L'artista eslovè Marko Rupnik crea un conjunt de mosaics per decorar les vuit capelles de la Cova de Manresa La República\nL’artista eslovè Marko Rupnik crea un conjunt de mosaics per decorar les vuit capelles de la Cova de Manresa\nACN Manresa.-El prestigiós artista eslovè Marko Rupnik, conegut com el ‘Miquel Àngel del segle XXI’, ha creat un conjunt de mosaics per decorar les vuit capelles laterals de l’església de […]\nACN Manresa.-El prestigiós artista eslovè Marko Rupnik, conegut com el ‘Miquel Àngel del segle XXI’, ha creat un conjunt de mosaics per decorar les vuit capelles laterals de l’església de la Cova de Manresa. Serà la primera obra de l’artista a Catalunya. Els mosaics formen part de la commemoració, l’any 2022, dels 500 anys de l’arribada de Sant Ignasi a Manresa. Les escenes es basen en les quatre setmanes dels ‘Exercicis Espirituals’, que va escriure sant Ignasi durant la seva estada a la capital del Bages, l’any 1522. L’artista, que té el seu taller a Roma, supervisa aquests dies la instal•lació dels mosaics a Manresa. L’obra es preveu acabar aquesta setmana i l’objectiu és obrir el santuari, que ara està tancat per la covid, després de Setmana Santa.\nL’artista Marko Rupnik i una vintena de persones del seu taller de Roma treballen a contrarellotge per tenir a punt l’obra després de Setmana Santa. Un treball, que s’ha allargat durant sis anys des que els responsables de la Cova li van fer l’encàrrec personalment. En declaracions a l’ACN, Rupnik ha explicat que crear aquest conjunt de mosaics per a la Cova és “un regal” per a un jesuïta com ell. Conegut com el ‘Miquel Àngel del segle XXI’, el prestigiós artista supervisa personalment els treballs. Aquest matí, just abans de la presentació, esmicolava marbre, peça a peça, per crear després els mosaics. “Tallar la pedra és molt bonic perquè és un diàleg entre l’artista i la pedra. No s’obre amb la força, ets tu qui li has de manar per on s’ha de trencar”, ha explicat. Els mosaics s’han creat amb materials procedents d’arreu del món. El verd de la Xina, el marbre negre d’Àfrica, els pigments vermells de l’Índia, però el color que més predomina és el daurat. El santuari de la Cova roman tancat per la covid-19 amb la idea d’obrir portes després de Setmana Santa. La redecoració de l’església s’emmarca en el projecte Manresa 2022, que commemora els 500 anys de l’estada de Sant Ignasi de Loiola a la ciutat. A banda dels mosaics, també es faran canvis en la il•luminació de l’altar. Unes actuacions que posaran el dia el Santuari, on no s’hi fa cap actuació des del 1991.


Uns 300 detinguts en la protesta contra la reforma de pensions de Putin\nRússia celebra eleccions regionals i municipals amb poca participació\n2 min. Barcelona 09/09/2018 19:45\n651x366 Policies carregant contra els manifestants a Moscou / SERGEI KARPUKHIN / REUTERS Policies carregant contra els manifestants a Moscou / SERGEI KARPUKHIN / REUTERS\nMilers de persones han sortit aquest diumenge als carrers de Rússia per protestar contra la controvertida reforma de les pensions que planteja el govern i desafiant així la prohibició a manifestar-se per coincidir amb eleccions regionals i locals, entre elles a l'alcaldia de Moscou. La policia ha carregat amb força a la capital russa i en tot el país ha detingut 291 persones, segons activistes del grup OVD-Info.\nAlexei Navalni havia fet la convocatòria aprofitant el moment més baix de popularitat de Vladímir Putin, tocat per l'augment de l'edat de jubilació, però no comptava amb l'efecte de la recent aparició del president rus en horari de màxima audiència per anunciar que suavitzava les mesures previstes per a les dones. La justificació que la reforma és un mal necessari per garantir el sistema i el fet que Navalni no hagi pogut assistir a les marxes perquè compleix una condemna de 30 dies de presó per organitzar una manifestació han dissuadit molta gent que s'ha quedat a casa i només els fidels al líder dissident han secundat la crida de mobilitzar-se, segons els analistes.\n540x306 Dos joves protestant a dalt dels fanals, en un carrer de Moscou / SERGEI KARPUKHIN / REUTERS Dos joves protestant a dalt dels fanals, en un carrer de Moscou / SERGEI KARPUKHIN / REUTERS\nMés de 63 milions de russos estaven cridats a escollir 22 governadors, diputats als òrgans legislatius de 16 regions i diversos alcaldes després d'una campanya electoral que ha passat desapercebuda, ja que la població dona per descomptat el triomf dels candidats oficialistes. Tradicionalment en aquests comicis hi ha una baixa participació i avui només havien votat el 17% a meitat de jornada. Dels 22 comicis a governador d'aquest any, només set han esgotat mandat, mentre que la resta han dimitit dels seus càrrecs en l'últim any gairebé sempre per "recomanació" del Kremlin.\nAliè a les protestes, Vladímir Putin ha anat a votar confiat que el seu candidat, Serguei Sobianin, té garantida la reelecció fins al punt que no li ha calgut empaperar els carrers de la ciutat amb propaganda perquè els seus quatre rivals no suposen cap competència seriosa perquè són gairebé desconeguts per a la majoria de la població.\nPutin també està d'enhorabona perquè la companyia Google ha esborrat del servei de YouTube els vídeos que Navalni va penjar sobre les eleccions després de rebre una petició del Kremlin que va al·legar la interferència en els comicis, segons van denunciar els simpatitzants del dissident.\nPutin suavitza la polèmica reforma de les pensions\nEl nou ‘skyline’ de Moscou\nNavalni, condemnat a arrest per les protestes antigovernamentals


Llíria inverteix més de 50.000 euros en la millora de la connexió sud de la urbanització Edeta | Valencia Extra\nEls treballs facilitaran l’accessibilitat de la zona cap a la CV-25, amb millores en els vials existents i la construcció d’una redona\nLa urbanització Edeta (UE-29) comptarà amb un accés sud fluid, en el seu sentit d’eixida, amb la CV-25. Esta setmana s’han iniciat els treballs de millora de l’accessibilitat de la zona, una reivindicació dels veïns que serà una realitat en les primeres setmanes de gener de 2018.\nLes obres se centren en la millora de la connexió dels vials actuals, especialment l’Avinguda del Parc, una de les vies principals d’esta urbanització que actualment no compta amb continuïtat en el seu accés sud.\nAixí mateix, es preveu la construcció d’una redona perquè la confluència dels vials permeta donar una solució efectiva al problema de tràfic existent en la zona.\nL’obra compta amb una inversió municipal de 52.816,50 euros gràcies al finançament rebut des de la Diputació de València.\nEl regidor d’Obres i Serveis, Francesc Fombuena , ha destacat que “la prioritat del govern local és acometre esta actuació a l’entorn de les urbanitzacions”. Esta inversió va a tenir continuïtat amb unes altres que es van a executar pròximament, com són les actuacions en el vial entre les urbanitzacions El Regalón i Formidables.\nFombuena ha sol·licitat “la col·laboració de tots els conductors i veïns, perquè respecten la senyalització provisional i comprenguen les molèsties ocasionades durant el transcurs de les obres”.


UCEV - Representants de la ‘Taula per la FP’ de la UCEV es reuneixen amb Manuel Gomicia\nRepresentants de la ‘Taula per la FP’ de la UCEV es reuneixen amb Manuel Gomicia\nLes cooperatives d’ensenyament traslladen al director general les seues reivindicacions i inquietuds davant el desplegament de la nova Llei d’FP\nUna representació de la 'Taula per la FP' de la UCEV, integrada per David Victoria (Grupo Sorolla Educación), Pere Soriano (Florida Grup Educatiu), Ana Llorens (Juan Comenius) i encapçalada pel president de la UCEV, Miquel Ruiz, es va reunir el dimecres 30 de juny amb el director general d'FP, Manuel Gomicia.\nEl motiu de la reunió va ser fer balanç del curs a la vista de les accions que s'han emprès al voltant de l'FP en relació a temes com la posada en marxa dels consells territorials d'FP i la possible participació del cooperativisme d'ensenyament o ara l'extensió als centres privats-concertats de les ajudes a l'alumnat femení en ensenyaments masculinitzats.\nD'altra banda, les perspectives de desenvolupament de la nova Llei d'FP també va centrar la conversa amb Manuel Gomicia. La comissió de la UCEV va exposar davant del director general una serie de reivindicacions de les Cooperatives d'ensenyament relacionades amb la FP en temes com, per exemple, la definició d'un nou model d'orientació educativa i professional per l'FP. Els membres de la 'Taula per la FP' van traslladar la voluntat de ser partícips dels processos de formació que duga a terme la Conselleria, ja que en altres territoris sí que hi existeixen estes oportunitats.\nAixí mateix, la comissió va demanar conèixer les perspectives del Govern valencià davant la nova llei quant a la consideració de les cooperatives d'ensenyament.\nPer últim, la comissió va convidar Manuel Gomicia a participar en la jornada que està organitzant sobre aquesta etapa educativa i que se celebrarà a començament del pròxim curs.


Connexions [ From Tarragona ]: d’octubre 2007\nBy Unknown a 15:17 26 comentaris:\nL'ABELLA MAIA: LA RECORDEU?\nBy Unknown a 00:01 7 comentaris:\nRecordeu l'Aznar? Estic segur que per dintre deu aprovar la política de Joan Saura amb lo del kubotan i les fotos del rei. Ara -però- l'home treballa de metereòleg.\nBy Unknown a 00:16 5 comentaris:


El CDR empapera la seu d'Esquerra a Sabadell: "hi ha molts més presos polítics"\nEl CDR empapera la seu d’Esquerra\nMembres de l’anomenat Comitè de Defensa de la República de Sabadell (CDR Sabadell) han empaperat aquesta nit la seu d’Esquerra Republicana a Sabadell, situada al carrer Latorre, a la Gran Via (Centre).\nEl CDR es mostra molest perquè consideren que Esquerra no qualifica com a “presos polítics” a tots els detinguts i empresonats independentistes sinó bàsicament els exconsellers i activistes socials ara condemnats pel Suprem (en total nou empresonats).\nBona nit, @Esquerra_ERC, no hi ha 9 presos polítics, n’hi ha molts més i esperem que els reconegueu!\nEls activistes han enganxat cartells amb els noms de detinguts per exemple el 23 de setembre en l’Operació Judes, per exemple els sabadellencs acusats de terrorisme Jordi Ros i Xavi Duch, i també durant els aldarulls després de la publicació de la sentència del Suprem als líders del procés, on hi ha a la presó una jove de Sabadell de 21 anys, de nom Andrea.\nFoto portada: alguns dels cartells. Autor: @CDRSabadell via Twitter.


