El Racó d'Agostinet: de desembre 2008\nJa està ací. Ha arribat el cap de setmana, la celebració que tots els músics esperem durant tot l´any. És la nostra festa gran dedicada a la patrona de la música, Santa Cecília a la que li tenim una certa devoció tant els músics que creuen, com aquells que som un poc descreguts. La veritat és que motius més festius que religiosos són els que ens emocionen. Com sempre, i per quasi coincidència amb les nostres Festes Majors Patronals, la nosta particular Sta. Cecília la celebrem a finals del mes de desembre, tot i que aquesta volta ha sigut fins i tot després de Nadal. No importa. Ens espera un cap de setmana intens, musical i festivament parlant.\nÉs el moment en que una colla de xiquets i adolescents, aprenents encara del seu instrument i de la música, entren a formar part de la Banda. Després de 2,3,4 anys d´aprenentatge dur i sacrificat, i de passar per la Banda Juvenil, és el seu dia gran. Dia que tots els músics guardem en la memòria com un dels més especials de la nostra vida. S´estrena el flamant uniforme, (que al pas dels anys esdevindrà un poc brut i descolorit), els pares es muden, has de tenir la cara lluenta, les orelles ben netes, t´has d´afaitar la primerenca barbeta rosa que comença a nàixer en la teua careta encara semiinfantil. Et dirigixes al lloc on ha de passar la Banda realitzant eixa cercàvila dedicada a la patrona i en la que t´arreplegaran a tu i als teus companys, juntament. És una llàstima, que el notable creixement de Benidorm faça quasi impossible la tradició en que la Unió Musical arreplegaria als músics casa per casa. Mal menor. No passa res. Estàs nerviós. No saps que fer. De sobte, i a la llunyania, sents un pasdoble. Operador! (quin pasdoble més formidable!). La Banda s´acosta. Les traques mesclades amb la música ho anuncien. Ja veus la bandera, el Director, els baixos, bombardins i trombons, girar el cantó. Ja és la teua Banda. El Director s´arrima. Et besa. Et dóna la mà i et felicita. El teu moment, acompanyat ara pels acords de Segrelles, més traques i uns quants flashos per a immortalitzar l´instant. La mare s´emociona i L´auela plora. Uns quants músics en actiu trenquen la formació, tan sols per a vore com el seu fill, germà, cosí o simple amic, viu eixe moment especial. Nombrosos guiris amb cara aflamada, llambreguen amb simpatia, i fan també fotos a una de les tradicions musicals que podem dir que es celebra generalitzadament de nord a sud del País Valencià. Si n´estan d´encuriosits, aquestos britànics! Seguidament, et situes al capdavant de l´agrupació musical. Festa en Benidorm! del nostre mestre Rafael Doménech. Com no! Ens dirigim a missa, i mentre van caient més flashos i mirades de satisfacció dels teus familiars i amics. La gent t´aplaudix. És el teu moment de glòria que mai oblidaràs estigues on estigues, seguisques o no sent músic. T´esperen molts anys de música, de moltíssim més aprenentatge, de noves amistats i qui sap si amors, de divendres nit ocupats, de més assajos, de més celebracions de Sta.Cecília, de situacions emocionants i d´altres més tristes.\nSer músic, al cap i a la fi, és una mena de privilegi que ens diferencia humilment de la resta...\nPer això, m´agradaria donar l´enhorabona particular i col.lectiva de tots nosaltres, els músics que ja som en la B anda, a tots aquells nous músics que s´incorporen enguany a la Unió Musical de Benidorm. Gaudiu, i que almenys demà no ploga com l´any passat, i que també fem un bon concert! Amb el permís de la música sou els principals protagonistes:\nFlautes: Juan Fernández de Bobadilla Fuster; Tania González Campoy; Elena Sempere Ballester\nClarinets: Vicky Greeven; Marta Mora López; Ángel Luís Aparicio\nSaxos: Jaime Jesús Pérez Esteban; Miguel Navarrete López;\nBeatriz Igualada Escribano\nTrompeta: Emo Kostadinov\nTrombons: Tomás Trigo Ferrer; Pepe Picó Orozco\nVioloncelos: Eugenia Alvado Cabrera; Irene Torres Pascual\nPercussió: Luís Martínez Molines\nCONTINUA A www.umbenidorm.blogspot.com\nPublicat per Agostí Tiralí a divendres, de desembre 26, 2008 2 comentaris:\nDe loteries i anècdotes...\nFugint una miqueta de tots els “topicassos” puristes i anticapitalistes que pul·lulen i que sent al meu voltant, parlaré un poc de Loteria. De la tradicional Grossa de Nadal. Primerament, una de les frases que més es repetiran hui. “Ni la pedrea!” . Certament, a títol individual mai jugue. Altra cosa, són mons pares que entre compromisos, intercanvis i històries es deixen una considerable quantitat de cacaus. Xè, no m´ atrau, i no per ideologia ni res d´ això. No m´ atrau i prou. Tanmateix, tenia dos paperetes que regalaven a la Banda i a la Rondalla, i que amb un cert i fins i tot vergonyós afany de riquesa m´ he afanyat a comprovar. De forment ni un gra.\nTenia una certa esperança de seguir amb la ratxa iniciada amb la porra del Barça – R. Madrid en la que vaig guanyar 16 euros. I que em perdonen aquells que siguen del meu Athlètic de Bilbao o tots aquells valencianistes, perquè mai havia cantat tant un gol del Barça. Enguany estic gaudint molt amb els jugadors blaugrana, tot s´ha de dir.\nRecorde, si més no, certes anècdotes relacionades amb la Grossa de Nadal que m´apetix contar, que hui tinc certa melàngia. Si alguns recordeu, fa un parell d´anys el 1er Premi va recaure en el número 20297. Jo, la nit anterior havia eixit de festa per Alacant i havia “carregat” una miquitiua. Quan m´alce a les 10:30 del matí i pose Canal 9, pensava que seguia borratxo. Titular: “La Grossa arriba a Onil (d´on sóc) i a Benidorm (on visc)”. De sobte, veig que entrevisten a Marité, la lotera, que és la tia de la meua ex-xicona. Als dos minuts entrevisten a Merce Mira, l´ alcaldessa. I seguidament a la meua Iaia Maria!!!!, ja que sa casa quasi fita amb l´ Administració. En eixos moments, tenia més emoció per vore-la a ella que per la hipotètica sort. Quasi plore quan la vaig vore eixint de casa amb el seu davantal típic a xafardejar, i quan 6 o 7 micros (o carxofes que diu ella), d´A3, de C9, de Cuatro, T5, TVE van anar a entrevistar-la a la porta. I xè, mai m´havia rist tant, quan davant de tanta carxofeta i tantes preguntetes, la pobra dona l ´únic que va saber respondre (i en un valencià ben pur i sonor) va ser: “Recollons, xica. Tant a propiu queu tenia, i no m´ha tocat ni un quinzet, però m´alegre de que li haja tocat a gent del poble”. No sé jo si els mitjans espanyols li posarien traductor, és probable. I ja el súmmum que va agreujar el meu somriure, va ser quan me´n vaig recordar que eixos dies la pobra no portava dentadura. Ho va passar mal, però com de devanida va estar tot el Nadal cada volta que la paraven pel poble! Això sí, encara no sabem a qui li va tocar la Loteria aquell dia. I és que segons els de Castalla, els d´ Onil som més secs que el mugró d´ una bacora. Jo tampoc ho diria...\nAquell dia, també va tocar a una Administració de Benidorm, que està molt prop de la meua Banda de Música. Ma´ que és casualitat! També va tocar la Grossa a una Administració de la Rambla d´ Alacant, on el dia anterior, abans d´ eixir de festa havíem bromejat uns quants d´ entrar a comprar un decimet. “Agostinet, per on passes deixes sort” em deien alguns amics. No obstant a nosaltres, com deia la meua iaia, ni un quinzet.\nSi anem uns anys enrere, cal dir que mon pare tenia un “amic” que era President d´una Falla, i que sempre, després de passar Reis el visitava per a parlar i per a cobrar-li la Loteria, encara que no haguera tocat. Mon pare ho feia de bon gust i per compromís, com he dit. Que casualitat, que un any va tocar la Grossa, i per casa, ni va tornar l´home aquell ni quasi es va saber res d´ell, llevat que es va enemistar amb mitja família i mig poble. “Por el interés te quiero Andrés” (Andrés, es dia, certament).\nXè, el que tinc curiositat de saber, és de si al senyor Carlos Fabra haurà sigut premiat per enèsima volta, i si consegüentment es traurà “la pirula” en la seu d´ Esquerra Unida. Cada volta que veig, o sent a est e homenet, m´aferme en la convicció de que no vivim a un País normal.\nQuant al hipotètic premi, mai he tingut la certesa de per a que el faria servir. Sé que el fet de tenir els diners en mà, malva a les persones, però un bon pessiguet si que l´ haguera destinat a causes solidàries (com ONG´s o altres fundacions) o bé valencianistes. Els probables deutes també s´ hagueren vist afectats positivament. I com a capritxos confessables, m´agradaria comprar-me un bon fiscorn, i si sobra un pianet (no cal que siga de cola), i si torna a sobrar, voldria visitar diversos llocs que estan pendents del binomi temps suficient/diners suficients.\nI a vosaltres, vos ha tocat?\nSalut, i que la sort vos acompanye.\nPublicat per Agostí Tiralí a dilluns, de desembre 22, 2008 7 comentaris:\nEn els últims anys, he tingut la fortuna d´aprofitar com toca, el pont de la prostitució i de la putíssima, que alguns diuen en to de verba (cal avisar, que el nacionalisme espanyol, últimament mossega i té els nervis a flor de pell). Si en 2006 va ser Praga, 2007 va ser el torn per a Londres. A tots dos llocs, feia un fred que raïa, no cal dir-ho, però vaig gaudir com un xiquet d´altres cultures (xè, si jo pensava que el nacionalisme es curava viatjant! L´ espanyol almenys, no ho crec. Què coses...) així com van ser uns dies que diuen per a desconnectar i estar amb els pares.\nEnguany, i sense tanta gelor, me n´he anat a soles a un lloc més proper per a nosaltres, els valencians (invocant una mica al meu admirat, que no divinitzat, Joan Fuster). La capital del Principat, ha estat la meua destinació. Barcelona, la ciutat Comtal. Barna o BCN, per als neourbanites. Havia estat dues voltes. Bé, ara crec que tres. Una volta quan era menut i que em vaig posar prou malaltós, una altra que tornat de Terrassa vam visitar una oficina, i altra on vam anar a vore jugar al meu Athletic de Bilbao, que per cert va guanyar 1 – 2 amb gol de Santi Ezquerro (que després al Barça es va arrear la vida d´ un corregidor. Tot s´ha de dir). Aquesta volta, volíem haver anat a vore el Barça – València, però trobe que vam fer bé de no anar-hi. Per a recordar, la tana que ens van espolsar a nosaltres, els valencians (torna-li la trompa al xic).\nLa qüestió és que havia d´haver anat a tocar amb Gatxull a un concurs de les JEROCK que es celebrava el 5 de desembre, i que crec que és on el diputat Tardà va cridar allò de “Mori el Borbó, visca la República!” (quina, per cert?). Aneu amb cura, amics, quan crideu allò que cantava Al Tall de “li tallarem la cua, a Felip de Borbó!” (càntic indefugible per a tot valencianista com toca, xè), que de reivindicatiu a terrorista hi ha poc menys d´ un pas. No vam anar, perquè creiem que les JERC no ens van posar les millors condicions per a anar-hi. Quina discussió al Racó Català per cert! Tot semioblidat .\nMalgrat, la frustració de no poder anar, em va fer molta goleta, visitar Barcelona, a més de que allà, a una bonica residència, hi tinc a la Glòria, una gran amiga de tota la vida que s´ha portat molt bé amb mi estos dies. També he conegut a Mercè, Maria, etc. Molt bona gent i més xafardera encara, com jo , vaja. I més que m´ agradaria anar, però que tarde quasi 5 hores l´ Euromed d´ Alacant a Barcelona és una poca vergonya. Senyors! Quants anys portem reivindicant i apostant pel corredor mediterrani que els successius governs de socialistos i populistos ens han negat o han ignorat amb segura premeditació? Ja està bé de tant model radial sobre Madrid home! En fins, una quimera...Però bé, em va servir almenys per a llegir-me, gairebé, la darrera novel.la d´Enric Valor, Enllà de l´Horitzó. Com sempre, insuperable...\nM´ha encantat esguardar de prop el Tibidabo, passejar pel Passeig de Gràcia, admirar la Pedrera i la Casa Batlló, arribar a la Plaça Catalunya, observar L´ajuntament i el Palau de la Generalitat, baixar per les rambles, vore un port que denotava un volum comercial enorme, llambregar amb curiositat i deteniment els Mercats de Santa Llúcia i Sant Antoni, així com la visita frustrada a la Sagrada Família, o “Sagrados Andamios” (8 euros per vore sacs d´algeps, tones de ferralla i pols és una broma de mal gust), o bé el plaer de comprovar l´alt grau de normalització lingüística de la nostra llengua. De tota manera, a qui em torne a dir que el castellà està estigmatitzat, mal vist o en perill li espolse una mullà que se´n recorda de mi tota la vida. No hem de deixar-nos enganyar per mitjans de comunicació totalment manipuladors de la realitat i tendenciosos. La realitat (prou superficial, és cert) que vaig descobrir no és com la pinten, dissortadament per a alguns.\nLa veritat és que ú, es queda sempre amb ganes de més. Per això tornaré. Ho pensava quan des del seient del tren, veia allunyar-se Barcelona a les darreres hores del capvespre. No sé quan, però tornaré.\nSalut i Barcelona!\nP.D. Albert, la primera foto és la frontera de la Casa Batlló, la segona una foto a la Plaça Catalunya amb la meua amiga Glòria, la tercera isc jo a la porta del Palau de la Generalitat (amb ulls tancats, es veu que era un moment molt especial) i l´escut amb la senyera per damunt de mí. La quarta isc jo al costat d´una paraeta on venien material independentista no sols català, sinó també basc (quina basquitis tenen alguns, xè!). Isc amb un somriure de burleta i emprenyadoret... No vaig poder evitar la temptació.\nPublicat per Agostí Tiralí a dijous, de desembre 11, 2008 12 comentaris:


