Com reparar la ràdio dels pisos de vinil esquinçat - Pisos - Escales | CLMGF\nCom reparar la ràdio dels pisos de vinil esquinçat – Pisos – Escales\nSi el seu pis de vinil (o linòleum) ha desenvolupat una esquinçament, no es desesperi! Hi ha una solució fàcil, i sí, bastant inesperada, que pràcticament qualsevol persona pot realitzar. Així és com funciona tot.\nEscolta a BOB VILA A REPARACIÓ dE PISOS dE VINIL TORN o llegiu el text a continuació:\nEndoll un assecador de cabells i canvieu-lo a l’ajust mitjà. Amb un moviment constant d’anada i tornada, calenta l’àrea danyada fins que el pis es senti flexible. A continuació, estiri suaument banda i banda de la llàgrima cap a dins per tancar la bretxa. Després d’això, apliqui ciment acrílic sota de les dues seccions de el pis esquinçat. Per obtenir la millor adherència, apliqui el ciment directament a l’contrapiso de fusta, si és possible. Una vegada que hagi posat la cola, i abans que el pis estirat tingui l’oportunitat de refredar-se i contreure, poseu un objecte pesat (per exemple, un bloc de ciment) sobre la reparació.\nQuan retiri el pes, encara pot aparèixer una petita separació en el material. Si és així, aneu a la farmàcia local i compri un esmalt d’ungles en un color que coincideixi estretament amb el pis. És possible que hagis de raspallar diverses capes d’esmalt, però a la fi, és probable que siguis l’únic que sàpiga o noti el pegat.\nProva d’unitat en ios, barres de pestanyes – ios, prova d’unitat, pestanyes »\n« Eficàcia de la dopamina i els seus efectes secundaris


El PSOE es bolca que ningú es faci la foto amb Feijóo el 2 de novembre i buscarà un acord intern\nNi l’Executiu ni el partit garanteixen que hi hagi nou model aquesta legislatura\n16 de d’octubre del 2021. 10:17\nLa participació del PSOE en l’acte del 2 de novembre a Santiago de Compostel·la, al costat de dos presidents del PP i Miguel Ángel Revilla, s’ha posat en aquests moments en dubte. El silenci s’ha apoderat de les comunitats socialistes i ningú confirma ara la seva assistència a un fòrum plantejat per reivindicar l’Espanya despoblada en el nou model de finançament, que havia de reunir Alberto Núñez Feijóo (Galícia), Alfonso Fernández Mañueco (Castella i Lleó), Adrián Barbón (Astúries), Javier Lambán (Aragó), Emiliano García-Page (Castella-la Manxa), Concha Andreu (la Rioja), Miguel Ángel Revilla (Cantàbria) i Guillermo Fernández Vara (Extremadura).\nEl mestissatge amb el PP quan el Ministeri d’Hisenda està a punt d’obrir el debat sobre el nou sistema, el fet que Feijóo ho anunciés entre intenses crítiques a l’Executiu central i a Catalunya i la proliferació d’aquestes reunions híbrides (fa unes setmanes hi va haver una trobada entre el País Valencià i Galícia) han molestat l’Executiu, que des de dijous està mirant d’impedir que els seus barons acudeixin a aquest conclave. La pressió ja ha donat els seus fruits. El mateix dia, la Rioja va confirmar que se’n despenjava i ahir cap dels altres presidents hi assegurava la seva presència. De fet, aprofitaran que tots són al congrés del partit a València per reunir-se i parlar-ne.\nCrida a tornar a l’ordre\nPerò la seva decisió sobre com procedir està molt condicionada per l’opinió del Govern central. Fonts de l’Executiu admeten que se’ls ha cridat a l’ordre perquè no hi vagin, tot i que reconeixen que és possible que «algun» ho faci. Assumeixen que cada autonomia té la seva posició, però el que pretenen és que no es visibilitzin les discrepàncies. Igual que ha molestat la cita de Galícia va incomodar la reunió de Ximo Puig i Juanma Moreno. «Un va començar a crear un bàndol i ara a veure com ho parem», asseguren en el Govern amb referència al president valencià.\nL’exhibició d’aquestes diferències ha accelerat dins el PSOE el debat sobre la necessitat d’una postura comuna en finançament. Fins ara tots els dirigents, populars i socialistes, han presumit d’independència, reunint-se amb comunitats d’un altre color polític amb els mateixos problemes i reptes. Rics amb rics, pobres amb pobres. Poblats en una part, despoblats en l’altra. Però la realitat és que històricament les direccions del PP i el PSOE han imposat un acord intern de mínims. I això és el que el PSOE es proposa fer en les pròximes setmanes, una vegada salvat l’empipament de la cita a Galícia.\nDifícil pacte intern\nEl president d’Extremadura, Guillermo Fernández Vara, com a nou responsable de Política Autonòmica, serà l’encarregat d’intentar-ho. Ell mateix s’ha fixat ja la tasca. Aquest propòsit compta amb defensors i detractors. Alguns territoris el consideren inviable. Per d’altres, en canvi, resulta fonamental. La postura sol canviar en funció de si un és president o cap de l’oposició. Més escèptics amb el pacte intern ho són els presidents; més proclius, els líders de l’oposició, que no volen que altres companys de partit rentin la cara als seus adversaris. L’exemple clar podria ser el PSOE andalús.\nFonts socialistes d’Andalusiaassenyalen que «és imprescindible fixar una posició de partit», que pugui contribuir a «ajudar» el Govern. Que el PSOE contribueixi a «orientar» l’Executiu. I que el PP tingui la seva pròpia discussió interna. Però altres federacions com Castella-la Manxa ho veuen diametralment diferent. «No hi pot haver una posició única perquè no és un debat ideològic, sinó territorial». Això ho reconeixen fins i tot en el mateix Govern central. Admeten que els barons socialistes «continuaran dividits» sobre el nou model de finançament autonòmic. Perquè a més, apunten, en poc més d’any i mig tenen eleccions autonòmiques.\nEl criteri de població\nEl nou sistema s’està cuinant. I el Ministeri d’Hisenda en servirà el primer plat el mes de novembre amb la presentació del criteri de població protegida. «L’esquelet», segons el defineixen fonts socialistes. La població és el quid de la qüestió del finançament. Les comunitats amb més densitat demanen que el model respongui a aquest concepte. Les menys poblades creuen que l’eix ha de ser el cost del servei. En el debat hi conflueix també la necessitat d’abordar el finançament local i l’ordenació de competències autonòmiques i municipals.\nDesprés del primer acte de novembre començarà seriosament la negociació, però no hi ha garanties que es pugui culminar aquesta legislatura. Un president autonòmic donava per fet que «no estarà acabada». Les comunitats més mal finançades confiaven que es resoldria, però en el mateix Govern central són escèptics. Afirmen que no depèn només d’ells i que armar el pacte és molt complicat. El PP, apunten des del partit, tampoc tindrà fàcil que hi hagi una posició unànime dels seus barons. Per a Pablo Casado, afegeixen, resultarà més complicat perquè no té la mateixa autoritat un president que un cap de l’oposició.\nCongrés Federal del PSOE Juan Espadas València Finançament autonòmic Emiliano García - Page Castella-La Manxa Galícia Cantàbria Aragó Andalusia Alberto Núñez Feijóo Ximo Puig PSOE Govern Pedro Sánchez Adrián Barbón Concha Andreu Juanma Moreno Guillermo Fernández Vara Miguel Ángel Revilla


Finlàndia escull la senzillesa de Pernilla Karlsson |\nFinlàndia escull la senzillesa de Pernilla Karlsson\nNär Jag Blundar, així es titula la cançó amb la que Pernilla Karlsson ha vençut aquesta nit la gran final del Uuden Musiikin Kilpailu, la preselecció finlandesa per escollir el seu representant a Bakú. Un nou format de preselecció que la YLE, la televisió del país ja va explotar en la passada edició on en va sortir vençedor el jove Paradise Oscar amb la cançó Da Da Dam.\nEl més destacat del nou format és el punt més juvenil i desenfadat de totes les gales. Un sistema basat en la ja tradicional penjada de cançons a la web oficial i que els mateixos internautes poden votar prèviament per decidir les finalíssimes. Val a dir que en l’edició d’aquest any, la YLE va doblar les propostes enviades pels compositors respecte la preselecció de l’any passat.\nAixí mateix es van descobrir les 12 cançons finalistes el passat 27 de gener on va tenir lloc la primera semifinal. En ella van actuar tots els cantants i en acabar s’havia d’eliminar una cançó. I així posteriorment cada setmana fins arribar a les 6 cançons participants aquesta mateixa nit. Els participants han estat els següents:\nIconcrash: We Are The Night\nKaisa Vala: Habits Of Human Beings\nMica Ikonen: Antaa Mennä\nVille Eetvartti: Lasikaupunki\nLa final ha tingut lloc a l’Ice Hall de Helsinki i ha estat presentada per Anne Lainto i Joona Kortesmäki.\nEl més destacat de la cançó de Karlsson és el seu posat senzill, directe i minimalista. La cançó té la peculiaritat de ser composada en suec, traduïda al català com a Quan Tanco Els Meus Ulls.\nPodeu veure l’actuació a la final de l’artista amb la cançó que interpretarà a la primera semifinal d’Eurovisió a Bakú:


Una escola d’estiu per aprendre a exportar a Rússia i els Emirats Àrabs\nLa FOEG reuneix a experts i empresaris per oferir una àmplia visió sobre com vendre a l’exterior i gestionar les diferències interculturals\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 11 de juny de 2019 12:49\nRússia i els Emirats Àrabs són els protagonistes de la nova edició de l’Escola d’Estiu de la FOEG. El pròxim 13 de juny, la patronal reunirà a experts i empresaris a Palafrugell per oferir una visió àmplia de les característiques polítiques, socials i les diferències interculturals d’aquests territoris. Tot amb l’objectiu que els empresaris aprenguin les millors tàctiques per exportar en aquests països.\nMés info: Una escola d’estiu per a empresaris\nLa VIII Escola d’Estiu Jordi Comas de la FOEG, coorganitzada per la patronal, l’empresa gironina Tick Translations i l’Ajuntament de Palafrugell, comptarà també amb una taula rodona amb empresaris d’Aigua de Sant Aniol, Hohner Automáticos i Frit Ravich, que explicaran les seves experiències en exportació, segons informen en un comunicat.\nD’aquesta manera, s’oferiran detalls de quins són els obstacles a l’hora de negociar i les diferències que cal tenir en compte per exportar a Rússia i els Emirats Àrabs. Unes destinacions que van ser escollides pels assistents en l’escola d’estiu de l’any passat.\nDurant la trobada també es farà un reconeixement a tres empreses i es donarà a conèixer el balanç dels projectes de la patronal.


