de Buda, de Martin Meissonnier.\nEls quatre pecats de l’esperit:\nEl desig sensual\nL’afecció per les coses materials\nEls falsos conceptes\nLes quatre veritats nobles:\nCal reconéixer que el malestar i el patiment existeixen per a tindre la possibilitat de posar-los remei.\nS’ha de contemplar el patiment amb profunditat i sense por per a comprendre la causa profunda -l’arrel del patiment.\nEl patiment es pot detindre, es pot transformar.\nQuan es comprén l’arrel del patiment, es pot decidir el camí a prendre per a eixir de la situació de patiment.\nNo tindre por és la base de l’autèntica felicitat.\nLa felicitat i el benestar és entrar en contacte amb les meravelles de la vida.\nTotes les persones són nascudes iguals.\nLa vida és efímera.\nPel•lícula: Offret (Sacrifici), d’Andrei Tarkovsky\nPosted on 6 de Novembre de 2016 by Sator Arepo\nEn primer lloc, he de dir que aquesta pel·lícula no se’m va fer en absolut soporífera ni em va semblar buida de contingut, com havia llegit en algunes crítiques prèviament a veure-la. Al contrari, el col·loqui constant i la successió d’esdeveniments fan que l’atenció es mantinga al llarg de tot el film. D’altra banda, Sacrifici està plena de contingut, encara que no tot és interpretable d’una manera unificada amb la resta de l’argument, sinó que part del contingut s’entén millor si s’aïlla del conjunt principal.\nEn algun lloc he llegit que Offret és una pel·lícula sobre l’espiritualitat. Les referències a elements cristians queden patents en el mateix fil argumental de la pel·lícula, en el qual un acte d’amor és l’única cosa capaç de salvar a la humanitat. Alhora, la història del protagonista es pot assimilar a la d’Abraham i Isaac. Tot i això, aquests elements es fusionen amb unes reminiscències paganes molt evidents que s’endevinen al llarg de tota l’obra, i que fan que el film marque distàncies amb els productes purament cristians.\nPerò, per damunt de tot, em va semblar que Sacrifici era una pel·lícula molt personal, que intentava transmetre sentiments experimentats pel director, més que presentar un argument plenament interpretable. Uns sentiments que en determinats moments molt destacats de la pel·lícula es dirigeixen clarament al seu fill –al del protagonista i al del director-, a qui dedica aquesta obra i al qual desitja a la fi esperança i confiança. Aquests sentiments representen la part més lluminosa del film.\nCom a obra amb un bagatge intel·lectual manifest, ofereix també algunes reflexions destacables sobre temes existencials i espirituals. Aquestes reflexions es concentren en la primera meitat de la pel·lícula, en la qual la paraula i els diàlegs tenen un paper més central; en la segona part són les accions i els fets els que passen a un primer pla.\nNo vull acabar aquesta ressenya sense fer menció a la música, que em va semblar particularment adequada. L’Erbarme dich de Bach despertava les emocions. Uns cants o crits tradicionals suecs em van aportar una gran sensació d’espiritualitat. D’alguna manera els vaig associar a una connexió entre el subconscient i la consciència.\nI per a acabar, enllace una altra ressenya sobre Offret que m’ha agradat (en castellà):\nCreate a website or blog at WordPress.com de Devin Price.


Una cadena francesa de supermercats retira sis productes per cars, entre ells 'La vaca que ríe' i cremes de Nivea. París\nUna cadena francesa de supermercats retira sis productes per cars, entre ells 'La vaca que ríe' i cremes de Nivea\nLa cadena de supermercats francesos Leclerc ha complert la seva amenaça i a partir de demà, 1 de febrer, retirarà dels seus prestatges sis productes emblemàtics: els famosos formatgets 'La vaca que ríe', dues cremes antiarrugues de Nivea i L'Oréal, un producte de neteja d'Ajax, un refresc de Pulco i un pa de pessic de la marca Brossard.\nEl motiu és que els fabricants n'han apujat els preus de manera delirant --entre un 18% i un 20% els últims mesos-- i el responsable de la cadena Leclerc ha decidit deixar de vendre'ls.\nMés enllà de la inflació\n¿Productes massa cars? Només ens queda una solució: No vendre'ls. Llàstima, és el missatge de la publicitat que el 16 de gener passat va llançar el supermercat, advertint que els preus d'aquests sis productes s'estaven disparant molt més enllà de la inflació.\n"Els sis articles es retiraran l'1 de febrer de les nostres botigues i hi tornaran quan els proveïdors es comprometin a un augment que no sigui superior a la mitjana dels productes de la mateixa gamma", explicava el director, Michel-Edouard Leclerc.


El blog del Maurici: Professió de risc (i III)\nGemma Sara 26 d’agost de 2014, a les 21:57\nEl Borja i el Mac, una parella irresistible...\nM'ha agradat, aquest conte per entregues, gràcies!\nMaurici 26 d’agost de 2014, a les 22:04\nMoltes gràcies per seguir el conte! Una pregunta: el fet que l'hagi publicat per entregues ha fet més digerible el conte o, al contrari, ha estat una llauna?\nGemma Sara 27 d’agost de 2014, a les 0:07\nEl conte no és cap llauna, per tant no es tracta de fer-lo més digerible, potser passa com amb les sèries, que saps que allò continua i vols saber com, trobo que també té gràcia.\nMaurici 27 d’agost de 2014, a les 9:56\nDoncs ho tindré en compte per futures entregues. Moltes gràcies per haver llegit el conte i també pels comentaris!\nSergi 27 d’agost de 2014, a les 7:43\nPer descomptat, la dona tenia raó, haurien d'haver trucat un altre advocat. Mira que tenir un Mac en Borja. Realment, era una mala peça. Em sembla que l'Eduard en té per estona de ser l'informàtic de la comissaria...\nMaurici 27 d’agost de 2014, a les 9:57\nÉs d'aquells casos que, de tan bon jan, acaba per ser burro!


Ràdio Sió Agramunt 107.9 FM | "El Club de Futbol Sala dona 25 kg d'Aliments al Gran Recapte"\nInici / Notícies / El Club de Futbol Sala dona 25 kg d'Aliments al Gran Recapte\nEl Club de Futbol Sala dona 25 kg d'Aliments al Gran Recapte\nEl Club de Futbol Sala d'Agramunt ha fet entrega dels aliments que es van recol·lectar des de l'entitat convertint tots els gols de la passada jornada en quilos d'aliments, a part dels donatius que es van fer per part dels aficionats. En total, el club ha fet entrega de 25 quilos d'aliments a l'Ajuntament d'Agramunt per tal que els facin arribar al Banc d'Aliments.\nA part d'aquesta iniciativa, el club també ha endegat un altre projecte solidari que, en aquesta ocasió, anirà a favor de la Fundació Aspros, entitat que organitza una recollida de joguines usades. La campanya es desenvolupa juntament amb Troballes (Càritas) i té com a objectiu que els nois i noies d'Aspros intentin donar una nova vida a aquestes joguines utilitzades. La recollida de joguines es farà al mateix pavelló en unes caixes habilitades per a fer la donació.\nA part d'aquests projectes, cal destacar que aquesta setmana el club té partits a casa. Per una part, el dissabte a les 15.00 h el CFS Agramunt Torrons Vicens s'enfronta al CFS Torres de Segre. A partir de les 18.45 h, el Flower CFS Agramunt rebrà al Laguna CFS.\nObertes les inscripcions per participar a la cagada popular de la soca\nL'Esbarjo recapta 3.735 euros per La Marató de TV3\nTorna el ioga i l'aquafitness a les piscines\nEl Club Futbol Agramunt recupera l'activitat amb entrenaments post-confinament i el seu campus d'estiu\ndt, 23 juny 2020\nLes activitats d'Esport i Lleure al pavelló començaran el proper 6 de juliol\ndv, 19 juny 2020\nEl Club Futbol Agramunt impulsa el seu campus d'estiu 2020\ndj, 18 juny 2020\nvent: 20km/h SO