La Vall del Corb busca la diferenciació en els seus vins aprofundint en les arrels\nEts aquí:Pla d'Urgell»Mollerussa»Mollerussa inicia els tràmits per cedir els terrenys del nou institut, que s’ubicarà darrere l’escola bressol El Niu\nDimecres, 25 abril 2018 18:54\nLa jornada tècnica va tenir lloc a Ciutadilla. Laia Pedrós\nUna quarantena de persones van assistir el passat 20 d’abril a la jornada tècnica ‘Vinya, vins i territori a les Valls del Corb: Quina varietat he de plantar’, que va organitzar l’Escola Agrària de Tàrrega juntament amb l’Associació Vins del Riu Corb a Ciutadilla.\nSegons va explicar Pau Moragas, de l’entitat Vins del Riu Corb, “l’objectiu és definir la tipicitat dels vins que s’elaboren en aquesta subzona de la DO Costers del Sió per tal que els consumidors puguin identificar-los”. Així, en el transcurs de la jornada, els assistents van poder conèixer el caràcter comú dels vins que s’elaboren a la subzona Valls del Riu Corb. Per acabar va tenir lloc un tast guiat de tres vins elaborats amb macabeu a la part alta, mitjana i baixa de la zona.\nUna de les ponències va anar a càrrec del professor d’enologia a la Universitat de La Rioja, Juan Carlos Sancha, que es va mostrar optimista amb el sector i va assegurar que “en les varietats autòctones veig una bona oportunitat de negoci per a les empreses familiars”. En aquest sentit, Sancha va apostar “per aprofundir en les arrels i buscar la diferenciació”. Com a dades estadístiques, Sancha va explicar que al món hi ha un total de 6.154 varietats de vinya si bé només una quarantena formen el 80% dels vins que s’embotellen. Per aquest motiu, Sancha va insistir en “obrir les ments i innovar tenint en compte les arrels de cada territori”. El director de l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), Salvador Puig, es va expressar en la mateixa línia que Sancha i va dir que “la tendència de totes les DO és basar-se en les varietats de casa per ser diferents i únics”.\nDes de l’Escola Agrària de Tàrrega, el seu director, Ramon Cuadros, va destacar la jornada, que s’organitza des de fa tres anys, perquè “des del Departament d’Agricultura posem en valor la feina del territori facilitem a agricultors i viticultors la transferència tecnològica per ajudar-los a elaborar els millors vins”.\nLa subzona Valls del Riu Corb té plantades 1.700 hectàrees de vinya i l’associació reuneix 9 cellers.\nLlegit 62 vegades\tDarrera modificació el Dimecres, 25 abril 2018 19:11\nMés en aquesta categoria: « Castellserà estrena amb bona afluència de públic la fira Viu l'Hort\tCiutadilla retorna al seu passat medieval entre el 27 i el 29 d'abril »\nAnglesola\tBelianes\tCastellserà\tEl Tarròs\tGuimerà\tLa Figuerosa\tMaldà\tPreixana\tRocafort de Vallbona\tSant Martí de Maldà\tTornabous\tTàrrega\tVallbona\tVerdú\tVilagrassa\nCerca noticies d'altres poblacions de l'Urgell\nEl més llegit d'altres poblacions de l'Urgell\nMoren dos joves de 20 i 24 anys en un accident de trànsit a …\n11-09-2014 Llegit:3259 Altres poblacions de l'Urgell\nCONFERÈNCIA: EL MEU JARD" I ELS MEUS TESTOS\n25-11-2008 Llegit:2977 Altres poblacions de l'Urgell\n26-11-2008 Llegit:2544 Altres poblacions de l'Urgell\nGuimerà retornarà a l’època mitjana els propers dies 10 i 11…\n24-07-2013 Llegit:2478 Altres poblacions de l'Urgell\nEl Mercat Medieval de Guimerà arriba a la majoria d'edat els…\n07-08-2012 Llegit:2469 Altres poblacions de l'Urgell\nFitó inverteix 10 milions d’euros en un centre d’emmagatzema…\n31-07-2013 Llegit:2306 Altres poblacions de l'Urgell\nVerdú inaugura a la casa natal de Sant Pere Claver el refugi…\n13-04-2013 Llegit:2146 Altres poblacions de l'Urgell\nEls Tres Tombs d'Anglesola reuniran un centenar de carruatge…\n11-04-2013 Llegit:2034 Altres poblacions de l'Urgell\nCiutadilla reviurà el seu passat medieval els dies 4 i 5 de …\n25-04-2013 Llegit:1857 Altres poblacions de l'Urgell\nEl més llegit d'altres poblacions del Pallars Jussà\nLa cimera de l'Acadèmia de Talarn exigeix respostes al Minis…\n05-02-2013 Llegit:2339 Altres poblacions del Pallars Jussà\nLa Fira d'Art que es farà el 8 i 9 d'agost amplia l'oferta a…\n29-07-2009 Llegit:2310 Altres poblacions del Pallars Jussà\nUnes 3.000 persones passen per la Fira d’Art de Salàs\n22-08-2007 Llegit:2280 Altres poblacions del Pallars Jussà\nEl cuiner Òscar Luzón, del restaurant Gabs, guanya el XXIV C…\n22-01-2013 Llegit:2172 Altres poblacions del Pallars Jussà\nEl Govern impartirà el grau superior d’FP a l’acadèmia de su…\n17-11-2011 Llegit:2095 Altres poblacions del Pallars Jussà\nCreen quatre centres rurals de teletreball al Pallars Jussà\n31-03-2010 Llegit:2090 Altres poblacions del Pallars Jussà\nAnalitzen un pla pilot d’atenció a persones grans a través d…\n16-05-2012 Llegit:2053 Altres poblacions del Pallars Jussà\nEnvelliment i dispersió, problemes dels serveis socials a le…\n22-09-2010 Llegit:2045 Altres poblacions del Pallars Jussà\nEl príncep d’Astúries visita la central hidroelèctrica de Ta…\n11-04-2013 Llegit:2002 Altres poblacions del Pallars Jussà


Els castells sense folre esdevenen protagonistes d'una diada de Santa Úrsula de grans expectatives\nLa Colla Joves Xiquets de Valls i la Colla Vella dels Xiquets de Valls completen el 4d9 sense folre en la diada de Santa Úrsula TJERK VAN DER MEULEN\nVallsLa diada de Santa Úrsula confirma el tres de nou sense folre com la estructura més anhelada i a l'hora la de major dificultat. Les dues colles de la ciutat de Valls han volgut posar la cirereta a un final de temporada de pel·lícula coronant l'estructura inèdita, però el tres s'ha resistit fins a en tres ocasions. Les dues formacions han assolit un nivell espectacular en descarregat el quatre de nou sense folre, la Joves, a més, també ha arribat a carregar el dos de vuit. Si bé la Colla Vella dels Xiquets de Valls ha provat el tres de deu amb folre i manilles i el dos de nou amb folre, avui no han pogut certificar la seva millor temporada sumant els últims èxits de l'any.\nL'actuació s'ha posat en marxa amb un duel d'alta volada. Les dues formacions han decidit iniciar l'exhibició amb l'anomenat ‘castell total’, el quatre de nou sense folre. Si bé fins fa unes setmanes semblava que la carta més segura de la Colla Joves Xiquets de Valls, avui han optat de nou pel quatre per obrir la caixa dels troncs. La Joves l'ha alçat després d'un peu desmuntat i l'han treballat amb certa comoditat, si bé els pisos superiors han quedat tancats de mides. La Colla Vella podia haver esquivat la comparació directa però si una formació ha dominat enguany aquesta estructura aquesta ha estat la de la camisa rosada. L'han plantat a la primera i l'han apamat fins a l'aleta. Ha estat llavors quan el castell ha passat per un moment de nervis. Coneixedors del seu control han asserenat els ànims per protagonitzar un lent descens.\nLa Colla Vella dels Xiquets de Valls s'atreveix amb el 2d9f però el castell fa llenya quan es col·locava l'acotxador Tjerk Van Der Meulen\nEls programes de les dues formacions per a la seva última gran cita del calendari eren molt ambiciosos i això ha fet que la segona ronda acabés allargant-se més del compte. Els ‘camises vermelles’ han preferit aparcar el tres de nou sense folre per al tercer torn i enllestir primer aquelles construccions assolides enguany abans d'afrontar el repte del castell inèdit. El seu dos de vuit sense folre s'ha alçat amb seguretat però més a poc a poc del que ens tenen acostumats. Han col·locat el pis de dosos a bon ritme però després han espaiat l'ascens dels més menuts buscant certa tranquil·litat. L'estructura s'ha anat tensant i fins i tot n'ha arribat a perillar la carregada. Just després de l'aleta, el dos ha col·lapsat sense marge de treball. La Colla Vella ha volgut aprofitar el moment per fer un cop de puny sobre la taula. Han bastit el peu del dos de nou amb folre, sense manilles, i l'han atacat a la primera. El castell s'ha alçat dinàmic i no han aconseguit aturar-ne els moviments. Amb l'entrada de l'acotxador la torre s'ha ensorrat i la caiguda els ha obligat a reformular la seva actuació.\nDesprés de valorar la possibilitat d'atacar el dos de vuit sense folre, la Colla Vella dels Xiquets de Valls ha decidit canviar l'ordre plantejat, buscant el tres de deu amb folre i manilles. El folre ha treballat bé però les manilles no s'han trobat còmodes i això ha sacsejat l'estructura fins que han decidit desmuntar-la.\nLa Colla Joves prova sense èxit el 3d9 sense folre a la plaça del Blat Tjerk Van Der Meulen\nLa tercera ronda ha vist dues cares ben diferents; els del carrer d'en Gassó, amb dues aletes a la butxaca, l'han encarat decidits a fer història mentre que els del Portal Nou, amb una ronda menys, han notat la pressió habitual de la plaça del Blat. Si bé les colles encaraven el repte amb sensacions ben diferents, el protagonista era el mateix, el castell inèdit més anhelat, el tres de nou sense folre. La Joves l'ha intentant col·locant-hi cinc persones al forat que deixen els tres baixos del castell. N'han desmuntat el peu en dues ocasions i han fet sonar les gralles a la tercera. Han optat per un ascens pausat però han hagut de desmuntar l'estructura amb el pis de sisens col·locat. Hi han tornat però en el segon intent el tres s'ha tornat a deformar i aquest cop ha fet llenya mentre el desmuntaven. El pis de dosos ha arribat a remuntar l'últim nivell però no s'ha arribat a col·locar a lloc. La Vella no ha volgut perdre l'oportunitat de provar el tres abans del final de la temporada. Ells han optat per fer servir les tres agulles de la forma convencional i per buscar un ritme més àgil. El resultat, però, ha estat similar. Han col·locat el pis de sisens però han fet llenya quan el dos obert ajudava al seu company a situar-se a lloc.\nEls rosats han descartat un segon intent i han segellat l'actuació descarregant sense incidències un tres de nou amb folre que no els ha deixat descansar. La ronda de pilars ha vist els espadats de sis pisos de les dues formacions que, després d'una llarga i exigent actuació i de les diverses caigudes, han decidit descartar cap pilar superior.\nColla Joves Xiquets de Valls: 4d9, 2d8 c, id 3d9, i 3d9, P6\nColla Vella dels Xiquets de Valls: 4d9, i 2d9f, id 3d10fm, i 3d9, 3d9f, P6\ncollavella jovesvalls castellers valls Fira de Santa Úrsula