Els beneficis de l'energia Solar sistema d'instal·lació - notícies - Jiangsu Zhongyuan trànsit Equipment Co, Ltd\nEls beneficis de l'energia Solar sistema d'instal·lació\nSistemes de energia solar són típicament instal·lar en cobertes d'edificis civils o cobertes de plantes industrials. A causa de les construccions originals abans que estiguin en ús, poden ser lliurats per les locals el meu centre de protecció i la protecció instal. lacions d'edificis industrials cal provar cada any. Per tant, sistema d'energia Solar la fiabilitat i seguretat de les instal·lacions de protecció llamps són assegurat en gran mesura.\nEncara que un llamp és un desastre natural, però en general, sempre que l'aplicació estricte dels tres aspectes següents, podeu minimitzar la probabilitat de risc de llamp.\nPrimer, el suport del metall tenint amb parallamps original fotovoltaica connexió més fiable per formar un bon accés elèctrica. Es ser un llamp un llamp de llamp mitjançant el dispositiu de protecció original del llamp al dispositiu metro descàrrega la descàrrega ràpida a la terra, sistema d'energia Solar així protegint l'edifici i exposat a la teulada del mòdul PV.\nEn segon lloc, el dispositiu de connexió a terra és la base de protecció, com ara l'edifici original amb protecció, parallamps i altres instal·lacions, sistema d'energia Solar és necessari utilitzar el mesurador de resistència de posada a terra per mesurar la resistència de posada a terra, en general, la resistència de posada a terra és menys de 4 ohms, poden ser utilitzades terra original.\nPerò algunes instal·lacions, com ara cases rurals, bestiar coberts, granges, etc., per a la protecció no és estrictes requisits, cal afegir un nou dispositiu de connexió a terra. Dispositiu de posada a terra segons l'ús geològic de coure revestit connexió a terra d'acer, elèctrode de terra de cristall de carboni, agent reductor i altre material construcció posada a terra, després realització de mesura de resistència a terra és menys de 4 ohms qualificat.\nMesures de tercera connexió equipotencial. Les mesures equipotencial inclouen l'adaptació del sostre, l'adjunció del suport a l'estructura metàl·lica de la teulada, com el pont de la fotovoltaica cable, del ventilador, el ventilador de la fàbrica, la unitat exterior de l'aire condicionat, Solar Poder sistema la torre de refrigeració, l'escala i similars.\nEspecialment la posada a terra i equipotencial vinculació de generació elèctrica fotovoltaica material és el més important, en la instal·lació de convertidors i inversors, afegir un conjunt de caixa terminal equipotencial de terra, la caixa de convergència, inverter i la terra de controlador que terminals estan connectats amb la terra equipotencial que caixa terminal amb un cable de terra bicolor més grans de 16 peus quadrats i la caixa terminal està connectat amb l'original o terra nou dispositiu o director d'orquestra amb més de 50 plaça metres.\nEn la planta de potència solar fotovoltaica de fins a 25 anys de cicle de vida, juntament amb la sol·licitud de clima i medi ambient en la instal·lació del sistema d'energia solar, sol Yuhui en el sistema de generació d'energia solar de la fabricació del producte, racional sistema disseny , construcció, operació de sistema d'energia Solar i manteniment durant tot el procés de qualitat estricte de control, per tal que els usuaris amb la resta assegurada!\nAssolellat, amb menjar i bellesa va arribar al parc suburbis a gaudir de les vacances, el telèfon continuava raspallat, la càmera manté pat i llavors introduir el estat d'escassetat energia, Connaught gran parc on res! I si alguns del parc es pot utilitzar en la instal·lació del sistema d'energia solar per als visitants per recarregar en qualsevol moment, però també en el poder subministrar estació per posar cap amunt de LED publicitat llum caixes i seients, etc., per proporcionar servei de subministrament gratuït tant per atraure l'anunci de negoci vertising màrqueting, així que anar al parc ja no ha de preocupar sobre el telèfon gens d'electricitat.\nCamps de futbol, pistes de bàsquet, pistes de bàdminton, pistes de tennis i així la majoria d'ells es construeixen a l'exterior i tot l'any l'estiu és la millor temporada esportiva, però a altes temperatures, és difícil practicar en aquests estadi exterior, tan exterior la Estadi es trobarà amb la vergonya d'utilitat a l'estiu, i si el camp d'esports en la part superior de la imposició d'automatic encongir solar poder sistema, sistema d'energia Solar tant ombra i pluja pot seguir generar electricitat per a la zona lúdica proporcionar fresc aire calefacció suport, no és tot l'any independentment de vent i pluja, fred i calor pot ser gratuïta exercir-lo!\nUn parell de: Molts tipus de fanals\nSegüent: Floodlight Ampli rang de llum


L'atur puja a Torrent situant-se en 7.035 persones | Periódic local L' Opinió de Torrent\nDimarts, 04 de Febrer del 2020\nLa desocupació ha pujat en 134 persones i ho ha fet especialment en el sector serveis i en la construcció, en canvi ha descendit en el sector de la construcció\nL'atur ha pujat a Torrent. Un total de 134 persones més busquen ocupació en la capital de l'Horta Sud. Concretament el sector que més desocupats acull és el de sector serveis on l'atur se situa en 4.627 persones, mentre que al desembre era de 4.460 persones.\nTambé ha pujat en el sector de l'agricultura amb 239 persones enfront de les 216 de desembre de l'any passat. On la desocupació ha descendit ha sigut en el sector de la construcció, passant de 607 aturats a 577. Per sexes, són les dones les que més pateixen la falta d'ocupació situant-se en 4.390 dones enfront de les 4.291 dones el desembre de 2019. Els homes que busquen ocupació ha pujat quedant-se en 2.645 homes respecte als 2.610 de desembre.\nAquestes dades segueixen la tendència de la resta de la província i de la Comunitat. En concret, la desocupació ha pujat en quasi 9.000 persones en la Comunitat. És el tercer major creixement de totes les autonomies, només per darrere d'Andalusia i la Comunitat de Madrid.


Àlex Masllorens: Alternatives a la presó\nEs parla molt de seguretat ciutadana i sovint s'oblida que la percepció de seguretat o d'inseguretat és resultat en gran mesura d'un conjunt de polítiques socials i no solament policials. Des d'una perspectiva progressista, la seguretat està íntimament relacionada amb la igualtat d'oportunitats i amb la justícia social. De la mateixa manera, quan fem referència a la política penitenciària tampoc s'ha de pensar únicament en les presons. Afortunadament, la nostra Constitució i la llei general penitenciària posen l'èmfasi en el fet que les penes privatives de llibertat i en general tota la política penitenciària han d'estar orientades cap a la reeducació i la reinserció social.\nEn aquest mateix sentit s'han pronunciat diversos documents de Nacions Unides i de les institucions europees. Totes les recomanacions apunten en la mateixa direcció: aconseguir la reinserció de les persones preses és una de les millors fórmules per garantir que hi hagi més cohesió social. I, a més a més, apostar per la rehabilitació resulta més barat que no fer-ho.\nActuar en una o una altra direcció és prendre partit per un o per un altre model social. Només s'han de comparar les estadístiques per adonar-se'n. Als Estats Units, el país de l'Associació del Rifle, de l'"ull per ull..." i on hi ha més poca protecció social de tot el món desenvolupat, hi ha 686 presos per cada 100.000 habitants. I que ningú pregunti allà per les mesures penals alternatives. Els presos (que majoritàriament són pobres, negres i hispans) compleixen la pena íntegra i sovint surten al carrer en més males condicions que quan hi van entrar. A Europa occidental, la mitjana de presos per 100.000 habitants és aproximadament una sisena part que als Estats Units: 96 a Alemanya, 95 a Itàlia, 85 a França... , però 125 a Catalunya i 140 a Espanya.\nAQUESTES dades mostren alguns elements que s'han de tenir en compte. Per un costat, que les societats europees estan més cohesionades i són, encara, menys violentes. L'Estat de benestar funciona més bé aquí. Cosa que hem de considerar quan sentim certs cants de sirena que ens parlen de les bondats de la liberalització extrema del sistema i de la necessitat de desmantellar el suposadament insostenible nivell actual de protecció social. Però no deixa de cridar l'atenció la diferència que hi ha entre el nombre de presos al nostre país i en altres països d'Europa. A això hi van contribuir les 17 reformes penals dictades pels governs del PP, que van incrementar les penes de privació de llibertat i les mesures de presó preventiva. I també, els anys de retard amb què anem aquí pel que fa a l'aplicació de les mesures penals alternatives.\nA Catalunya, a l'excés de població penitenciària s'hi ha de sumar la paràlisi dels governs de CiU en allò referent a construcció de centres penitenciaris i el seu poc entusiasme en l'aplicació de mesures alternatives. Tot plegat ha conduït a la massificació de les presons, que les fa molt més difícils de governar i que dificulta encara més poder fer realitat el mandat constitucional de reinserir el delinqüent. Per això em sembla destacable l'aposta de l'actual Govern de la Generalitat per intentar corregir amb decisió la indecisió dels governs anteriors. Així, a la construcció de nous centres, s'hi suma la posada en marxa, a principis del 2005, d'una prova pilot per a la difusió de les mesures penals alternatives.\nAquesta prova s'ha iniciat amb èxit als jutjats d'Arenys de Mar, sota els auspicis de la fiscalia d'aquell partit judicial, d'acord amb les directrius del fiscal en cap de Catalunya, José María Mena. La coincidència entre els objectius plantejats pel conseller Josep Maria Vallès i per la Fiscalia ha fet possible que hi hagi més garantia de control i efectivitat en el desenvolupament de les mesures penals alternatives i en especial dels tre-\nballs en benefici de la comunitat.\nTOT ES FA el mateix dia del judici oral i en el mateix edifici judicial, de manera que el jutge i el fiscal, abans que es dicti la sentència, ja tenen coneixement de la predisposició de l'acusat a complir una pena alternativa. Aquest procediment millora substancialment l'agilitat i l'eficàcia i el resultat ha estat un augment de les demandes d'execució de mesures alternatives per sobre del 80% i dels treballs en benefici de la comunitat de gairebé un 100%. Hi col.laboren també entitats privades sense ànim de lucre i ajuntaments. L'experiència s'anirà ampliant a altres partits judicials. Si, a més, com ja està fent, el Govern construeix nous centres penitenciaris de dimensió més reduïda, potser finalment serà possible aconseguir un sistema penitenciari que de veritat s'esforci a donar compliment al mandat constitucional de la reinserció. És una altra manera, i molt concreta, d'avançar cap a una societat més justa i més igualitària.\nArticle publicat a El Periódico (10/02/06)\nPublicado por Àlex Masllorens en 9:47 p. m.


IVC > Arts escéniques > Programació > Teatre Arniches d'Alacant > SABATES NOVES\n01 de març de 2020 · Alacant · Teatre Arniches\nTIAN GOMBAU L’HOME DIBUIXAT presenta\nPremi FETEN al millor espectacle de xicotet format 2019\nHoraris: Diumenge: 12 h.\nPreus: Entrada: 6 adults/4 € infantil (promo 5X4) Aforament limitat a 75 persones. Teatre. Valencià\nXst!Teatre d’objectes que ens transporta a la infantesa amb grans dosis d’afecte i tendresa. Dedicat als nostres pares, que ens van ajudar a crèixer, i als nostres fills i filles, que també.\nUn xiquet estrena sabates i se'n va al riu a berenar. Pel camí, descobreix el món que l'envolta: carrers, cases, paisatges, persones i animals. Les seves sabates van acumulant experiències i ell, a poc a poc, creix.\nLa mida de les sabates ens acompanya en el transcurs dels anys. La mida mesura el peu, però també l'edat, les vivències, la forma com caminem per la vida. Passen els dies, els anys i les capses de sabates. Xicotetes, mitjanes, grans...\nEns agradaria que, pels xiquets i xiquetes, aquest muntatge fos una aventura. I que els adults ens connectarem amb la nostra infantesa: les cançons populars, la relació amb la natura, el pas del temps. Perquè esta companyia treballa tan pels uns com pels altres, per convertir l’estoneta que estarem junts en una vivència.\nCreació: JORDI PALET / TIAN GOMBAU\nDramaturgia i direcció: JORDI PALET I PUIG\nActor i manipulador: TIAN GOMBAU\nEscenografia i objectes: ISA SOTO\nIl·luminació: XAVI PRIETO\nVestuari: HERNÁN MARTÍNEZ\nTema “Bujaraloz by night” de Carles Santos


Usuari Discussió:Xarxa arxius comarcals - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUsuari Discussió:Xarxa arxius comarcals\nHola, Xarxa arxius comarcals! Sigues benvingut/uda a la Viquipèdia i al coneixement lliure. A la columna de la dreta tens els enllaços bàsics per començar.\nAquesta pàgina on et trobes ara mateix és la pàgina de discussió del teu compte d'usuari, que et servirà per rebre missatges d'altres col·laboradors. Pots contestar a la pàgina de discussió de l'usuari que t'ha escrit i que trobaràs enllaçada més avall en la seva signatura. A més, també disposes de la teva pàgina d'usuari, on pots descriure't i presentar-te, posar-hi gustos, interessos, idiomes que parles, etc. Volem veure't sovint per aquí!\n--Docosong (disc.) 11:49, 1 des 2021 (CET)\nBon dia @Xarxa arxius comarcals: gràcies per les vostres contribucions, tanmateix us recomanem que doneu un cop d'ull al llibre d'estil de la Viquipèdia i Viquipèdia:Fonts fiables. Recordeu que editeu un article enciclopèdic, que sintetitza allò més rellevant o important d'un biografiat o tema. Per altra banda, no acabo d'entendre del tot és el canvi d'aquesta edició: Special:Diff/28730582. Salutacions!--Docosong (disc.) 11:49, 1 des 2021 (CET)\n@Xarxa arxius comarcals: Què hi ha algú?--Docosong (disc.) 22:13, 1 des 2021 (CET)\n@Xarxa arxius comarcals: Torno a insistir amb el tema. Entenc que vulgueu editar i millorar els articles dels arxius comarcals, però us recordo per segon cop que això no és cap pàgina web de difusió i promoció, esteu editant una enciclopèdia que, com totes, es regeix per uns criteris propis d'admissibilitat i rellevancia. Salutacions!--Docosong (disc.) 16:10, 2 des 2021 (CET)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Usuari_Discussió:Xarxa_arxius_comarcals&oldid=28737768»\nDarrera modificació: 2 des 2021 a les 17:10\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 des 2021 a les 17:10.