Sunset Studios Nea Stira Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 13 allotjaments a Nea Stira.\nNea Stira, Nea Stira, Nea Stira, Grècia, 34015 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Sunset Studios està situat idealment a Nea Stira; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSunset Studios ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, habitació familiar, ascensor, bar, àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Massatge, parc infantil, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sunset Studios és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Nea Stira.\nTots els tipus de viatgers (27) Parelles (9) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (2) Grups (1)


Marc Paré, del GEN Roses, torna a ser profeta al seu mar i puja al podi al campionat espanyol de Funboard ·\nMarc Paré, del GEN Roses, torna a ser profeta al seu mar i puja al podi al campionat espanyol de Funboard\nUn dels participants del Campionat d'Espanya de Funboard en acció\nParé assoleix un lloc al podi en el darrer dia de la 3ª prova del campionat d’Espanya de Funboard celebrat a la badia de Roses\nUn dels participants del Campionat d’Espanya de Funboard\nL’any passat, en la que va ser la segona prova del circuit espanyol de Funboard (windsurf) i que es va celebrar a Roses, Marc Parés va guanyar a Juvenils i va pujar al segon lloc del podi en la classificació absoluta.\nEnguany ha tornat a pujar al podi, demostrant el regatista del GEN Roses, nascut a Vic, que es profeta al seu mar. “Sempre em trobo molt còmode competint a casa, i la veritat, és una prova que em va molt bé, l’any passat ja vaig remuntar en els dies finals i enguany igual, i estic molt content”, va dir el jove regatista.\nEl valencià Pablo Ánia va ser el guanyador per davant Fernando Martínez, que tot i comandar la classificació des del primer dia es a haver de conformar amb la segona posició. Martínez, un enamorat del mar de Roses, tot i que és natural de Cadis i, a més, uns dels favorits per revalidar el títol per tercera vegada, ja va ser conscient que podria no guanyar aquesta 3ª prova a l’afirmar que “només queda una eliminatòria i els rivals estan molt forts, són molt ràpids”. Una afirmació que va semblar una premonició de la pèrdua del seu liderat.\nCal assenyalar que la prova es va iniciar divendres, jornada en la que es va poder finalitzar un quadre eliminatori sencer, per després “portar dissabte sense que el vent bufi amb prou força, i esperem que avui –per diumenge- torni a bufar, tot i que si no ho fa amb les eliminatòries que hem fet la prova ja en té un resultat”, va explicar el president de la Federació Catalana de Vela, Xavi Torres. Finalment, el vent tèrmic de sud que s’esperava va arribar a les 4 de la tarda, el qual va donar un tomb a la classificació i va permetre que Marc Paré pugés al podi.\nAmb 40 regatistes absoluts inscrits i 25 a la categoria promoció, el Campionat de Espanya i el Circuit Català de Funboard va esdevenir tot un èxit de participació i d’organització “gràcies a un club pioner com el GEN Roses en la pràctica del windsurf. Club que va creure en aquest projecte formant nens en aquesta especialitat, el que farà parlar en un futur com s’havia parlat d’aquesta modalitat a Roses”, va assenyalar Torres.\nTags: Campionat d'Espanya, funboard, GEN Roses, marc paré, Roses, Windsurf\nPrevious Arriba a Roses una nova edició del Dia de la Música i la Fira del Disc\nNext Un mes i 13 dies després de crear-se la Comissió per estudiar el cas del Royal Marine II cap regidor s’ha mirat l’expedient


Holiday home Konvalvej Storvorde VI Hals Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Konvalvej Storvorde VI\nConvenientment situat a Hals, Holiday home Konvalvej Storvorde VI és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Hals. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, sauna. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Konvalvej Storvorde VI.


➤ Mercadona ven la seva crema facial per 4,50 i és igual a una de més de 150\nper Coral Méndez dimarts, 25 de febrer 2020 - 14:40h\nBé és cert que Mercadona s’ha convertit en tot un referent de cosmètica ‘low cost’ i els seus productes sempre arrasen amb un gran èxit sense precedents. Ara ho ha aconseguit el contorn d’ulls de la coneguda marca Sisbela, amb una composició que és molt semblant al mateix producte de la marca de luxe Natura Bissé, però amb preus completament diferents.\nJudici entre ambdues marques\nCal destacar, però, que ambdues marques han tingut problemes legals, ja que l'any 2017 Natura Bissé va demanar a Amifar Laboratoris que retirés un dels seus productes perquè el seu nom ‘Sisbela Diamond Revitalizant’ coincidia amb un producte seu anomenat ‘Diamond’. En un primer moment, l'Oficina Espanyola de Patents i Marques (OEPM) es va posicionar a favor de la marxa de luxe, però finalment va canviar de parer i el jutge va considerar que la marca Sisbela estava en tot el seu dret de registrar aquell nom.\nDesprés d'aquesta topada, el propietari d’Amifar Laboratoris, Carlos Fuentes, va dur a terme un estudi en el qual va comparar el seu contorn d'ulls amb el de Natura Bissé. Arribant a la conclusió que el contorn de la marca de luxe «conté menys principis actius que el de Sisbela».\nLes bosses als ulls són un problema per a molts consumidors i és normal que no tothom es pugui permetre una crema de 150 euros. Així doncs, el contorn de Sisbela és la millor alternativa per a fer-los front. A més, segons diversos blogs de cosmètica, aquesta crema no és pesada i aporta una hidratació i lluminositat increïble a la zona.\nA llarg termini, també, aquest contorn d’ulls venut a Mercadona pot aconseguir que les arrugues i les potes de gall disminueixin, a més de reafirmar la zona del contorn d'ulls. Entre els seus ingredients podem trobar l'Artemia Salina (aporta energia), els pèptids (reomplen arrugues), la Centella asiàtica, el Ginkgo Biloba o la Cafeïna Pura (per a minimitzar les bosses). Una combinació entre qualitat i preu que enamora els consumidors.\nPor fin la encontré! Empezaré a usar este contorno de ojos de #sisbela de venta en @deliplus_mercadona está noche, ya os contaré\nUna publicación compartida por AlmaBlancaForEver (Almudena) (@almablancaforever) el 1 de Mar de 2018 a las 11:46 PST\nSalut Mercadona Bellesa