vigatans1705.net - Escàndol a l’Olímpic\nEscàndol a l’Olímpic\nHome/Escàndol a l’Olímpic\nPerdre punts contra el Barça pot passar, però perdre tal com es va perdre, és dolorós. Un 0-2 al minut 4, i un 0-3 al minut 15, va ser massa difícil de remuntar. Tot i això, les ganes, la pressió, la passió, i el bon joc, van fer que el partit acabés 2-3 i amb el Barça patint més del compte.\nÉs cert que vam entrar tard al partit i que fins el minut 15 el domini va ser blaugrana. Però a partir d’aquí, la truita es va girar i el Vic va començar a pressionar i atacar. L’1-3 d’en Lucas als 19 minuts donava ales al nostre equip, i l’Olímpic tornava a animar. El Barça va arribar a la desena falta just abans de la mitja part. Aquest cop, però, en Lucas no va poder transformar la falta directa.\nLa segona part començava freda, amb el Barça més pendent de defensar-se i el Vic buscant el segon gol que els acabés de posar dins el partit. En vam tenir, però també s’ha de reconèixer la bona defensa del Barça. Dins la segona part, el Barça també va fallar el regal dels àrbitres amb la desena falta del Vic, i en l’últim minut, tots dos equips van fallar la falta directa corresponent a la cinquena del segon cicle.\nMenció especial mereixen els àrbitres. Estem acostumats a veure arbitratges nefastos, a veure com afavoreixen el Barça, però feia temps que no vèiem el que es va veure ahir. Com dèiem, la primera part va acabar amb 10 faltes del Barça i 5 del Vic. No van tardar a igualar el marcador, encara que fos inventant-se les faltes. No és estrany que el Barça arribés a les 10 a la primera part. És el que té jugar al contacte, picar els estics, i jugar excessivament amb el cos. El que no pot ser, però, és que hagin de compensar les faltes de la manera que es va fer, inventant-se agafades, xiulant les faltes al revés, i xiulant com a faltes bloquejos legals.\nPerò l’espectacle del àrbitres no va acabar aquí. A la segona part van sortir decidits a cobrir-se de glòria, i ho van fer. Quan més pressionava el Vic, quan el Barça estava més nerviós, en Carbó va fer un gol sortint de darrere la portaria i posant la bola al pal curt –el famós gol del tonto. Amb aquest 2-3 començava un nou partit i encara quedaven 9 minuts. Però els senyors de groc, que podien anar tranquil•lament de blaugranes, van decidir anul•lar el gol. A més a més, hem de tenir en compte que aquest gol venir precedit un clar penal a favor del Vic. Mai vist.\nTres minuts més tard, però, la ràbia es va convertir en alegria fent, el mateix Jordi Carbó, el 2-3. Ara, però, quedaven, només, 6 minuts. Per el Vic estava disposat a qualsevol cosa. Però per si no n’hi hagués hagut prou, a falta d’un minut i mig i amb 2-3 al marcador, es van inventar una targeta blava, ni tan sols ells saben el perquè, a en Lucas que deixava el Vic amb 3 jugadors al final del partit. La compensació amb la targeta blava a en Reinaldo arribava massa tard.\nEn definitiva, un partit vibrant, de bon hoquei i d’aquells que fan afició, que només va resoldre la bona sortida del Barça i el matiner 0-3. És molt difícil remuntar tres gols, però ho vam estar a punt de fer. La sensació dels quasi 2.000 aficionats al final del partit era que amb cinc minuts més, el partit s’hagués tenyit de blanc i vermell. I és que amb el joc ofert, aquest any podem fer grans coses. I encara més si l’afició respon com ahir. L’Olímpic era el de les grans ocasions, tothom pressionant els àrbitres i animant els nostres jugadors. Una afició exemplar i espectacular.\nL’últim apunt que cal fer és sobre la pista sintètica. Molt se n’ha parlat i tothom hi ha dit la seva. El que és clar, és que és molt bonic tenir hoquei cada setmana per la tele i que és un gran avanç pel nostre esport. Però també és clar que els grans perjudicats són els jugadors i l’espectacle. No és el mateix jugar sobre el terrazzo on entrenes cada dia, que no pas sobre una superfície sintètica que patina més del compte i que la pilota bota totalment diferent. Ens aventurem a preguntar, a veure quants cops veurem un partit retransmès des del Palau Blaugrana. Amb tanta afició culer a TV3 dubtem que vulguin perjudicar el seu estimat equip.\nAra i sempre Club Patí Vic\nOrgullós de ser del Vic\nBy Vigatans1705|2011-11-08T00:00:00+00:00novembre 8th, 2011|General|0 Comments\nAbout the Author: Vigatans1705\nCOMUNICAT DE VIGATANS 1705 DAVANT L’ACTITUD POLICIAL DEL PASSAT DERBI\nResum Supercopa 2015\nLa Supercopa: el proper repte\nBENVINGUT, MARTÍ CASAS\nTiti Roca, l’adéu d’una llegenda\nL’HC Igualada, rival del CP Vic als quarts de final de la CERS\nTERCERA GOLEJADA CONSECUTIVA DEL CP VIC\nSEGONA PART CONTUNDENT DEL PATÍ VIC\nVigatans 1705 | 2004-2015 | Powered by Codibit


Trempera literària: de febrer 2011\nLluïsa Julià ja fa molt temps que es dedica a l'estudi d'aquest gran autor de la narrativa breu. Ara ens ofereix una nova mirada amb la publicació de Ruyra:l'home i la seva imatge.\nL'autora intenta rebatre el retrat que en va fer Josep Pla (“un gran decrèpit, brut i dominat per la dona”) i el situa en el lloc que li pertoca: un gran escriptor, un bohemi, escèptic davant del poder, gran amic del biòleg Ramon Turró, que era un esquerrà acèrrim i ateu, i amb una vida personal molt complexa.\n“Ruyra, l'escriptor, és la imatge d'una dualitat feta de contrastos molt marcats. És una constant de la seva obra, de la seva vida. Es tracta d'un dualisme que no sols es reflecteix en el títol dels contes de principi del segle XX-les marines davant els boscatges-,sinó en les posicions extremes mantingudes: agnòstic i després cristià militant, anticatalà i punt central de la prosa moderna; d'èxit esclatant i d'algun fracàs estrepitós; i encara: escriptor d'una rara perfecció formal que contrasta amb una certa descurança personal al final de la seva vida; capacitat de portar la narrativa catalana a la plena modernitat i també de mantenir posicions obsoletes; la imatge pública i la vida personal complexa, reservada, sobre la qual intenta no parlar, plena d'interrogants mai explicats”\n“A Malgrat, a Blanes o a Barcelona, Turró i Ruyra enforteixen la seva amistat, amb les seves lectures, els seus escrits. Llegiren i imitaren els escriptors romàntics europeus, moltes obres dels quals tenia Turró: Byron, Walter Scott, Dickens, Schiller, Goethe, Heine, Racine, Corneille, Molière, Victor Hugo...També Dante, Milton i Shakespeare, aquests darrers foren els que més va seguir Ruyra”\n“Moria al cap d'uns mesos d'un darrer atac de cor al seu domicili barceloní. Era el 15 de maig de 1939. L'acompanyava la seva muller, l'amic Junceda i al cap de pocs dies és enterrat al cementiri de Blanes. Gairebé ningú no se n'assabentà. La majoria eren fora, a l'exili”


Descobreix - Mont-roig Miami - Costa Daurada\nEndinseu-vos al gran jardí mediterrani de la vostra casa de vacances, entre el mar i la muntanya no tindreu temps d’avorrir-vos!\nDeixa que les olors del mar i les pinedes perfumin les teves vacances, que una gastronomia d’arrel et permeti descobrir nous sabors i aromes, que el ric patrimoni et faci aprendre noves històries i llegendes, que l’esport en contacte amb la natura et faci superar nous reptes o que l’art de Joan Miró et permeti somiar despert. Són només algunes de les essències mediterrànies més íntimes de Mont-roig Miami que has de viure!\nUs proposem conèixer Mont-roig Miami del mar a l’interior en un dia. Comenceu el matí connectant amb el mar mentre voregeu amb bicicleta les cales de Miami Platja, recupereu forces tot fent el vermut i un àpat en algun dels restaurants ubicats al passeig marítim. Per la tarda us proposem endinsar-vos per la nostra història a través d’una visita al nucli antic o fer una petita excursió a peu des del poble fins l’ermita més singular de la Costa Daurada, la de la Verge de la Roca.\nVet aquí algunes de les propostes per descobrir Mont-roig Miami en un cap de setmana. Comenceu els matins fent esport, iniciant-vos al golf, fent una excursió a peu per les monumentals barraques de pedra seca o bé escoltant els batecs del mar amb la pràctica de paddle surf. Podeu fer parada per agafar energies als restaurants de Mont-roig del Camp o Miami Platja i per les tardes fer salut passejant pel nucli antic de Mont-roig del Camp, visitant l’ermita de la Roca o bé fent una excursió per l’exuberant barranc de la Mina de les Nines.\nL’interior de Mont-roig del Camp amaga paisatges que no són més que exquisits tresors de la natura. Entre els espais naturals més desconeguts s’hi troba el barranc de la Mina de les Nines, el qual travessa la fèrtil plana del Camp de forma sinuosa i exuberant i ens dóna pistes de l’aprofitament de l’aigua en el passat. La muntanya Blanca, a la serra de Llaberia, és un brillant mirador de la Costa Daurada i un llibre obert sobre els processos geològics al sud del Camp de Tarragona. L’Areny forma un paisatge emmirallat, fantasiós, on la roca vermella s’encapritxa a lluir mil i una formes, unes formes que serviren d’inspiració per a genis universals com Joan Miró.\nA Mont-roig Miami som molt amics de la bicicleta. Les característiques geogràfiques del terme municipal, dins una gran plana al·luvial vigilada per petites elevacions de muntanya baixa, el fan idoni per a la pràctica de BTT. És per això que hem dissenyat fins a 10 rutes de diversa dificultat que sumen gairebé 140 km i que transcorren pels camins del nostre terme municipal. Us animem a escollir la vostra ruta i gaudir del paisatge mediterrani!\nAtenció, vaixell a la vista! Viatgem a l’època en què pirates i corsaris freqüentaven la costa de Mont-roig Miami. En el passat, Miramar o Guardamar, l’antic poble mariner ubicat a l’actual Miami Platja, comptava amb un port que servia per enviar mercaderies des de l’interior de la península ibèrica fins a Barcelona. Tot plegat era molt llaminer pels pirates i corsaris que de tant en tant no només interceptaven les mercaderies sinó que també saquejaven els pobles mariners i d’interior. Sovint amagaven els seus botins en les innumerables i segures cales de Miami Platja. Us animeu a trobar els botins?\nLa costa de Mont-roig Miami és immensa, amaga racons poc alterats i de gran bellesa paisatgística. Són espais litorals ideals per connectar-se amb la natura a l’hora d’anar a la platja. Hi trobareu més de 12 km de platges i cales moltes d’elles verges o semiverges sobretot a la zona nord. Aquí, la baixa presència de l’home ha permès conservar espais litorals amb un gran interès natural i paisatgístic. Entre tots aquests ambients en destaca la platja de l’Estany Gelat, una petita llacuna plena de biodiversitat, o la platja de la riera de Riudecanyes i la seva desembocadura, la qual forma un petit aiguamoll. Tot aquest conglomerat de platges i cales verges i semiverges forma la Costa Daurada més natural i salvatge.