Crònica Premini Blau: C.C.E Montessori-Palau 38– Bàsquet Vilafant Blau 45\nHan jugat: Haitam, Roger, Ivan, Àlex, Marc, Guillem, Aitor, Eric, Leo C. i Leo V.\nParcials: 12-2, 4-2, 4-10, 4-3, 0-11, 6-3,4-6 i 4-8.\nEl passat dissabte al matí, el Premini blau es va desplaçar al pavelló del C.C.E Montessori. Aquest partit va ser marcat per un ritme força alt on hi havia moltes anades i vingudes d'un camp a l'altre.\nL'equip de Vilafant va començar molt desconcentrat, no realitzava els conceptes bàsics que l'entrenador sempre insisteix; obrir el camp, passar la pilota quan el rival es tanca i no abusar del vot. Un cop recordat aquests conceptes l'equip va anar de més a menys fins assolir un dels millors partits pel que fa a joc col·lectiu.\nEl final del partit va estar marcat per la tensió i els nervis per guanyar el partit, (cosa que sempre s'agraeix quan s'ha realitzat un bon partit, però no és el més important en aquesta categoria)\nEn primer lloc m'agradaria felicitar als jugadors per l'esforç i concentració durant els set últims quarts. També agrair als pares pel gran suport, ja que és molt positiu pels nostres petits jugadors.