Nota de premsa 22.01.2013 – Jornadas Castelldaura 2018\nNota de premsa 22.01.2013\n“Els nous evangelitzadors han de rebre una sòlida formació permanent”\n“És urgent que els nous evangelitzadors rebin una sòlida formació permanent per contrarestar el profund desconeixement de la pròpia fe per part de molts batejats”, ha afirmat l’Arquebisbe emèrit de Villavicencio (Colòmbia), Mons. Octavio Ruiz Arenas. Durant les 48enes Jornades de Qüestions Pastorals de Castelldaura, ha afegit que “no és una simple posada al dia, sinó que més aviat es tracta d’aprendre a il·luminar i a salar la història present dels homes”.\nMés enllà de les activitats acadèmiques reglades, el també Secretari del Pontifici Consell per a la Promoció de la Nova Evangelització, ha afegit que s’ha de concretar aquesta formació permanent amb un sentit espiritual a través de “la capacitat de viure en Déu i de fer que tota experiència de vida serveixi per adquirir la forma de Crist”. Ha manifestat que “quan més ens formem, més sentim l’exigència de prosseguir i aprofundir aquesta formació, de la mateixa manera que quan més ens formem, més ens fem capaços de formar als altres”. Per això, ha conclòs que “no es pot ser autèntic deixeble sense ser missioner i viceversa”. [Ponència sencera]\nSortir de les parròquies\nXavier Morlans, professor de la facultat de Teologia de Catalunya, ha parlat del “primer anunci com a peça clau de la nova evangelització”. Ha explicat que, donada l’actual secularització de la societat, en molts casos es viu amb una absència de tradició cristiana que fa necessari un primer encontre amb la Persona de Crist. Perquè es doni aquest primer encontre “no n’hi ha prou amb un anunci genèric”, ha remarcat, sinó que “ha d’encarnar-se en la situació concreta de cada oient”.\nHa afegit que “el centre de gravetat s’ha de traslladar de les parròquies als llocs on es troba la gent, el que requereix dotar als laics d’un discurs i més formació”. Per altra banda ha parlat també de la necessitat que els creients actualitzin la seva fe recordant com va ser el seu primer encontre ja que “no podem evangelitzar si no som constantment evangelitzats amb el primer anunci”. [Esquema de la ponència]\nAprofitar la bona imatge de l’Església\nEl director adjunt de La Vanguardia, Enric Juliana, ha explicat que el redescobriment del temple de la Sagrada Família i la feina que duu a terme Càrites han estat dos elements que han col·laborat els últims anys a canviar la imatge de l’Església a Catalunya. Juliana té la sensació que “en aquests moments el món catòlic té més possibilitat de diàleg amb la societat catalana que a altres llocs d’Espanya on aparentment es viuen situacions més fàcils”. Per això ha dit que “el catolicisme aquí el veig més modern, més adaptat a la situació real”.\nPer la seva banda, el degà de la Facultat de Teologia de Catalunya, Armand Puig, ha donat la raó a Juliana, afirmant que “des dels últims tres o quatre anys, estem en un moment força dolç, i em sap una mica de greu que aquest moment dolç no l’aprofitem més”. Ha afegit que “als ambients intel·lectuals hi ha una no bel·ligerància i simpatia per el que des d’aquesta casa o des de qualsevol altra intentem fer”. Puig considera que “per a reevangelitzar aquesta ciutat el camí és aquest, o penso que no en tindrem cap”. Ha fet aquestes consideracions durant la taula rodona moderada per el Membre ordinari del Pontifici Comitè de Ciències Històriques, Josep Ignasi Saranyana.\nDemà, dues conferències i una taula rodona\nLes jornades, que aquest any es celebren a la Facultat de Teologia de Catalunya, han estat presentades aquest dimarts per el Cardenal Arquebisbe, Lluís Martínez Sistach; el Vicari de la Prelatura de l’Opus Dei a Catalunya, Antoni Pujals; el Degà de la Facultat de Teologia de Catalunya, Armand Puig; i el Degà de la Facultat de Filosofia de Catalunya (URL), Jaume Aymar.\nAquest dimecres el coordinador de l’Observatori de la Llibertat religiosa d’Itàlia, Massimo Introvigne, parlarà de “L’Any de la fe a l’era laica”. Posteriorment el rector de la Universitat de la Santa Creu de Roma, Lluís Romera, intervindrà sobre “La cultura contemporània i el sentit de la fe”. A la tarda, per a cloure les jornades, l’escultor Etsuro Sotoo, l’escriptor Valentí Puig i el periodista Arturo San Agustín explicaran la seva trobada amb Déu en una taula rodona que moderarà el director de Ràdio Estel i Catalunya Cristiana, Jaume Aymar.\nPublicado el 22 enero, 2013 31 octubre, 2013 Autor ComunicacióCategorías 2013,MaterialsEtiquetas 2013,castellano\nAnterior Entrada anterior: Professor Xavier Morlans: “El primer anunci, peça clau de la nova evangelització”\nSiguiente Entrada siguiente: Galeria de fotografies 22.01.2013


cegesqui: Sortida de cicle Saboredo-Colomers, 9-10 abril 2016\nLa primera sortida de cicle del mes d’abril es presentava força be: durant la setmana havia nevat força a la Vall d’Aran. Faltava saber si la gent correspondria a la sortida i així va ser: 13 participants (Paola, Elena, Rut, Raúl, Cristian, Carles, Roser, Toni, Pepa, Gonzalo, Josep, Marc i Francesc).\nLa sortida va començar el divendres, arribant des de la tarda fins entrada la matinada al refugi Juli Soler de Salardú. A tots ens va sorprendre la nevada que estava caient a la Vall d’Aran.\nA les 7 de la matinada del dissabte tothom en peu per esmorzar. A fora es veu tot nevat i, malauradament, els núvols cobreixen tot el cel. Agafem els cotxes fins l’aparcament de la Borda de Servat per una pista coberta per 2 dits de neu nova. Encara no hi ha prou neu per anar amb els esquís i durant 1 km caminem. La boira ens persegueix quant podem posar-nos els esquís.\nPassem els Banhs de Tredòs i a l’altura del Pont dera Montanheta ens desviem cap al bosc sense trobar cap traça i enfonsant-nos en aquesta neu nova que cada vegada és més profunda.\nEl pendent augmenta fins arribar al Còth deth Tuc Gran de Sendrosa, on la boira ens devora. La visibilitat és tan reduïda que desistim de fer el Tuc Gran de Sendrosa. Però aquí no s’acaben els problemes. Hi ha una gran cornisa en el coll i la visibilitat no ens deixa veure per on podem passar-la.\nDos esquiadors davant nostre trenquen una part de la cornisa i per allà ens llencem també nosaltres, fent un saltet la majoria o la resta amb grampons.\nA mida que anem baixant torna la visibilitat fins arribar al refugi de Saboredo.\nHem fet be en fer reserva. El refugi està ple. La tarda es va aclarint fins sortir el sol amb tota la seva força regalant-nos unes vistes increïbles.\nDiumenge ens aixequem ben aviat. El temps havia de ser millor, però no es compleix. Visibilitat reduïda novament i fort vent en alçada presagien que el temps no ens ho posarà fàcil.\nPugem fins al Port de Ratèra de Colomers i girem a ma dreta per agafar una bona baixada cap al circ de Colomers. El fort vent encara ens deixa fer, però una neu crosta no ens deixa gaudir tant com voldríem de la baixada.\nQuan arribem al Lac Obago ens dividem en dos grups: els que volen continuar baixant i els que encara volen intentar pujar una mica més, malgrat que ja sabem que el vent no ens deixarà arribar al cim del Gran Tuc de Colomers.\nI així uns quants continuem pujant, una hora més, fins a 2500m, fins que el fort vent ens obliga a girar cua.\nLa baixada es fa llarga, ben llarga, amb alguns trams remant, entre els llacs de Colomers, amb neus que van des de crosta a pols (perquè no estaria tot amb neu pols, amb la quantitat de neu que hi havia?). Això si, deixem el vent i s’obre el cel, regalant-nos novament uns paisatges increïbles.\nA l’altura dels Banhs de Tredòs deixem la neu, tot i encara alguns es resisteixen.\nEncara ens queda caminar un bon tram fins al cotxe, però no crec que ningú s’hagi quedat amb la sensació que, malgrat no haver fet cap dels dos cims que estaven previstos, no hàgim quedat satisfets d’aquesta sortida.\nL’acomiadament el vam fer en un restaurant a Vielha.\nPublicat per Francesc\nQuina llàstima que el temps no us deixés fer....\n18 d’abr. 2016, 1:24:00