Les plataformes de bus a França porten el segell de Zicla\nHome / Bloc. / Economia circular / França aposta per les plataformes de bus Vectorial® de ZICLA.\nDes que en 2014 l’Adreça tècnica de Territoris i Ciutats CEREMA inclogués la plataforma per a la millora de l’accessibilitat als autobusos Vectorial de Zicla en l’informe “Point d’arrêt bus – Quais modulaires” com una de les dues plataformes recomanades, la instal·lació d’aquestes plataformes s’ha anat instal·lant al llarg del país gal.\nCEREMA és una institució pública depenent del Ministeri de Desenvolupament Sostenible de França especialitzada al mig ambient, planificació i sostenibilitat.\nEls avantatges de la plataforma bus Vectorial® de Zicla.\nEntre els avantatges que ofereix la plataforma bus Vectorial® de ZICLA, el CEREMA en el seu informe destaca les següents:\nÉs un sistema fàcil i ràpid de muntatge i desmuntatge. No requereix l’ús de grues ni eines especials perquè les peces que componen la plataforma són lleugeres.\nLes plataformes presenten una alta resistència als impactes.\nEl sistema d’ancoratge permet adaptar-les fàcilment a un terreny irregular.\nEn ser un sistema modular, és fàcil reemplaçar les peces danyades.\nEl respecte pel medi ambient a l’hora de dissenyar la plataforma i els elements que la conformen: les peces són de plàstic reciclat i reciclable.\nRequereix molt poc manteniment i posseeix una gran resistència a la intempèrie.\nPlataformes bus Vectorial de ZICLA a França.\nEntre les ciutats franceses que han apostat per la plataforma bus Vectorial® de Zicla es troben Estraburgo, La Crouzielle, Clermont Ferrant o Saint-Brieuc. Aquestes plataformes han complert amb diferents objectius ja que mentres la de la Crouzielle mostrava com es pot adaptar a l’entorn rural, la instal·lació de Grenoble va ser usada per al transport intern del personal en una planta industrial. L’adaptabilitat de la plataforma també es pot apreciar en la instal·lació de Saint-Brieuc, on es va optar per una plataforma en forma de L per millorar l’accessibilitat.\n13 Abr, 2017 I Categories: Actualitat, Economia circular I No Comentarios


El temps a Palamós: Dilluns radiant i amb tramuntana\nMatí radiant a Palamós. Imatge mostrada a l'Informatiu de TV2 Catalunya.\nAvui dilluns, a Palamós hem tingut una situació meteorològica que ens ha portat un dia radiant, malgrat algun núvol baix decoratiu a sobre el mar. Aquest domini del sol i la bona visibilitat existent, han sigut propiciats pel vent de tramuntana que ha bufat moderat amb cops forts, especialment de matinada tot aixecant cert rebombori.\nCal destacar que el sistema frontal, tal com era previst, només ha deixat algun plugim durant la nit/matinada de diumenge a dilluns. A Palamós hem recollit la modesta quantitat de 2,2mm.\nA la resta del Baix Empordà han caigut 3,1mm a Calonge, 2,9mm a La Bisbal d'Empordà, 2,8mm a Palafrugell o 2,6mm a Verges, per posar alguns exemples.\nRatxes màximes de tramuntana d'avui dilluns a l'Empordà:\nPortbou 141km/h., Castelló d'Empúries 102km/h., Roses 91km/h., La Jonquera 87km/h., Verges 82km/h., Figueres 74km/h., Palamós-La Fosca 72km/h., Palafrugell 71km/h., Sant Pere Pescador 66km/h., Calonge 66km/h.\nPel que fa a les temperatures de la nostre comarca, les màximes han remuntat respecte dies enrera i han sigut molt homogènies. El valor més elevat s'ha situat en els 15,9ºC de La Bisbal d'Empordà i la màxima més baixa s'ha donat a Palamós i a Sant Feliu de Guíxols amb 14,3ºC.\nLes mínimes, per la seva banda, han oscil·lat entre els 6,4ºC de La Bisbal d'Empordà i els 8,4ºC de Palamós.\nDia assolellat des del port, amb algun Stratocumulus a sobre el mar.\nAltres dades meteorològiques d'avui dilluns 28 de gener del 2013 a Palamós., temperatura màxima 14,3ºC, mínima 8,4ºC. Pluja 1,6mm. Vent de tramuntana a 20km/h de mitjana, sobretot de matinada i al matí. Ratxa màxima de vent 69km/h N. Estat de la mar amb marejol arran de costa i maror o forta maror mar endins (onatge sig. de 1,03m a les 17:20h a Blanes). Pressió atmosfèrica màxima 1025hPa, mínima 1009hPa. Humitat relativa màxima 92%, mínima 49%. Dades de meteoclimatic.com i xiom.cat\nBona visibilitat degut a la tramuntana, amb marejol i algun núvol baix decoratiu a sobre el mar avui al migdia.\nPer aquest dimarts, a Palamós esperem un dia dominat pel sol. Malgrat tot, poden aparèixer alguns núvols alts decoratius al llarg de la jornada i algun núvol baix esporàdic de bon matí.\nLa temperatura mínima serà més baixa que el dia anterior i la màxima pot ser igual o una mica més alta.\nEl vent al nostre sector costaner bufarà fluixet amb component variable o restarà en calma, durant la nit/matinada de dilluns a dimarts. Al matí entrarà vent fluixet de garbí. A la tarda tindrem vent de garbí a 6/10 nusos. A la nit s'espera vent fluixet de component oest.\nA mar tindrem marejol arran de costa i maror mar endins durant tota la jornada.


La COVID-19 en l'àmbit de la construcció a Buenos Aires i la seva àrea metropolitana | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nArgentina, davant la crisi sanitària mundial per la pandèmia del Coronavirus, va prendre mesures preventives per mitigar la propagació del virus i el seu impacte en el sistema sanitari, disposant d'aïllament social, preventiu i obligatori per a tota la població, des del 20 de març. Durant el cap de setmana anterior ja s'havien cancel·lat diversos esdeveniments relacionats amb la cultura i durant aquella setmana van parar les classes a les escoles. En aquell moment el país encara registrava pocs contagiats. A la quarantena hi ha un llistat d'activitats i serveis declarats essencials en l'emergència. Ja el primer decret (297/2020) declarava el 'personal afectat obra pública' com essencial, però han anat ajustant alguns punts  per poder permetre el funcionament de certes activitats. Per exemple, es va incorporar la 'Venda d‘insums i materials de la construcció' per poder reactivar algunes obres públiques. Altres previstes per al 2020 han quedat neutralitzades o suspeses ja que s’han destinat part dels pressupostos anuals a projectes per a l'emergència actual.\nA dia d'avui queden fora de la reincorporació a la feina presencial els treballadors d'empreses constructores i estudis d'arquitectura que realitzen obres privades. Es preveu uns mesos de difícil supervivència professional en el sector. Val a dir que abans de la quarantena la situació en l'àmbit de la construcció ja no era massa encoratjadora. D'altra banda, un punt positiu és que s'està treballant conjuntament en diferents municipis i jurisdiccions de diversos partits polítics. En aquest sentit es va implantar un pla de contingència per afrontar el pic de la pandèmia previst per als primers dies de maig (en base a estudis del Ministeri de Salut de la Nació). A 13 d'abril, les xifres oficials a Argentina són: 2.277 contagiats, 98 morts i prop de 600 recuperats. Al llarg d'aquestes setmanes s'estan habilitant diversos espais per enfortir l'estructura sanitària existent. I com es concreten aquestes mesures per poder atendre un possible pic de persones contagiades? Com en altres països s'ha optat per diferents solucions arquitectòniques, que van des de mòduls de muntatge ràpid, la instal·lació de contenidors reaprofitats d'altres catàstrofes humanitàries, fins a l'adequació d'Hospitals i llocs culturals. Es detallen a continuació:\n- Hospitals Modulars d'Emergència: són mòduls escalables i realitzats a través de la metodologia de la construcció en sec (seguint el mateix concepte i tecnologia dels hospitals que es van construir a la Xina); aquests van annexats a estructures hospitalàries existents. Un dels exemples és el que s'està construint a Hurlingham (segon cordó de l’àrea metropolitana).\n- Hospitals Militars reubicables (HMR): estan formats per contenidors, fàcils de muntar i transportar, que van separats en diferents unitats mèdiques. El principal d'aquests HMR està instal·lat al Camp de Maig, a San Miguel (a uns 40 min. De la Ciutat). La Força Aèria en va instal·lar un altre al recinte de l'Hospital Aeronàutic Central, a Nova Pompeia, a la Ciutat.\n- Refuncionalització d'hospitals en funcionament: és el cas de l'històric Hospital Muñiz, que serà el centre de referència a la Ciutat. De la mateixa manera que en altres hospitals s'instal·laran fora dels pavellons 1 UFU (Unitat Febril d'Urgència) per rebre els pacients amb símptomes lleus per realitzar-los test de la COVID-19.\n-Transformació de centres no hospitalaris: entre ells, destaca el projecte de transformació de la gran fira de Ciència i Tecnologia de Tecnópolis, als voltants de la Ciutat. Aquest preveu una segona fase que duplicaria la quantitat de llits de ser necessari. I en el municipi de la Plata, al parc educatiu La República dels Nens i en els principals clubs de futbol com el "Gimnàstica i Esgrima" i el "Estudiants" es van instal·lar, a l'igual que en altres centres esportius de país, hospitals de campanya amb llits per atendre malalts lleus de la zona.\nArgentina està, igual que altres països, veient dia a dia com evoluciona la situació per adaptar-se a les futures necessitats sanitàries, també des del sector constructiu.\nMaria Ribes Eritja, arquitecta. Corresponsal del COAC a Buenos Aires, Argentina. Abril 2020\nBoletín Oficial de la República de Argentina:


RADIOTEATRE.COM - Temporada estable de Teatre Radiofònic: La madre guapa (Segona part)\nA la primera part, Elena, una dona vídua i mare de tres filles i dos fills ja adults, 'la madre guapa', que conserva encara la seva bellesa juvenil, planeja tornar-se a casar amb Enrique. Enrique és un gran amor de joventut, un amor secret i el veritable pare d'un dels seus fills, en Jaime, que Elena va concebre en adulteri. El matrimoni d'Elena amb Enrique és una solució als problemes econòmics de la família, però no tots els seus fills veuen amb bons ulls aquesta unió, i això crea una situació complicada en el nucli familiar.\nL'oncle César, el germà d'Elena i amic personal d'Enrique, queda preocupat quan s'assabenta que Elena ha estat vista als afores de la ciutat passejant al costat d'un home, i la pressiona perquè es casi amb Enrique el més aviat possible. El que César desconeix, és que l'home amb qui Elena es veu d'amagat no és altre que el mateix Enrique. César, sabedor de les dificultats del matrimoni anterior d'Elena amb el seu primer marit Carlos, un home que no l'estimava i que tenia més d'una amant alhora, queda sorprès quan Elena li confessa que té un fill il·legítim, en Jaime. Però li amaga que l'autèntic pare és el mateix Enrique. La conxorxa entre Enrique i Elena per veure's secretament, i el sentiment culpable pel fill il·legítim que tenen en comú, fan que Enrique, d'amagat, mogui els fils per tal que Jaime obtingui un ascens laboral amb un sou altíssim però que l'obliga a marxar a l'estranger. Jaime, en rebre la notícia, canvia d'opinió respecte al compromís de la seva mare i s'interposa entre els dos amants per impedir el matrimoni, però, finalment, després de parlar amb la seva mare i l'oncle César, accepta el compromís. Però hi ha un altre entrebanc. Amparo, la filla gran, tampoc accepta el compromís de la seva mare amb Enrique, però per motius ben diferents. Amparo està secretament enamorada del seu futur pare adoptiu i fa tot l'impossible per prendre-li l'amant, fins el punt de fer-se regalar una joia caríssima que posa en desacord la relació entre els germans.\nEls dies passen i la boda és cada vegada més imminent. Enrique ha convidat una parella d'amics xilens per fer unes partides de pòquer i prendre unes copes. Ell, uns seixanta anys, i ella, vint. Tot és a punt i els xilens ja arriben.\nUs recordem que la versió radiofònica que avui posem en antena és un enregistrament del Quadre de Veus de Radioteatre de l'any 1987, sota la direcció de Joan Garrigó, segons l'adaptació de Rafael Peris, i amb les veus de Maria Glòria Farrés en Elena, Joana Palau en Amparo, Maria Josep Massaguer en Belén, Margarida Fabregat en Marisa, Margarida Fullola en Teresa, Teresa Casals en Josefina, Antoni López en Jaime, Ramon Bravo en Enrique, Joan Salvador en Perico, Anselm Marcet en César, Ismael Majó en Alfredo, Lluís Barón en Arturo i Angel Cazorla en Federico. La narració és de Guillermo Salceda, el Muntatge Musical de Nina Mataix, i la realització tècnica de Josep Lluís Lanau.\nSandra Veloy Radio Barcelona José Luis Alomso de Santos Aurora negra Hugo Bassiner Flors i violes Santiago Vendrell Richard Wagner Teatre Alegria Moliere COM Ràdio Radio Terrassa Nus Kent Wilson William Somerset Maugham


Membres de l’equip del film presenten la pel·lícula “La mort de Guillem” a Burjassot – Ajuntament de Burjassot\nMembres de l’equip del film presenten la pel·lícula “La mort de Guillem” a Burjassot\nDes de 06/11/2020 fins a 06/11/2020\nEl cinema Tívoli de Burjassot albergarà dos dies seguits, el dijous 5 i el divendres 6 de novembre, tots dos dies a les 20h, la projecció de la pel·lícula “La mort de Guillem”, una cinta del director Carles Marques-Marcet que recrea l’assassinat del jove antifeixista de Burjassot, Guillem Agulló, en la pasqua de 1.993, per part d’un grup d’ultradreta, en la localitat valenciana de Montanejos.\nPrevi a la projecció del divendres 6, sobre les 19:45h, els espectadors i espectadores que acudisquen al cinema local, tindran l’oportunitat de conéixer els detalls d’aquesta producció valenciana amb la presentació de la mateixa per part de dos rellevants membres de la pel·lícula: Rafa Molés, de la productora Suicafilms que ha participat en la realització i de Yani Collado, actor que interpreta el paper del jove Guillem en els dies previs al seu assassinat. La presentació de “La mort de Guillem” comptarà amb la presència de la regidora responsable de l’àrea de Cultura de l’Ajuntament de Burjassot, Estefanía Ballesteros; de la regidora responsable de l’àrea de Benestar Social i Participació Ciutadana, Yolanda Andrés i de la regidora d’Educació i Promoció del Valencià, Manuela Carrero.\nProtagonitzada per Pablo Molinero i Gloria March, representant a Guillem Agulló i Carme Salvador, pares de Guillem, la pel·lícula valenciana, i en valencià, que inclou bona part del seu metratge rodat a Burjassot, se centra el dolor de tota una família, davant l’assassinat d’un fill i la seua lluita perquè la seua mort no es manipule considerant-se resultat d’una simple baralla entre bandes. El camí, ple d’obstacles i d’una guerra mediàtica paral·lela al procés judicial, estarà a punt de destrossar a la família, que haurà d’aprendre a viure el duel per la mort d’un fill mentre lluita per la seua memòria.\ntívoli, pel·lícula, cinema, La mort de Guillem