DIARI DE CUBELLES: 03/12/2006 - 03/19/2006\nSaura s'obstina en defensar la utilitat de l'estudi sobre la "felicitat dels catalans" que ha costat 17.400 €\nEl director general de Participació Ciutadana, Quim Brugué, -que depèn de la conselleria de Joan Saura- ha titllat de "frívoles" les crítiques a l'informe encarregat pel departament de Relacions Institucionals titulat "Estudi de la mesura quantitativa del capital social i felicitat als països europeus", que va costar 17.400 €. El director general ha assegurat que l’estudi "està molt ben fet i compleix les expectatives”. Brugué ha considerat que l'informe vol introduir indicadors subjectius en les enquestes i conèixer les experiències d'altres països per aplicar-les a Catalunya. “Pot semblar ridícul o que és una paraula romàntica, però si no ens preocupem pel benestar de la gent i per la felicitat, quina justificació té l'existència d'un govern i d'uns polítics?", s'ha preguntat el funcionari. Quant al cost de l'estudi -17.400 euros-, Brugué ha dit que això inclou "material bibliogràfic" i un viatge a Europa, el cànon que va cobrar la Universitat Pompeu Fabra per aquest projecte d'investigació i "gairebé un mes de treball" d'una professora alemanya per elaborar-lo.\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 18.3.06 Cap comentari:\n'Catalan show' al Congrés de Diputats\nPSC · Iceta lloa Mas i el seu acord amb Zapatero DUEL· Nou cara a cara entre el líder de CiU i Puigcercós pel nou finançament EL PRAT· La sociovergència aeroportuària s'estavella a Madrid abans d'enlairar-se\nLa comissió Constitucional seguia ahir debatent capítols. Després d'aquell primer dia estel·lar amb intervencions de tots els líders, era de nou una jornada de posada de llarg a l'espera de la traca final de dimarts vinent, quan es discutirà el famós preàmbul on consta que el Parlament de Catalunya ha dit que Catalunya és una nació, si bé l'article 1 de l'Estatut diu que és una nacionalitat. Es veia el finançament, assumpte que ha omplert pàgines i pàgines de diaris i que molta gent ha interioritzat en un autèntic triomf d'allò que alguns han definit com l'"economia popular". L'assumpte dels diners, sobre el qual qualsevol entitat es veia amb cor de fer la seva proposta, s'ha mantingut a l'Estatut tal com es va reclamar durant el procés de redacció, tot i que ha estat un dels capítols més grapejats.\nL'expectació està molt reduïda a l'àmbit català. De números se'n parla poc i es repeteixen de forma constant els arguments de sempre contraposant autonomia a solidaritat i tal. El que cueja de veres és la darrera genialitat o sortida de to que el president de la Generalitat, Pasqual Maragall, va protagonitzar a la sessió de control de dijous al Parlament, quan va criticar el pacte Mas-Zapatero. Potser buscava només asserenar ERC i atansar-la a l'acord o mostrava un particular atac de banyes amb el bambi de l'Espanya plural sols comparable a l'experimentat per Carod i Puigcercós.\nEl cas és que Maragall la va armar i ara, en el clàssic paper del bomber de la política, a Miquel Iceta li toca arreglar-ho de la forma més elegant i discreta que pot. Ho fa lloant Mas mentre alguns companys seus prenen paciència. Queda clar que el president de la Generalitat està més aviat sol al PSC i el fet que el desautoritzin ja no escandalitza ningú. Diu que els socialistes catalans són "solidaris" amb l'acord que, per ell, millora el finançament del Tinell.\nCiU i PSC disfruten de idil·li matinal, però aquest es trenca al migdia quan la federació, enfadada com una mona malgrat les magarrufes d'Iceta, vota no a un principi d'acord al qual dijous a la nit havien arribat Duran i Lleida i Rubalcaba sobre aeroports, singularment el del Prat. La sociovergència aeroportuària s'estavella abans d'enlairar-se.\nPer si de cas, tots se les tenen amb Piqué -això és gratis- i ell se les té amb tots, com és habitual. El líder del PP català no es talla un pèl i deixa anar que el finançament pactat "és un xurro". Per això li recorden que potser el seu model o el que promou el seu company, el president balear Jaume Matas, és millor. La comissió esdevé el paradís de les contradiccions després de veure els populars amagant el cap sota l'ala i tothom fent anar el xurro amunt i el xurro avall.\nCom fa uns dies a la ràdio, Artur Mas i Joan Puigcercós se les tornen a tenir a compte de com ha quedat el finançament. Es tenen ganes i se'ls nota. Mas no llença papers a Puigcercós, però aquest se sulfura i es regira després que el convergent afirmi haver constatat que l'actitud que el PP té a Espanya contra el PSOE la té a escala catalana Esquerra contra CiU i que l'"espectacle" del tripartit és "histriònic". Puigcercós li retreu haver fet un mal acord anant a la Moncloa "en nom del Parlament català" i haver-se venut barat a Zapatero.\nDecebut pel to "inaudit" del republicà i amb una certa prevenció a l'hora de defensar Mas, el diputat d'Unió Josep Sánchez Llibre tira de lema electoral i demana a Puigcercós que deixi "de fer mal a Catalunya" qüestionant l'acord.\nTot plegat enmig d'algunes referències als informes que encarrega el tripartit. Uns i altres fan comentaris divertits i de broma. Tots menys Joan Saura, a qui no es veu gens content. De poc van servir els 17.400 euros de l'ala gastats en un informe per a ell sobre la felicitat als països nòrdics. Ningú podrà posar en dubte que el xou d'ahir a Madrid fos català de soca-rel.\nPosi'm mitja lliura d'informes\n(Avís important: abans d'escriure aquest article, he encarregat un informe previ i un estudi d'impacte.)\nJo t'encarrego un informe, tu fas un informe, ell (o ella) cobra l'informe. Nosaltres filtrem l'informe, vosaltres publiqueu l'informe i ells (i elles) diuen: "Quan governàveu vosaltres sí que n'encarregàveu".\nUn cop més es demostra que era necessari el pas de CiU a l'oposició. Mentre manaven ells (i elles) a la Generalitat, als pobres xicots (i xicotes) els plovien les acusacions sociates d'encarregar informes a parents i saludats. I només podien defensar-se dient: "Oh, és que a l'Ajuntament de BCN feu el mateix". Però l'Ajuntament de BCN no és la Generalitat En canvi ara hem arribat a la paritat institucional i els denunciants són ara els denunciats i els denunciats denuncien que abans "i tu més" i els denunciants contraataquen dient "tu més, i dos ous durs". (Per cert, un servidor de vostè mai ha entès per què els uns treuen informes dels altres si saben que els altres trauran informes dels uns, i la cosa quedarà compensada i, per tant, completament anul·lada).\nI enmig el conseller primer encarregant informes a la seva pròpia dona. Home, senyor Bargalló, que això és de primer curs de política. Tant se val que la seva senyora sigui la gran experta del món mundial en el tema en qüestió. Que no sap que si la seva conselleria encarrega un estudi a la seva muller algun dia s'acabarà sabent? ¿I no sap que quan se sàpiga li cauran les hòsties per totes bandes? Però escolti, quina necessitat té vostè de regalar munició gratuïta a l'oposició? I no parlo només de CiU, sinó sobretot de la quantitat d'amics (i amigues) que té dins del seu propi partit. Però miri, sempre pot positivitzar-ho. Aquests dies pot entretenir-se comptant els punyals que li han clavat per l'esquena. Això sí, agafi la calculadora, no fos cas que es descomptés.\nNadal defensa l’estratègia de compra de terrenys de l’Incasol a la Millera. L.M. / LAURA MARÍN. "Vilanova i la Geltrú".\nEl conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, ha defensat l’estratègia de compra que ha dut a terme l’Incasol a la Millera de Vilanova, on es traslladarà l’edificabilitat de la platja Llarga per poder evitar la urbanització d’aquest paratge. El conseller, que va visitar ahir la comarca del Garraf, ha volgut sortir del pas de les acusacions que han fet en les darreres setmanes els grups de l’oposició de Vilanova, que han acusat l’Institut Català del Sòl d’adquirir els terrenys agrícoles de la Millera amb informació privilegiada sobre les intencions de requalificar els terrenys a sòl urbanitzable. Joaquim Nadal ha negat rotundament que «l’Incasol hagi comprat els terrenys de la Millera amb informació privilegiada» i assegura que l’organisme s’ha limitat a «fer actuacions amb estratègies i visions de futur». El conseller de Política Territorial i Obres Públiques ha defensat que les actuacions de l’Incasol responen a les estratègies pròpies d’«un instrument que actua amb la filosofia de modular el mercat i ajudar a moure les polítiques de sòl i habitatge que impulsa la Generalitat». I és que els grups de l’oposició de Vilanova havien atacat les maniobres de l’Incasol a la Millera, on l’organisme ha adquirit la meitat dels terrenys afectats pel trasllat de l’edificabilitat de la platja Llarga, unes 13 hectàrees. . Durant la reunió amb el govern, el conseller es va comprometre amb l’Ajuntament a col·laborar per «salvar la platja Llarga».L’alcalde, Joan Ignasi Elena, va assegurar ahir que en un període de 15 o 20 dies es tancarà una solució per a la platja Llarga i que en aquest temps tenien fixades diverses reunions amb la conselleria i la promotora: «Traspassarem l’edificabilitat a la Millera amb un impacte suportable per a la ciutat.» El conseller Joaquim Nadal va explicar ahir que «ara que tots volem salvar la platja Llarga, fem-ho amb intel·ligència i jugant amb totes les opcions, excepte la de l’oportunisme polític».\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 17.3.06 Cap comentari:\nParticipació Ciutadana i Comunicació . Ràdio Cubelles ofereix un especial sobre el Reglament de Participació Ciutadana L'espai es podrà escoltar divendres, a partir de la una del migdia i, en repetició, dilluns que ve a les sis de la tarda.\nRàdio Cubelles ofereix un especial sobre el Reglament de Participació Ciutadana avui divendres, a partir de la una del migdia. El programa, que recull la opinió dels grups polítics amb representació a l0Ajuntament de Cubelles, es repetirà dilluns que ve a les sis de la tarda.\nEl Reglament de Participació Ciutadana s’aprova inicialment en sessió plenària el passat dilluns 21 de març del 2005, amb els vots a favor d’EC-FIC, CIU, ICB i amb les abstencions de ICV, PSC, ERC i PPC, tot i que el punt va ser esmenat per ampliar el termini d’al•legacions a 60 dies i poder recollir el màxim de propostes possibles. El reglament de Participació Ciutadana constava de preàmbul, tres capítols i 37 articles, integrats en diferents seccions. A més, una disposició final i diferents disposicions addicionals. De tot el seu contingut però, l’OPIC, l’Oficina de Participació i Informació Ciutadana i té un pes important a l’hora agilitzar un gran nombre de tràmits. Aquesta oficina va tenir un paper destacat en les inundacions que van haver a Cubelles el passat mes de setembre. Des d’aquesta oficina es van centralitzar les reclamacions a les companyies asseguradores dels veïns afectats per l’aiguat, que ho van sol•licitar, i els resultats van ser del tot satisfactoris.\nGairebé un any després de l’aprovació inicial del reglament, el passat 20 de febrer del 2006, CIU presenta en ple una moció demanant l’aprovació definitiva del document. Això torna a obrir la discussió sobre la qüestió. El consistori agafa el compromís de consensuar entre tots els partits un nou enfocament del Reglament de Participació Ciutadana i es creen tot un seguit de reunions entre grups polítics, regidors i entitats veïnals per debatre diversos aspectes del RPC.\nEls grups polítics i regidors de l’Ajuntament es tornaran a reunir el proper 23 de març per valorar les suggerències aportades al respecte sobre el Reglament de Participació Ciutadana (RPC). Aquesta reunió servirà per preparar la reunió prevista per al proper 30 de març, en la què hi participaran regidors, grups polítics i entitats per posar en comú un document més acurat del RPC i cercar el màxim consens polític ja que es tracta d’una responsabilitat compartida de tots.\nD’aquesta reunió del dia 30 de març ha de sortir el document de RPC (Reglament de Participació Ciutadana) que es preveu aprovar en el ple municipal corresponent al mes d’abril.\nRàdio Cubelles Divendres, 17-03-2006\nCiU, ERC i ICV pugen mentre PSC i PP tendeixen a la baixa, segons una enquesta nacionalista.\nLa federació nacionalista que presideix Artur Mas i l’ERC de Carod-Rovira guanyarien fins a quatre i tres escons, respectivament, si les eleccions autonòmiques fossin ara, segons una enquesta de CiU, que també atribueix un escó més per a IC-V. El Debat. com ha pogut saber que, segons aquest sondeig, PSC i PP experimentarien una certa tendència a la baixa, que en el cas dels socialistes seria forta a la ciutat de Barcelona. L’enquesta reflecteix, sempre segons les fonts de El Debat.com, que CiU (48-50) i ERC (26-28) podrien estar en condicions de formar una coalició majoritària en el Parlament de Catalunya per assegurar-se el govern de la Generalitat, mentre que el PSC (38-40) podria repetir la fórmula del tripartit u optar per la sociovergència amb els nacionalistes. En aquest sentit, totes les opcions són obertes.D’altres fonts coincideixen en confirmar la pujada d’ERC i la davallada del PSC a Barcelona, però no així la remuntada de CiU, que no seria tan marcada, atès que la federació nacionalista es quedaria en una forquilla entre els 46 que té ara i els 48 diputats.\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 16.3.06 Cap comentari:\nL'Ajuntament aconsegueix el compromís d'Educació per fer el gimnàs del Charlie Rivel i la tercera escola .EL gimnàs estaria a punt per al curs 2007-2008 i la tercera escola, com a molt tard, per al curs 2010.\nEl nou gimnàs del CEIP Charlie Rivel i la tercera escola d'educació primària seran una realitat en els propers anys. La conselleria d'Educació va agafar el compromís davant la regidora d'Educació, Pilar González, i l'Alcalde de Cubelles, Josep Marcillas, de construir el nou equipament del Charlie Rivel abans del curs 2007-2008 i el nou centre educatiu per al curs 2010.\nEls responsables polítics cubellencs es van reunir el passat 8 de març amb el director dels Serveis Territorials d'Educació a Barcelona II (Comarques), Jaume Pallarols, i el seu equip. Per a Josep Marcillas, "el Departament ha entès l'esforç que hem fet en els darrers anys en matèria educativa i ens ha concedit la construcció del gimnàs de l'escola Charlie Rivel". El projecte de construcció de l'equipament ja està pressupostat per a aquest any 2006 i per al del 2007 s'iniciarà el procès de licitació de les obres, que contemplen un espai d'uns 250m2, per a que entri en funcionament el curs 2007-2008.\nPer a Pilar González, aquesta és una notícia que "l'hem acollit amb molta il·lusió, perquè era un greuge comparatiu respecte al CEIP Vora del Mar que el Charlie Rivel no tingués gimnàs". A més, la regidora d'Educació considera que "amb la construcció de tres noves aules, el menjador i el gimnàs, l'escola recupera l'excel·lència perdida per la massificació d'alumnes".\nLa tercera escola, en projecte\nL'Ajuntament de Cubelles no vol que la manca de places educatives que va provocar el creixement desmesurat de la població torni a portar problemes. Per això, des de la posada en funcionament del CEIP Vora del Mar, el govern local treballa colze a colze amb el Departament d'Educació per a planificar el futur educatiu del municipi.\nDintre d'aquesta planificació, el Departament ha agafat el compromís de construir una nova escola de primària, al costat de l'Institut de Cubelles, que com a molt tard entraria en funcionament el curs 2010-2011. Marcillas assegura que "els estudis d'evolució de la població que tenim indiquen que en un període d'uns dos anys, les escoles del municipi es podrien quedar petites".\nÉs per aquest motiu que, tenint en compte la impossibilitat d'ampliar els centres escolars, s'ha començat a planificar la construcció del nou centre educatiu. El procés constructiu, previst perquè el centre entri en funcionament el 2010, es podria avançar atenent a les necessitats del municipi. "Es podria començar en uns mòduls mentre es construeix l'escola, seguint el mateix procés que al Vora del Mar", explica l'Alcalde.\nPilar González, per la seva banda, va informar que l'estudi encarregat per la regidoria per justificar les necessitats de treballar en la tercera escola indica que "el 17% de la població són infants en edat escolar". A aquesta dada cal afegir el fet que el 19% de la població de Cubelles són joves entre 25 i 34 anys, parelles joves amb possibilitats de tenir fills. "Estem il·lusionats i tranquilitzats perquè tenim el futur planificat", assegura González.\nA més, de les reunions amb Educació, l'Ajuntament ha aconseguit el compromís de portar a terme una inversió per "rentar-li la cara al CEIP Charlie Rivel". Per aquest motiu, Marcillas i González van anunciat la redacció d'una memòria valorada perquè la Generalitat pressuposti la seva execució el 2007. "Tot i això, trebalalrem perquè ho puguin fer en el 2006", va anunciar la regidora d'Educació.\nBatxillerat a l'IES Cubelles\nL'Institut d'Educació Secundària de Cubelles oferirà, a partir del curs 2006-2006, les modalitats de batxillerat científic, tecnològic i humanístico/social. Per al proper curs s'impartirà primer de batxillerat i, de cara al curs 2007-2008, el segon.\nPel que fa ala possibilitat de portar a terme un mòdul d'esports, la regidora d'Educació, Pilar González, va comentar que "és difícil, perquè no és un institut consolidat, però no ho descartem".\nPel que fa a la llar d'infants, les obres d'ampliació que ja s'han iniciat permetran incrementar en un 50% el número de places. Però el govern municipal és conscient que aquesta mesura no serà suficient, per la qual cosa ja ha començat a treballar en la planificació de la construcció d'un nou centre d'ensenyament infantil.\nEl primer pas ha estat acordar la inclusió del projecte en els pressupostos d'enguany, que s'han d'apropar properament.Departament de Comunicació Dimecres, 15-03-2006\nFer el préssec, una lliçó o un mal crònic?\nEsquerra Republicana ha estat víctima d'un autèntic toco mocho polític. La seva fidelitat al PSOE ha rebut com a premi un revés allà on més mal podia fer, la negociació del nou Estatut. Però això ja no té solució. Després de sentir que feien el préssec i que quedaven com a passerells, el que ara seria realment perillós per als republicans seria que aquest tràngol en comptes de servir de lliçó es convertís en un mal crònic.\nUn cop descavalcada del lideratge de les negociacions, a ERC encara li queda un as a la màniga. Per a José Luis Rodríguez Zapatero tan important com aconseguir treure l'Estatut del Congrés és obtenir un bon resultat al referèndum. I aquí ningú podrà prendre als republicans un paper clau. Com va demostrar la manifestació convocada a Barcelona el dia18 de febrer, la decisió que prenguin pot arrossegar una bossa de vot que va molt més enllà de la formació independentista.\nERC ha de decidir en conseqüència el seu vot al Congrés. Ningú li podrà retreure que no hagi negociat i pressionat en un escenari polític en què les inèrcies del nacionalisme espanyol s'han revelat de manera brutal. Però el que no resulta lògic és que ara el seu parer depengui de l'aeroport del Prat, d'alguna competència esgarrapada a última hora o d'uns milions d'euros més. Esquerra ha d'argumentar políticament la decisió davant la militància i ha de ser conseqüent tant si fa costat al text com si opta per un clar rebuig que de retruc marqui el final del tripartit. El que no es pot permetre és sotmetre el seu vot a una mena de subhasta del mercat de Calaf on tots els arguments quedarien definitivament congelats.\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 15.3.06 Cap comentari:\nMas repta Maragall a un cara a cara per clarificar els oferiments de Govern.\nEl líder de CiU, Artur Mas, ha proposat al president de la Generalitat, Pasqual Maragall, un debat, després de que aquest dilluns el president negués haver ofert a Mas d’entrar al Govern si recolzava l’Estatut. El cap de la federació catalana ha dit que lamenta aquestes declaracions de Maragall.Mas ha afirmat que CiU no està disposada a ser “objecte i focus de tota mena de mitges veritats i infàmies” i ha assegurat que els detalls sobre els oferiments de Maragall els donarà “si es produeix el debat”. El líder de l’oposició està “gairebé segur que el president de la Generalitat acceptarà el debat, perquè sinó semblarà que té alguna cosa a amagar” i s’ha preguntat “que tenen que amagar ells (en referència al tripartit)? Quina vergonya volen amagar?”. “Fem-ho davant els micròfons i davant les càmeres de televisió, així es veurà qui diu la veritat” ha sentenciat Mas.El líder de la federació ha tornat a destacar que el president Maragall “en el moment més important i crucial se’n va de gira” i aprofita per “fer declaracions sobre el partit de l’oposició en actes oficials”. A més, ha mostrat la seva preocupació perquè “ningú s’ocupa de dirigir aquest Govern, no hi ha ordre ni concert”.\nBargalló assegura que encarregar informes a la seva dona és "totalment legal, ètic i defensable"\nEl conseller primer, Josep Bargalló, ha assegurat, en referència a l’informe que l’Institut Català de la Dona va encarregar a la seva esposa, que “és totalment legal, ètic i defensable”. El conseller ha explicat que quan la seva muller va rebre l’oferta de l’Institut van mantenir una conversa privada i van decidir posar per davant la professionalitat de la seva companya.Bargalló ha afirmat, en roda de premsa, que ell i la seva dona es van preguntar si pel fet que ell ocupi la conselleria del govern, ella “no pot continuar fent accions que tenen a veure amb la seva vida laboral”, és a dir, “no pot fer el que feia per ser dona de?”. Va ser, segons el conseller, la seva dona la que va tenir clar que “ella no era la dona de, ella és ella i podia continuar fent el que vulguès¨.EL conseller considera que “el fet de ser la meva dona no la desautoritza a tenir la seva pròpia carrera” i “ni canviaré 25 anys de matrimoni ni ella serà jo ni jo ella, tindrem vida intel·lectual i professional pròpia”. A més, ha sentenciat que “si li tornessin a oferir jo respectaria la seva decisió i no voldria que el fet de jo ser conseller intervingués en la seva vida”.\nEducació i Joventut . Presentació de la Guia de Serveis educatius . Aquest dijous, a les 20 hores, al cinema Mediterrani.\nEl proper dijous, 16 de març es presenta en un acte obert la Guia de Serveis Educatius de Cubelles i l'Oferta pública de places escolars al municipi. L'acte, que comptarà amb les directores dels centres educatius i amb la regidora d'Educació de l'Ajuntament de Cubelles, Pilar González, és obert a tothom i es farà a les vuit del vespre al cinema Mediterrani.\nD'altra banda, es faran diferents Portes Obertes: el CEP Vora del Mar (Dissabte 18 de març, a les 11 del matí); l'IES (Divendres, 24 de març; el CEIP Charlie Rivel (Dissabte, 25 de març, d'11:30 a 13:00 hores). Ràdio Cubelles Dilluns, 13-03-2006\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 14.3.06 Cap comentari:\nEl PSOE i el PP faran suprimir de l'Estatut les seleccions nacionals\nL'article que fa referència al foment de les seleccions esportives catalanes desapareixerà de l'Estatut. Els socialistes, amb el suport del PP, consagraran aquest dimecres la supressió del polèmic punt del capítol competencial, després d'evidenciar-se que l'acord entre el PSOE i els partits catalans sembla impossible, segons publica el diari 'Avui'. El PSOE s'ha negat des del primer dia a acceptar la participació dels equips catalans en tornejos esportius de caràcter internacional. Addueixen que mai no acceptaran que una selecció catalana s'enfronti a una d'espanyola. Davant del desacord, CiU i ICV s'han resignat a una "voladura controlada"; és a dir, prefereixen la supressió de l'article sobre seleccions esportives en lloc que a la comissió prosperi l'objecció defensada del PSOE. Aquesta ve encara de la fase de ponència, però ha anunciat que la retirarà. CiU i ICV creuen que, si s'aprovés, vincularia definitivament les seleccions catalanes a la llei espanyola de l'esport. El desacord entre la part estatal i la catalana dimecres a la ponència derivarà en la supressió de l'article amb els vots de PSOE i PP, a la reunió de la comissió constitucional del Congrés prèvia al ple definitiu d'aprovació. Aquesta és una de les diferències que la llarga negociació estatutària entre el PSOE i CiU i ICV no ha pogut salvar, però és possible que hi hagi altres punts que tinguin el mateix recorregut, com és el cas de la circumscripció electoral europea. Fons socialistes insisteixen, però, que aquest és un escull que encara podria tenir solució, com també la qüestió de la participació de la Generalitat en la gestió dels paradors de turisme. Tot i que el temps s'acaba, el PSOE és partidari de seguir treballant per l'acord en aquests assumptes i en un altre, el de les polítiques passives -atur- que també segueix sent motiu de desencontre. Els diferents grups, però, coincideixen a afirmar que aquest assumpte de ben segur es resoldrà de forma simultània al que, fins al darrer moment, s'ha convertit en la competència de la gran discòrdia: el traspàs de la gestió de l'aeroport del Prat.\nEt canviaries per ells?\nEstic sentint cada vegada, i cada vegada més alarmada, veus que consideren que els immigrats tenen "massa avantatges". La qüestió és molt greu, perquè, quan vulguem reaccionar, ens haurem transformat en una societat intolerant i racista. Els senyals d'alarma provenen dels esforços integradors envers els dissortats nouvinguts, que tenen un gavadal de problemes. Però els seus problemes no es visualitzen amb la immediatesa amb què uns pares atribolats per les despeses escolars dels seus fills veuen en la gratuïtat que tenen els nens immigrats. No veiem la manca de joguines, les poques hores de lleure, el caos lingüístic en què viuen aquests infants -sort en tenim del meravellós cervell humà, tan dúctil-, entre la seva llengua originària, la seva llengua colonial, el castellà amb què balbucegen els pares i la mica de català que senten a l'escola. Les queixes són veritat, no en tinc cap dubte, com tampoc no en tinc cap, de dubte, que són veritats parcials. Hem de veure primer com viuen, com s'agombolen en pisos petits i insalubres, com treballen, tota la família. No: només veiem que els regalen una llibreta.\nPerò no és això el que em preocupa, sinó que el procés d'un tòpic comença en una sensació certa per esdevenir un sentiment fortament arrelat i que és molt difícil de reeducar. Ens estem fent racistes! A partir d'anècdotes trivials, és cert, però que inquieten la gent. Hauríem d'aportar-hi esforços múltiples: per integrar els nou vinguts, per impartir una mica -una mica, almenys una mica!- de justícia social, per evitar abusos i, ai las, per prevenir un rebuig que ja comença a ser massa general.\nLes dones amb estudis tenen menys interès a viure en parella.\nDesprés de passar per la universitat, les dones catalanes tenen una probabilitat de formar parella 15 punts inferior que les dones sense estudis La vida en parella s'ha reduït del 53,4% al 48,8% en 10 anys. Per contra, en el mateix sector d'edat, les dones catalanes que han aconseguit estudis universitaris només opten per viure en parella en el 70% dels casos, segons l'estudi Conviure en parella, matrimoni versus cohabitació consensual, publicat a la revista Papers de demografia del Centre d'Estudis Demogràfics (CED). L'estudi ha estat realitzat per Pau Miret, investigador del CED, amb l'objectiu de comprovar si és cert que la parella és una institució en crisi i quins són els factors que influeixen en la reducció del nombre de parelles.\n"Per a les dones, un major grau d'instrucció suposa una probabilitat 15 punts percentuals menor d'estar convivint en parella", un fenomen que no es dóna en homes, segons indica l'estudi. Pau Miret ha detallat a l'AVUI que "les dades analitzades confirmen que les dones amb alt grau d'instrucció -i bones expectatives d'ingressos- no estan tan disposades a formar una família i haver de retallar les seves aspiracions".\n"Aquest fenomen es continua produint en societats on es manté una divisió no igualitària com la nostra, on es parla molt de compartir però a l'hora de la veritat són les dones les que han de fer les renúncies". Pau Miret recorda que Gary Becker (Nobel d'Economia de 1992) va proposar l'explicació a aquest fenomen: formar una família i tenir fills té un cost d'oportunitat molt alt per a les dones que han dedicat la seva joventut a preparar-se per accedir al mercat de treball.\nL'estudi apunta que "en general, la combinació de la ferotge entrada de la dona a la universitat, combinada amb un model en què aquest nivell educatiu disminueix significativament la probabilitat de conviure en parella, ha conduït inexorablement a la caiguda en les proporcions de dones en unió". Amb certa ironia, l'autor apunta que si es vol canviar la situació "cal o bé dificultar fortament l'accés de les dones joves a la universitat o bé canviar l'actitud de rebuig de moltes universitàries a la vida en parella". Més seriosament, Miret afirma: "Les polítiques de compatibilització de la vida familiar i la laboral se'ns presenten ara per ara com l'única alternativa".\nMés anys amb els pares\n"El nombre de persones que viuen en parella s'ha reduït força els últims anys a Catalunya, però l'explicació no es troba tant en l'aparició de nous models de convivència, com podrien ser les comunes, sinó, bàsicament, en un endarreriment en l'edat d'emancipació. No hi ha una crisi institucional de la parella", ha explicat Pau Miret. En aquest sentit, l'estudi apunta que el 1991, el 53,4% de les persones d'entre 15 i 49 anys vivien en parella (matrimoni o parella de fet); el 1996, les persones en parella representaven el 50% d'aquest sector de la població; i el 2001 havia disminuït fins al 48,8%. En xifres totals, el 1991 hi havia a Catalunya 1.404.440 persones d'entre 15 i 49 anys vivint en solteria i el 2001 eren ja 1.694.099, diu l'estudi.\nEl pla de participació ciutadana d'Olot, en la fase final\nJORDI CASAS. OlotEl pla de participació ciutadana que està redactant l'empresa Eidos Dinamització Social amb una subvenció de la Generalitat entra el 18 de febrer a la recta final. Després de la diagnosi de les relacions de l'Ajuntament amb els ciutadans i dels espais de participació, ara s'encetarà un taller de ciutat per fer les propostes del pla definitiu en què participaran representants de tots els sectors.\nL'alcalde de Mataró, Joan Antoni Baron, va assistir ahir a l'acte de presentació del llibre "Democratitzar l'Administració. Lideratge i institucions públiques deliberatives", publicat per la Fundació Catalunya Segle XXI, amb la col·laboració del Centre per a la Participació Ciutadana de l'Organisme Autònom Flor de Maig de la Diputació de Barcelona. L'acte, que va tenir lloc a la seu de la Diputació de Barcelona, va estar presidit pels diputats de Govern Local i de Participació Ciutadana de la Diputació, Antoni Fogué i Carme García, respectivament, i la presidenta de la Fundació Catalunya Segle XXI, Carme Valls.El treball de recerca, centrat en les institucions públiques i, més en concret, en l'organització i el funcionament intern de les organitzacions administratives locals, pretén situar en el debat teòric el model de l'administració deliberativa i traslladar aquest debat a les administracions públiques.\nCom es ve fent en els darrers anys, les Regidories d’Hisenda i Participació Ciutadana han presentat els Pressupostos Municipals a les entitats i a la ciutadania.\nAquest acte es va dur a terme el passat 1 de febrer a les 19.30 hores al Casal de Cultura.El Tinent d’Alcalde i nou Regidor d’Hisenda, Antonio Báez va enunciar les prioritats polítiques del Pressupost i va explicar les diferents partides dels capítols d’ingressos i despeses. A continuació, el Tinent d’Alcalde i Regidor de Participació Ciutadana, Celestino Sánchez va mostrar les inversions del Pressupost Municipal 2006 relacionades amb els Tallers Ciutadans del Pla de Ciutat: la Mediateca-Biblioteca de la Plaça Constitució, el nou complex esportiu Maria Reverter, les noves pistes d’atletisme del complex esportiu Can Llobet, el Teatre Cooperativa, d’entre altres. L’acte va estar presidit per l’Alcaldessa de la ciutat, Ana del Frago, qui va concloure l’acte i va animar als participants a continuar treballant per millorar Barberà del Vallès.\nQuè és la CAL? És un moviment cívic que aplega i coordina centenars d'associacions i entitats d'arreu dels Països Catalans per realitzar un treball comú a favor de la plena normalització de la llengua catalana. Inici de la campanya: "PER UN FUTUR SENSE LÍMITS, PAÏSOS CATALANS",\nDavant del panorama polític de les reformes dels nous Estatuts (Principat, País Valencià i Ses Illes), des de la Coordinadora d'Associacions per la Llengua catalana (CAL) ens veiem obligats a respondre perquè el futur de la nostra llengua està en joc. És per això que endeguem la campanya de posicionament 'Per un futur sense límits, Països Catalans'.\nLa Seu d'Urgell (11 de març), Lleida (16 de març); Ciutadella (17 de març); Tarragona (22 de març); Vic i Sueca (24 de març); Vinaròs (25 de març); Mataró (30 de març); Sabadell (31 de març); Girona (1 d'abril) i\nel 8 d'abril: acte central de la campanya a l' Auditori de Barcelona amb:\nMonique Richard, presidenta del Parti Québécois\nJosep Maria Terricabras, catedràtic de filosofia UdG\nL'acte serà presentat per Anna Sahun i Roger Coma\nAmb les actuacions de Feliu Ventura i la participació de Miquel Gil, Carme Sansa,... entre d'altres.\nJa pots reservar la teva invitació a través del web de la CAL.\nEnviat per la coordinadora d´associacions per la llengua catalana\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 13.3.06 Cap comentari:\nPer Nacho Corredor Solà 12/03/2006 . Quien escribe estas líneas no es quizás la persona más indicada como colaborador para hablar de Radio Cubelles, pues mi colaboración en la emisora municipal es más bien reciente, pero sí como oyente, pues soy fiel a su parrilla. Tal y como anunció este mismo periódico, entre ayer y hoy se celebraron unas jornadas especiales para conmemorar los 25 años de la emisora municipal de la ciudad vecina. A lo largo de la jornada pude escuchar desde mi casa las voces de diferentes trabajadores y colaboradores, de ahora y de antaño y reinaba en todo momento ese punto de complicidad que da la radio. Comentaron en una de las múltiples mesas de debate que se celebraron a lo largo del día y de la noche, que la radio no tan solo les ha servido para formarse como profesionales, sino desde un punto de vista más personal, les ha servido para hacer amigos. Y esto, por muy a tópico que suene, es la pura realidad. Yo colaboro ahora mismo con una productora que distribuye un programa mío por varias emisoras del país y sin embargo, el espíritu que se respira en una emisora como es la de Cubelles, es muy diferente al que se puede respirar en tantas otras. Eran muchos los que comentaban la magia que tiene la radio y que no tienen otros medios como puede ser la televisión en la que antes de reaccionar ante una situación te preocupas por la cara que vas a poner o en prensa, en la que no sabes en ocasiones como interpretar las letras del que escribe. No tan solo la magia de la radio en sí es lo que reinaba en esta jornada, sino la magia de una radio local. Los medios locales están infravalorados y de forma injusta. El que trabaja o colabora en una emisora municipal es el protagonista de lo que dice en todo momento: busca la noticia, la redacta, la locuta y la mezcla con música. En un medio nacional, uno es el que habla y 200 los que están a las espaldas. En definitiva y concluyendo esta breve visión de unas jornadas tan largas, no me queda más remedio como oyente que felicitar a los trabajadores y colaboradores que forman parte de la programación de la emisora sin olvidar a ninguno de ellos: desde los que hacen los informativos, hasta los que nos entretienen con sus magazines, pasando por los que nos hacen reír, los que nos retransmiten los partidos de fútbol y baloncesto y los que nos acercan semanalmente diferentes estilos musicales. Como colaborador, quiero felicitar a todos los otros que conocí ayer mientras estuve en el estudio instalado en el Centre Social y a los trabajadores, con los que existe un nivel de complicidad bastante elevado (con nuestros más y nuestros menos), pero que sin duda están ahí porque son locutores y periodistas vocacionales, porque por su paciencia han sabido compaginar su trabajo con su ilusión y porque aquí tienen un amigo. Per 25 anys més.\nL’exposició permanent del clown Charlie Rivel es trasllada definitivament al Castell de Cubelles.\nL’exposició permanent del clown Charlie Rivel es trasllada definitivament al Castell de CubellesLa inauguració de l'espai està prevista per al 16 de març i es combinarà amb una exposició del dibuixant Soler-Jové, especialista en el clown cubellenc\nPer VD 09/03/2006 23:04:42\nEl trasllat de l’Exposició Permanent del clown Charlie Rivel al Castell ja és una realitat. El proper 16 de març, a les 6 de la tarda, està previst que s'inaugurin les noves dependències i lexposició del dibuixant Soler-Jové, especialista en el clown cubellenc\nEls treballs, que han anat a càrrec de l’empresa SAIA, han tingut des del principi un objectiu molt clar, que la nova seu ha de girar al voltant de la idea que el públic majoritari és infantil. La nova exposició permanent s’ha convertit en un espai molt dinàmic pensat per als més petits, i que permet que les visites siguin més pedagògiques i properes als infants, que poden jugar i participar dels nous elements que ofereix el nou espai. La nova instal·lació, amb un nou enllumenat i unes lletres d’un metre d’alçada amb el nom del pallasso, aconsegueix convertir l’espai en un circ. El disseny ha tingut en compte la dinamització de l’espai, els elements sorpresa, imatges en projecció DVD dinàmiques i atractives, espais nets perquè la persona que guia l’exposició pugui realitzar activitats pedagògiques amb el públic infantil. Els elements més estàtics estaran dins d’unes vitrines amb una nova catalogació i distribuïdes per diferents etapes de la vida del clown. El projecte del trasllat a la nova seu, al Castell de Cubelles, de la col·lecció Charlie Rivel és d’un projecte que ve de lluny i que permetrà dignificar finalment l’espai d’homenatge a l’universal pallasso cubellenc. La col·lecció conté documents fotogràfics i premsa escrita, múltiples condecoracions, escultures, pintures de cavallet, objectes d’ús professional i personal de Charlie Rivel, disfresses de les seves actuacions, etc. Entre les novetats destaca la realització de dos documentals, un de 15 minuts de durada pensat per a un públic infantil, que mostra a un Charlie Rivel actuant i amb la veu original del pallasso; i un segon documental, adreçat a un públic adult, que relata la vida del clown, a triar en quatre idiomes, i que està fet a partir de diverses fotografies i cartells que s’han restaurat per a l’ocasió. A tot això, també s’han realitzat treballs de millora de pintura i a la rampa d’entrada al recinte i s’ha col·locat parquet. L’empresa ha comptat amb la col·laboració de l’Ajuntament de Cubelles, el Consell Comarcal del Garraf i el Centre d’Interpretació del Patrimoni Festiu del Garraf, que ha donat totes aquelles dades necessàries que han anat completant la informació. La nova exposició permanent està ubicada a la part ja consolidada del Castell, darrere de l’Oficina de Turisme i a l’espera de l’estudi d’ampliació que està portant a terme conjuntament el Consell Comarcal del Garraf i la Diputació de Barcelona, i que implicaria un element auxiliar annex al Castell. Pel que fa als usos del Castell, tampoc estan del tot definits, però no es vol perdre la part visitable i patrimonial d’aquest edifici senyorial ni tampoc es descarta reservar algun espai com a despatx municipal. El conveni amb la Diputació de Barcelona del programa Xarxa Barcelona Municipis de Qualitat (2004-2007) pretenia continuar la restauració interna de l’edifici començant per la part superior, malgrat que l’Ajuntament ha considerat fer-ho de baix cap a dalt per acabar abans els espais visitables. El Castell dels Marquesos d’Alfarràs és un edifici construït sobre les restes d’una vila romana i del castell medieval, remodelat al segle XVII. L’Ajuntament de Cubelles el va adquirir el 1989 i des del 1993 la Diputació hi ha fet diversos treballs històrics i arqueològics, així com les obres de restauració de la coberta, les façanes i una part de la planta baixa. Des del 2001, la Diputació ha invertit en la rehabilitació de l’edifici prop de mig milió d’euros.\nEL PUNT. "Tarragona. "El grup ecologista Gepec ha denunciat la manca de protecció de l’anomenada anella verda de Tarragona. Segons l’entitat, «el foc que va cremar el dijous passat unes 28 hectàrees a la partida del Mas d’en Cusidó, al terme municipal de Tarragona, demostra la manca total de protecció dels escassos espais verds que formen aquesta anella per part de l’administració local i autonòmica». Denuncia que actualment «són molts ja els sectors amenaçats urbanísticament, principalment per noves urbanitzacions o el recreixement d’algunes» que posen en perill la continuïtat ecològica de la corona. És el cas, afegeix, de Mas Enric, Mas d’en Pastor-Rodolat del Moro, Mas d’en Sorder, Mèdol-Mas d’en Jover, i la Budellera i Mas Rabassa al sud de l’autopista, i els ja plans parcials 27 i 28, que també formen part de l’anella verda, assenyala. Segons el grup ecologista, «l’anella verda constitueix un extens espai natural mereixedor no sols de protegir, sinó també d’actuar-hi positivament, gestionant-lo activament i, promocionar-lo tant des del punt de vista ambiental, com paisatgístic, arqueològic i social».\nCastells afirma que CiU va fer incloure en el projecte de l'Estatut punts "al límit del que és raonable" El conseller d'Economia i Finances, Antoni Castells (PSC), afirma aquest diumege que CiU "va estar tensant la corda fins a l'últim moment" de l'aprovació del projecte estatutari al Parlament: "Vam haver d'incorporar alguns aspectes que, sota el meu punt de vista, se situaven al límit del terreny raonable. Eren les exigències de CiU per sumar-se a l'acord", ha dit, i ha afegit que, en el pacte posterior del president del Govern i el líder de CiU, Artur Mas va haver de renunciar "a algunes de les demandes que ell mateix havia imposat". En una entrevista a 'El Periódico', Castells explica que finalment el model de finançament aprovat s'assembla més al que proposava ERC que al que proposava CiU i diu que "ERC pot sentir-se orgullosa d'aquest acord perquè, en bona part, és gràcies a ella". Tot i així, ha matisat: "Discrepo rotundament de les seves crítiques; el que abans trobava bé ara li sembla insuficient". Així mateix, el conseller diu que "el text acordat inclou els aspectes fonamentals del que es va acordar al Parlament el 30 de setembre" perquè s'ha aconseguit la participació "juntament amb l'Estat, en els rendiments dels grans impostos" i "només n'ha quedat al marge l'impost de societats". Castells assenyala que amb el pròxim Estatut la Generalitat tindrà "una participació del 50% a l'IRPF, del 50% en l'IVA i del 58% en els impostos especials", fet que considera "molt important" perquè "ara, tots els ingressos de la Generalitat vindran dels impostos que paguen els ciutadans". També comenta que el govern català tindrà "una capacitat normativa significativa sobre aquests impostos" que li permetrà "eventualment decidir sobre la conveniència d'apujar-los o abaixar-los", encara que en un futur immediat "no hi ha intenció de pujar o baixar un impost o un altre".\nPublicat per DIARI DE CUBELLES a 12.3.06 Cap comentari:\nMas farà campanya per Catalunya a favor de l'Estatut durant dos mesos.\nEl líder de CiU, Artur Mas, participarà directament en la campanya de CiU per tot el territori català a favor de l'Estatut durant dos mesos. Segons que ha informat aquest diumenge CiU, en aquests dos mesos, Mas visitarà totes les futures vegueries catalanes, on detallarà "perquè el pacte entre Mas i Zapatero suposarà 'un salt endavant en l'autogovern de Catalunya'". El president de Convergència i Unió iniciarà el pròxim dia 14 la seva participació en la campanya de CiU a favor de l'Estatut, una campanya en què la formació nacionalista ha organitzat contactes amb la població, visites a entitats o entrevistes amb personalitats de referència de les comarques. La iniciativa es tancarà amb un gran acte explicatiu que permeti a Mas "justificar i debatre els termes del seu acord amb el president espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero". Primera parada, Tarragona En el primer acte de la campanya en què participarà Artur Mas viatjarà a Tarragona, on mantindrà contactes sobre l'Estatut amb alcaldes i caps de llista del Camp de Tarragona, presentarà un manifest municipalista, i acabarà amb una conferència a la seu del Col·legi d'Advocats i Farmacèutics.\nERC defensa la seva continuïtat en el govern al marge de la votació sobre l'Estatut.\nEl conseller en cap, Josep Bargalló, ha explicat que Esquerra Republicana afronta l'últim tram de la negociació de l'Estatut defensant la seva continuïtat al govern al marge de la seva votació final. Per la seva part, el conseller de Comerç, Turisme i Consum, Josep Huguet, ha afirmat que Esquerra Republicana no decidirà la seva postura final sobre l'Estatut "en funció només" de l'acord sobre l'aeroport del Prat, "sinó dels altres 19 punts que ERC ha posat sobre la taula". Tot i que els mateixos independentistes han defensat el traspàs de la gestió de l'aeroport del Prat com un tema clau en la negociació, avui Josep Huguet ha explicat que no serà decisiu per decantar el seu vot. Malgrat que Esquerra n'hagi relativitzat la importància, tots els esforços dels últims contactes se centren a arribar a un acord, perquè la setmana que ve el tema arriba ja a la Comissió Constitucional. El PSC confia que finalment Esquerra es decantarà per donar suport al text. Josep Bargalló, que exerceix de president en funcions de la Generalitat mentre duri el viatge de Pasqual Maragall a Xile, ha explicat que en la reunió de dissabte que va mantenir amb el secretari general i els alts càrrecs del partit "en cap moment es va parlar de l'Estatut, però sí que Esquerra és i seguirà sent un partit del govern de la Generalitat".\nLa sensibilitat del PP envers els temes socials és proverbial: zero -ara, que la sensibilitat dels socialistes amb la nena Alba..., també deixa'ls anar: ningú no en té la culpa, ves quin cas-. Ara fa poc hem celebrat el dia de la dona i alguns ajuntaments dels nostres països han fet esforços per recordar les condicions objectives d'inferioritat amb què viu la dona. A Benidorm també. Però a Benidorm hi ha un govern del PP -i el PP valencià és més PP que Fraga i Cuevas junts, els diplodocus alegres-, i s'han dit, com podem servir les dones? Doncs han muntat una excursió. I sabeu on era l'excursió? Doncs a un taller sobre productes de neteja; allà unes monitores ensinistraven les dones en les virtuts de la neteja domèstica i explicaven trucs perquè fossin més felices. També han pensat en l'oci de la dona -quan jo era petita hi havia uns tallers que es titulaven La Fuerza por la Alegria, que muntava la Falange-, car també hi havia un apartat de cosmètica. El plat fort era com fer la compra. I, en acabat, anaven a un dels llocs més bonics del món, la font Roja del meu poble, on es veu que també deixen entrar els vàndals. No cal dir que una regidora socialista, Isabel Martínez, ha posat el crit al cel i els ha dit com és de reaccionari convertir la dona en la minyona de casa, i fer-ho precisament en el Dia Internacional de la Dona Treballadora.\nDoncs ¿sabeu què et contesten, els reaccionaris, quan els ho expliques amb paciència? Doncs que "a elles els agrada". Sí: a determinades dones. També hi ha alguns joves a qui els agrada la droga. I alguns homes a qui els agraden les cases de cites. Què? Els muntem un taller?\nSaura s'obstina en defensar la utilitat de l'estud...\n'Catalan show' al Congrés de Diputats PSC · Iceta ...\nPosi'm mitja lliura d'informes Passa-ho! Iu Forn (...\nCiU, ERC i ICV pugen mentre PSC i PP tendeixen a l...\nL'Ajuntament aconsegueix el compromís d'Educació p...\nFer el préssec, una lliçó o un mal crònic? Marta L...\nMas repta Maragall a un cara a cara per clarificar...\nBargalló assegura que encarregar informes a la sev...\nEducació i Joventut . ...\nEl PSOE i el PP faran suprimir de l'Estatut les se...\nEt canviaries per ells? Isabel-Clara Simó Estic se...\nLes dones amb estudis tenen menys interès a viure ...\nQuè és la CAL? És un moviment cívic que aplega i c...\nPer 25 anys més Per Nacho Corredor Solà 12/03/200...\nL’exposició permanent del clown Charlie Rivel es t...\nEL PUNT. "Tarragona. ...\nCastells afirma que CiU va fer incloure en el proj...\nMas farà campanya per Catalunya a favor de l'Estat...\nERC defensa la seva continuïtat en el govern al ma...\nTallers de dones Isabel-Clara Simó La sensibilitat...