Ressenyes de Cànon de Pachelbel (Canon in D) Easy violin - Cantorion, partituras y páginas musicales gratis\nRessenyes de Cànon de Pachelbel (Canon in D) Easy violin\nCànon de Pachelbel (Canon in D) Easy violin\nLamentablement, aquesta és una versió de molt mala qualitat. Com una altra persona esmentat, el violí és necessària per colpejar un F # sobre la corda de G, que és fora de gamma per a un violí. També m'adonava errors en ritme - tractar amb els batecs per mesura; diverses mesures tenen massa cops i mesures posteriors tenen massa pocs. Sembla probable que la persona que va escriure això no tocar el violí i també ha de revisar les regles de teoria i composició. Per desgràcia, jo no estarà utilitzant això una altra vegada. No em recomanen a qualsevol estudiant o qualsevol mestres de company de música.Lamentablement, aquesta és una versió de molt mala qualitat. Com una altra persona esmentat, el violí és necessària per colpejar un F # sobre la corda de G, que és fora de gamma per a un violí. També m'adonava errors en ritme - tractar amb els batecs per mesura; diverses mesures tenen massa cops i mesures posteriors tenen massa pocs. Sembla probable que la persona que va escriure això no tocar el violí i també ha de revisar les regles de teoria i composició. Per desgràcia, jo no estarà utilitzant això una altra vegada. No em recomanen a qualsevol estudiant o qualsevol mestres de company de música.\nG. Child · 1 maig 20171\nLamentablement, aquesta és una versió de molt mala qualitat del Cànon en m. Com una altra persona esmentat, el violí no baixar a una baixa F # la corda de G. És impossible. Aquesta partitura ha que han escrit sobre la partitura. També, el ritme és malament; Em vaig adonar en diverses mesures que hi ha camí massa ritmes en el compàs 4/4, per no parlar de mesures posteriors que hi ha molt pocs cops. Qualsevol que escrigués això no ha de tocar el violí i també cal reexaminar les normes de teoria i composició també. Malauradament, aquest és definitivament un que no farà servir una altra vegada.Lamentablement, aquesta és una versió de molt mala qualitat del Cànon en m. Com una altra persona esmentat, el violí no baixar a una baixa F # la corda de G. És impossible. Aquesta partitura ha que han escrit sobre la partitura. També, el ritme és malament; Em vaig adonar en diverses mesures que hi ha camí massa ritmes en el compàs 4/4, per no parlar de mesures posteriors que hi ha molt pocs cops. Qualsevol que escrigués això no ha de tocar el violí i també cal reexaminar les normes de teoria i composició també. Malauradament, aquest és definitivament un que no farà servir una altra vegada.\njs bach · 2 abril 20174\nAixí que era bo, però deia que era eay i que no era fàcil\nLeah · 16 novembre 20164\nés el mannà que cau del cel\nroberto jardim · 23 setembre 20165\nftghmkdghkdhj. · 6 juliol 20161\nés bonic i és el meu favorit\nsalleth alejandra quiroz romer0 · 25 juny 20165\nM'agrada molt! Crec que necessito practicar dur!\nはる · 27 abril 20164\nVostè necessita tenir un violí 5 C, a tocar de corda\npaweł · 21 gener 20161\nAquesta peça, mentre fàcil al principi té massa baix per ser interpretada per un principi de violí en notes\nAC · 6 gener 20162\nCrec que això és gran i gràcies causa seva ajuda jo amb la meva tasca\ncathlyn · 17 desembre 20155\nNo m'agrada aquesta versió!\nmegadeath · 12 desembre 20151\nÉS molt bo per a aquells que estan començant. Aquesta bona ben fet.\nAlvaro Martinez · 30 octubre 20155\nythujik · 22 octubre 20154\nmolt bona cançó espero jugar bé tanmateix com tampoc poden ser descarregats\nalejandra · 10 maig 20155\nés una bona peça de música. Em va agradar molt.\ndeepa · 12 febrer 20155\nM'agrada la cançó és una mica difícil però ho pot fer.\nepicmc · 14 gener 20155\nGran és bo\nFerhadli Aishe · 3 desembre 20145\nLloc excel. lent. Recomanar.\nvera cristina alvarenga de magalhaes etrusco · 28 setembre 20145\nViolí fàcil? hectàrees hi ha notes violins no es juga el 21 i 22, sí és cert que estic culpant vostè F!\nChiron Turner · 6 setembre 20142\nAquesta súper fàcil tinc només mig any jugant violí i jo no podia ja ho...\nCynthia Rodriguez · 30 agost 20145\nÉs una peça molt bonica\nRosa · 13 juliol 20145\nÉs una melodia molt bona molt agradable\nkevin daniel martinez martinez · 11 juliol 20145\nibrahim özgür · 16 gener 20145\naquesta cançó és agradable d'escoltar i relaxar-se amb ell.\nsakura hawj · 15 novembre 20135\nla cançó és molt agradable i més en un violí\nBrisa Hachen · 12 octubre 20135\nÉs el millor canó i el meu favorit\nIan Arenas · 9 agost 20135\nM'agrada com la partitura diu clarament que és per a un violine, no d'un violí... Je.\nTgwtmc · 7 agost 20135\nse'n va fora de gamma per a violí.\nno és una cosa bonica per publicar per a un principiant que no sàpiga per què no poden trobar aquell bitllet.\na més, un munt de mesures amb un número equivocat de ritmes i notes equivocades.\nbka · 24 juny 20131\nmolt bé, excel lent\nRocio Candia · 11 juny 20135\nFantàstic! Aquest tipus de música sempre pot fer una bona impressió fins i tot en aquests temps!\nMarta · 20 abril 20135\nfresc és una de la cançó desitjada amb molta harmonia\nmoroni acosta rodriguez · 13 abril 20135\nAquesta cançó és realment bonica.\nanonymous · 28 febrer 20135\nés molt valent\ncielito · 26 febrer 20135\nLove it! ha de tenir això...\nvenny · 17 febrer 20135\nm'encanta aquesta peça tant! Això em recorda sobre alguna cosa sobre la meva vida\namanda vivian · 17 febrer 20135\ngrasias x aquesta Puntuació al final la pud trobar\nfrancisco cordova · 28 gener 20135\nmolt bona peça musical\nalejandro · 24 gener 20135\nmolt bonic... l'aprenentatge tou...Gràcies...\nDebora lauriano de oliveira · 22 gener 20135\neddy · 22 desembre 20124\nbona piza favorable tan delicada, que cobra vida en mans dels savis\nciro elodio · 18 desembre 20125\nGràcies molt molt per aquests resultats, és una bella peça i fàcil per a mi que ni tan sols jo sóc principiant en violí = D\nAlejandra · 25 novembre 20125\nHe jugat la edició més complexes i més avançada d'aquesta peça molt de temps com fa tres dies, i sí, realment, realment, realment sona gran...\nRoseanne Karla D. Bispo · 22 novembre 20124\nHe jugat la més complexa i més avançada d'aquesta peça moltes vegades com fa tres dies i, sí, realment, realment, realment sona gran...\nRoseanne · 22 novembre 20124\nÉs molt bonic, una mica difícil per a la meva ja que jo sóc principiant.\nGràcies per mostrar-nos tal grans obres.\nFernanda Sofia · 22 novembre 20125\nla música clàssica és bonic\nmax david palomino ormeño · 10 novembre 20125\nCrec que aquesta peça és gran i quan ho sento, sona com una gran melodia. També crec que és massa est perquè Im en el vuitè grau i un estudiant els millors així que xucla * @#$ % ^ & no gràcies\nrobby bobby in my pants · 11 octubre 20121\nl'amor aquesta peça seu el meu favorit\nzzzzzzzzzzzz · 10 octubre 20125\nCana Sena · 21 setembre 20125\nNo hi ha crítiques i perfecte\njeciany guilherme rocha · 1 setembre 20125\nNo, absolutament diví aquesta composició!\nMatheus de Alvarenga Ferreira · 1 agost 20125\nniciquiera tinc, no confien en això\nMiguel Hidalgo y Costilla · 15 juliol 20121\nés un molt bon resultat\nmiguel snchez · 14 juliol 20125\nNo bo per a violí, un violí no pot reproduir aquest baix i fins i tot si això es contagia, es perd la melodia sencer.\nellie · 14 juliol 20121\nLa cançó és molt bona ~ no permetent retards\n심심이 · 5 juny 20124\nTotalment sacseja! Com ens fixem en l'escrit\n심심이 · 5 juny 20125\ntot és cultura i ejecutè amb el meu violí i és bonic\nHomero Martinez Montante · 1 juny 20125\nalberto biasi · 31 maig 20125\nCànon de Pachelbel s so awesome!!! (polzes cap amunt)\nCoelle · 21 maig 20125\nM'encanta pachelbel!!!! :)\nalberto violino · 19 maig 20125\nM'encanta aquest Canonge!!!!\nalberto violino · 17 maig 20125\narlen · 12 maig 20125\nbona ~ everithing was absolutely Perfect\nlol · 26 abril 20125\nTanca bona cançó ona defectuosa q q q no el poden descarregar espero q mary_crema m hacepte i m li pot enviar d vdd és la salutacions agraïts...\ncesar horst · 11 abril 20125\nhurray!!! · 14 març 20125\nM'encanta aquesta cançó m així que vaig decidir aprendre a tocar el violí\nana karen vazquez acosta · 22 febrer 20125\nelvan · 20 febrer 20125\nSIII és que m'agradava fins i tot si la pàgina fa no jo discoteques de buenoo permet descarregar no ser perquè ser avre qualsevol falla tècnica bé tot no és perfecte, però només la parteee és super fàcil i és buenaaa I com mereix aquests quatre estrelles italià 5 per al meu gust aquest bn\nkarla magdalena cuevas uribe · 12 febrer 20124\npice molt, molt agradable de la música i no és difícil d'escoltar al voltant de grau 3\nmhyn · 1 febrer 20125\nLa cançó és un complet... 짱!!!!! ^^\n망고 · 31 gener 20125\nLa intenció d'això és... ^ ^ I realment realment realment realment bé. OK Ah Ah Ah Ah Ah... ^^ ^^...\nrhosja · 31 gener 20125\nla cançó és totalment fresc!\nCornelia · 22 gener 20125\nÉs una bella melodia. Que et fa sentir relaxat, inspirar i donar alè.\nLuis · 31 desembre 20115\nAixò és un enllaç espanta!\nanonymous · 12 desembre 20111\nNo es pot iniciar-lo\nPoopscam · 1 desembre 20111\nTima Yip · 1 desembre 20115\njuliana Pereira de santana · 30 novembre 20115\nfdg · 29 novembre 20115\nwong ho yi · 21 novembre 20114\nccl · 8 novembre 20115\nAixò és gran:) gràcies\nmousymous · 4 novembre 20115\nmmmoo · 29 octubre 20113\nmmooo · 29 octubre 20113\nés una peça molt bonica de violí\nmapi · 27 octubre 20115\nsara · 16 octubre 20115\nNadya Johana Parsons · 26 setembre 20115\nFrank Ong-ALok · 25 setembre 20115\nAbraham Lujan S P M · 22 setembre 20115\nÉs una de les meves peces favorites, molt bonica: D\nAntonio Domenico Secondo · 22 setembre 20115\nAquest és un bon i fàcil que els nois i noies d'aprendre.\nJoey · 11 setembre 20115\nés molt bo que hagin peces per a tots!\nyixsi soto · 26 agost 20115\nÉs un gran senzill polze alta versió:)\nLulu · 22 agost 20115\ntot · 19 agost 20112\nku · 16 agost 20114\nmolt bo i Cencillo de treure\nburdet alejandro franco · 14 agost 20115\nPaola Solis · 13 agost 20115\nabc · 29 juliol 20114\nray · 23 juliol 20115\naquesta part. és bo ara que jo volia sense ser facilitatda\ncris · 15 juliol 20115\nweldone · 15 juliol 20115\nUn llibre simplement meravellós. Subtil i senzilla, però amb el poder d'encant inspirat en la melodia.\nHerald Tabosa de Cordova · 11 juliol 20115\nseu maleït bonic!\nrobert · 9 juliol 20115\nÉs bo per a mi ..\nAndrey Caridad · 15 juny 20115\nBell! Magnífic !!!:)\nMiriam Couveiro · 12 juny 20114\nWunderbar, meravellós, meravellós. Per Felice Félix Feliç\nDa Silva, Felix de Curitiba · 30 maig 20115\nva per sota del rang del violí en les barres de 21 +22. Suposo que podria incorporar a tot un to més alt\nisrael · 18 maig 20111\nmanuel · 16 maig 20115\nexcel lent cançó\nmanu · 16 maig 20115\nAquesta cançó és bella marivilhoça\nRaquel de lima neri · 7 maig 20115\nrania · 4 maig 20115\njin · 1 maig 20115\nivan · 22 abril 20115\nCànon és una de les millors melodies al món\nFélix da Costa · 20 abril 20115\ngorkem · 16 abril 20115\nEs tracta d'una bella melodia que\nｙｏ · 7 abril 20115\npuc jugar al violí, però no en d\nannoosha · 6 abril 20113\nalberto ortega estrada · 29 març 20114\nSi algú vol o necessita la partitura i no la pot descarregar que em mani un mail i jo la hi enviament: mary_cremona@hotmail.com\nmary_cremona · 28 març 20115\nper al qual no la va poder descarregar: jo vaig fer click al quadradet que diu descarregar, després em aparecion un vincle, vaig fer clic i em va mostrar la partitura, només la copieu i la guardi en el meu compu, ia tocar!!\nmaria elisa beatriz · 26 març 20115\nfrancisco ubeda navarro · 24 març 20115\nkübra tanşi · 20 març 20114\napaedom · 14 març 20115\nnooo puedoo descarregar res! ayudaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaa!\nliliana martinez · 11 març 20111\nperquè no puc descarregar?? : (\nlili · 11 març 20111\nsimple i bonic ... molt bo.\nadriana dusilek · 11 març 20115\nosman · 1 març 20115\nGabriel Agustin · 24 febrer 20115\nCarmen · 21 febrer 20115\nucd · 10 febrer 20115\nsan · 3 febrer 20115\n湘子 · 24 gener 20113\nJuga la sort\nyuuki · 16 gener 20113\ndfg · 15 gener 20115\nmarcia cristiane de lameida labiak · 28 desembre 20105\nM'agrada el fa sostingut i el do sostingut.\nGuillermo · 23 desembre 20105\nName · 16 desembre 20105\nMolt bonic, però té un altre resultat de la mateixa obra que és més bonic\nJoana Mantoan Pereira · 16 desembre 20105\nlaura gomez gomez · 7 desembre 20105\nla seva agradable\nkristine · 7 desembre 20105\n雯雯 · 22 novembre 20105\nDubto que aquesta puntuació és per al violí. Pot vostè dir-me com puc jugar bars 21-22 PLS? L'organitzador, probablement no té cap coneixement sobre el rang de to del violí.\nStephanie · 13 novembre 20101\njoakin · 31 octubre 20105\nM'encanta aquesta peça!\nno name · 2 octubre 20105\nBelisimo treball, una delícia per a l'ànima!\njoão · 19 agost 20105\nluis goytizolo · 11 agost 20105\nS'ha utilitzat això per a un estudiant, però es va fora de la gamma del violí. Bo per altres instruments, suposo.\nmgearigmusic · 2 agost 20101\nmanolito · 19 juliol 20105\nrymon · 20 maig 20105\nmolt bella, fabulosa, bella ....\nparacelso · 13 abril 20105\nres terrible, per fer Naum tm\noi · 13 novembre 20091\nmolt bo ........\nkiki perdurt · 7 novembre 20095\nTotes les partitures → Cànon de Pachelbel (Canon... → Easy violin → Ressenyes


El Govern, receptiu davant de les peticions de JARC-COAG sobre la crisi de la fruita\n© Els baixos preus de la fruita mantenen el sector en peu de guerra.\nEls representants de JARC-COAG David Borda, de Lleida, i Francisco Ponce, de Saragossa, es van reunir aquest dijous a Barcelona amb Fernando Miranda, director general de Produccions i Mercats Agraris del ministeri d’Agricultura, per tractar els problemes que viu el sector de la fruita dolça tant a Catalunya com a Aragó.\nTant Borda com Ponce van assegurar que el representant del ministeri es va mostrar receptiu i va acollir les propostes que li van fer, tant a curt com a llarg termini, i fins i tot van aprofundir en els problemes estructurals del sector.\nEntre les peticions que van traslladar al ministeri destaca, a curt termini, la condonació de sis mesos de quotes a la Seguretat Social, que representaria un gran alleujament econòmic per als pagesos, una mesura que Borda va reconèixer que serà difícil que acceptin.\nTambé van demanar la reducció a zero dels mòduls per a la fruita dolça en el càlcul de la renda del 2017, davant de l’absència generalitzada de beneficis. D’altra banda, i com a novetat, van reclamar que tots els camions que travessin la frontera amb fruita portin un document que reculli la factura real de la mercaderia que transporten.\nEls dos van traslladar a Miranda la necessitat d’abordar els problemes estructurals del sector, ja que les retirades parcials no són una solució a llarg termini i s’hauria d’abordar un canvi de model productiu que potser comporta la reducció de l’extensió de cultiu. Aquesta reunió arriba després d’una setmana de protestes pels preus i avui es repetirà, però aquesta vegada amb la presència també d’ASAJA.