LOPD | Cruma\nDe conformitat amb el que preveu el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d ́abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d ́aquestes dades, així com la Llei Orgànica 3/2018 de 5 de desembre de Protecció de dades personals i garantia dels drets digitals, li informem que les dades personals facilitades a través del formulari, així com la seva adreça de correu electrònic, formen part d ́una base de dades que és tractada pel Taller d'Arts Escèniques Cruma (Associació Fum Blau), amb domicili professional a Tàrrega, C/ Sant Pere Claver nº 16, 4t pta 2 i proveïda de NIF nºG25823139, amb la finalitat d ́informar-lo sobre els serveis professionals del Taller d'Arts Escèniques Cruma.\nSe l ́informa que podrà en qualsevol moment oposar-se a aquests tipus d ́enviaments, lliurant un correu electrònic a l ́adreça hola@crumataller.com i sol.licitar la baixa del seu contacte en la base de dades que té el Responsable del Tractament.\nAquestes dades consisteixen en el nom i cognoms i adreça de correu electrònic, que són les dades requerides per tal de contactar amb Taller d'Arts Escèniques Cruma.\nPel cas que Taller d'Arts Escèniques Cruma (Associació Fum Blau) contracti amb tercers (encarregats del tractament) que accedeixin a les dades de caràcter personal per raó dels serveis contractats, s ́atorgarà el contracte previst en l ́article 28 del Reglament. En l ́esmentat contracte es regularà l ́ús i la confidencialitat de les dades de caràcter personal, de conformitat amb el que es disposa en la legislació vigent, així com les mesures de seguretat de les quals disposa l ́encarregat del tractament per tal de garantir la confidencialitat de les dades.\nAl omplir els formularis continguts en la web l ́interessat presta el seu consentiment perquè les dades de caràcter personal subministrades siguin incorporades al citat tractament, essent objecte de tractament per la mateixa de conformitat amb la present política de privacitat. De la\nmateixa manera consent perquè se li trameti de forma periòdica la informació sobre els nostres serveis que abans s ́ha indicat.\nA. El dret d ́accés. En exercitar el dret d ́accés l ́interessat podrà optar per consultar-ho a través del lliurament d ́un correu electrònic a hola@crumataller.com o bé a través de la comunicació per escrit dirigida a CRUMA al domicili abans indicat del carrer C/ Sant Pere Claver nº 16, 4t pta 2 de Tàrrega (Lleida).\nTaller d'Arts Escèniques Cruma (Associació Fum Blau) procedirà a notificar la seva decisió en el termini d ́un mes. Si fos en sentit afirmatiu l ́interessat podrà accedir a la referida informació en el plaç de 10 dies següents a la seva notificació.\nTaller d'Arts Escèniques Cruma (Associació Fum Blau) procedirà a la rectificació o cancel.lació dins dels 10 dies següents al de la recepció de\nD. El dret de limitació podrà ser exercitat, prèviament al dret d ́oposició al tractament de les seves dades, i mentrestant no es resolgui aquest últim, es limiti el tractament de les mateixes.\nLes dades s'hantractatil·lícitament.\nLes dades s'han obtingut en relació amb l'oferta de serveis de la societat de la información adreçada a menors.


Vam arribar a Phnom Penh coneixent les bestieses de Pol Pot comeses entre 1975 i 1979 a la capital de Cambotja.\nUn company de viatge n’havia conegut el lloc i les històries en un viatge anterior: als anys noranta, amb els fets molt tendres.\nLa visita del lloc de confinament i tortura dels adversaris del nou règim va ser angoixant. En Pol Pot s’hi afegia un element de crueltat primitiva. L’home, en contextos extrems, pot ésser,- i ha estat-, furiosament agressiu i tremendament assassí. No sols lleons o panteres. Homes.\nEm va sorprendre que els dirigents comunistes usessin un institut dels temps colonials francesos com a presó. Aquell institut d’ensenyament secundari de Phnom Penh era molt ben construït . Posseïa un bell pati, ample, amb arbres. Les aules eren ben orientades, il·luminades. Els passadissos i escales convidaven a imaginar els estudiants cambotjans d’abans de 1975 amb una visible sociabilitat amable.\nTanmateix, després de 1975, aquell institut és una panòplia de l’horror. L’esperit d’ensenyar, sempre noble, ha fugit d’aquell lloc per sempre més.\nEl silenci es torna espès. Potser un dels documents més inquietants és la fotografia de la dona, amb el seu fill, d’un militar que intentà un atemptat contra Pol Pot, i fallà. És bellíssima i coneix la mort a prop. La mort de tota la nissaga- inclòs el bebè- formava part del propòsit deliberat dels comunistes maoistes de destruir els adversaris fins a l’arrel per evitar la venjança. Matar nens també formà part de la política de Pol Pot.\nAnàrem després al memorial de les fosses comunes fora de Phnom Penh entre carreteres plenes de clots i caos circulatori. El guia cambotjà ensenyava el Palau Reial, impol·lut, amb gran delectança mentre que la ciutat navegava en un laberint calorós difícil de capir per a un europeu. El sentit comunitari és molt escàs. La netedat pública, molt arbitrària. La netedat personal, perfecta.\nAl memorial veiem una columna de calaveres amb forats de diversa mida i estil. Mataven tirant al cap amb tota llei de baionetes, barrons, destrals, ganivets i altres eines brutals. Escruixidor.\nNomés la naturalesa amorosia tanta misèria. Callàvem; escoltàvem; miràvem. Un ocellet dansava un ball de festeig nupcial davant d’una femella invisible i potser reticent. Feia gràcia, l’ocell estarrufat obrint el ventall enmig d’aquell silenci parat, quiet, sepulcral, atònit.


Com arribar a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella amb Bus\nCom arribar a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella amb Bus?\nIndicacions a Pic Oest De Casamanya de Andorra la Vella amb transport públic\nLes següents vies de trànsit tenen rutes que passen a prop de Pic Oest De Casamanya\nEstacions de Bus a prop de Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nBus línies a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nQuines són les estacions més properes a Pic Oest De Casamanya?\nLes estacions més properes a Pic Oest De Casamanya són:\nPlaça De L'Areny és a 6176 metres de distància, 79 minuts caminant.\nQuines Bus línies paren a prop de Pic Oest De Casamanya?\nAquestesBus línies paren a prop de Pic Oest De Casamanya: L4.\nTransport Públic fins a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nEt preguntes com arribar a Pic Oest De Casamanya dins de Andorra la Vella, Andorra? Moovit t'ajuda a trobar la millor manera d'arribar a Pic Oest De Casamanya amb indicacions pas a pas des de l'estació de trànsit més propera.\nMoovit proporciona mapes gratuïts i indicacions en directe per ajudar-te a navegar per la teva ciutat. Consulta horaris, rutes, horaris i esbrina quant triga a arribar a Pic Oest De Casamanya en temps real.\nBusques la parada o l'estació més propera a Pic Oest De Casamanya? Consulta aquesta llista de parades més properes al teu destí: Plaça De L'Areny.\nPots obtenir Pic Oest De Casamanya per a Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: L4\nVols veure si hi ha una altra ruta que t'hi porti en un moment? Moovit t'ajuda a trobar rutes o horaris alternatius. Aconsegueix direccions des de Pic Oest De Casamanya fàcilment des de l'aplicació o lloc web de Moovit.\nFem fàcil anar a Pic Oest De Casamanya, és per això que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els de Andorra la Vella, confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic. No et cal baixar cap aplicació d'autobús o tren, Moovit és la teva aplicació de transport tot en un que t'ajudarà a trobar el millor horari d'autobús o tren disponible.\nLlocs d'interès pròxims a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nLínies de transport públic amb estacions més properes a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nLínies Bus amb estacions més properes a Pic Oest De Casamanya a Andorra la Vella\nMés fàcil arribar a Pic Oest De Casamanya amb l' app!


Catalunya comença amb bon peu els Jocs Olímpics Nàutics Atlàntics Catalunya comença amb bon peu els Jocs Olímpics Nàutics Atlàntics – Món Esport\nCatalunya comença amb bon peu els Jocs Olímpics Nàutics Atlàntics\nCatalunya pot estar satisfeta de la primera jornada dels Jocs Olímpics Nàutics 2008 que se celebren a Getxo i Sopelana (País Basc) fins el dia 25 d’aquest mes. En la prova de piragüisme en caiac junior, Catalunya s’ha imposat a Bretanya i Aquitània i ha assolit la primera posició. En Làser i 420 (amb petites embarcacions de vela), per la seva part, els bons resultats de la selecció catalana permeten dominar en la classificació tot esperant la jornada d’avui.\nAquesta representa la catorzena edició d’uns jocs en els que participen 500 esportistes en les modalitats de rem, surf, piragüisme, vela i activitats subaquàtiques. Catalunya, Euskadi, Galícia, Bretanya, Nord de Portugal, Canàries, Andorra, Aquitània i País de Gal•les són les nacions, regions, comunitats i nacionalitats europees representades.\nAltres resultats destacats de la primera jornada són els aconseguits per Euskadi, que s’ha classificat per les semifinals en la modalitat de surf Open (surf en mar obert) o l’ajustada classificació que s’ha donat en longboard (surf amb taula gran) on els millors resultats els han obtingut Mikel Urigoitia (Euskadi), Antoine Delperro (Aquitània) i Roberto Lorenzo (Canàries).\nLa competició, que de moment està resultant un èxit tan de públic com de condicions meteorològiques, s’allargarà fins el pròxim divendres. La jornada de demà començarà a les vuit del matí amb les proves de surf, i al llarg de la jornada s’aniran afegint competicions en altres esports.\nLa Guàrdia Urbana i els Mossos han detingut més de 400 persones a Ciutat Vella el 2018\nSessió de seguiment celebrada a Tarragona


El Teatre El Musical acull l'espectacle de dansa 'La desnudez' del gua\nEl coreògraf, Premi Nacional de Dansa i guanyador de tres Max, balla i reflexiona sobre l'amor i la mort\nParte de la actuación. EPDA.\nDespullar-se per tornar a començar. Partint d'esta premissa, el guardonat coreògraf canari Daniel Abreu construeix un espectacle de dansa que s'inicia en la foscor i acaba en l'esperança. Amb La desnudez, que arribarà al Teatre El Musical el pròxim 19 de febrer, Abreu planteja un viatge on un home i una dona (ell mateix al costat de la ballarina Dácil González) es mouen sobre l'escenari en un exercici d'unió i autoafirmació, acompanyats del so de la tuba en viu del músic Hugo Portas. El resultat, en paraules de l'artista, és "una proposta poètica sobre el saber estimar-se, i que tracta de suggerir un passeig entre l'amor i la mort".\nTota esta simbologia ha estat sempre molt present durant la trajectòria de Daniel Abreu, qui, en paral·lel a la seua formació artística, va obtenir una llicenciatura en Psicologia. "La desnudez respon a este lloc d'intimitat, on ja no existeixen les preguntes", assenyala. "No es despulla el cos, sinó les formes, per comprendre la geografia d'on s'està. És un acte de mort, com l’exhalació, treure-ho tot perquè comence alguna cosa nova, i al mateix temps, és construir amb la il·lusió que això era el definitiu". Estrenada fa quatre anys, la peça, reconeguda amb tres premis Max en 2018 (millor interpretació, coreografia i espectacle), exemplifica el llenguatge coreogràfic que ha caracteritzat sempre a la companyia que porta el nom del seu fundador: la força i personalitat dels ballarins com a suport, imatges suggerents i eines senzilles amb les que abordar la interpretació. Unes línies mestres que s'han mantingut des de 2004, a través de 60 treballs que han estat portats fins a una trentena de països.\n"Dácil i jo vam estar uns dos anys pensant en este treball", explica Abreu, reconegut amb el Premi Nacional de Dansa el 2014, sobre els primers passos del projecte. "Vam començar sense nom, ni camí. A cada trobada aprofundíem en viatges sense guia, amb balls cada vegada més estranys. Dos anys amb la terra en guaret i trobant més bellesa en les coses, en els passos de ball, a les bosses de fem i en els instruments trencats. Construíem i destruíem. Jugàvem amb el temps com a meta, i de vegades el temps simplement era una cosa més".