MILLORA URBANA DE LA RONDA DEL GUINARDÓ (BARCELONA)\nOscar Carracedo - Moisès Jordi\nActualitzat a 27/2/2011\nEl febrer de 2011 s’inaugura la remodelació de la ronda del Guinardó entre els carrers Sardenya i Cartagena després de l’enderrocament del viaducte i la nova urbanització de l’àmbit que pretén facilitar la mobilitat dels vianants, pacificar el trànsit i reconvertir la ronda en una via d’unió del Baix Guinardó\nLa ronda del Guinardó forma part de la ronda del Mig o Primer cinturó de Barcelona. Aquesta fou construïda els anys 70 pensada inicialment com a circumval•lació de Barcelona però convertida en els anys en una barrera que ha trencat la continuïtat urbana i ha dividit barris tradicionals de la ciutat.\nAixí la ronda del Guinardó generava un viaducte en l'encreuament amb la boca sud del túnel de la Rovira que perjudicava el barri ja que se situava molt a prop d'edificis i actuava com a barrera que dividia el Baix Guinardó de l'Alt Guinardó. L’any 1985 es van eliminar amb explosius la banda de mar de les vies elevades, que passaven a tocar de les cases.\nEl 10 de setembre de 2008 la Comissió de Govern de l’Ajuntament de Barcelona va aprovar el projecte d’enderroc del viaducte de la ronda del Guinardó entre els carrers Sardenya i Cartagena i la urbanització de l’entorn. Es pretenia que la ronda del Guinardó esdevingués una via d’unió del barri, crear més zones verdes, implantar el carril bici, facilitar la mobilitat dels vianants amb la instal•lació d’ascensors i escales mecàniques i eliminar el pas subterrani del carrer Castillejos. A més aquestes obres formaven part d’un conjunt d’actuacions sobre tot el barri que preveien la remodelació de l’avinguda Mare de Déu de Montserrat i el Parc de les Aigües, el nou mercat del Guinardó, la construcció d’equipaments i habitatges públics i l’arribada de la LÍNIA 9 DEL METRO.\nPrimera fase: demolició del viaducte\nEl 23 de febrer de 2009 es van iniciar les tasques d’enderroc del viaducte de la banda de muntanya i la urbanització dels entorns. Les obres, encarregades a l’empresa BIMSA, es van desenvolupar en dues fases. La primera, amb un cost de 3,3 MEUR i amb una duració de sis mesos, corresponia a l’enderroc del tram de 700 m de viaducte de sis metres i mig d’alçada situat entre els carrers Sardenya i Cartagena, mitjançant una tecnologia punta de fil de diamant per tallar l’estructura i minimitzar les molèsties als veïns. Les obres es van acabar el setembre de 2009.\nEn el tram entre Padilla i Cartagena la configuració topogràfica, amb forts desnivells en el sentit mar-muntanya, va fer impossible enderrocar el mur de sis metres d’alçada que suportava el viaducte. La solució de l’Ajuntament a aquesta situació es va basar en construir una escala mecànica i un ascensor per superar la barrera, dissimular el mur amb jardineres i elements vegetals i col•locar elements d’insonorització. A més es va optar per situar els cinc carrils de circulació per la part baixa del mur, a la banda de mar, per alliberar espai per a vianants a la part alta de mur. Aquestes solucions van ser acceptades per l’Associació de Veïns del Baix Guinardó però no per una part dels veïns, especialment els del costat mar que quedaven més afectats pel soroll, que van reclamar l’enderroc íntegre del mur i, si no era possible, un rebaix d’aquest i una distribució alternativa del trànsit de vehicles, passant dos dels carrils de la part inferior del desnivell a la part superior. L’Ajuntament va rebutjar aquesta darrera proposta perquè eliminaria espai pels vianants i els veïns van respondre penjant banderoles de protesta on es podia llegir “Mur no. Nou projecte sí”,\nJust després de l’acabament de la primera fase, a final de 2009, es va iniciar la segona, amb una previsió de 18 mesos de duració i 12,5 MEUR de cost corresponent a la urbanització del sector urbà comprès entre el carrer Cartagena fins el de Sardenya, i des de la boca sud del túnel de la Rovira fins al carrer Lepant.\nEl 27 de febrer es va inaugurar aquesta segona i darrera fase. La ronda del Guinardó quedava finalment amb dos carrils en sentit Llobregat i tres en sentit Besòs i amb una rotonda el•líptica –on s’havia deixat a mode de record un dels pilars que aguantaven el viaducte- que donava accés al túnel de la Rovira. Així mateix els treballs d’urbanització havien permès condicionar les voreres, implantar el carril bici, incorporar nou arbrat, crear una àrea nova per a jocs infantils i augmentar els espais d’estada i els bancs, en especial a l’àrea situada al costat del Parc de les Aigües que es consolidava com un ampli espai públic.\nL’Associació de Veïns del Baix Guinardó va celebrar la inauguració de la nova ronda del Guinardó mentre els veïns del costat mar entre Padilla i Cartagena seguien lamentant que la solució final suposava que tot el trànsit passés per aquest sector.