La web Epilepsia Russi Institut utilitza cookies. En aquest apartat us expliquem la nostra política de cookies, de manera que entengui de què estem parlant.\nUna cookie és un petit arxiu que es descarrega en el navegador d'un usuari amb la finalitat d'emmagatzemar dades que poden ser recuperades per l'entitat responsable de la seva instal·lació. Les cookies són indispensables per al funcionament d'Internet i, entre altres coses, faciliten la navegació.\nLes cookies serveixen per emmagatzemar diversos tipus d'informació. Hi ha molts tipus de cookies, segons l'entitat que les gestiona (cookies pròpies o de tercers), segons el termini de temps que romanen activades (cookies de sessió o persistents), o segons la seva finalitat (cookies tècniques, de personalització, d'anàlisi, publicitàries o de publicitat comportamental). Per exemple, una cookie és el que permet recordar les dades d'inici de sessió d'un usuari (si emmagatzemem dades al navegador com les seves preferències i configuracions, aquestes es podran restablir automàticament en la seva propera visita, sense que hagi de tornar a escollir, per exemple, l'idioma); obtenir informació sobre els seus hàbits de navegació (per així poder millorar la seva experiència); o poder presentar-li la publicitat més rellevant segons aquesta informació.\nEl que pot fer és configurar el seu navegador perquè deixi d'acceptar cookies o l’avisi cada vegada que visita una pàgina web que les utilitza. Però, si ho fa és probable que hi hagi seccions de la web o aplicacions que no pugui utilitzar.\nTots els ordinadors moderns permeten canviar la configuració de les cookies. Aquests ajustaments normalment es troben a les 'opcions' o 'Preferències' del menú del seu navegador.\nEn el cas de voler configurar les cookies en el seu ordinador, li indiquem quins són els passos per a accedir al menú de configuració de les cookies i, si escau, de la navegació privada en cadascun dels navegadors principals:\nAquest tipus de galetes conserva les teves preferències per certs serveis o eines (com l'idioma) perquè no hagis de reconfigurar cada cop que visiti la nostra web.\nAquestes cookies permeten quantificar el nombre de visitants i analitzar estadísticament la utilització que fan els usuaris dels nostres serveis. Poden ser tractades per nosaltres o per tercers i gràcies a elles podem estudiar la navegació pel nostre portal i millorar la manera en què ho presentem.\nEn algunes de les nostres pàgines poden anar galetes de tercers que permeten gestionar i millorar els serveis que aquests ofereixen. Un exemple d'aquest ús són els enllaços a les xarxes socials que permeten compartir els nostres continguts.\nLa web Epilepsia Russi Institut pot modificar aquesta Política de cookies en funció d'exigències legislatives, reglamentàries, o amb la finalitat d'adaptar aquesta política a les instruccions dictades per l'Agència Espanyola de Protecció de Dades, per això s'aconsella als usuaris que la visitin periòdicament.


#NOTÍCIA: Dinem junts aquest cap de setmana? – SOS Racisme\nAquest dissabte 14 comença la segona edició del projecte “La família del costat“, que té l’objectiu d’apropar veïns i veïnes de diferents cultures. Un àpat és l’excusa per crear un context idoni per conèixer l’altre i desmuntar tòpics i prejudicis. L’acció, que ja es va celebrar amb èxit al districte d’Horta-Guinardó, es repeteix ara als barris de Sagrada Família i Sant Antoni, per continuar els propers mesos fins al juny, a Sant Martí i Sants. Totes les persones interessades a participar-hi, com a família amfitriona, convidada o com a dinamitzador/a, podeu apuntar-vos per les properes sessions.\nSOS Racisme Catalunya, al costat d’entitats i agents comunitaris de la ciutat de Barcelona, impulsem del març al juny el projecte La Família del Costat a la ciutat de Barcelona, amb el suportde l’Ajuntament. La iniciativa pretén fomentar les relacions veïnals i la cohesió social a partir d’àpats entre veïns i veïnes d’orígens culturals diversos.\nEs tracta de posar en contacte persones que tot i viure al mateix barri (a la mateixa escala de veïns, al carrer del costat, al barri…), no tenen cap contacte. A partir de facilitar un àpat entre les respectives famílies participants, es pretén crear un espai per al coneixement mutu, desmuntar tòpics i estereotips vinculats a la diversitat cultural i fer que veïns i veïnes comparteixin allò que tenen en comú.\nTot i que el projecte s’adreça a tota la ciutadania de Barcelona, s’han prioritzat tres districtes de la ciutat, on la iniciativa s’impulsa de la mà d’entitats, serveis i agents comunitaris. Si a final del 2014 es va fer la primera edició del projecte al districte d’Horta-Guinardó, ara és el torn dels districte de l’Eixample (març-abril), Sants-Montjuïc (abril) i Sant Martí (juny).\nDe l’espai públic al privat\n«La novetat de la iniciativa és que es pretén treballar per les relacions veïnals i l’antiracisme fent un pas important respecte altres projectes, passant de l’espai públic al privat», afirma una de les portaveus del projecte, Mar Carrera. És el repte de La Família del Costat, un format que ja s’ha fet durant tres edicions a SOS Arrazakeria de Guipúscoa, al País Basc.\nEntitats implicades, la clau\nEn la fase del projecte que s’impulsa al 2015, es fa molt més èmfasi en la participació de les entitats, serveis i agents dels barris implicats. Als barris de Fort Pienc i a Sant Antoni, per exemple, s’ha aconseguit la implicació del projecte d’integració XEIX, que treballa amb les comunitats xineses i pakistaneses des d’un punt de vista comercial, educatiu, cultural i social. L’ONG De veí a veí, Sant Antoni Comerç, el Cordill i el Pla Comunitari de Sagrada Família també són altres agents que estan mobilitzant el projecte al Districte de l’Eixample. A Sants Montjuïc, s’està treballant amb el Secretariat de Sants, Hostafrancs i La Bordeta i a Sant Martí, s’hi està implicant el Pla de Desenvolupament Comunitari del Poblenou.\n«Famílies» per a tots els gustos\nEl concepte de “família” que abraça el projecte és totalment ampli:una família són una, dues, tres persones, parelles homosexuals, heterosexuals, famílies monomarentals o monoparentals, avis, àvies, amics, amigues.\nEl web de Lafamiliadelcostat.cat servirà per compartir les receptes dels àpats previstos, així com les fotografies dels i les comensals. A més, tant a Instagram #familiadelcostat com al Facebook de La Família del Costat es penjarà el resultat visual de les trobades veïnals.\nHi ha dues maneres de participar al projecte, com a famílies participants i com a dinamitzadors/es. Per apuntar-s’hi, es pot contactar directament amb SOS Racisme o omplir un el formulari corresponent al web: el formulari de les famílies (http://www.lafamiliadelcostat.cat/index.php/seu-a-taula/organitza-un-dinar) i el formulari dels i les dinamitzadors/es (http://www.lafamiliadelcostat.cat/index.php/seu-a-taula/k2-information/vine-com-acompanyant).\nSOS Racisme es posa en contacte amb els participants per explicar tots els detalls. Fins a l’abril hi ha temps per apuntar-s’hi, però és recomanable fer-ho a partir de ja.\nEl projecte La Família del Costat, que té per lema «Barcelona, casa de tothom», compta amb el suport del programa Barcelona Interculturalitat, de l’Ajuntament de Barcelona. Per veure’n resultats, accediu al video del projecte o podeu conèixer un dels participants dels dinars d’Horta, el programa de TV3 Tot un món va dedicar un programa al projecte.\n#DOCUMENTACIÓ: Informe Anual 2015 sobre el racisme a l’Estat espanyol\n1 octubre 2015 8 octubre 2015 , Destacats, General, Informes, Newsletter, Agressió\nL’Informe Anual de la Federació d’associacions de SOS Racisme recull el compromís i la lluita antiracista de les vuit...\n25 octubre 2017 25 octubre 2017 , Comunicats, Notícies, Portada, Generalitat de Catalunya, pressupostos, transparència\nEl ayuntamiento aprueba por unanimidad y por segunda vez una moción que solicita que Interior eche el candado al...\n9 novembre 2012 5 febrer 2013 , Destacats, General, Mistos electorals, Reflexions, mistos electorals\n#ACTIVITAT: Contra l’apartheid sanitari, informació i organització\n17 maig 2013 27 maig 2016 , Activitats, activitats\nConeixem els canvis que estan havent a l’àmbit de la salut? Sabem qui, segons les noves lleis, té dret...\n#NOTICIES: Antifeixisme 1 - Islamofòbia 0#NOTÍCIA: "L'internament al CIE priva el dret a la llibertat per simple comoditat de l'administració"


>> Festival Internacional de Curtmetratges Catacumba -FICCA´t 2019-\n> BASES DEL CONCURS FICCA´t 2019\n1.- El festival és d'ÀMBIT INTERNACIONAL. La participació en el festival està oberta a tots els realitzadors i totes les realitzadores de qualsevol nacionalitat.\n2.- El festival pretén arreplegar propostes cinematogràfiques independents que oferisquen una mirada alternativa creada a partir de la transversalitat que permet el llenguatge fílmic i que, d'alguna manera, subvertixen la moral, desarticulen les repressions, les nostres filies i fòbies i evidencien els defectes estructurals de la nostra societat. Aquestes obres podrien situar-se en la CULTURA UNDERGROUND, EL CINEMA CLANDESTÍ i EL CINEMA EXPERIMENTAL.\nLa temàtica serà lliure. L'organització valorarà totes les propostes rebudes de la mateixa manera (ficció, animació i documental).\n3.- La durada màxima de l'obra presentada a competició serà de FINS A 30 MINUTS.\n4.- Per a participar en les seccions competitives, els treballs hauran d'haver sigut PRODUÏTS A PARTIR DE L'1 DE GENER DEL 2017.\nLes obres inscrites per a la seua PRESELECCIÓ hauran de presentar-se en la seua versió original AMB SUBTÍTOLS en espanyol, català, anglès o francés si la versió original està en altres idiomes diferents a l'espanyol o al català.\nLes obres definitivament SELECCIONADES, si estan en altres idiomes, hi aportaran una còpia amb el subtítol inserit en espanyol o català, llesta per a la seua projecció (Mov/Mp4, Codec: H.264 - Resolució: 1080p, 720p).\n6.- La INSCRIPCIÓ es podrà realitzar DES DEL 10 DE JUNY DEL 2019 Al 3 DE SETEMBRE DEL 2019 a través de les següents plataformes:\nLa INSCRIPCIÓ es realitzarà a través de l'enviament online del curtmetratge mitjançant alguna de les següents plataformes online:\nLes seccions oficials de caràcter internacional tenen una taxa d'inscripció indicada en les plataformes. La resta de seccions no té taxes d'inscripció. En el procés de preselecció únicament s'establirà comunicació amb els participants a través d'aquestes plataformes. El contingut és privat i solament accessible pel festival i els seus col·laboradors. Tota la documentació rebuda passarà a formar part de l'arxiu del festival. Cada autor, col·lectiu, productora o distribuïdora podrà presentar més d'una obra. L'acceptació de participar en aquest festival no suposarà cap despesa econòmica afegit per a l'organització.\n-Secció Oficial (Oficial Competitiva Internacional)\nSecció Oficial de caràcter internacional. Opten tots els curtmetratges de ficció, animació i documental.\n-Curtmetratge més entranyable (Oficial Competitiva Internacional)\nSecció destinada a premiar l'originalitat i creativitat.\n-València Cinema (Competitiva curtmetratges valencians)\nSecció específica (els curtmetratges valencians seleccionats en les seccions internacionals també competeixen en aquesta secció específica). Els curtmetratges valencians no tenen taxa d'inscripció a través de les plataformes (movibeta/festhome/clickforfestival). Es considerarà curtmetratge valencià als treballs en els quals la productora, el director o el guionista tinguen la seua seu o hagen nascut a la Comunitat Valenciana. Haurà d'indicar-se en l'enviament.\nTots els curtmetratges inscrits opten a qualsevol de les seccions plantejades.\nL'organització seleccionarà un mínim de quinze curtmetratges finalistes per a la secció oficial que seran projectats durant el festival Catacumba, al mes de novembre. D'altra banda, tres curtmetratges optaran a la Secció Curtmetratge més entranyable. L'organització es reserva el dret de poder ampliar el nombre de curtmetratges finalistes.\n8.- S'estableixen els següents PREMIS per a les seccions competitives, atorgats per un jurat format per professionals del sector triats per l'organització, el públic assistent a les projeccions i l'organització del Festival:\na) “Fetus d'Or del Jurado al Millor Curtmetratge Catacumba 2019”. Secció Oficial. Trofeu i premi en metàl·lic de 1250€\nb) “Fetus d'Or del Públic al Millor Curtmetratge Catacumba 2019”. Secció Oficial. Trofeu i premi en metàl·lic de 250€\nc) “Nina Trencada al Curtmetratge més entranyable Catacumba 2019”. Secció Curtmetratge més Entranyable. Trofeu i premi en metàl·lic de 250€\nd) “Premi al millor curtmetratge d'animació Catacumba 2019”. Secció oficial. Premi en metàl·lic de 250€.\ne) “Premi a la millor actriu Catacumba 2019”. Secció Oficial. Guardó.\nf) “Premi al millor actor Catacumba 2019”. Secció Oficial. Guardó. g) “Premi València Cinema 2019”. Secció València Cinema. Guardó.\nEls premis es faran públics durant la cerimònia de lliurament de premis de Catacumba 2019. Els trofeus s'oferiran als premiats assistents (o a la persona autoritzada per aquests) durant cerimònia i en cap cas s'enviaran per correu. Els premis estaran subjectes a les retencions legals establides. La resolució de l'organització i del jurat serà inapel·lable i podrà declarar deserts els premis. Els premis poden recaure sobre una mateixa obra.