A l'ombra del voltor: La Mola de Sóller\nLa Mola, Sóller, 4 juliol '16\nL'amor, la codicia, el poder, la curiositat... són motors que mouen el món humà. Aquest dilluns horabaixa ha sigut la curiositat la que ens ha mogut per descobrir aquest turó d'uns 160m d'alçada entre la vila de Sóller i el port.\nTambé és cert que la curiosidad mató al gato.\nA primera vista, la Mola no crida la atenció, no té res especial; Finca privada dedicada bàsicament, per lo vist, a la caça. Per accedir s'ha de demanar permís a la propietat i accedir per aquesta reixa tancada amb pany, situada al camí que puja des de la carretera que condueix cap el port, just on un desviament va cap al port i s'altre, a mà dreta, cap a can Repic.\nTot el camí al llarg de la Mola està cobert de terra i pedreria procedent de excavacions. Sembla que el propietari és constructor i aprofita el lloc per desfer-se'n d'aquests excedents.\nAviat el camí ens situarà davant aquest porxet empreat pels caçadors. Un bon lloc de relax i esbarjo, indubtablement.\nAl costat del porxet, les vistes ja comencen a obrir-se cap a la vessant sud de la vall: El Pujol d'en Banya i el puig des Moro destaquen, entre altres llocs interessants\nPujant el camí i passant per davant les cases, una mica més enfora ens trobem el ròtul d'aparcament.\nContinuem el camí embrutat per les escombreries\nLa dimensió ens sorpren. No sembla tan extens des d'abaix\nUns cavalls a lleure\nTrobem el molí\nEl molí de la Mola. Sembla més una torre fortificada que un molí. Encara que el lloc de construcció no és l'adient per fer de torre de vigilància o defensa.\nBella construcció, encara que amb el sòtil esbucat\nAls peus del molí roman una trampa amb un eriçó tancat. L'alliberam.\nBella vista dels cingles de la serra d'Alfàbia que vaig recorrer fa dos dies i encara ho estic ensaborint\nEl forn de calç revela una activitat diferent durant un altre temps en aquesta zona\nHem travessat la Mola i ara podem gaudir vistes cap a la badia del port\nUna imatge del port gens habitual\nHi ha vegades que a n'aquest ruc s'el sent bramar des de la platja\nHem arribat allà on acaben els camins i no tenim més temps per explorar la zona, així que donam mitja volta i tornam per on hem vingut. Podriem cursar agafant pels marges molt bruts del costat sud de la Mola i sortir davant la depuradora, però portam calçons curts i podem quedar ben assenyalats. Decidim refer el camí.\nDe tornada, copsam el molí/torre així de curiosa\nVista cap a la vall divina\nPublicat per Peptoni Pardo a 17:01\nEtiquetes de comentaris: la Mola, molí de la Mola


Home » Entrevistes i retrats\n"Sense valorar i cultivar allò que som no és possible tocar bé, ni pensar bé, ni viure bé." Nadia Boulanger (1887-1979), pianista, directora d'orquestra i mestra de composició, reflexiona sobre la importància de l'atenció, sobre el que vol dir aprendre, sobre els fonaments d'una vida amb sentit... És una petita tria d'un llibre que, tot ell, és una joia: Bruno Monsaingeon. "Mademoiselle: Conversaciones con Nadia Boulanger." (Barcelona, Acantilado, 2018. 174 p.)\nNan Shepherd (1893-1981), va ser una novel·lista i poetessa escocesa modernista. Era una excursionista entusiasta. Tant la seva poesia com "LA MUNTANYA VIVA" expressen el seu amor pel paisatge muntanyenc de les Grampianes. Aquesta obra convida a una lectura pausada, per poder assaborir cada descripció dels espais naturals, així com de l'experiència humana de passar-s'hi hores caminant amb la màxima atenció. Oferim una petita tria dels últims dos capítols.\n“El virus del sentit: joves i recerca vital”, nou cicle de l’OAR amb Biblioteques de Barcelona. 6 sessions, del 12 d’abril al 3 de maig. (Totes les xerrades es retransmetran en directe pel canal de YouTube de Biblioteques de Barcelona.)\nEns deixa Amos Oz (28.12.2018), la seva veu perviurà en els seus escrits; una veu de profund compromís per la recerca de solucions possibles, un missatge que va més enllà d'unes circumstàncies concretes quan els conflictes aparentment irresolubles sembla que no deixen de multiplicar-se. Tot recordant el seu esforç incansable per la convivència, reproduïm les seves paraules a la recepció del premi Príncep d'Astúries 2007.


Demanen tancar comissaries i suspendre judicis per les altes temperatures als edificis - Diari de Girona\nEl Tribunal Superior de Justícia alerta de més 29 graus en punts dels Jutjats de Girona La UGT en denuncia prop de 40 a residències per a gent gran\np.t.v./agències 05.07.2019 | 01:27\nDemanen tancar comissaries i suspendre judicis per les altes temperatures als edificis Diari de Girona\nComissaries dels mossos, jutjats i residències per a gent gran són alguns dels centres de treball de la Generalitat on la tempertura s'ha disparat i els treballadors s'han queixat, demanant el tancament i mesures correctores.\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha criticat que als Jutjats de Girona hi hagi llocs on se superin els 29 graus i preveu suspendre judicis si la situació no s'arregla. Allà on fa més calor és al Registre Civil, que ha reduït l'horari d'atenció al públic fins a les 12. Però també hi ha oficines judicials i sales de vistes on, a les 9 del matí, ja se superen els 27 graus. El president del TSJC, Jesús María Barrientos, ha reclamat a la Generalitat que prengui «mesures» per acabar amb les deficiències de climatització; i que un tècnic de prevenció de riscos del Consell General del Poder Judicial faci una inspecció «urgent» a l'edifici i que, a partir d'aquí, el deganat suspengui vistes o judicis orals a sales amb calor excessiva.\nPel que fa a les comissaries dels Mossos d'Esquadra, SAP-Fepol ha demanat a la Inspecció de Treball que ordeni el tancament immediat d'aquelles on s'incompleix la normativa sobre temperatures i s'excedeix el màxim de 27 graus. El sindicat va denunciar aquesta situació a Girona, Banyoles, l'Escala i Olot, entre altres llocs de Catalunya. SAP-Fepol també va demanar sancionar la Conselleria d'Interior per infraccions molt greus o greus a causa de la seva «inacció manifesta» a l'hora de resoldre aquesta situació.\nPer la seva banda, UGT va denunciar «la calor exagerada» a les residències per a gent gran de Puig d'en Roca i Palau, de Girona, tal com va detallar Maria José Estruch. Pel sindicat és «inacceptable» que treballadors i usuaris suportin temperatures que en alguns punts arriben als 40 graus. Estruch va explicar que el 2017 ho van denunciar a la Inspecció, que va comprovar el mal condicionament i va fer recomanacions «que no s'han complert del tot»; com roba adequada que no ha arribat. Estruch va dir que han fet requeriments constants al Departament de Treball i als centres. «Estem donant menjar a 29 graus», va exemplificar per remarcar «el nivell d'estrés i de cansament».\nDes de la Conselleria van informar que els consta una sola incidència comunicada per la UGT a principis de setmana al centre de Creu de Palau per registrar de 30 a 33 graus i van requerir una solució a l'empresa instal·ladora de la climatització.


Rubí identificarà els seus nens amb polseres per si es perden a la Cav\nRubí identificarà els seus nens amb polseres per si es perden a la Cavalcada de Reis\nÉs el primer any que l'Ajuntament posa en marxa la mesura per facilitar possibles retrobaments\nDel 2 al 4 de gener els més petits poden visitar el tradicional campament del Mag Rubisenc\nRubí - Dimarts, 02/01/2018 | Actualitzat el 03/01/2018 a les 18:28 CET\nEl servei de Protecció Civil de l'Ajuntament de Rubí posarà a disposició de les famílies -per primera vegada aquest any- polseres identificatives per als nens amb l'objectiu de facilitar el retrobament amb els seus acompanyants en cas que es perdin durant la Cavalcada de Reis d'aquest any.\nAquests elements ja es poden recollir de manera gratuïta a la recepció de l'Ajuntament i també es distribuiran al campament del Mag Rubisenc, del 2 al 4 de gener, i a l'Escardívol el mateix dia 5.\nLa Cavalcada mantindrà el mateix recorregut que el 2017. Les carrosses de Ses Majestats, que ja es van renovar en l'edició passada, estrenaran elements decoratius. Pel que fa als caramels, es tornaran a llançar exclusivament des de la primera i l'última carrossa amb l'objectiu de garantir la seguretat de totes les persones assistents. Seran 4 tones de dolços aptes per a celíacs.\nEl Mag Rubisenc, a punt\nPer la seva banda, el Mag Rubisenc ja ha obert les portes del seu laboratori del Castell en aquests dies previs a l'arribada dels Reis Mags, per tal que els nens de Rubí puguin entregar-li les seves cartes. Els més petits tenen ocasió de visitar el campament de l'emissari de Ses Majestats els dies 2, 3 i 4 de gener entre les 16.30 i les 20.30 h.\nPer garantir la màxima comoditat dels assistents, aquest any es tornen a entregar entrades en el moment d'arribada al campament, segons ha explicat el consistori.\nEls nens poden aprofitar la seva visita al campament per elaborar panderetes de Reis, destinades a guiar el camí de Ses Majestats la nit del 5 de gener. Per segon any consecutiu, els nens també trobaran als jardins del Castell un arbre dels desitjos on podran penjar les seves il·lusions per a la ciutat. Entre tots aquells que deixin per escrit el seu desig escolliran, per sorteig, els nens que pujaran a l'escenari durant l'arribada dels Reis la nit del 5 de gener.\nTemes: Nens Rubí Els Reis Mags


Ajuntament de Museros - AGRICULTURA\nNotícies sobre temes d'interés agrícola\nCurs de dinamització agroecològica\nL’objectiu general del curs és que les persones participants es familiaritzen amb els conceptes clau de la dinamització local agroecològica, i que coneguen i posen en pràctica algunes de les principals tècniques participatives que s'utilitzen per tal de promoure la transició agroecològica en l'àmbit local i regional. El curs constarà de quatre sessions de quatre hores, l'assistència a la totalitat de les classes dóna dret al certificat.\nIntroducció als conceptes d'agroecologia, sobirania alimentària, transició agroecològica i dinamització local agroecològica.\nMetodologies participatives per a la transició agroecològica: bingo agroecològic i peixera.\nTreball de camp: visita a dos projectes de producció agrària ecològica de la zona de València. Metodologies participatives per a la transició agroecològica: diagrama de fluxos i sociograma.\n4 d’octubre de 2017.\nLes fases d'un procés de dinamització local agroecològica.\nMetodologies participatives per a la transició agroecològica: mapa d'usos i línia del temps.\n5 d’octubre de 2017.\nLes aptituds del dinamitzador o dinamitzadora agroecològica. Metodologies participatives per a la transició agroecològica: disseny i facilitació de sessions de treball participatives.\nPodeu omplir la sol·licitud telemàticament, des de la pàgina web de l’Ajuntament, i enviar-la a la Regidoria de Mobilitat, Medi Ambient i Agricultura. O passar pel Centre Social de Dia per fer la tramitació presencialment.\nSol·licitud curs de dinamització agroecològica.\nCurs de citricultura ecològica\nSol·licitud del curs de citricultura ecològica.


Fundació Agbar / Notícies / La Fundació Agbar ofereix beques per cursar el Màster en Tecnologia i Gestió de l’Aigua Online i els postgraus online de l’Escola de l’Aigua\nLa Fundació Agbar ofereix beques per cursar el Màster en Tecnologia i Gestió de l’Aigua Online i els postgraus online de l’Escola de l’Aigua\nUn any més, la Fundació Agbar posa a disposició de les persones que vulguin realitzar el Màster en Tecnologia i Gestió de l’Aigua Online o els diferents cursos de l’itinerari online de l’Escola de l’Aigua, un programa de beques que cobreix el 50% de l’import de la matrícula del curs.\nPer ser beneficiaris d’aquests ajuts, cal autofinançar-se la matrícula, ser titulat universitari i estar registrat a www.laescueladelagua.com. La sol·licitud del programa de beques s’ha de fer enviant un correu electrònic a fundacioagbar@agbar.es amb còpia a admisiones@laescueladelagua.com, juntament amb el currículum de l’aspirant i una carta de motivacions que inclogui els motius pels quals vol fer el màster i sol·licita la beca, especialment els referits a aspectes socioeconòmics. El període per fer la sol·licitud del programa de beques ja està obert i finalitzarà el pròxim 11 de setembre de 2016. Les beques cobriran el 50% de l’import de la matrícula del màster semipresencial així com dels programes de l’itinerari online oferts.\nEl Màster online i els postgraus estan acreditats per la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC).\nEntre el 15 i el 21 de setembre es donaran a conèixer les persones a qui es concedeix la beca. El resultat serà comunicat per telèfon o correu electrònic a totes les persones que hagin fet una sol·licitud de beca. Fins aquesta data, la Fundació Agbar es reserva el dret de retirar la present convocatòria o modificar els termes de les bases.