El tractament precoç amb corticoides a pacients covid redueix la mortalitat\nUna professional sanitària es prepara per atendre un pacient amb covid-19.\nLes morts es van reduir en 14 punts en el cas de malalts ingressats a les UCI a l'Estat\nActualitzada 29/03/2021 a les 15:39\nEls pacients amb covid que van ser tractats amb corticoides a les 48 hores d'ingressar en les UCI van tenir una mortalitat 14 punts més baixa que els que van rebre aquest tractament més tard, segons ha informat la Societat Espanyola d'Anestesiologia, Reanimació i Terapèutica del Dolor (SEDAR).\nEn un comunicat, aquesta societat mèdica ha assegurat que la mortalitat dels pacients tractats amb dosis, entre moderades i altes, de corticoides va ser del 30,3 per cent mentre que els que la taxa de mortalitat en els quals van rebre el tractament però de manera tardana va arribar al 44,2 per cent.\nA més, segons el seguiment realitzat per la SEDAR, l'ús de corticoides en fase primerenca ha reduït els dies de ventilació mecànica, el temps d'estada en l'UCI i les infeccions secundàries.\nAquestes dades es recolzen en un registre de mes de 1.100 pacients tractats en les UCI de tota Espanya que, segons el president de la SEDAR, Javier García, és un «exemple de resiliència, capacitat clínica, investigadora i treball unificat en un moment d'extenuació i pressió assistencial que ha servit per a generar coneixement».\nL'estudi també ha constatat que l'ús de «oxigen nasal d'alt flux» a l'ingrés en l'UCI d'un pacient adult amb insuficiència respiratòria relacionada amb covid ha suposat una reducció dels dies de ventilació mecànica i d'estada hospitalària en comparació amb els que van ser intubats.\nEn aquest aspecte no s'han observat diferències significatives quant a la mortalitat.\nComenta el contingut : El tractament precoç amb corticoides a pacients covid redueix la mortalitat