Aquesta nova eina permet els ciutadans i ciutadanes trobar les dades sobre els diners públics que es destinen als seus governants. Així, es pot esbrinar el sou del President del Govern, Pedro Sánchez, que cobra 6.746€ mensuals, del President de la Generalitat, Ximo Puig, amb 5.606€ al mes, o de tots els altres que apareguen a la base de dades. Amb tot, hi ha salaris que no apareixen o no estan del tot actualitzats, per això Transparentia demana la col·laboració ciutadana per poder completar l’arxiu.\nPel que fa al nostre poble, el cercador mostra que l’alcalde de Biar, Julio Luis Sanjuan Martínez, del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) rep un salari brut mensual de 1.737€ mensuals. Aquesta retribució suma un total anual de 24.318€ amb una dedicació parcial per part de Sanjuan.\nPer fer-se una idea de manera comparada, l’Alcalde de Beneixama, Vicente Ibáñez, també del PSOE, cobra 24.500€ anuals amb dedicació exclusiva i el de Banyeres, Josep Sempere, de Compromís, està remunerat amb 1.750€ també amb dedicació parcial. A Ibi, on mana el Partit Popular (PP), Rafael Serralta té un salari mensual de 3.260€ amb dedicació exclusiva. L’alcalde de València, Joan Ribó, de Compromís, cobra gairebé 6.000€ mensuals, 1.000 euros per sota del que reben, aproximadament, les edils de Barcelona i Madrid, Ada Colau i Manuela Carmena.\nAquest és un xicotet recull dels noms i dades que es poden trobar a Transparentia, accessibles segons la curiositat i els interessos de cada persona. El cercador forma part de Newtral, una plataforma de contingut audiovisual de la qual la periodista Ana Pastor n’és l’única accionista, i que es dedica a produir programes de televisió, a la innovació en el periodisme i la verificació de dades i la investigació basada en els protocols d’Intel·ligència Artificial.\nRespecte a esta notícia podeu llegir una fe d'errades que s'ha realitzat des de Biar Digital per corregir el que respecte a la retribució de l'alcalde de Beneixama.


El Museu de l'Electricitat estrena nova exposició sobre el canvi climàtic\n"Déssine-moi l’écologie” aborda qüestions relacionades amb la contaminació, la gestió de residus i la biodiversitat\nLa presentació de la nova exposició al Museu de l'Electricitat\nActualitzada 17/12/2020 a les 13:54\nEl Museu de l'Electricitat ha inaugurat avui una nova exposició, “Déssine-moi l’écologie”, una mostra que aborda qüestions relacionades amb la contaminació, la gestió de residus i la biodiversitat amb l’objectiu de conscienciar els joves sobre el canvi climàtic i animar-los a implicar-se més per un món sostenible. El museu acollirà durant un any aquesta exposició, que va ser creada a principis del 2020 per Cartooning for Peace, una xarxa internacional de dibuixants de premsa decididament compromesos en la lluita pel medi ambient.\nLa bona relació entre FEDA, el ministeri d'Educació i la xarxa també permetrà que hi hagi un altre joc de la mostra disponible per als centres educatius d’Andorra que ho sol·licitin i que anirà adreçada a alumnes de segona ensenyança, formació professional i batxillerat. L’exposició es podrà visitar en els horaris habituals del museu, de dimarts a dissabte de 9.30 a 13.30 hores i de 15 a 18.30 hores. i els diumenges i festius de 10 a 14 hores, i l’entrada serà gratuïta.\nHaha va dir..Si en comptes de ser en francès fos en castellà, ja tindriem per aquí el comentaris del sr OBS aka Franc aka Francand posant el grit al cel.\nEn tot cas, l'exposició està en francès però disposa de traduccions integrals en català i castellà.\n#2 Deures i no paraules\nMolt bonic, però tenim un forn incinerador a 500m de la població generant partícules PM10 cancerígenes a full.\nSi en comptes de ser en francès fos en castellà, ja tindriem per aquí el comentaris del sr OBS aka Franc aka Francand posant el grit al cel.


Festa del bus de Sant Pau\n2002/2002_12_14_Festa_del_bus_de_Sant_Pau.jpg dissabte, 14 de desembre de 2002\nTv Horta Guinardó\nPersonatges Josep Anton Grau, dtor.gral. Hospital Sant Pau\nAquest és el vehicle que a partir d’ara recorrerà tot el recinte de l’hospital de Sant Pau. Es tracta d’un nou servei de bus que l’hospital ha posat en marxa per ajudar els usuaris de l’hospital a moure’s per un recinte en pendent i amb una superfície global de 131.000 metres quadrats.\nEl Bus de Sant Pau forma part de tot un pla de mobilitat que l’hospital està treballant per anticipar-se als canvis en els itineraris que suposarà el trasllat de l’activitat assistencial al nou edifici i per facilitar la relació física d’aquests usuaris amb el centre.\nDecla – Josep Anton Grau - dtor.gral .Hospital Sant Pau\nEl vehicle ha estat en període de proves durant el mes de novembre, període durant el qual l’han utilitzat prop d’un centenar de persones al dia El bus de Sant Pau ha tingut una acollida molt positiva per part dels usuaris.\nEl bus de Sant Pau, que disposa de tres vehicles, començarà a funcionar de manera regular el proper dilluns, en horari de 7,30 18 h, període durant el qual es produeix el gruix més importants d’usuaris al hospital, si bé no es descarta en un futur ampliar l’horari i el nombre de vehicles .


A una hermosa dama de cabell negre comentari | Lengua y literatura | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nA una hermosa dama de cabell negre comentari\nEscrito el 26 de Septiembre de 2016 en catalán con un tamaño de 6,77 KB\nFrancesc Vicent García i Torres, conegut amb el sobrenom deRector de Vallfogona (Tortosa, 1579-Vallfogona de Riucorb, 1623)va ser un poeta i eclesiàstic.\nEl 1605 va ser ordenat sacerdot a\nVic. Va escriure prosa, teatre i poesia. Conreà una poesia artificiosa i elegant, com el sonet “A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat ab una pinta de marfil”.\nEl seu estil, imitat per molts autors catalans del Segle XVIII, va ser un fenomen que es coneix amb el nom de vallfogonisme.En aquesta època els autors castellans dels segles XVI-XVII imposaven els models literaris de prestigi.\nEl poema titulat “A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat ab una pinta de marfil” es tracta d’un poema amorós on predomina la utilització de figures retòriques pròpies del Barroc, ja que aquest poema pertany a aquest període.\nAquest poema parla, com ens indica el títol, d' una dama que es pentina els cabells en un terrat amb una pinta de marfil mentre l’autor, que està enamorat bojament d’ella, l’observa des de lluny amb l’esperança que ella també s’enamori d’ell.\nPel que fa a l’estructura del poema podem dir que es tracta d’un sonet: dividit en quatre estrofes, dos quartets i dos tercets, catorze versos decasíl·labs d’art major amb rima consonant: ABBA, ABBA, CDE, CDE.\nEl sonet mostra una diferència entre els quartets i els tercets. En els quartets el poeta defineix a la dama físicament i en els tercets l’autor es centra en descriure les sensacions que la dama desperta en el seu interior.\nA la primera estrofa veiem que la bella Flora, la dama, es pentina els cabells negres com l’atzabeja amb una pinta de marfil. El fet que la dama es pentini gaudeix d’una llarga tradició literària, especialment a la poesia barroca. Presenta un desordre en l’estructura sintàctica, per tant, estem parlant d’un hipèrbaton que ocupa tota l’estrofa.\nPer dir-nos que els cabells d’or, referint-se als cabells rossos, tenen enveja dels negres utilitza la personificació, ja que els cabells no poden tenir enveja i que els cabells siguin d’atzabeja és una metàfora.\nFrancesc Vicent García en aquest sonet trenca els cànons de bellesa femenina de l’època. Segons el tópic literari “descriptio puellae”, la dama havia de ser rossa. En canvi la dama que ens presenta l’autor es completament morena. També hi podem observar com el tòpic literari del “locus amoenus” no es compleix ja que la situació transcorre en un simple terrat.\nA la segona estrofa podem apreciar una mena de batalla, ho podem interpretar pel verb\n“campeja”, entre el color blanc i el color negre. El color blanc està representat a través del coll, les mans i el marfil de la pinta i el color negre representarien els cabells. Aquesta lluita entre els contraris forma una metàfora. Un altre exemple de metàfora seria el coll de pura neu.\nL’adjectiu “pura” davant de neu forma un epítet, ja que sempre s’ha atribuït que la neu és pura. Aquesta estrofa també conté un hipèrbaton.\nAl primer tercet apareix el Jo poètic, ens mostra que a partir d’ara parlarà d’ell i dels seus sentiments: l’autor queda sorprès, meravellat mentre contempla el dolç combat que tenen la pinta amb els cabells. Pel que fa al dolç combat, es tracta de la figura retòrica anomenada oxímoron: un combat no por ser dolç.\nA l’última estrofa del poema, el poeta mostra l’angoixa que sent al contemplar el combat i sent ganes d’aturar-lo: - pendre’ls tregües ganes me venien- .\nA una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat ab una pinta de marfil comentari de text El combat dels poetes comentari Comentari text A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat ab una pinta de marfil Comentari de t