Alumnat dels cursos de català visiten el Consell Comarcal, l'estació d'autobusos i els Mossos d'Esquadra a Amposta - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nAlumnat dels cursos de català visiten el Consell Comarcal, l'estació d'autobusos i els Mossos d'Esquadra a Amposta\nEl dia 20 d'abril, un grup d'alumnes del curs de català del nivell Bàsic 2 impartit a Amposta van fer una visita guiada al Consell Comarcal del Montsià, a l'estació d'autobusos i a la comissaria dels Mossos d'Esquadra.\nJoan Manel Miró, tècnic del Consell Comarcal, va explicar què és i quins serveis s'ofereixen en aquest ens. L'alumnat va poder aprofitar per fer preguntes sobre l'Oficina d'Atenció al Consumidor, l'Oficina d'Habitatge, entre d'altres. Tot seguit, el grup va fer una visita a l'estació d'autobusos i, finalment, a la comissaria dels Mossos d'Esquadra. A la comissaria l'agent Carles Victòria els estava esperant per fer una visita guiada i una explicació sobre la història dels Mossos, els serveis que s'ofereixen i, sobretot, transmetre la vocació de servei a la ciutadania.\nL'activitat formava part de les accions de coneixement de l'entorn que organitza el Centre de Normalització Lingüística de les Terres de l'Ebre (CNLTE) en el marc del Pla d'acolliment lingüístic. Hi van participar 13 persones de diferents nacionalitats.


Les obres del pont penjant d'Amposta s'acabaran el maig del 2009\nA mesura que passen els dies el malestar va creixent a Amposta, particularment a l'Ajuntament, on encara no han rebut cap resposta del Ministeri de Foment amb relació a la sol·licitud d'una reunió amb la ministra de Foment o amb algun alt càrrec del ministeri per donar explicacions sobre el retard en les obres del pont penjant d'Amposta. L'última novetat és la resposta per escrit que ha rebut aquesta setmana el senador de CiU i exalcalde d'Amposta, Joan Maria Roig, en la qual la secretaria d'estat d'Administracions Públiques l'informa que les obres s'acabaran el maig del 2009 i que l'actuació s'ha dut a terme amb total normalitat i sense cap incidència. «Aquesta resposta és inacceptable perquè obvia els greus perjudicis que aquestes obres han ocasionat a la mobilitat de la ciutat i principalment als comerços de l'avinguda Alcalde Palau», va manifestar ahir l'alcalde, Manel Ferré, que va dir que se sent «desemparat» per l'administració en aquest tema.\nPer la seua banda, el senador convergent, Joan Maria Roig, va assenyalar que no considera vàlida aquesta resposta i va avançar que dijous de la setmana que ve hi ha prevista una compareixença de la ministra de Foment al Senat en la qual CiU preguntarà directament sobre aquest tema. «Demanarem que s'acceleren les obres i que un representant de Foment reba l'alcalde d'Amposta», va dir Roig.


De González Pons a l'ABC: el suplicatori contra Puigdemont, sota sospita\nDe González Pons a l’ABC: el suplicatori contra Puigdemont, sota sospita\nL'eurocambra preveu sancions per a casos com la filtració a l'ABC i les declaracions públiques de González Pons (PP) i d'Adrián Vázquez (Cs)\nActualització: 19.02.2021 - 12:07\nLa publicació al diari ABC del contingut de l’informe sobre el suplicatori contra el president Carles Puigdemont i els consellers Toni Comín i Clara Ponsatí és un fet inèdit en la història del Parlament Europeu. Perquè mai no s’havia trencat d’aquesta manera tan visible l’obligada confidencialitat de les deliberacions i els documents en un procediment en què s’ha de decidir l’aixecament o el manteniment de la immunitat d’un eurodiputat. Aquest fet ha causat malestar a l’eurocambra, segons que informava ahir l’agència ACN, perquè s’afegeix a un cúmul d’irregularitats que qüestionen la netedat i la imparcialitat del procediment. Les més greus, les declaracions públiques del president de la Comissió d’Afers Jurídics del parlament, l’espanyol Adrián Vázquez, de Ciutadans, i les de l’eurodiputat i membre d’aquesta comissió Esteban González Pons, del PP. Ara fa un mes van trencar la neutralitat i la confidencialitat, respectivament, quan van parlar sobre la compareixença de Puigdemont, Comín i Ponsatí. I, segons el reglament, tots dos haurien de ser sancionats.\nD’una banda, Adrián Vázquez, com a president de la comissió, hauria de mantenir una aparença de neutralitat que va trencar quan va declarar, abans de la vista sobre el suplicatori dels tres eurodiputats, que un dels principals arguments que exposarien no tenia cap mena de valor. Va dir que la sentència de Bèlgica sobre Lluís Puig –en què en denegava l’extradició perquè el Tribunal Suprem no era competent per a jutjar-lo– no afectava de cap manera el suplicatori. “No hi té res a veure”, va exclamar.\nI González Pons no va perdre ni un moment a fer declaracions als mitjans després d’aquella compareixença, tot dient que dins la comissió hi havia una majoria d’eurodiputats favorable a concedir el suplicatori. Allò va desfermar crítiques no solament de Puigdemont, Comín i Ponsatí, que ho van posar en coneixement de la secretaria de la comissió, sinó també de l’eurodiputada Manon Aubry, de l’Esquerra Unitària, que va dir: “Si no se segueixen les normes, la legitimitat i la imparcialitat de la decisió final pot quedar tacada per un dubte insuportable.”\nLes droits des députés européens catalans doivent être respectés. Ma réaction à la suite de la rupture des règles de confidentialité par un député en Commission des affaires juridiques. ⬇ pic.twitter.com/ojlFiQX7rn\n— Manon Aubry (@ManonAubryFr) January 15, 2021\nAixò que van fer Vázquez i González Pons constitueix una violació del reglament intern del Parlament Europeu, tant de l’exigència de confidencialitat d’aquests procediments com de les normes de conducta dels eurodiputats. Segons les normes de funcionament dels suplicatoris, “es respectarà la confidencialitat dels procediments d’immunitat. En particular, es farà tant com es pugui per mantenir la màxima discreció sobre tot allò que té relació amb les audiències d’immunitat.” I en cas de vulneració d’aquesta norma, afegeix que “s’aplicaran les disposicions pertinents de l’article 221 [del reglament intern del Parlament Europeu]“.\nI aquest article 221 estableix la manera de procedir quan hi ha hagut una violació de la confidencialitat. Es pot obrir, doncs, un procés sancionador, si més no contra Vázquez i González Pons, tot i que el camí per a fer-ho és complex i difícilment prosperaria, perquè depèn d’una majoria política dins la Comissió d’Afers Jurídics que PP, PSOE i Ciutadans tenen controlada. Però sí que hi ha la possibilitat, si més no, de forçar en la pròxima sessió de la comissió, que és dilluns vinent, quan el ponent del suplicatori ha de presentar l’informe, que es revisi si hi ha hagut cap vulneració de la confidencialitat. I si la majoria de diputats hi votés a favor, es podria instar el president del Parlament Europeu, David Sassoli, a aplicar les sancions contra els eurodiputats que l’haguessin infringit.\nPer a forçar aquesta revisió, cal que hi hagi una desena part de la comissió, és a dir, tres membres, que ho demanin. I entre els eurodiputats que s’hi podrien avenir, hi hauria precisament Manon Aubry, l’eurodiputada dels Verds Marie Toussaint i l’eurodiputat dels Verds alemany Sergey Lagodinsky. Una altra cosa seria quin resultat tindria aquesta votació, perquè els eurodiputats dels socialistes, els populars i Renova Europa, on hi ha Ciutadans, són més de la meitat dels membres de la comissió. Seria en tot cas una eina més per a fer pressió política, i per a posar de manifest que hi ha sancions contra comportaments que fins ara no s’havien aplicat a l’eurocambra.\nUnes sancions que, segons l’article 176 del reglament del parlament, podrien anar des d’amonestacions a la limitació dels drets d’accés a informació classificada o confidencial durant el període màxim d’un any.\nPerò el cas més greu ha estat la filtració a l’ABC, que ara per ara no es pot atribuir a cap eurodiputat en concret. N’hi ha vint-i-cinc que són sota sospita, perquè, d’acord amb les normes i seguint el procediment de confidencialitat, els membres de la comissió d’Afers Jurídics reben els documents de la reunió set dies abans que es discuteixin les immunitats. I els documents, és clar, són confidencials. Quin d’aquests vint-i-cinc ha passat el document al diari espanyol ABC? N’hi ha cinc que són espanyols: Adrián Vázquez (Ciutadans), Ibán García del Blanco (PSOE), Esteban González Pons (PP), Marcos Ros (PSOE) i Javier Zarzalejos (PP).\nSegurament algun va filtrar no tan sols la conclusió final del ponent, l’ultraconservador búlgar Angel Dzhambazki, sinó també tots els detalls dels arguments amb què justificaria la concessió del suplicatori. Segons l’ABC, la conclusió explicarà que els fets pels quals fou processat i pels quals el Suprem vol que li llevin la immunitat són anteriors a la seva condició d’eurodiputat i que no tenen a veure amb la seva activitat parlamentària. Que la causa per la qual és perseguit no té a veure amb les seves opinions o vots emesos com a eurodiputat i que no es pot acollir al protocol sobre privilegis i immunitats de la UE. I afegirà que el Parlament Europeu no pot qüestionar els procediments dels estats membres, i que no entén que aquest procediment judicial pretengui perjudicar-ne l’activitat política.\nDe les filtracions a la figura del ponent, tot el procediment del suplicatori ha quedat tacat. Perquè Dzhambazki tampoc no manté cap aparença de neutralitat, atès que va participar en un acte de Vox el 6 de març de 2019 al Parlament Europeu, en què es van proferir crits de “Puigdemont a la presó”. I ell hi era, i somreia i aplaudia.\nDzhambazki exposarà l’informe dilluns a la Comissió d’Afers Jurídics, que el votarà dimarts. La validació definitiva correspondrà al ple del parlament, que el podria votar en la següent sessió plenària, prevista durant la setmana del 8 de març.\nSis qüestions per a entendre el suplicatori contra Puigdemont, Comín i Ponsatí