INICI > CONVIDATS > LLUCIA RAMIS\nEl dimecres 10 d’octubre de 2018 vam celebrar una nova edició de l’Entremestres. En aquesta ocasió ens va acompanyar l’escriptora i periodista mallorquina Llucia Ramis, que enguany ha estat guardonada amb el premi Anagrama de Novel·la per Les possessions.\nLlucia Ramis Laloux (Palma, 1977) és escritora i periodista, Llicenciada en Ciències de la Comunicació per la Universitat Autònoma de Barcelona.\nHa estat cap de redacció de la revista literària Quimera, va dirigir i presentar el programa televisiu sobre llibres Això no és Islàndia i actualment col·labora a El Periódico, El Mundo i La Xarxa. Els seus contes i relats s'escampen a antologies com Odio Barcelona (Melusina), Matar en Barcelona (Alpha Decay), Veus (Empúries/Anagrama), Watchwomen, narradores del siglo XXI, les revistes Lluc, Zut, Casatomada, The Children's Book Of American Birds, Sigueleyendo i l'Antologia de Joves Narradors de Mallorca.\nLa seva primera va ser Coses que et passen a Barcelona quan tens 30 anys (Columna, 2008). El 2010 va guanyar el Premi Josep Pla amb la seva segona novel·la Egosurfing (Destino, 2010). A finals del 2010 l'Obra Cultural Balear (OCB) li va concedir el premi Bartomeu Rosselló-Pòrcel, que reconeix una persona o col·lectiu jove que hagi excel·lit en el camp de l'animació cultural, de la investigació (artística, humanística o científica) o de la creació. Després de publicar Tot allò que una tarda morí amb les bicicletes, l'any 2013 va rebre el premi Time Out al creador de l'any. El 2018 guanya el Premi Llibres Anagrama amb Les possessions, publicat en castellà per Libros del Asteroide.\nCoses que et passen a Barcelona quan tens 30 anys (2008)\nTot allò que una tarda morí amb les bicicletes (2013)\nLes possessions (2018)


El temps a Palamós: La boira amaga el Llac Baikal\nImatge de satèl·lit amb la boira tapant el Llac Baikal i les muntanyes homònimes cobertes de neu. Font: earthobservatory.nasa.gov\nEl 22 de setembre passat, es va formar una capa de boira a sobre el Llac Baikal al sud-est de Sibèria, la qual va ser captada pel satèl·lit Aqua de la NASA en una imatge de color natural.\nLa boira, imita gairebé a la perfecció la forma del llac i només manca en algunes zones determinades.\nLa seva formació anava lligada a les brises de muntanya o vents catabàtics que baixaven de les muntanyes properes. Aquests corrents d'aire fred tendeixen a ocupar les zones baixes, perqué l'aire fred pesa més que l'aire càlid., per tant, podem dir que la boira que apareix al damunt del Llac Baikal és un tipus de boira d'advecció, com a resultat del transport d'aire fred per sobre d'una superfície d'aigua més calenta.\nAmb la diferència de temperatures, ràpidament s'organitza una evaporació des d'aquesta superfície, degut a que la pressió del vapor a sobre d'ella és menor que la pressió saturant a la temperatura de l'aigua. Mentre dura l'estratificació estable o la inversió en l'aire fred, persisteix una capa prima de boira fumejant. No obstant això, l'escalfament de l'aire fred per contacte amb l'aigua calenta i per cessió de la calor latent, destrueix l'estabilitat, el que acaba per dispersar la boira, encara que l'evaporació fumejant des de la superfície de l'aigua pot continuar.\nEl fenomen és conegut alternativament com a boira d'evaporació, boira de vapor o mar fumejant.\nMapa del Llac Baikal. Font: wikipedia.org\nL'impressionant Llac Baikal té uns 30 milions d'anys d'antiguitat i uns 1.700 metres de profunditat, per la qual cosa, és el llac més antic i profund del món. Es calcula que té el 20 % d'aigua dolça de tot el Planeta i va ser nomenat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1996.\nEl seu nom en rus (Озеро Байкал; Ozer Baikal) deriva del tàrtar «Bai-Kul» que vol dir "llac ric". També es coneix com a "l'Ull blau de Sibèria" i "La Perla d'Àsia" per la qualitat de les seves aigües, les quals són unes de les millors del Planeta, tot i que actualment estan perdent les seves qualitats a causa de la contaminació.\nLes mides d'aquest llac d'origen tectònic, són molt clarificadores de la seva immensitat, ja que té uns 31.494 km2 de superfície (400 km2 menys que Catalunya), 636 km de llarg i 80 km d'ample.\nConté 23.600 km3 d'aigua, això és més que tots els Grans Llacs d'Amèrica del Nord junts. En la tradició russa, el llac és anomenat "mar", i en la llengua buriat i mongola és anomenat "Dalai-Nor" ("el Mar Sagrat")\nSegons unes investigacions realitzades els anys 90 de segle passat, els seus sediments ens donen una relació detallada de la variació climàtica durant els darrers 250.000 anys. En un futur s'esperen investigacions més detallades. Si es tragués tot el sediment acumulat, el llac arribaria als 9 km de profunditat.\nMuntanyes que envolten el Llac Baikal. Font: wikipedia.org\nEl llac està totalment envoltat per muntanyes. Les Muntanyes Baikal de la riba nord i la taigà, estan tècnicament protegides com a parc nacional. El punt culminant de les Muntanyes Baikal és el Mont Tcherski, amb 2.588 msnm. El llac té 22 illes petites, la major de les quals s'anomena Oljón, amb 72 km de llarg.\nEl llac està alimentat per uns 336 afluents, sent els principals el riu Selenga (per on entra la major contaminació), el Chikói, el Jiloh, el Riu Uda, el Buryatia UdA, el Barguzín i l'Alt Angarà, el Turk, el Sarma i l'Snézhnaya. No obstant això, diverses fonts afirmen que el Baikal té uns 544 afluents. L'aigua surt del llac per un sol indret, el del riu Angarà.\nLa fissura que ocupa el llac en l'escorça terrestre, s'eixampla uns dos centímetres per any. La zona de la falla està sísmicamente activa i hi podem trobar fonts d'aigües termals i notables terratrèmols que apareixen de forma periòdica.\nFoca del Baikal (Phoca sibirica). Espècie de mamífer endèmica del Llac Baikal. Font: wikipedia.org\nSón pocs els llacs que poden competir amb el Baikal en termes de biodiversitat. Hi habiten 852 espècies d'algues, 1.085 espècies de plantes i més de 1.550 espècies d'animals, molts d'ells espècies endèmiques, incloent la cèlebre foca Nerpa o foca del Baikal (Phoca sibirica), l'únic mamífer que viu al llac. Més del 80% d'animals són endèmics i de les 52 espècies de peixos, 27 també són endèmics.\nCal destacar una subespècie del peix omul (Coregonus autumnalis migratorius) que és fumat ("ahumado" en castellà) i venut en tots els mercats del voltant del llac. Per a molts viatgers del Tren transsiberià, comprar omul fumat és un dels atractius de la llarga travessia. Óssos i cérvols també són vistos i caçats a les costes del llac Baikal.\nEl Baikal és reconegut per la gran trasparència de les seves aigües., malgrat això, l'establiment d'una planta de processament de polpa de fusta i cel·lulosa a l'extrem sud del llac, originalment planificada el 1957, va generar protestes silencioses que, al seu torn, van causar un despertar ecològic entre les persones cultes de Rússia, encara que no en la burocràcia soviètica. Avui dia, aquesta planta continua abocant deixalles a les aigües de Baikal. L'impacte d'aquesta contaminació en el Baikal i en els seus afluents, és estudiada anualment per l'Institut Tahoe Baikal, on intervé un programa d'intercanvi entre científics dels EUA, Rússia i Mongòlia i estudiants graduats.\nMolt poc es coneixia del llac Baikal fins que es va començar la construcció del Tren Transsiberià. L'espectacular recorregut, que voreja part del llac, va requerir la construció de 200 ponts i 33 túnels.\n·La profunditat del llac Baikal és tant gran que amb la seva aigua es podria inundar tota la terra ferma amb una capa de 20 cm.\n·Si els seus afluents deixessin d'aportar aigua, el llac trigaria més de 400 anys en buidar-se completament.\n·Si aquest llac es buidés per complet, es trigaria aproximadament un any per tornar a omplir-lo unint tots els rius del planeta, incloent-hi el Nil i l'Amazones.\n·Hi ha tal quantitat de sediments dipositats al fons que, si es traguessin tots, el llac arribaria a tenir entre 9 i 11 km de profunditat.\n·A més, les seves aigües són extraordinàriament transparents, fet que permet veure fins a 50 metres de profunditat, com si no hi hagués res pel mig.\nEtiquetes de comentaris: Animals, Articles de meteorologia, Climatologia, Medi ambient, Paisatges\nUn gravat al Montseny