#2cat6 / J.27 / Catllar i Tortosa desaprofiten la jornada - El Travesser\n#2cat6 / J.27 / Catllar i Tortosa desaprofiten la jornada\nEls seus empats davant Torreforta i Pobla B ho deixen tot igual en la lluita per la segona posició\nDiumenge, 31 de març de 2019 a les 21:11h\nTortosa i Pobla B empataven | CD Tortosa\nMentre la UE Valls segueix el seu particular camí a Primera Catalana, la jornada deixa els empats del Catllar i Tortosa davant de dos equips que lluiten per la permanència a la categoria, i fa que ni uns ni altres aprofitin els empats del seu respectiu rival. Per baix, s'obre forat entre tretzè i catorzè després de la jornada. Victòries d'Ulldecona, Canonja i Móra la Nova.\nMolt que analitzar en aquesta 27a jornada de lliga de Segona Catalana, on per la zona baixa s'esclareix una mica després de duels directes i que deixa un panorama diferent al de l'inici de la jornada.\nLa UE Valls superava al cuer al Vilar. Foto: F.F.G\nPer dalt, queda clara una cosa: la UE Valls està molt a prop de poder certificar l'ascens a Primera Catalana. Victòria per 3-0 davant del cuer, una Pastoreta que en breu pot certificar matemàticament el descens a la categoria, tot i que des de fa setmanes virtuals. Doblet de Figo al primer temps i gol de Gerard Batista al temps afegit per sumar 3 punts més a la classificació. S'aprofiten d'una jornada on es posen encara més líders.\nEl Torreforta sorprenia i empatava a El Catllar. Foto: F.F.G\nI és que ni Catllar ni Tortosa han pogut guanyar. Els dos equips s'han posat d'acord per a punxar aquesta jornada de lliga i no passar de l'empat davant de dos rivals directes. El Catllar acabava salvant un punt davant de la Cultural Torreforta. Els de Sergio Paz es posaven 0-2 al minut 33 de partit, gràcies als gols de Jose Luis Duque i Sánchez, però Infante, pel Catllar retallava distàncies abans del descans. Un penal transformat per Jordi Prades a l'inici del segon temps, molt protestat pels tarragonins i que a més significava la segona groga per Duque, provocava el 2-2 al marcador. Tot i així, la Cultural aconseguia aguantar i inclús tindrien el 2-3 però el resultat no es mouria.\nEl CD Tortosa no passava de l'empat davant de la Pobla B. Foto: CD Tortosa\nEl Tortosa, que jugava hores més tard i que sabía el resultat dels del Baix Gaià no ho sabrien aprofitar. Davant es trobaven una Pobla de Mafumet B que també sabía de la importància del partit. I és que el possible descens s'acosta pels d'Ivan Cristino, però sabrien plantejar un partit seriós en defensa i aguantar la pressió tortosina. Seria l'únic partit sense gols. Destacar el retorn després de llargues lesions dels jugadors locals Aleix Salvadó i Marc Garcia. Amb els empats de Catllar i Tortosa, segueix la distància de 5 punts entre els dos equips.\nEl Riudoms protagonitzava la golejada de la jornada. Foto: F.F.G\nL'Ampolla diu adèu definitivament a les seves opcions a la segona plaça. Segona derrota consecutiva i ara caient clarament davant d'un Riudoms (1-5) que arrib als 40 punts, ascendeix a la quarta plaça i fa un pas molt important per assegurar-se la permanència. Recital de Victor Garrido amb un repòquer de gols i ser el protagonista de la jornada.\nL'Amposta s'emportava els punts de Camarles. Foto: CF Amposta\nGandesa i Amposta s'emporten els derbis de la jornada\nEl CF Gandesa, gràcies a la seva victòria, s'aproxima a la quarta posició, ara a dos punts de distància. Aconseguien sumar els 3 punts en un dels derbis ebrencs de la jornada davant de La Sénia, amb el gol de Dilla, quan faltaven 10 minuts pel final del primer temps. Els seniencs, per la seva banda, es posen a 4 punts del possible descens.\nL'Amposta s'emportava l'altre derbi de la jornada, i igual que el Gandesa ho feia per la mínima. En un partit disputat, els ampostins marxaven amb els 3 punts del camp del Camarles, i de retruc, els avançava a la classificació, per a situar-se sisens. El gol de Victor Calsina només arrencar el partit -minut 4- dictaminava el vencedor del partit.\nDuels directes a la zona baixa\nTres vencedors de la jornada en la lluita per la permanència. Ulldecona, Canonja i Móra la Nova fan un paset endavant en duels directes que deixen tocats als seus rivals.\nLa jornada s'obria al Baix Penedès, entre Vendrell i Ulldecona, en un partit que s'acabaria decidint pràcticament en la darrera jornada del partit. Bilal situava per davant al Vendrell al minut 18 però els ebrencs tindrien temps a reacció gràcies al gol de Ion (63') i d'Ivan González (89') per capgirar el marcador i donar un respir als ebrencs però complicar la situació als vendrellencs. L'Ulldecona es posa amb 36 punts i fora de llocs de possible descens, mentre que el Vendrell és 14è, ocupa llocs de possible descens i està ja a cinc punts del 13è.\nAquesta tretzena posició l'ocupa el Móra la Nova, que guanyava per la mínima davant de la Reddis a casa però segueix a 3 punts d'Ulldecona i Canonja, que també guanyaven. Els ebrencs acabaven superant a un combatent Reddis però equip que pràcticament està descendit, gràcies al gol de Gerard Roigé a l'hora de partit.\nLa Canonja guanyava l'altra duel directa per la salvació i enfonsa, de retruc al Vila-seca, que se li posa complicada la salvació. Els locals, que han sumat 13 dels darrers 15 punts, guanyaven per 4-0 a un Vila-seca que segueix amb 26 punts i ocupant la primera posició de descens directe. Els de Gregorio Navas posaven la directe passada l'hora de joc. En tres minuts, dels que van del 66' al 68' feien tres gols (Visea, Castro -de penal- i Ruelas) deixaven el partit vist per a sentència, mentre que Botero, al temps afegit situava el definitiu 4-0.\nMora la Nova-Reddis 1-0\nUE Valls-Pastoreta 3-0\nGandesa-La Sénia 1-0\nTortosa-Pobla B 0-0