Felip i Letícia inicien en les pròximes hores les seves vacances privades\nAl contrari que la seva família política, la reina no sent cap inclinació especial cap a les Balears\ndimarts, 8 d’agost 2017 - 08:10h\nLetícia s'ha mantingut al marge aquestes vacances. | Informalia\nFins ara hem pogut veure com la família reial desconnectava de la millor manera durant les seves vacances a Palma, tret de Letícia, que preferia passar desapercebuda i no relacionar-se amb els fills de la infanta Cristina, deixant el seu marit Felip «sol davant el perill». Fins ara, la reina ha tingut poques oportunitats per passar-s'ho bé. Els toros no li agraden gens i les regates no són la seva passió. Excursions a l'illa de Cabrera? Segons paraules de Felip, «algú s'hauria de fer càrrec de les nenes», tot i que tenen a la seva disposició un autèntic seguici de treballadors. El rei, per la seva banda, ha estat també ocupat preparant la Copa del Rei de vela, però aviat podrà respirar una mica i passar uns dies en companyia de Letícia, i en privat.\nSegons 'Informalia', Letícia va voler exhibir el seu 'look' més estiuenc i casual i es va presentar davant la premsa amb un vestit blanc d'Adolfo Domínguez i unes sandàlies planes d'Uterqüe, molt de moda aquest estiu. En qualsevol cas, és evident que a la reina no li agraden les Balears, com s'ha pogut comprovar amb les seves absències a diversos esdeveniments, el retard en la seva arribada a l'illa o la seva marxa precipitada. Ja queda poc per a les vacances privades, i llavors tant Felip com Letícia podran fer el que els vingui de gust.