En marxa la 15a temporada de l'OJC - OJC\nEn marxa la 15a temporada de l’OJC\n10 de novembre de 2016 Premsaadminojc\nArticle publicat el 3 de juny de 2016 a la Revista Musical Catalana.\nL’orquestra celebra 15 anys amb un nou impuls i una imatge gràfica renovada i trencadora.\nEl tenor i director José Cura dirigirà l’OJC al desembre.\nL’OJC oferia Goyescas d’Enric Granados al teatre La Llotja de Lleida.\nAquesta temporada 2016-17 s’escau la celebració del 15è aniversari de la creació de l’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida (OJC). Promoguda per la Fundació Julià Carbonell, la formació dirigida per Alfons Reverté Casas va néixer l’any 2002, amb l’impuls de la Diputació de Lleida, com a eina cultural al servei de tot el territori i amb un objectiu ben clar: facilitar l’accés a la música simfònica i de cambra a tots els ciutadans sense excepció. La Paeria, conscient de la importància i significació que representa l’orquestra, posteriorment s’hi va sumar com a entitat participant i dóna suport a l’OJC. Amb deu programes, l’orquestra tindrà com a directors convidats Antoni Tolmos, José Cura i Salvador Mas.\nLa temporada s’inicià el mes d’octubre passat amb un concert que va retre homenatge a Emili Pujol, una de les figures musicals més rellevants de les terres de Lleida. El concert, que es va celebrar al Paranimf de la Universitat de Cervera i a l’Auditori Enric Granados de Lleida (els dies 16 i 23 d’octubre, respectivament) va comptar amb els guitarristes Carles Trepat i Carles Herraiz, que van interpretar obres de Pujol i Vivaldi.\n“El nostre auditori: el territori”\nEl proper diumenge 13 de novembre tindrà lloc el segon concert de la temporada a l’Auditori Enric Granados de Lleida (19 h), una vetllada que servirà d’inici dels actes de celebració del 15è aniversari i en què es reuniran convidats molt especials, solistes i formacions que han passat per l’orquestra durant aquests anys. Així, hi seran presents el trompa Juanma Gómez, la mezzo Marta Infante i el baríton Lluís Sintes, el Cor de Cambra de l’Auditori Enric Granados (que dirigeix Xavier Puig) i el grup Blaumut. Presentarà el concert Manel Perdrós i el programa inclourà obres de Carnicer, Mozart, Dukas, Martínez Valls, Verdi, A. Guinovart, Khatxaturian, De la Iglesia, Davis, Ginastera… i alguna sorpresa més.\nEl tercer programa (26 de novembre, Auditori Granados de Lleida, 22.30 h), que serà dirigit per Antonio Tolmos i en què l’OJC se sumarà al projecte MamaPop (destinat a persones que pateixen malalties com el càncer o que lluiten per trobar camins per guarir-les), serà seguit pel concert del 17 de desembre (Lleida, 20.30 h) amb un director convidat excepcional, José Cura. El públic podrà gaudir d’aquesta faceta del mundialment reconegut tenor, que pujarà al podi per dirigir diverses visions musicals del Nou Continent, començant amb el conegut Adagio per a cordes de Samuel Barber i després amb la música llatina d’Astor Piazzolla i la Simfonia del Nou Món de Dvořák.\nEl programa “Cordes de cine!” portarà la cada vegada més valorada música de cinema pel territori, amb concerts a Solsona (4 de desembre), Viella (27 de desembre) i Cervera (21 de gener), així com a altres poblacions de la demarcació de Lleida. Dirigits per Alfons Reverté i amb Joan Espina com a violí solista, l’OJC hi interpretarà bandes sonores amb música d’Elgar, Morricone, Hermann i Williams, entre d’altres.\nJa al gener, l’OJC començarà el 2017 amb un programa dedicat al segle XX; amb Stravinsky i la seva suite del ballet Pulcinella, i amb obres de dos compositors catalans, Trinoctium, per a percussions i orquestra d’Oriol Cruixent i l’estrena Mouvement 2, per a piano i orquestra del lleidatà Ramon Andreu, amb el mateix Andreu al piano. Aquest concert tindrà lloc, entre altres llocs, a Lleida (8 de gener, 19 h) i a Barcelona (29 de gener, Auditori AXA, 19 h).\nL’OJC convidarà Salvador Mas per dirigir un concert que farà un viatge a l’univers de Johann Sebastian Bach i Franz Joseph Haydn, tot interpretant la Suite núm. 1 i la Simfonia Militar, respectivament, en dues sessions, una a Barcelona (19 de febrer, Auditori AXA, 19 h) i l’altra a Lleida (26 de febrer, 19 h). El programa següent (a Lleida el 12 de març; a Barcelona el 26 de març; així com també a Cervera i a altres indrets de la demarcació de Lleida), tindrà la violoncel·lista Laia Puig com a solista convidada. Reverté agafarà novament la batuta per a un programa amb autors catalans; s’interpretarà l’Homenatge a Beethoven del vigatà Bernat Calvó al costat de la Segona Simfonia del mateix Beethoven i del bellíssim i poc divulgat Concert per a violoncel d’Enric Morera, que va compondre l’any 1917.\nL’OJC continuarà al maig amb un dels plats forts de la temporada, Goyescas d’Enric Granados, a La Llotja de Lleida (7 de maig). L’OJC, formació titular de l’Auditori Enric Granados, també és titular d’aquest teatre d’òpera de la ciutat inaugurat l’any 2010 i que no ha pogut oferir una programació estable a causa de la crisi. Aquest any d’aniversari de l’OJC, la formació podrà reprendre el camí operístic amb l’obra de Granados –en una versió escènica amb partitura revisada per Albert Guinovart–, del qual es commemoren els 150 anys del naixement i els cent anys del seu traspàs. Amb la participació del Cor Bruckner (que dirigeix Júlia Sesé) i els solistes vocals Carmen Solís, Marta Infante, Albert Montserrat i Àngel Òdena, i amb direcció escènica de Llorenç Corbella i direcció musical d’Alfons Reverté.\nFinalment, l’OJC acabarà la temporada amb el concert de celebració del 15è aniversari, a Lleida (18 de juny, Seu Vella) i a la basílica de Montserrat (24 de juny, Festival Internacional d’Orgue de Montserrat), amb una composició monumental d’acció de gràcies, escrita expressament per ser interpretada en una gran catedral: el Te Deum de Berlioz. Hi intervindran el tenor Roger Padullés, els joves músics de l’Acadèmia OJC, l’Orfeó Lleidatà (dirigit per Pedro Pardo), la Polifònica de Puig-reig (dirigida Josep Maria Conangla) i el Cor Amics de la Unió (dirigit per Josep Vila Jover).\nL’OJC, a més d’acomplir un dels seus objectius fundacionals realitzant innombrables concerts en moltes poblacions, actua de manera habitual a sales tan emblemàtiques com el Palau de la Música Catalana, Gran Teatre del Liceu o Auditori de Barcelona. L’OJC és l’orquestra titular de l’Auditori Enric Granados i del teatre La Llotja de Lleida. Així mateix, té una programació estable a l’Auditori AXA de L’illa Diagonal de Barcelona. Avui, gràcies a l’esforç de molts, l’OJC, amb un planter estable d’uns 45 músics i que treballa per produccions, és una realitat viva i activa que ha assolit èxits notables i sòlids tot fent-se un lloc rellevant en la vida musical del nostre país. Alfons Reverté Casas n’és el director titular i artístic. El músic i realitzador audiovisual Igor Cortadellas és l’autor de la nova imatge de l’OJC, amb fotografies espectaculars fetes als camps de blat de la Segarra, “que dóna a l’orquestra una qualitat afegida i també li dóna més el sentit de «terres de Lleida»”, diu Alfons Reverté. També s’ha creat un logotip especial per als quinze anys que abraça dues temporades, la 2016-17 i la 2017-18.


Mor una dona en llançar-se pel balcó en l'incendi del seu pis a Mataró\nEn l'incendi, a més, ha quedat ferit un menor d'edat i tres persones han resultat intoxicades per inhalació de fum. Mentre els Bombers intentaven apagar el foc, els veïns de l'immoble, de cinc plantes, han quedat confinats.\nRedacció 01/03/2013 - 12.58 Actualitzat 01/03/2013 - 14.50\nL'incendi en un pis de Mataró (Foto: Montse Font)\nAccident mortal a Mataró. Una dona ha mort en llançar-se al buit mentre intentava fugir de l'incendi que s'ha originat al seu pis de Mataró, un incendi en què també ha quedat ferit un menor d'edat i tres persones més han resultat intoxicades per inhalació de fum.\nEl foc s'ha declarat per causes que no se saben a dos quarts de dotze del migdia en un pis de la quarta planta de l'immoble situat a l'avinguda Amèrica de Mataró, segons han informat els Bombers de la Generalitat. La dona s'hauria llançat al buit des del balcó de casa seva quan s'ha vist atrapada.\nFins al lloc dels fets s'hi han desplaçat dotze dotacions dels Bombers, que han aconseguit sufocar el foc en uns vint minuts.\nMentrestant, els veïns de l'immoble, de cinc plantes, han quedat confinats a casa seva.


6 Resultats d'etiquetes per Lluís Català\nEn exercici del dret democràtic de les administracions públiques i sobretot pel que fa a l'actuació dels partits polítics, els regidors de SI-ALCOVER presenten una moció en què demanen al Ple la convocatòria i organització de plens oberts per tal que els ciutadans puguin participar directament dels afers del municipi (text registrat a l'Ajuntament d'Alcover a finals d'abril). El regidor LLUÍS CATALÀ valora críticament les vies de comunicació que hi ha actualment i constata la necessitat de noves vies de comunicació i intercanvi directe amb la ciutadania i més, donada la creixent pèrdua de confiança en general amb els polítics i la burocràcia de l'Administració. Llegir més\nAquest dissabte 15 d'octubre SI ha dedicat dos homenatges al President Lluís Companys. Per una banda, membres de l'Executiva Nacional, simpatitzants i adherits, han participat en els actes de commemoració que han tingut lloc a MONTJUÏC, al Fossar de Santa Eulàlia, punt on van afusellar el President. Arnau Padró ha llegit un discurs en nom de Solidaritat i s'ha procedit a fer l'ofrena floral. Llegir més\nCal una resposta alta i clara. LLUÍS CATALÀ, regidor per SI a Alcover, es pronuncia així reivindicant contundència davant la rabiosa actualitat que estan prenent els atacs a la Democràcia i la manca de respecte de l'estat espanyol vers les institucions catalanes. Llegir més\nLLUÍS CATALÀ ROCA, regidor d'Alcover per SI, fa aquí un resum dels darrers esdeveniments esdevinguts entorn a la Hisenda Pròpia. Amb la frase "sóc dels que creu que la política s'ha de valorar pels fets" explica la seva experiència en la participació als Plens en el qual diverses vegades ha presentat una moció a favor de la sobirania fiscal que ha decaigut per no rebre el suport suficient per a ser aprovada. Llegir més


Àngels Chacón, l'experta en comerç internacional que liderarà el PDeCAT a les urnes\nEl procés de primàries culminarà el 2 de novembre amb la proclamació del cap de llista\nper Gerard Recasens 08/10/2020 08:58h\nEl president del PDeCAT, David Bonvehí, anunciava aquest dimecres que el partit ja ha decidit la calendarització del procés d'eleccions primàries per escollir candidats per a les llistes de les eleccions autonòmiques que se celebraran, si res no varia, el 14 de febrer de 2021. Bonvehí va aclarir que el proper dilluns, 12 d'octure, s'endegarà la maquinària de les primàries en diferents etapes, que culminaran el proper 2 de novembre amb la proclamació del candidat a la presidència de la Generalitat.\nTot apunta a Àngels Chacón\nAixí com a altres formacions —com ara Junts per Catalunya o la CUP— hi ha un autèntic ball de noms que circulen des de fa mesos i que podrien acabar encapçalant les llistes, al PDeCAT tot apunta en la mateixa direcció: cap a l'exconsellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón. A l'espera de la celebració de les primàries, fonts internes del partit apunten que Chacón difícilment tindrà rival i que és el nom que compta amb el suport dels pesos pesats del partit, inclòs l'expresident de la Generalitat, Artur Mas.\nPer confirmar la seva candidatura, l'exconsellera haurà de recollir un miler d'avals entre els associats del partit, una xifra gens menyspreable que posa les coses realment complicades a candidats alternatius. Malgrat estar pendents de tot el procés de primàries, doncs, sembla que l'elecció d'Àngels Chacón està del tot encarrilada i que serà la candidata del Partit Demòcrata a la presidència de la Generalitat.\nExperta en comerç internacional\nChacón, de 52 anys, és llicenciada en Dret i formada en Comerç Internacional, matèria a la qual es va dedicar durant molts anys des d'una empresa paperera de la localitat on va néixer i resideix, Igualada. No va entrar en política fins l'any 2011, quan va fitxar com a independent per la llista de CiU a l'Ajuntament de la seva ciutat. Va ser regidora fins el 2018, tot i que des de 2017 va compaginar el càrrec municipal amb el de directora general d'Indústria de la Generalitat; fins que el juny de 2018 va ser nomenada consellera, càrrec del qual va ser cessada fa poc més d'un mes. Chacón afronta ara el repte polític de més envergadura que ha tingut mai.\nÚltima hora: Terratrèmol per la notícia que acaben de donar Puigdemont, Torra i Mas\nEleccions PDeCAT Generalitat de Catalunya