Cultural UB: 10/2015\nOriol Toldrà co-gestor de l'Auditori Pau Casals del Vendrell\nL'Oriol Toldrà es va incorporar al 2010 a la plantilla de l’Auditori Pau Casals del Vendrell fent tasques de suport a gerència. Actualment el co-gestiona tant en la vessant artística com organitzativa i econòmica. L’Auditori Pau Casals té una programació anual d’activitats culturals en el món de la música clàssica en atenció a la música de violoncel.\n· Perquè vas escollir el Màster en Gestió d’Institucions i Empreses Culturals de la UB?\nEn començar a treballar en una institució cultural com l’Auditori Pau Casals, diferent del que estava realitzant fins llavors, te n’adones que necessites molt més que l’experiència que et va donant el dia a dia per a poder fer bé la feina, no només organitzativament i administrativament, sinó de donar-li contingut i impuls.\nDesprés de buscar i preguntar, el Màster en Gestió d’Institucions i Empreses Culturals de la UB era el que oferia un programa més complert, amb una solvència demostrada i coneguda per ser l’Universitat que feia més anys que l’estava realitzant i amb grans resultats degut als professionals del món cultural. D’altra banda, en l’horari i en el període en que està proposat al màster és ideal per aquells que volen ampliar coneixements a la vegada que continuen amb els seus treballs, aquells qui en tenen, o per realitzar practiques en empreses o buscar treball, aquells que encara no han pogut accedir al món laboral.\n· Quina assignatura del Màster t’ha estat més útil de cara al món professional?\nEn el meu cas particular, les assignatures més interessants i aplicables directament a la feina són aquelles que t’han donat eines per a poder realitzar la teva feina ben feta, amb criteri i confiança. Tenir eines per a poder decidir de fer una producció o una altra a nivell econòmic d’una manera senzilla (Gestió de pressupostos i pla de viabilitat i recursos humans), saber com poder comunicar, de manera més efectiva, la feina o l’activitat, que li estàs dedicant molta passió i energia (Comunicació, Marketing, Social Media i Indústries Culturals), molt important per a poder difondre la música clàssica, missió difícil avui en dia.\nEncara que no directament, però que en el fons també són aplicables, són aquelles assignatures que et donen referents teòrics que et situen la realitat económica i cultural, i les tendències que es va proposant, saber on estar-ne informat, per a poder adequar o proposar les activitats o accions que vols dur a terme.\n· Quina va ser la relació amb els teus companys i com valores el fet que gairebé el 40% sigui estranger?\nTenir companys de màster d’altres països és part important del curs, que hauria de ser obligatori, perquè coneixes i aprens d’altres realitats culturals, que et donen una visió més amplia del que s’està fent arreu del món per i amb la cultura, fent així un intercanvi de informació molt valuosa per a poder aplicar cadacú al seu país o per a saber com difondre la teva cultura a d’altres països. I sobretot, de crear uns vincles d’amistat internacionals molt importants.\n· Quin és el valor afegit d’quest Màster en Gestió d’Institucions i Empreses Culturals de la UB?\nEls valors afegit que m’ha donat aquest màster és conèixer i viure noves i diferents experiències en el món de la gestió cultural i contactes, tan a nivell professional com a nivell personal o d’amistat.\n· Si l’haguessis de recomanar a algú, què li diries?\nJo ho recomanaria a aquelles persones que volen o els agradaria dedicar-se a la gestió cultural i més que recomanar-ho, ho proposaria com a formació bàsica per a poder fer tasques de gestió cultural. És essencial que tothom que es dediqui a la gestió de la cultura tingui formació al respecte, ja que entre els diferents gestors que existeixen i han d’esdevenir es pot millorar molt tota la activitat i potenciació de la cultura d’una institució cultural, veïnat, poble, ciutat, país o el que sigui, millorant així també la qualitat de vida de l’actual generació i de les que vindran.\n· Finalment, com valoraries la teva experiència del Màster?\nParticularment, la meva experiència al Màster ha estat plena. He passat de fer tasques administratives en una institució cultural a poder gestionar-la d’una eficient i eficaç, amb seguretat de decisió i amb implemetació de tot tipus de noves idees. Per a la meva vida professional ha estat crucial.\nEtiquetas: alumni, entrevistes exalumnes, opinió alumnes Màster UB, Perfil professional\nExperiència després del Màster per Montserrat Margalef\nMontserrat Margalef Ayet, músic de la Banda Municipal de Barcelona. Resident a l´Auditori. Professora de clarinet de l´EMM Pau Casals del Vendrell i EMM Nou Barris. Postgrau de Producció d´Espectacles ( 1er any) i Màster de Gestió d´institucions i Empreses Culturals ( 2n any).\n1. Perquè vas escollir el Màster en Gestió d´Institucions i Empreses Culturals de la UB?\nVaig decidir-me per aquest Màster per diferents motius. Un és el fet de treballar a L´Auditori de Bcn. La Banda i el residents formem part de tot un engranatge musical al costat de l´OCB. La gestió es una de les qüestions que observo amb més intensitat i curiositat . Saber com funciona i veure el protocol que es segueix sempre m´ha interessat molt.\n2. Quina assignatura del Màster t´ha estat més útil de cara al mon professional?\nHi han vàries. La de "disseny i presentació de projectes" ha estat clau per saber com les teves iniciatives es poden dur a terme en un futur. A la vegada ¨Comunicació¨, ¨Patrocini i Captació de recursos externs¨, són uns objectius que tot projecte cultural ha de tenir molt clar i que hem treballat durant el mòdul.\n3. Quina va ser la relació amb els teus companys i com valores el fet de que gairebé el 40% sigui estranger?\nLa meva relació amb la resta de l´aula ha estat fantàstica. He après molt d´ells. La meva diferencia d´edat m´ajudat a posar-me les piles en molts aspectes i per això ho recomano a gent no tant jove, com jo, que he pogut formar-me com ells i a part millorar molt en altres camps com l´anglès o a nivell tecnològic. Que hi hagi gent d´altres països, sempre enriqueix la teva percepció de la cultura d´aquest llocs, i a part l´entesa i amistat que sorgeix en molts casos.\n4. Quin es el valor afegit d´aquest Màster en Gestió d´Institucions…?\nLa possibilitat que et dona de conèixer persones relacionades amb el món cultural i que són representatives de quasi tots els equipaments més importants de la ciutat.\n5. Si haguessis de recomanar a algú, què li diries?\nQue val la pena, es guanya amb formació, amb contactes, amics…. A la vegada,la possibilitat de fer les practiques, amb molts casos després es converteix en una feina.\n6. Finalment, com valoraries la teva experiència del Màster?\nMolt bona. Continuaré fent alguna cosa, segurament enfocada a Recursos Humans.\nEtiquetas: alumni, experiencia alumni, Perfil professional