FOTOGRAFIA: de gener 2011\nDurant la Marató de fotografia de Palma observes imatges que un dia normal te passen desapercebudes, aquí en teniu unes de la flora de les parets de Palma:\nPublicat per Miquel a 20:25 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: paisatge urbà, Palma, personals\nSeguint les festes d’aquests dies avui toca la revetla de Sant Sebastià a Palma. A ciutat també saben torrar i fer bulla al carrer, aquí vos present la prova:\nPd: També vos pas la recepta de la coca d’Artà de na Catalina Ginard:\n1 Kg de farina, 2 unces de llevadura, 4 ous, 250 g de saïm, 300 g de sucre, 200 g de patata bullida, ½ tassó d’aigua de bullir la patata. Es pasta el vespre i tova fins l’endemà dematí. Es posa a una llauna amb oli i es torna a fer tovar 3 ó 4 hores, després s’hi posen les tallades de llangonissa pel damunt i al forn ben fort primer i després a 150º.\nPublicat per Miquel a 21:36 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: castellers, festes populars, gigants, Palma, urbanes\nDesprés d’un cap de setmana també esgotador amb el Atiar Foc i la Marató de fotografia, torn a reprendre el bloc amb les festes de Sant Antoni d’Artà. Aquest any just he pogut estar a l’acapta del matí del diumenge i a completes i encesa de foguerons al vespre, bé, jornada intensa tot el diumenge. Per dinar, a casa de na Catalina Ginard, sopes i frit amb la corresponent coca de Sant Antoni (1), boníssim tot. El vespre la torrada al fogueró d’uns bons amics Tolo i Carme: pa moreno, llangonissa, botifarró, panxeta, sangria, vi, mesclat i la coca i, com no podia faltar, els cants de gloses. La festa segueix sent única, l’ambient del poble és extraordinari, aquí teniu algunes imatges.\nTambé teniu una crònica molt interessant de la festa al bloc d'en Mayolicus\n(1) Recepta de la coca de Sant Antoni\n- Una tassa d’oli.\n- Una patata bullida.\n- Una tassa de sucre.\n- Una tassa d’aigua.\n- 500 grams de farina.\n- Sucre en pols.\nEs mescla la patata i l’oli. Es fon la llevadura i es tira dins la mescla juntament amb el sucre. Es tira a poc a poc la farina fins que la pasta no s’aferri. Es deixa tovar.\nS’estén la pasta damunt la llauna i s’hi posen les tallades de llangonissa pel damunt. Es posa dins el forn i en estar cuita s’ensucra de sucre pols.\nDiguem: visca Sant Antoni\namb so mocador an en coll,\ni amb so so des picarol\nfarem fugir el dimoni.\nA l’amo i a sa madona\nels molts d’anys volem donar\nque l’any que ve estigueu bona\ni noltros poguem tornar.\nPublicat per Miquel a 22:24 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Artà, cuina, dimonis, festes populars, reportatge, Sant Antoni\nAvui faré uns comentaris de la trobada de Celístia. Una bona crònica de les ponències la podeu trobar al bloc d’en Martín Gallego i en el de na Maria Rosa Vila, a part dels blocs dels ponents. Un dels punts que me cridà l’atenció és la polèmica , si és que es pot dir així, entre el què és fotografia i el què no, fins a quin punt es pot retocar una fotografia per poder dir que és una fotografia o un retoc digital, què es diu, revelar o processar. Aquest tema podria ser un tema de debat profund i llarg; posar un filtre degradat per fer la foto és el mateix, o no, que posar-lo posteriorment amb un programa de retoc? Llevar una llauna o qualsevol cosa que molesta, és el mateix llevar-la abans que després amb el programa de retoc? Posar dos o tres filtres de colors, degradats, etc per fer una foto és el mateix que posar-los amb el programa de retoc ? i així ens podríem fer infinitat de preguntes ... què en pensau voltros?\nPersonalment vaig trobar les ponències molt interessants i les fotos projectades molt bones, per aprendre. Va esser especialment interessant la ponència de na Maria Rosa Vila, editora de fotografia de la revista “Descobrí Catalunya”, que ens explicà què espera ella d’una fotografia, com escull les fotografies per publicar-les, les sensacions que li han de transmetre ...Com seguidor del seu bloc li vaig demanar fer-li una fotografia:\nA part, aquesta trobada m’ha servit per escoltar altres punts de vista i conèixer molt bons fotògrafs (llàstima que no ens poderem quedar l'horabaixa) i, per altra banda, enveja del que s’organitza per terres catalanes i a més, amb un gran èxit de públic.\nPublicat per Miquel a 21:49 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: personals, reportatge\nPer anar d’un lloc a l’altre, aquest dies tant el matí com el vespre ha fet molta boira. La boira és un dels temes que m’apassionen, però no sempre la puc aprofitar, així i tot l’he fotografiada als meus desplaçaments per l’illa d’aquests dies.\nPublicat per Miquel a 17:59 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: boira, paisatge\nAquests dies la feina de camp amb la càmera és molt intensa, el divendres passat, a la nit, el correfoc d’Alcúdia, dissabte, el matí, a Barcelona, a la jornada de Fotografia de Paisatge organitzada per Celístia, Objectiu Natura i la Societat Catalana de Fotògrafs de Natura i al mateix temps aprofitar per fer una volta pel mercat de la Boqueria. A la nit del mateix dissabte vaig sortir vestit de dimoni a la desfilada del pregó de les festes de Sant Sebastià de Palma. El diumenge, a primera hora del matí, cap a Artà per estar a hora a la casa des trull a la sortida dels dimonis i al primer ball, i així fins ja entrada la nit a les torrades als foguerons....\nDemà toca la revetla de Sant Sebastià, el dissabte el correfoc de L’atiàfoc i el diumenge la marató fotogràfica. Bé, i tot això, sense tenir cap dia de festa (el meu lloc de feina pertany al municipi de Calvià). De manera que aquests dies aniré penjant algunes fotos d’aquestes activitats. Avui, unes fotos del correfoc dels dimonis de Sa Cova des Fosar de Sineu i els de la Factoria de So de Santa Maria a Alcúdia.\nPublicat per Miquel a 23:41 8 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Alcúdia, correfoc\nDesprés de les festes nadalenques i, pràcticament sense descans, començam les festes patronals d'hivern que es celebren dins aquest mes a Mallorca: Sant Antoni, Sant Honorat, Sant Sebastià... Un poble, que a mi, particularment, m'agrada de gaudir de les seves festes és Artà. Dos dimonis, durant dos dies duen darrera tot el poble, és increïble!!! Des d'el refresc, el 16 el matí, fins a la Cantada de l'argument a ca l'obrer, el dia de Sant Antoni, no aturen de ballar. Aquest any es notarà a faltar l'obrer capellà Mn. Antoni Gili i Ferrer (Artà, 26 d'abril de 1932 - Capdepera, 1 de desembre de 2010) mort el desembre passat. El mossèn era una de les ànimes de la festa, l'enyorarem.\nMn. Antoni Gili llegint l'argument l'any 2008\nLes caretes dels dimonis a l'espera de la festa, any 2008\nPublicat per Miquel a 20:34 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Artà, festes populars, personatges, Sant Antoni\nPrimer de l'any\nSortida de sol a l’Albufera d’Alcúdia, principi de dia, principi d’any. Des d’aquí vull agrair a tots els visitants d’aquest bloc les mirades a les meves fotografies i els comentaris deixats, desig que vos hagin fet passar moments agradables i esper que continueu visitant-lo. Molts d’anys !!!\nPublicat per Miquel a 21:25 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: natura, paisatge\nabstracte (8) Àfrica (3) Alberto García-Alix (1) Alcúdia (2) Alemanya (4) Algaida (2) amics (32) Artà (10) Àvila (1) ball de bot (7) Barcelona (2) Bernadí Roig (1) bodegó (14) boira (6) Burkina Fasso (1) Caimari (1) Cala Mesquida (1) Calvià (1) Castell d'Alaró (1) castellers (1) correfoc (17) cotxes (1) Cristina García Rodero (1) cuina (11) Deià (1) desfilada (7) dimonis (18) Dorothea Lange (1) Eivissa (4) Elliott Erwitt (1) Eslovàquia (2) experimental (28) exposicions (28) familiars (5) festes populars (55) fires (6) flors (4) Formentera (5) Formentor (2) fotos antigues (2) Frankfurt (1) Gevasio Sánchez (1) gigants (1) Helmut Newton (1) Henri Cartier-Bresson (1) Inca (2) Jacques Henri Lartigue (1) Josep Planas (2) Lisboa (5) Lloret (1) Lluc (1) macro (9) Mali (1) Mallorca (2) Mancor de la Vall (1) matances (3) Menorca (3) motos (1) Munich (1) natura (16) neu (1) nocturnes (6) paisatge (57) paisatge urbà (44) Palma (111) panades (1) personals (74) personatges (52) Platja de Muro (16) Pollença (4) Port d'Andratx (2) reportatge (63) Revista (3) Rio Tinto (1) Roma (4) S'Illot (1) Sa Calobra (1) Sant Antoni (5) Sant Joan (3) Santa Eugènia (1) Santa Ponsa (1) Selva Negra (3) Serra de Tramuntana (2) Setmana Santa (20) Sineu (12) Steve McCurry (1) teatre (2) textures (7) Tino Soriano (5) Toni Catany (4) torrent Coanegre (1) urbanes (24) Valldemossa (12) Venècia (1) viatges (41) wabi-sabi (3)


Almussafes aposta pel Programa d'Integració de Majors amb una inversió anual de 23.470 euros - Vista impresión\nPOBLACIONES » Almussafes » Almussafes aposta pel Programa d'Integració de Majors amb una inversió anual de 23.470 euros\n• Les persones majors de 60 anys poden inscriure's en els servicis gratuïts oferits els dies 20 i 21 de setembre, entre les 9.30 i les 11.30 hores, en la Llar dels Jubilats\nLa Llar dels Jubilats d'Almussafes ha acollit la reunió informativa per a la presentació de la quarta temporada del Pla d'Integració de Majors, impulsat des del Servici de Dinamització de la Tercera Edat. La consolidació d'esta oferta de servicis gratuïts de psicologia, nutrició i fisioteràpia, que en la seua tercera convocatòria va aglutinar a més d'un centenar de persones beneficiàries, és un fet constatat. La demanda generada ha propiciat que el servici de fisioteràpia, que la passada temporada va passar de 4 a 6 hores setmanals, s'incremente en una hora més per setmana en la present edició. El termini d'inscripció per a assegurar la participació en l'oferta municipal, comença dijous que ve dia 20 i es mantindrà també durant el matí del divendres dia 21, en horari de 9.30 a 11.30 hores, en el mateix centre de majors.\nLa regidora de Majors, Paqui Oliver, ha presidit hui dilluns la trobada informativa del Pla Integral de Majors a Almussafes, un programa municipal sufragat íntegrament amb fons propis que el consistori d'Almussafes ha dotat amb 23.470 euros esta quarta temporada. “Després de tres edicions completades el balanç és realment positiu, ja que la demanda ja supera el centenar de persones i eixe resultat és el que assegura la continuïtat del projecte en el futur”, confirma l'edil delegada. En concret, la iniciativa “que aposta per cuidar la salut física, psicològica i social dels majors de la població”, tal com ha afirmat la directora de l'Àrea de Benestar Social, Laura Acuña, durant la reunió, va registrar el passat any més d'un centenar de persones beneficiàries en els tres tallers convocats. Un any més, la major demanda es va detectar en el servici de fisioteràpia, per la qual cosa la novetat d'esta nova edició ha sigut una nova ampliació d’este, que passa de 6 a 7 hores setmanals.\nFidels a l'esquema utilitzat en les tres convocatòries anteriors, tres especialistes en els tres àmbits sanitaris dedicaran de quatre a set hores setmanals a la realització dels diferents tallers, als quals els majors podran accedir prèvia inscripció. Precisament els interessats a acollir-se a este servici gratuït poden desplaçar-se dijous que ve i el divendres, entre les 9.30 i 11.30 hores, a la Llar dels Jubilats per a omplir la corresponent documentació.\n“Enguany les tres professionals que dirigiran els tallers són la nutricionista Ana Gil, la fisioterapeuta d'Almussafes, Alba Perpiñá, i la psicòloga també de la localitat Flor Vidal. “La seua labor permetrà que cobrim la faceta assistencial que també volem assegurar des de la Regidoria de Majors, per a aconseguir complir amb el compromís de contribuir a millorar la salut de tot el col•lectiu”, constata Paqui Oliver.\nEl projecte, que va nàixer de manera experimental, fa ara tres anys, ha aconseguit la suficient entitat per a assegurar la seua continuïtat, per segon any consecutiu davall la coordinació del grup Gesmed. La nova temporada s'inaugurarà el dilluns 1 d'octubre i els participants tindran l'opció de triar entre les tècniques de rehabilitació de funcions físiques o de mobilitat, que s'aplicaran en les sessions de fisioteràpia, la millora de la dieta en el taller de nutrició o a com combatre el deteriorament cognitiu a través d'exercicis de memòria en el de psicologia, entre altres interessants opcions.


L'Hospitalet tanca pistes esportives mentre busca els focus del reb\nPISTES ESPORTIVES TANCADES\nVeïns i comerciants del barri de l'Hospitalet afirmen que l'incompliment de les mesures de seguretat contra la Covid aquestes setmanes ha sigut constant\nL'Hospitalet de Llobregat 12 de de juliol del 2020. Actualitzada 13 de de juliol del 2020 a les 15:29\nEls veïns del barri de la Torrassa de l’Hospitalet de Llobregat es mostren poc sorpresos pel rebrot de l’última setmana. Aquest barri del nord de la ciutat ha passat de quatre casos positius de coronavirus a 37 en una setmana, i acumula un terç dels 107 casos que afecten actualment el municipi. El motiu, per a alguns veïns i comerciants de la zona, rau en les «conductes incíviques» que s’han produït durant l’estat d’alarma i a posteriori.\nJuan José Garay, veí de la plaça Espanyola, un dels punts neuràlgics del barri, denuncia que al veïnat hi ha gent que «no ha complert els protocols des de l’estat d’alarma. Hi havia dies que la gent es reunia a la plaça per beure. Es veia a venir». El Francisco i el Juan Francisco, dos veïns de la rambla Catalana, a escassos carrers d’allà, hi coincideixen. «La cosa ha sortit de mare i s’hauria de controlar una mica. Les autoritats han de prendre mesures», afirma el Francisco.\nD’altra banda, el Cristian, un veí que treballa a la fleca llatina El Primo, situada a la plaça Espanyola, creu que «hi ha hagut un relaxament» i també denuncia la conducta incívica d’alguns veïns que no compleixen les mesures de seguretat, com portar la mascareta posada. «La gent no ho respecta gaire», explica. Ell també tem pels efectes econòmics que podria portar-li un altre confinament: «Econòmicament ha anat molt malament i la feina ha baixat molt».\nEn vista d’aquest brot, l’Ajuntament de l’Hospitalet ha decidit tancar les pistes esportives a l’aire lliure per evitar contactes que facilitin la propagació del virus, sobretot entre la gent jove que es reuneix per fer alguna activitat. Aquesta mesura es pren mentre les autoritats identifiquen els focus d’aquest rebrot a la ciutat.\nL’alcaldessa de l’Hospitalet, Nuria Marín, ha avançat a l’agència Efe que la setmana que ve es crearà un comitè de seguiment del rebrot i ha explicat que espera que les autoritats sanitàries aquest diumenge els informin sobre els nous focus a la ciutat.\nL’Hospitalet és la segona ciutat de Catalunya, amb gairebé 265.000 habitants i una densitat de 21.053 persones per quilòmetre quadrat, una de les més altes d’Espanya. Limita, a més, amb Barcelona i tres municipis més del cor de l’àrea metropolitana.\nMarín ha rebutjat la hipòtesi que la densitat de la ciutat sigui un problema per controlar el brot i ha adduït que el districte de l’Eixample de Barcelona «té més densitat que l’Hospitalet».\nL'Hospitalet té 21.000 persones per km quadrat, cosa que podria haver afavorit el brot\n«El que ha passat a la Torrasa pot passar a Sants, l’Eixample o al barri de Sarrià a Barcelona. No és una qüestió de densitat», ha afirmat l’alcaldessa.\nCoronavirus a Catalunya Coronavirus L'Hospitalet de Llobregat