El TSJC avala un ús "equilibrat" de les dues llengües oficials en les diputacions de Lleida i Girona\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha estimat parcialment els recursos interposats per l'associació Convivència Civica Catalana sobre els reglaments lingüístics de les diputacions de Lleida i Girona, i ha fallat a favor d'un ús "equilibrat" de les dues llengües oficials.\nSentència 178/2013 Diputació de Lleida\nSentència Nº 177/2013 Diputació de Girona\nSegons la sentència, a la qual ha tingut accés Europa Press, la Secció Cinquena de la Sala contenciós-administrativa ha anul·lat diversos articles dels reglaments lingüístics de les diputacions de Lleida i Girona, en considerar que en aquests s'imposava un ús preferent del català, que no respectava la igualtat jurídica de les llengües oficials.\nEl jutge ha fallat anul·lar l'incís de llengua "preferent" en el cas del català, i ha determinat no haver d'explicitar, mitjançant una petició formal, l'atenció específica en castellà en les dues diputacions.\nEl TSJC ha fonamentat la seva resolució en diversos antecedents jurisprudencials --entre els quals s'inclou la sentència del Tribunal Constitucional (TC) referent a l'Estatut de Catalunya--, i ha valorat que la posició de les llengües oficials ha de ser de "paritat jurídica".\nAixí mateix, la preferència jurídica és un dret del ciutadà i rebre atenció en castellà ha de fer-se efectiu "sense formalitats o condicions que comportin una càrrega o obligació".\nCONFORMITAT AMB LES SENTÈNCIES\nConvivència Cívica Catalana ha mostrat aquest dimecres en un comunicat la seva conformitat amb les dues sentències dictades pel TSJC, i ha animat als ciutadans a exigir el bilingüisme en el conjunt de les administracions catalanes, doncs és la "única manera que la llibertat de la llengua dels ciutadans sigui de debò efectiva".\nHa lamentat que algunes institucions catalanes hagin exclòs, apartat i eliminat la llengua espanyola, oficial i pròpia de la meitat dels ciutadans, segons la seva valoració, i ha sol·licitat que es fomenti un ús "normal" d'ambdues llengües oficials.


Per a totes les etapes educatives\nEl Pla Lector de Barcanova està basat en una proposta personalitzada de les lectures del fons de l'editorial organitzat en les diferents col•leccions i en l'experiència de més de trenta anys editant llibres de literatura infanti i juvenil.\nPensem que el procés de formació com a lector és individual; cada infant fa seus els llibres i recorre un trajecte particular segons la seva edat, els seus gustos o els seus referents.\nEl Pla de lectura personalitzat de Barcanova, que facilita als docents l'elaboració del Pla de Lectura de Centre Educatiu, té com a objectiu proporcionar als docents eines que potenciïn els valors positius i el gaudi de la lectura en els infants, de manera que els ajudi a desenvolupar l'hàbit lector més enllà de les aules.\nPer assolir aquest objectiu, posem al vostre abast el nostre fons de literatura infantil i juvenil adaptant-lo a la particularitat de cada centre educatiu i les següents propostes:\nAssessorament de les millors opcions del nostre fons per atendre la particularitat de cada centre i donar-vos més elements per enriquir i impulsar la lectura.\nPodreu gaudir d'una selecció d'activitats relacionades amb els llibres i la lectura pensades per dinamitzar l'experiència lectora, amb tallers per desenvolupar el gust per la lectura, com a suport a la creativitat, a la comprensió lectora i a l'expressió escrita, tallers d'il•lustració i visita d'autors.\nTaller de narrativa oral per als docents.\nUn programa d'animacions lectores basat en activitats engrescadores, innovadores, dinàmiques i interdisciplinàries per apropar els infants als llibres d'una manera afectiva.\nContacteu amb el vostre promotor de zona per obtenir més informació.


Yerry Mina lluirà el dorsal 24\nEl central colombià portarà el número a l’esquena que han dut altres barcelonistes com Carles Puyol, Andrés Iniesta, Yaya Touré o Jeremy Mathieu, entre d’altres\nJa és oficial el dorsal que lluirà Yerry Mina com a jugador blaugrana. El central colombià portarà el número 24 a la seva esquena, un dels que quedava lliure aquesta temporada al primer equip. El nou fitxatge barcelonista, que va ser presentat com a culer el passat dissabte, queda doncs entre dos centrals a la correlació dels dorsals: entre el 23 d’Umtiti i el 25 de Vermaelen.\nMina portarà un número que ja han dut altres centrals al FC Barcelona, com són els casos de Fernando Couto, Carles Puyol, Andreu Fontàs i Jérémy Mathieu, el darrer el dur el 24 (durant les tres darreres temporades). A més, també han lluït aquest dorsal Roger Garcia, Andrés Iniesta, Yaya Touré i Sergi Roberto. Així doncs, Yerry Mina serà el novè jugador en portar el 24 com a jugador del FC Barcelona.