Els visitants del Tibidabo baixen un 30% arran de l'accident d'El Pèndol ara fa un mes\nEl Parc d'Atraccions del Tibidabo de Barcelona ha perdut un 30% de visitant aquest més de juliol respecte a l'any passat. La causa, segons reconeixen els responsables del parc, és l'accident d'ara fa un mes a l'atracció d'El Pèndol, on va morir una noia de 15 anys. Les feines de retirada de l'estructura han començat. Es guardaran a les dependències municipals a l'espera que es tanqui la investigació judicial. Mentrestant, el Col·legi d'Enginyers Industrials de Catalunya està preparant un informe, encarregat per l'Ajuntament, per saber què va fallar.\n17/08/2010 - 06.41 Actualitzat 18/08/2010 - 09.18\nAra fa un mes del tràgic accident al Tibidabo en què una noia de 15 anys va morir. La presidenta del Parc d'Atraccions, Sara Jaurrieta, reconeix que l'accident ha fet reduir el nombre de públic aquest juliol. "Hem tingut menys visitants que l'any passat, aproximadament un 30% menys. Hem passat dels 90.000 visitants a uns 60.000".\nSara Jaurrieta espera que es torni a recuperar la confiança. Recorda que hi ha dues investigacions obertes: la judicial i la de l'Ajuntament de Barcelona.\nDe moment, s'ha començat a desmuntar l'atracció El Pèndol. Segons ha explicat l'Ajuntament de Barcelona, els materials es guardaran fins que s'acabin les investigacions que han de determinar les causes de l'accident. Les tasques per desmuntar l'atracció s'allargaran fins dimecres de la setmana que ve.\nD'altra banda, hi ha obert un procés judicial per aclarir les causes de la tragèdia i depurar responsabilitats. En aquest procés judicial, la família de la noia morta es presentarà com a part.\nPer la seva banda, el Col·legi d'Enginyers Industrials de Catalunya està fent les seves anàlisis i prepara l'informe que li va encarregar l'Ajuntament de Barcelona per saber què va fallar a l'atracció. També està revisant les atraccions L'Huracà i la sínia, que continuaran tancades fins al final del procés, i després analitzarà totes les altres atraccions del parc.\nPer acabada la fase de recollida de proves de l'accident del Pèndol\nDesmunten El Pèndol un mes després de l'accident mortal


Tancat el calendari del Campionat de Catalunya de Vòlei Platja de Menors - Vòlei Platja - Federació Catalana de Voleibol\nLa Federació Catalana de Voleibol ha establert el calendari de les proves de menors de vòlei platja, tant de clubs com de les individuals. Les proves començaran al mes de maig i finalitzaran, en algun dels casos a finals d’agost. Les categories que entren dins aquest calendari són la infantil, cadet, sots 19 i sots 21. Mataró i Torredembarra seran les seus de les grans finals d’aquesta competició.\nPel que fa al calendari del campionat de vòlei platja de clubs, aquest començarà el primer cap de setmana de juny amb les proves de categoria cadet, que es disputarà en dissabte, i de la infantil i la sub 19, que tindrà lloc el diumenge. Aquesta competició coincidirà amb la prova del Campionat de Catalunya de Vòlei Platja absolut que també es disputarà al Masnou. El cap de setmana del 8 i 9 de juny entrarà em acció la categoria sots 21, que juntament amb la infantil i la cadet disputaran la seva prova a Lloret de Mar. Aquest cap de setmana la sots 19 descansarà. Les categories infantils i cadets tindran una prova més, encara amb seu i data per confirmar. Les grans finals d’aquesta competició de clubs es disputaran el cap de setmana del 6 i 7 de juliol a Mataró. El dissabte tindran lloc les finals de la categoria cadet, i diumenge de tota la resta.\nEl calendari de proves individuals només tindrà una prova per a les categories sots 15 i sots 17, que es jugarà el divendres, 5 de juliol a Mataró. En canvi, les categories sots 19 i sots 21, igual que ja es va fer la temporada passada, seguiran el circuit del Campionat de Catalunya de Vòlei Platja des de la prova de Badalona fins a la de Empuriabrava. Per tal de donar uns campions dins els terminis establerts per a la participació als Campionats d’Espanya, les finals es disputaran el 27 de juliol a Torredembarra, tot i que la prova d’Empuriabrava d’agost també serà puntuable i servirà per seguir tenint competició d’aquestes categories a nivell català durant tot l’estiu.\nA falta de confirmació del calendari de Campionats d’Espanya de la Real federación Española de Voleibol, algunes de les dates podria ser susceptible de ser modificada per ajustar-se als terminis d’inscripció de les competicions espanyoles.\nEl Masnou - 2 de juny\nLloret de Mar - 9 de juny\nData i seu pendent de confirmació\nFinal Mataró - 7 de juliol\nCampionat de Catalunya Cadet de Clubs\nEl Masnou - 1 de juny\nLloret de Mar - 8 de juny\nFinals Mataró - 6 de juliol\nCampionat de Catalunya sub19 clubs\nFinal Mataró – 7 de juliol\nCampionat de Catalunya sub21 clubs\nLloret de Mar – 9 de juny\nCampionat de Catalunya sots 15\nMataró – 5 de juliol\nCampionat de Catalunya sots 17\nCampionat de Catalunya sots 19\nBadalona – 4 de maig\nVilanova - 18 de maig\nCambrils - 22 de juny\nMataró - 6 de juliol\nFinal Torredembarra – 27 de juliol\nEmpuriabrava – 24 d’agost\nCampionat de Catalunya sots 21