Burro Català! – Déu vos guard!\nHi ha un fotimer de freakies persones humanes, però no n’hi ha tants d’animals (al menys en el sentit més literal de la frase). És per això que avui presentem un freakie particularment especial… parlo del guarà de la terra… parlo del BURRO CATALÀ!\nI és que aquest animaló no ha estat mai lliure de polèmica. Ja des del seu origen ha causat rebombori. Va ser creat a Banyoles com a proposta reivindicativa, a forma anàloga del Toro Español i ràpidament van sorgir moltes veus que el criticaven i que deien que millor un gat, per la independència i tal. Però bueno, a mi el burro aquest el trobo la mar de mono. Sobretot la versió real, que és un guarà apadrinat per la gent de Burro Català. Feu click a la foto o aquí per veure’l en gran i dir “Ohhhh… que makoooo”. Aquest freakie que hauré d’entrevistar si guanya els Premi, viu a la Casa Fuives d’Olvan, a Berga.\nEvidentment, de merchandising no en falta… des del Burro donant pel cul, al didal, guants, clauers, llapis, tasses, i tota mena de coses pels puestos. Crec que només falten condons… sí, sí! Ja ho tinc… l’slogan seria…\n“Condons Guarà… i posa’t burro!“\nEn fi… jo ja he posat l’adhesiu al meu cotxe dels caps de setmana, aquí ho podeu comprovar. Apa, ens veiem aquesta tarda!!


L’alimentació sostenible, una necessitat | Sostenible\nLa sostenibilitat consisteix a proveir el millor possible avui sense posar en perill els recursos de les generacions futures. Aplicat a l’alimentació voldria dir que hem de ser capaços d’alimentar-nos el millor possible sense malmetre els recursos naturals que permetran seguir produint aliment en el futur.\n"La producció d’aliments utilitza el 50% de les terres habitables del planeta i el 70% de l’aigua dolça disponible. Parlar d’alimentació sostenible és, per tant, parlar de l’element central de la sostenibilitat del nostre planeta"\nAlimentar-nos és una de les activitats essencials de l’ésser humà i probablement la més important de totes ja que és essencial per a la supervivència com a espècie. A les societats preindustrials dedicàvem a produir o buscar aliment la major part del temps i dels recursos. Actualment ja no és així, el PIB del sector agroalimentari és menys del 4% al nostre país i l’agricultura dona feina només al 1,4% de la població ocupada. Aquest canvi en el model cap a una agricultura més industrialitzada i mecanitzada ha comportat també un augment en el consum de recursos energètics i ambientals.\nLa conseqüència d’aquest model és que l’alimentació és la responsable d’aproximadament el 24% de l’emissió de gasos amb efecte hivernacle. Però la sostenibilitat no es mesura només amb l’emissió de gasos, també amb l’ús i conservació dels recursos. La producció d’aliments utilitza el 50% de les terres habitables del planeta i el 70% de l’aigua dolça disponible. Parlar d’alimentació sostenible és, per tant, parlar de l’element central de la sostenibilitat del nostre planeta.\n"L'aposta per consumir de proximitat no ha de ser només per reduir el transport, ha de ser també per tenir un control i una influència sobre com es produeix l’aliment, les condicions socials i les tècniques de cultiu sostenible que com a consumidors hem d’exigir i de les quals n’hauríem de tenir més informació"\nS’ha posat el focus per aconseguir una alimentació més sostenible en dues idees: el consum de proximitat per evitar l’impacte del transport i la reducció del consum de carn. Són dues propostes certes però que val la pena matisar. El transport representa en general el 6% de la petjada de carboni del sistema alimentari, molt per sota, per exemple, de la petjada dels fertilitzants de síntesi o de la despesa en combustible per les feines del camp. Evidentment no té res a veure la petjada de l’aliment que es transporta en avió del què es transporta en vaixell o per carretera. Per tant, l’aposta per consumir de proximitat no ha de ser només per reduir el transport, ha de ser també per tenir un control i una influència sobre com es produeix l’aliment, les condicions socials i les tècniques de cultiu sostenible que com a consumidors hem d’exigir i de les quals n’hauríem de tenir més informació.\nRespecte al consum de carn també hi ha molts matisos. Els diferents estudis mostren una gran variabilitat de la petjada ecològica en funció del sistema de producció. Els sistemes intensius que basen la seva alimentació en pinsos importats, especialment la soja tropical com a font de proteïna, tenen un impacte enorme i molt discutible. Però sistemes de producció agroecològics, que aprofiten recursos locals són molt més sostenibles, més a prop de com eren les explotacions ramaderes en el passat, quan els animals s’alimentaven sobretot d’allò que no es podia aprofitar per al consum humà i oferien aliment i proteïna d’alta qualitat i molt eficient en l’ús dels recursos.\n"Una paradoxa bastant particular del sistema alimentari és que quan més cars són els aliments frescos és quan la seva qualitat és menor ja que, com segurament sabeu, l’aliment conservat o transportat de lluny no té mai la qualitat d’un aliment acabat de collir en el seu punt òptim"\nUn darrer aspecte que, des del meu punt de vista, és clau per una alimentació sostenible és el consum de temporada. L’oferta de productes frescos durant tot l’any és una proposta del mercat que comporta costos elevats de transport però també costos elevats de conservació d’alguns aliments. La llei de l’oferta i la demanda incentiva a oferir aliments en èpoques que són més escassos, que és quan es paguen millor. Això comporta una paradoxa bastant particular del sistema alimentari: quan més cars són els aliments frescos és quan la seva qualitat és menor ja que, com segurament sabeu, l’aliment conservat o transportat de lluny no té mai la qualitat d’un aliment acabat de collir en el seu punt òptim.\nCom a conclusió apuntem, doncs, tres propostes per a participar d’un sistema alimentari més sostenible: consumir de proximitat per demanar i exigir condicions dignes i sostenibles en la producció dels nostres aliments, menjar poca carn però de qualitat i produïda de forma agroecològica i comprar el producte de temporada que és el més bo i el més barat.


Els més de 5 minuts de glòria ~ La Mossegada\nBona tarda i bon dilluns internautes. 'Un sociòleg nord-americà va dir fa més de trenta anys que la propaganda era una formidable venedora de somnis, però resulta que jo no vull que em venguin somnis aliens, sinó senzillament que es compleixin els meus'. Segurament aquesta cita de l'escriptor uruguaià Mario Benedetti la subscriuria bona part dels catalans pensant en clau independentista. I és que aquest aquest somni que fa uns anys semblava una quimera, avui cada dia que passa va prenent una clara textura de realitat per molt que pesi a alguns.\nEl que és evident és la internacionalització d'un procès que fa un poc ningú no n'hagués donat un pèsol, especialment a la capital del Reino. Aquest cap de setmana ens assabentàvem d'un important reportatge de la BBC sobre el procès català on el president de la Generalitat és entrevistat per Alan Little, una de les cares més populars de la cadena pública britànica. Artur Mas destaca el fet que sent enveja dels escocesos pel tracte dispensat pel primer ministre David Cameron al permetre el referèndum.\nAfortunadament, sembla que el Diplocat i el lobby de relacions públiques Independent Diplomat, s'han anat posant les piles, si més no en quan a mitjans de comunicació que s'interessen pel conflicte. L'altre exemple que hem conegut avui mateix l'hem trobat al diari argentí La Nación , el qual considera el president de la Generalitat com un dels onze personatges que poden canviar el món en aquest 2014.\nDiu la saviesa popular que 'Si l'enveja es tornés tinya, mig món grataria', i al PPC no paren de gratar compulsivament al veure que el procés no es queda a casa sinó que viatja bastant més enllà. És aleshores quan el mestre de cerimònies de la confusió i mal perdre, també conegut com Enric Millo, surt a la palestra i fa declaracions com que és indignant observar com el president de la Generalitat s'ha convertit en un antisistema que no respecta la democràcia i no para d'utilitzar expressions bèl·liques. Interessant concepte de democràcia el d'aquells que han tancat amb pany i clau les urnes.\nL'altre punt que dia si i dia també es dediquen a escampar tant des del carrer Génova com de Ferraz és la idea que a Catalunya s'ha posat èmfasi en la qüestió nacional i s'ha donat l'esquena als problemes de la ciutadania. En aquest sentit no deixa de ser paradoxal l'informe que Intermón Oxfam ha presentat aquest matí, en que denuncia que Espanya s'ha convertit en el segon país de la UE en major índex de desigualtat econòmica, on les vint persones més riques del país disposen d'una fortuna de 77.000 milions d'euros, que és la mateixa quantitat que disposa el 20% de la població més pobra.\nIgual de pobre, però d'esperit, és el recentment designat cardenal Fernando Sebastián, el qual s'ha cobert de glòria i no precisament divina en una entrevista concedida al diari 'Sur'. Sa eminència, al igual que també va fer en el seu dia un democristià català aficionat a tocar la bateria, considera que la homosexualitat és una deficiència que amb el tractament adequat pot corregir-se. Sembla estrany que amb conductes tan retrògrades i antinatura, un príncep de l'esglèsia es dediqui a embrutar i torpedinar els aires frescos impulsats pel pontífex.\nEn el terreny de les perles, aquest dilluns ens hem llevat amb una informació arribada des de la ciutat mexicana de Mérida, on un ciutadà que encara no ha estat identificat, pres d'una eufòria altruista va sortir al balcó de l'ajuntament i va començar a llençar diners a dojo, fins a 5.000 pesos. No és d'estranyar que aquest fet comportés un autèntic alderull al carrer que obligà la policia a intervenir i a detenir el peculiar personatge. Posteriorment, el detingut no el nomenaren president d'una ONG ni d'una fundació, sinó que fou ingressat directament a un psiquiàtric, on suposem que els interns van rebre'l el filantrop amb el braços i carteres oberts.\nLa segona perla ens situa en terres asiàtiques, concretament a la universistat Kasetsart de Bangkok, on el professorat a pres mesures extraordinàries per evitar que els seus alumnes copiessin en els exàmens. El mètode revolucionari emprat ha estat obligar als estudiants a posar-se uns barrets dun estil que recorden els tapalls que porten els rucs per impedir que mirin als costats. En trobareu més detalls en aquesta crònica del Bangkok Coconuts.\nVeurem si gràcies al nou complement, els tailandesos converteixen les carbasses en melons.