La Revetlla de Sant Joan a l'Alt Penedès - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n23 Juny, 2019, 10:00\nLa Revetlla de Sant Joan a l'Alt Penedès\nAvui se celebra la Revetlla de Sant Joan, la nit més curta de l'any però potser una de les més màgiques també. Fogueres, coets, sopars a la fresca, música i moltes més activitats faran d'aquesta nit, una jornada molt especial.\nSi encara no teniu cap pla per avui, a continuació us deixem totes les activitats que s'organitzen a l'Alt Penedès:\n19.15h: Arribada de la flama del Canigó a la plaça de l'església i lectura del manifest.\n20h: A la plaça de l'església hi haurà l'actuació de la colla infantil dels Diables.\nA partir de les 19h: A la plaça de la Vila hi haurà un concurs de coques. Fins a les 21h es podran entregar les coques i a les 23h es donarà el veredicte i es lliuraran els premis.\n22h: Sopar popular a la plaça de la Vila. Cadascú haurà de portar el seu sopar, l’organització hi posa la coca i el cava.\n00h - Ball de revetlla amb l’orquestra Supernova. Seguidament discoteca.\n20.30h: Sortida del Centre Cívic amb bicicleta cap a les Cabanyes per recollir la flama del Canigó.\n21h: Arribada de la flama. Sopar popular al Centre Cívic (cadascú es portarà el sopar).\n22.30h: Encesa de la foguera (si voleu portar fusta, ha de ser sense claus).\n22h: Sopar de germanor i ball amb el grup Premier a la zona esportiva.\n20.30h: Arribada de la flama del Canigó a la Plana de Moja. Tot seguit revetlla de Sant Joan entre veïns i amics.\n21h: A Sant Miquel, la Societat La Lleialtat fa una crida a compartir un sopar de revetlla de Sant Joan a la plaça de l'Església amb música.\n21.30h: A Sant Pere Molanta, a la pista de l'escola Rossend Montané s'organitza un sopar popular, on cadascú haurà de portar el seu menjar.\n21h: Sopar de revetlla al local social de Pla del Pèlag/Ca'nOlivella.\n23h: DiscoMòbil a la plaça de la Vila.\n21.30h: Espectacle d'humor amb la Sandra Rossi i música per ballar. També hi haurà un sopar veïnal. Tot tindrà lloc a la pista Josep Soler.\n21h: Sopar de Carmanyola al passeig de la Rectoria.\n22h: Quan arribi la flama del Canigó, s'encendrà la foguera.\n18.30h: Recepció de la flama del Canigó a la Placeta amb els Diables Aristois.\n21h: Sopar popular, música i gresca a la Rambla dels Països Catalans.\n21h: Sopar de revetlla i encesa de la foguera a la plaça Llibertat. A continuació hi haurà un gran ball de nit amb coca i cava per a tothom.\n21.30h: Arribada de la flama del Canigó i lectura del manifest al parc de la Bòria.\n21.30h: Al Casal de la Gent Gran. Ball amenitzat per Melody\n21.30h: A la Societat Coral Margaridoia. Sopar-ball amb el duet Moon star\n21.30h: Al Casal de la Gent Gran de la Ràpita. Música en viu amb Antoni\n22h: A la plaça Pau Casals, els diables Spantus organitzen un sopar popular amb coca de Sant Joan. Tot seguit hi haurà discomòbil amb Rock and Bolo i DJ Marc Batet.\n21h: Rebuda de la flama del Canigó a la pl. de l’Església, que arribarà amb bicicleta. Lectura del Manifest i cercavila fins a la plaça del Pont Romà, on començarà el sopar de carmanyola, el castell de focs del barri Església i encesa de la foguera a càrrec dels diables Se m'n Refum, que donarà inici a la Revetlla popular del Barri.\n21h: Arribada de la Flama del Canigó, que s'haurà anat a recollir a Sant Sadurní d'Anoia.\n21.30h: Sopar popular a la pista polivalent.\nL'Ajuntament posarà taules i cadires i cadascú haurà de portar el seu sopar.\nHi haurà música i es muntarà una foguera de Sant Joan.\n14h: Rebuda de la flama del Canigó a la plaça Lluís Companys i refrigeri a càrrec del Casal dels Avis. Tot seguit, dinar al restaurant Cal Torrents Xic.\n16.30h: Trobada de tots els voluntaris i pujada de la flama fins al Santuari de Foix.\n17.45h: Recollida de la flama a Foix a càrrec del grup BTT Els Navegants. Al Santuari de Foix es llegirà el manifest, hi haurà coca i cava i actuarà la Coral Foix.\n22h: Sopar al casal Torrellenc.\n22: Sopar de carmanyola a la plaça Lluís Companys.\n24h: Encesa de la foguera a la plaça Lluís Companys.\nL'associació de veïns del barri de Sant Julià organitza enguany la revetlla de Sant Joan a la plaça de la Sardana, a continuació podeu consultar els actes:\n18h: Muntatge de la foguera\n21h: Rebuda de la Flama del Canigó. Tot seguit parlament i encesa de la foguera\n21.30h: Sopar popular a la fresca amb foc de barbacoa per qui vulgui. També hi haurà coca i cava per a tots (gentilesa de l’AVV.) i a continuació música enllaunada i comiat.


Aula 41: de maig 2019\nAquesta setmana hem començat a treballar el nostre crèdit de síntesi. Aquest curs la nostra temàtica serà "La Badalona modernista i l'industrialització".Treballarem desde les diferents vessants tant social, econòmica, cultural i artística.\nPer aquest motiu hem volgut fer una visita al MhiC ,un museu molt interessant on hem pogut aprendre la història de l'inmigració i com s'ha desenvolupat des de la prehistòria.També hem vist diferents àrees temàtiques molt interessantS com el vagó del tren del SEVILLANO-BARCELONA una gran peça que rep homenatge a tota la població arribada a Catalunya al llarg del segle XX i sense la qual no podem entendre la Catalunya actual.\nPublicado por Aula 41 en 30.5.19\nÚLTIMA COLLITA DEL NOSTRE HORT\nEl passat divendres 24 de maig vam realitzar l'ultima collita del nostre hort. Degut al calendari de final de curs ja no ens queden més sessions per anar-hi.No hem volgut desaprofitar l'ocasió i malgrat el mal temps hem pogut fer un última bonísima collita en el nostre hort.\nPublicado por Aula 41 en 26.5.19\nAmics i amigues, aquí us deixem una mostra de les mandales cooperatives que vam realitzar conjuntament amb els nostres companys/es de l'aula d'acollida.\nHan quedat espectaculars!!! felicitem a tots els participants.\nPublicado por Aula 41 en 19.5.19\nDE L'HORT A LA TAULA !!\nAmics i amigues, amb la bona collita que vam fer el divendres passat en el nostre hort, hem aprofitat per mostrar alguns dels plats riquíssims que s'han fet. La nostra companya Tatiana ens ha regalat la vista amb un bon potatge de bledes amb cigrons i una bonísima truita de bledes, com veieu tot té una pinta estupenda!!!\nPublicado por Aula 41 en 16.5.19\nTALLER DE CAIXES DECORATIVES\nAmics i amigues, avui hem realitzat un taller per treballar la tècnica decoupage. Aquesta tècnica consisteix en decorar un objecte donant-li un aspecte envellit i antic. Per ser la primera vegada han quedat unes caixes molt originals i antigues.\nAquí us deixem un petita mostra del nostre taller.\nPublicado por Aula 41 en 4.5.19


El govern a l'exili denuncia Espanya en la causa contra Llarena\nEl govern a l’exili denuncia Espanya en la causa contra Llarena\nAmplien la querella contra Llarena arran de la decisió de l'estat espanyol de fer-se càrrec de la defensa del magistrat\nEl president Carles Puigdemont i els consellers a l’exili han ampliat la demanda contra el jutge Llarena i han denunciat a l’estat espanyol per haver vulnerat els seus drets fonamentals. Els advocats han decidit ampliar la demanda arran de la decisió del govern espanyol de fer-se càrrec de la defensa del magistrat. ‘Pel paper actiu del regne d’Espanya en aquesta demanda, que havia de ser particular, hem cregut convenient que ja és un afer europeu i qu ecalia ampliar-la’, ha dit Puigdemont en declaracions als mitjans. El president ha denunciat que ‘s’estan posant en joc drets fonamentals’.\nD’altra banda, els advocats afirmen que ‘se’ns ha obert un horitzó que abans no estava previst’, perquè el fet que Espanya es personés en el cas ara els permet d’ampliar l’objecte de la demanda civil. El text presentat, al qual ha tingut accés l’ACN, no només s’hi inclou Llarena sinó també l’estat. A més, també s’estén l’objecte de la demanda a les actuacions de Llarena com a jutge, i no només pels seus comentaris a títol personal fora de la seva activitat.\nLa defensa de Puigdemont i la resta dels consellers també aprofita la demanda per sol·licitar al jutge belga que presenti una qüestió pre-judicial al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) perquè es pronunciï sobre la immunitat del magistrat Llarena. Segons els advocats la causa serà llarga i complexa. Ara l’estat espanyol té dos mesos per presentar al·legacions contra les acusacions. Després començarà un procés d’intercanvi d’informacions que acabarà el 2020. Llavors el tribunal belga haurà de sol·licitar al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) si pot jutjar o no al magistrat Llarena.\nLa causa contra Llarena es va obrir el juny passat quan Puigdemont i els consellers exiliats van presentar una demanda en un tribunal de Brussel·les, on denunciaven que el jutge havia vulnerat el seu dret a un judici just.


LA BARCELONA DIVERSA: de desembre 2019\nLA SOLEDAT NO VOLGUDA, GENT GRAN A BARCELONA\nAïllament social no desitjat, la soledat no escollida, és una terrible realitat que viuen moltes persones grans especialment a les grans ciutats com a Barcelona. Ara que venen les festes de Nadal, el patiment d'aquestes persones és infinit.\nIniciatives com l'Observatori de la soledat d'Amics de la Gent Gran és una iniciativa important i necessària. Entre els seus objectius està "entendre les variables que interactuen amb la soledat forma part de la nostra missió així com generar i sistematitzar el coneixement. També ens plantegem desenvolupar eines formatives per a la intervenció, facilitant als agents que treballen en aquest àmbit, el desenvolupament de programes i l'adaptació de recursos per a la prevenció i pal·liar el seu impacte."\nPer entendre que és la soledat no desitjada us parlaré d'un cas que conec prou bé, gràcies al meu voluntariat amb Amics de la Gent Gran.\nLa senyora que acompanyo des de fa gairebé 7 anys té 90 anys. Gairebé no es pot moure, viu a un tercer pis sense ascensor; sortir al carrer és gairebé impossible. Quan va al metge han de venir dues persones per baixar-la per les escales.\nEl seu estimat espòs va morir un any abans d'iniciar el voluntariat. El seu fill o el seu net no els ha vist des d'aquell dia. El seu germà viu a 60 quilòmetres de Barcelona. Amigues i amics ja no hi són. Li queda un company del seu fill, que es mou per ella, que va trucar a l'associació per un acompanyament, que l'acompanya quan va a l'hospital. És molt més jove, però ha fet que no se senti totalment sola.\nUna noia contractada està amb ella tot el dia, ella no es pot moure sense ajut. També venen les treballadores familiars i gràcies al telèfon pot parlar amb les poques amigues qui li queden. Però de sobte el món se li va fent més petit. Fa un any la seva mascota va morir (un periquito tafaner i malcriat que li animava la vida), ara l'amic que es preocupava per ella ha tingut un problema de salut molt greu, i difícilment podrà tornar a ajudar-la.\nHa quedat sola, molt sola. Aquestes festes que tothom estarà en companyia, no es podrà moure del seu sofà, potser alguna amiga li truqui i li desitgi "bones festes", bones festes en soledat, una soledat que ella mai hauria imaginat arribar-hi. Bé, jo el dia 26 el passaré amb ella. Però Nadal, Nitbona, Capdany, Reis.... estarà sola, amb els seus records i la companyia de la televisió.\nCom ella moltes persones grans de les grans ciutats pateixen aquesta terrible soledat. Pots col·laborar de moltes formes en acompanyar a aquestes persones, mira:https://amicsdelagentgran.org/ca\nQuè hem de tenir en compte quan parlem de soledat? (1)\n-La soledat no desitjada té impacte en totes les etapes vitals però s'aguditza exponencialment durant la vellesa.\n-És un fenomen complex, divers i plural. Existeixen tantes soledats com individus que la senten.\n-Té un impacte directe en la qualitat de vida, salut i benestar de les persones.\n- No són el mateix l'exclusió social, l'aïllament social i la soledat no desitjada. És necessari tenir clars els conceptes per planificar la intervenció.\n- No és un fenomen individual. Ha deixat de ser "cosa d'un" per ser "cosa de tots". És un fenomen social.\n- Quan abordem la soledat no desitjada sempre és important incloure una mirada de gènere.\n- El sentiment de soledat no desitjada no és fàcil de detectar i abordar, pot ser reconegut o no, quelcom fonamental quan pensem en la intervenció.\n(1) Observatori de la soledat. Obhttps://amicsdelagentgran.org/ca/observatori_soledatservatori de la\n- de desembre 12, 2019 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Gent gran\nRuta històrica: La malaltia i l'estigma, del càstig bíblic al VIH i la sida\nUn recorregut pels espais de la ciutat que recorden la manera com s’ha abordat la incidència de diverses malalties al llarg de la història.\nEstigma i malaltia han anat aparellats al llarg de la història en nombroses ocasions. Són moltes les afeccions que han provocat rebuig i discriminació fruit de la desinformació, els dogmes i els prejudicis morals.\nHem dissenyat una ruta pels espais de la ciutat que recorden la manera com s’han abordat malalties com la pesta, la lepra, la tuberculosi i, més recentment, la sida. El recorregut ens portarà a passejar per localitzacions com Plaça Universitat, per parlar del debat entre l’evidència científica i del negacionisme; el carrer Tallers, per reviure l’inici de l’activisme; la Plaça dels Àngels, on coneixerem la història que s’amaga darrera del mural de Keith Haring, entre altres racons.\nSant Roc i la lepra.\nDurada aproximada de la ruta: 90 min\nPunt de trobada: Plaça Universitat\nDia. 14 de desembre 17 hores.\nGuia: Leopold Estapé\nPreu: gratuït (Cal estar inscrit)\n1) Plaça Universitat (L'evidència científica enfront del negacionisme)\n2) Carrer Tallers, (els orígens de l'activisme)\n3) CAP Raval Nord ( la tuberculosi, "tractar al malalt abans que a la malaltia)\n4) El mural de Keith Haring MACBA (la ciutat enfront de la sida)\n5) Convent dels Àngels (l'església i (Renaixement i castic a la sodomia), els orfenats.\n6) Biblioteca de Catalunya (L'estigma de la pesta)\n7) Biblioteca de Catalunya (l'ofici de cirurgià)\n8) Escultura de Sant Roc (la lepra malaltia bíblica)\n9) Farmàcia carrer Sant Pau (les farmàcies a inicis del segle XX)\n10) Carrers Santa Margarida/Penedides (convents i les ITS)\n11) Filmoteca (el cine i la sida)\n12) Plaça Salvador Segui (història del mural de Keith Haring)\nExposició 'Gent Positiva. VIH i sida, relats locals d’una història global', Centre LGTBI de Barcelona, fins el 31 de gener 2020.\nDocumental 30 anys+. Lulú, Keith Haring a Barcelona. Martorell/Roger de la Puente\nEl Instituto Ravetllat-Pla durante el franquismo (1939-1955): Estrategias comerciales y científicas del medicamento y la reconceptualización de la sueroterapia. Marc Estapé Egea.\nSodomites catalans, Jaume Riera, Ed Base\nHISTORIA DEL VIH/SIDA EN IMÁGENES. 1981-1997 (4 capítols) recopilat per Ander Pazos. Blog L'ARMARI OBERT:\nVOCABULARIO BASICO SOBRE VIH/SIDA, recopilat per Leopold Estapé. Blog L'ARMARI OBERT:\nBarcelona a cau d'orella, Xavier Therós. Ed, Comanegra.\n- de desembre 09, 2019 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Història, Raval., Rutes.


Vi Roger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12: totes les anyades a Uvinum\nRoger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12\nVi Roger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12\nFitxa tècnica · Roger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Roger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12?\nRoger Pouillon & Fils Les Valnons Extra Brut 12 2012 - Champagne\n“El vaig tastar amb companys de la universitat. Aquest Chardonnay és agradable a la vista. Recorda altres escumosos, pels aromes a llevat. Aquest 2012 és més aviat gras. Millor no maridar i prendre'l sol.”