"Cal començar a pensar en el nostre renaixement intel·lectual" — Fundació Episteme\nInici ENTREVISTES “Cal començar a pensar en el nostre renaixement intel·lectual”\n“Cal començar a pensar en el nostre renaixement intel·lectual”\nEl professor i escriptor, Andreu Navarra\nAndreu Navarra: «Proposo un rearmament del coneixement al servei de l’autoprotecció intel·lectual»\n“En qualsevol moment cauran els simulacres i algú aixecarà la veu, reivindicant la serietat i el sentit constructiu de l’educació”, invoca el professor i escriptor Andreu Navarra. Malgrat això, es mostra un pas més enllà del pessimisme quan analitza l’actual escenari educatiu que no repara en titllar amb adjectius de traç gruixut i una punyent crítica social enfront de la obediència ciutadana, la qual qualifica com a grups ‘ramatescos′. Davant d’aquesta valoració, demana combat. Combat educatiu.\nAndreu Navarra (Barcelona, 1981), es va llicenciar en Filologia Hispànica per la Universitat de Barcelona. Va obtenir el Premi Extraordinari de Llicenciatura i va gaudir d’una Beca Predoctoral de Formació a l’Investigador de la Generalitat de Catalunya. És professor de Llengua castellana i Literatura d’ensenyament secundari. Exerceix també com a professor d’Història de la Cultura Contemporània a la Universitat Oberta de Catalunya. Com a columnista col·labora en diversos mitjans de comunicació i escriu una columna mensual sobre temes educatius a El País.\nCom a historiador ha escrit diverses obres dedicades al regeneracionisme i la vida intel·lectual catalana i espanyola del segle XX. Entre els seus títols figuren 1914. Aliadófilos y germanófilos en la cultura española (2014), El ateísmo. La aventura de pensar libremente en España (2016), El espejo blanco. Viajeros españoles en Rusia (2016), La escritura y el poder, una completa i matisada biografia d’Eugeni d’Ors (2018), La Revolución Imposible, vida y muerte de Andreu Nin (2021) i obres educatives com Devaluación Continua (2019) i Prohibido aprender: Un recorrido por las leyes de educación de la democracia (2021).\nDe totes les lleis educatives, des de la LOGSE, quin o quins serien els punts en comú? Quins efectes tenen aquests sobre les diferents generacions d’estudiants?\nEl que tenen en comú LOGSE, LOE, LOCE, LOMCE i LOMLOE és un disseny populista acompanyat d’intenses propagandes i campanyes de màrqueting intern que s’ha acabat confonent amb les necessitats pedagògiques. Si hom analitza el preàmbul de la LGE de 1970 i el de la LOMLOE, s’assemblen sorprenentment. Són lleis publicitàries, destinades a crear la ficció d’un progrés que més tard no es verifica. Ambdues invoquen principis morals generals i es proposen homologar el país i modernitzar-lo, però a través d’estructures bensonants. Dit d’altra manera, hi ha massa xerrameca i massa poca atenció als pressupostos: no només ja quant s’inverteix sinó on pararan aquests recursos: si serveixen per a alimentar clientelismes i administracions disfuncionals, o si per contra es destinen a greixar les dinàmiques a peu d’aula.\nSi hom analitza el preàmbul de la LGE de 1970 i el de la LOMLOE, s’assemblen sorprenentment. Són lleis publicitàries\nLes lleis i els decrets associats fa massa temps que es dissenyen de cara a la galeria, no de cara a la pedagogia. Per a comprovar-ho només cal llegir qualsevol entrevista feta als últims tres titulars de la cartera d’Educació: no hi ha ni una sola idea original o democratitzadora, només tòpics, populisme, autopromoció, com si la lluentor del líder es traslladés màgicament a les actituds del professorat i l’alumnat. En calen, doncs, polítiques serioses. Anàlisi racional dels nostres problemes i construcció de solucions reals, encara que desmenteixin els nostres prejudicis ideològics, més enllà de l’eslògan megalòman.\nEn segon lloc, totes aquestes lleis s’han basat en mites i teoremes que s’han imposat de manera acrítica. Exemples de mites: l’atenció a la diversitat de 1990, que continua sent una amarga endevinalla per a tots aquells que l’han patit; les competències de la LOE i la LOMCE i la LOMLOE, la hiperaula, la codocència, els àmbits, coses que no arriben mai perquè no hi ha gens d’interès real en la millora. Vivim en un món ric en productes educatius però pedagògicament pobre.\nQuant als efectes que hagin pogut tenir, no els sabem de manera lleial i quantificada. De fet, aquest és el problema: s’han monitoritzat algun cop els efectes que han produït les diferents reformes sobre els resultats d’aprenentatge reals? Algú es preocupa de rendir comptes de possibles efectes adversos o catàstrofes cognitives provocades per les lleis? Preguntes que ens condueixen a una conclusió inquietant: continuem legislant partint de ideologismes que no es confronten amb la realitat de les aules. Els resultats són amalgames de confusió burocràtica de la qual es desprèn la sensació que portem dècades perseguint objectius que no arriben mai.\nContinuem legislant partint de ideologismes que no es confronten amb la realitat de les aules. Els resultats són amalgames de confusió burocràtica\nMés pressió burocràtica sobre els docents, més confusionisme i abandonament de la joventut per deserció oficial. En altres paraules, necessitem una política seriosa i no una política només agradable.\nVostè afirma que la ideologia neoliberal s’ha convertit en una religió. On situa la complicitat de la socialdemocràcia en termes educatius?\nNo ho dic jo, ho diuen també intel·lectuals de la talla de José Luis Villacañas, per exemple, en el seu llibre Neoliberalismo como Teología política (NED Ediciones). La socialdemocràcia és culpable d’haver renunciat a la socialdemocràcia, és a dir, d’haver-se emmotllat a l’extrem centre que sembla presidir la política del mal menor a Europa. No pot ser que gabinets d’esquerra impulsin polítiques massa semblants a la tecnocràcia franquista dels anys 60 i 70. El populisme educatiu era un tret d’aquesta modernització aparent sobre la qual continuava descansant una societat dual de vencedors i exclosos. Està arribant un punt en el qual impartirem classes d’emprenedoria a alumnes que no hagin menjat res en 24 hores. Enfront d’aquesta rutina retalladora i sofisticadament agradable als ulls, proposaria un aprofundiment real en les fractures de classe que ens converteixen en un país inviable, més enllà de cataplasmes que no traslladen millores reals.\nLa LOMLOE pretén integrar mesures com ara la igualtat de gènere, la ciutadania mundial o les emocions en els continguts acadèmics. Sota el seu parer, a què responen aquests objectius?\nCom escriu Marina Garcés, els nostres principals enemics són l’obvietat i l’estupidesa. Sembla que, per a poder aguantar-se, la postdemocràcia de mercat necessiti anar actualitzant la fàbrica global de banalitat i neciesa pesada perquè només siguin una minsa minoria els capaços d’analitzar el que passa en política. A més, es recorre a la ja clàssica bateria binària d’acusacions de culpabilització contra els docents. Per exemple, amb el tema de gènere: és que els estudis al nostre país són patriarcals? Per què no es confia en la nostra classe intel·lectual i professoral, que és majoritàriament feminista des de fa molts anys? Jo mateix fa molts anys que faig estudiar a classe a totes les escriptores que no estan en els llibres, començant per Carolina Coronado i acabant amb Sara Mesa o Almudena Sánchez. Ens cal una llei que ens indiqui que hem d’ensenyar drets humans i ètica bàsica? Tot això encobreix un món ocult de disciplina burocràtica i retallades. S’anuncia que es donarà suport en aquestes direccions, però s’extirpen els continguts que haurien d’alimentar el pensament crític. Tot això ha creat una crisi de lèxic colossal: el lector mitjà sembla no entendre ja una notícia o reflexió bàsica, m’escriu una professora d’FP de cuina denunciant que el seu alumnat no pot comprendre una recepta de cuina de cinc línies.\nEl lector mitjà sembla no entendre ja una notícia o reflexió bàsica, m’escriu una professora d’FP de cuina denunciant que el seu alumnat no pot comprendre una recepta de cuina de cinc línies\nPer a saber fer, cal saber. No hi ha alternativa. La pedagogia competencial extremista és un frau immens.\nMentre es fomenten cataplasmes bonistes, catecismes superficials, s’extirpa del sistema el veritable sentit humanista de l’educació, es penalitzen la profunditat, la reflexió rigorosa, la construcció futura de veritable pensament creatiu i desobedient. Es crea un estàndard de ciutadania de baix perfil que fracassarà estrepitosament, ja que generarà bosses d’extremisme. Resulta d’una ingenuïtat angoixant pensar que perquè es realitzaran activitats relacionades amb la tolerància millorarà la societat: una minoria se’n riurà d’aquests continguts soft i es consolidaran grups ‘ramatescos′ i el planter per als neofeixismes violents contemporanis. La democràcia ha de ser més respectable i ha d’impulsar autèntic humanisme, autèntic compromís amb l’anàlisi de la realitat pròxima, més enllà dels quatre tòpics ortodoxos. Però ja hem fet tard per a això, sospito. De moment només podem aspirar a restaurar minories academicistes, exactament igual que quan el pensament va abandonar les universitats: com el 1500, com el 1700, o com la Jena de 1800 o la Catalunya de 1900. Cal començar a pensar en el nostre renaixement intel·lectual.\nParla d’una societat crèdula i irracionalista que accepta i assumeix prebendes gairebé sense piular. Com a professor d’Història de la Cultura Contemporània, creu que en etapes anteriors no s’hagués permès l’actual model educatiu?\nNo ho crec. No cal ser nostàlgic ni futurista. Venim de l’horror i l’estolidesa franquistes. M’interessa del període 1975-82 la manera en la qual col·lectius de famílies i docents van superar les esclerosis franquistes per a pensar i implementar autèntics models alternatius. Pensem, per exemple, que només a Santa Coloma de Gramanet hi havia 3.500 nens sense escolaritzar… al 1979! No cal idealitzar, cal analitzar on som i què necessitem. Per suposat, no ens beneficiarà l’estat de frau acadèmic en què ens deixa instal·lats la LOMLOE.\nActualment no estem encertant en la definició d’una alternativa raonable a la gran festa de la pseudopedagogia feliç de la banca i l’OCDE\nMaquillar ja no serveix de gaire. Cal rectificar i neoeducar. Actualment no estem encertant en la definició d’una alternativa raonable a la gran festa de la pseudopedagogia feliç de la banca i l’OCDE. Gurus, pedababaus i funcionaris corruptes que no han fet classe en lustres s’han aliat per a emmotllar-se a les còmodes propostes de la dictadura del mercat, que precisa de ciberproletariat i personal ben poc qualificat. S’estan privatitzant els continguts acadèmics, perquè s’hagi de pagar un preu privatiu per a un terç de la població.\nOn situa el paper del docent en aquest panorama?\nA l’extinció. La reconversió a simple animador o sostenidor d’aplicacions i jocs, o coordinador de fraus com els àmbits, és la porta que condueix a la substitució del docent pel monitor molt més econòmic i dòcil. De fet, el veritable nom de la innovació educativa és extirpació, com ho demostra el cas que tots els decrets “suprimeixen” alguna cosa: avaluacions, assignatures, personal especialitzat, en un sentit falsament transversal i inclusiu, en un sentit retallador i desregulador. No sabem construir res, només sabem suprimir. Ja és impossible dissimular-ho. Vivim un procés de thatcherisme somrient.\nConsidera que els currículums han d’adaptar-se al ‘nou model social′ o romandre intactes? On resideix l’equilibri entre societat digital i rigor acadèmic?\nQuin és el nou model social? El país continua semblant-se, en la seva estructura social dual, perillosament a 1960. Hem perdut indústria, els drets retrocedeixen, es regala una petita apocalipsi mediàtica a la nostra joventut cada matí. I a propòsit del “nou model social”, com han demostrat Marta Peirano i José María Lasalle, ens trobem davant un procés de consolidació del ciberestat, on la norma la dicten el silenci administratiu, i la vigilància digital i el capitalisme cognitiu i de plataformes. El que em sorprèn és que dirigents que s’anomenen republicans o socialistes no vegin això, donin el vistiplau a implementar polítiques de pura dreta. Estem comerciant amb l’atenció de l’alumnat. És immoral. El nou model social imposat també és immoral. Cal combatre-ho, combatre-ho amb una educació reflexiva i no només banal, precària i festiva. Proposo un rearmament del coneixement al servei de l’autoprotecció intel·lectual.\nCom a professor de Llengua i Literatura com perceben els seus alumnes la importància dels textos? És realment preocupant la manca de comprensió lectora? Quines conseqüències pensa que pot tenir?\nL’alumnat percep aquests problemes amb més claredat que els adults. De fet, el que fa la gerontocràcia actual és traslladar les seves ansietats, desorientacions, mal gust estètic i inseguretats a la joventut.\nAvancem cap a una nova societat oral i les nostres lleis, en lloc de prendre mesures correctores, s’aprofiten de la situació i fomenten el pensament visceral i facilista\nLa comprensió lectora és un saber troncal, la mare dels altres sabers. Molts problemes de matemàtiques són conseqüència de no saber llegir ni entendre enunciats. Avancem cap a una nova societat oral i les nostres lleis, en lloc de prendre mesures correctores, s’aprofiten de la situació i fomenten el pensament visceral i facilista. Ho pagarem car. La LOMLOE diu explícitament que s’intentaran pal·liar els problemes de comprensió lectora amb recursos digitals, que són útils per a altres coses. Això és un contrasentit, un absurd garrafal. Per desgràcia hem normalitzat l’obediència a decrets grotescos des de fa dècades.\nVostè és molt actiu en xarxes socials. Creu que els missatges educatius calen amb efectivitat a les xarxes?\nSé que els meus exalumnes em segueixen en xarxes, per això en part cada dia recomano llibres i xerrades. No poso res personal ni aparec ballant o menjant patates fregides. Bé, algun cop, sí. Però tenen molt més poder els missatges deseducatius. De fet, què podem esperar si les nostres institucions menteixen, intoxiquen, confonen, oculten retallades i vergonyes i acusen descaradament, sense cap mena de rigor o objectivitat? Hem arribat a veure a una ministra criticant “l’enciclopedisme”, com si el saber fos un problema o una pesta. Això ha passat, i no ha succeït res ressenyable.\nHem arribat a veure a una ministra criticant “l’enciclopedisme”, com si el saber fos un problema o una pesta\nA través de xarxes he conegut a docents meravellosos i diàriament compartim recursos i inquietuds. El millor d’escriure sobre educació és la quantitat de persones que comparteixen les seves experiències amb tu. També cal tenir en compte que els textos sobre educació són efímers, per això últimament estic tractant d’abordar temes més teòrics i generals: la sortida està a la reforma igualitària de la nostra societat, no sortirà de baralles entre profesauris i innovadors. Jo mateix soc un híbrid de profesauri i innovador, però sobretot em dec al que necessita el meu alumnat: lèxic i lectures, pensament i escriptura reflexiva.\nCom qualificaria el paper de les noves tecnologies a les aules?\nLa marca del populisme és l’aplicació de mesures matusseres sense distingir nivells ni edats. La marca de qui ven un producte en lloc de pensar pedagògicament. El paper de la tecnologia és diferent a infantil o a la universitat, a la classe de Tecnologia o a la d’un idioma. Jo la descartaria fins que l’alumnat sabés llegir, escriure i calcular amb tota seguretat. A classe la fem servir per a buscar textos i comentar-los, contes de ciència-ficció, mites, materials de gramàtica dinàmics. Com a professor d’universitat l’experiència amb projectes a distància és molt enriquidora, em dedico a monitoritzar recerques incipients i els resultats sovint m’enlluernen. El que no pot ser és abandonar-se als tòpics fàcils. Per exemple, contràriament al que s’acostuma a creure, aviat vaig arribar a la conclusió que el treball a distància i en línia requereix molta més disciplina i ordre que la classe presencial, més distesa, agradable i participativa.\nExisteix marge d’optimisme per a pensar que la crítica per la qualitat de l’educació aconseguirà millorar-la?\nNo ho crec. Penso que està en liquidació i en mans d’aprofitats. S’està privatitzant el coneixement, i això passa perquè s’estan tancant les classes socials en tots els països del nostre entorn. Això començarà a semblar-se als Estats Units, hem abandonat a la seva sort a un terç de la nostra població, pensem que amb alguns productes innovadors ens guanyarem el dret a la bona consciència, però la desigualtat creixent i la misèria desmenteixen aquesta actitud autocomplaent i conformista.\nEn algun moment cauran els simulacres i algú aixecarà la veu, reivindicant la serietat i el sentit constructiu de l’educació\nSoc optimista en el sentit que ja gairebé ningú creu en els fraus sancionats per aquesta curiosa fauna de pedababaus, polítics ignars i economistes ignorants que repeteixen els mateixos mantres místics cada matí, sense cap connexió amb la realitat o la pedagogia real. En algun moment cauran els simulacres i algú aixecarà la veu, reivindicant la serietat i el sentit constructiu de l’educació. Però som en perill: la banalitat populista al servei del mercantilisme intrusista han guanyat per golejada. Quant trigaran a arribar els polítics decents que apostin per un país culte i informat? El postureig idiotitzant ja no cola. Arribaran algun dia?\nEl «coneixement poderós» es reivindica a València


L’Ajuntament d’Alcoletge i el Museu d’Història de Catalunya organitzen l’exposició Catalunya en guerra i postguerra - Centre d'Interpretació del Patrimoni de la Guerra Civil Ermengol Piró d'Alcoletge : Centre d'Interpretació del Patrimoni de la Guerra Civil Ermengol Piró d'Alcoletge\n/ Exposició / L’Ajuntament d’Alcoletge i el Museu d’Història de Catalunya organitzen l’exposició Catalunya en guerra i postguerra\nEscrit per Administrador Escrit el 17 - abr. - 2012 Comentaris tancats a L’Ajuntament d’Alcoletge i el Museu d’Història de Catalunya organitzen l’exposició Catalunya en guerra i postguerra\nAl Centre d’Interpretació del Patrimoni de la Guerra Civil “Ermengol Piró” s’exposaran fotografies de Josep Maria Pérez Molinos\nL’Ajuntament d’Alcoletge i el Museu d’Història de Catalunya han organitzat l’exposició Catalunya en guerra i postguerra, on s’exhibiran fotografies de Josep Maria Pérez Molinos.\nL’exposició es podrà visitar al Centre d’Interpretació del Patrimoni de la Guerra Civil “Ermengol Piró” del 18 al 25 d’abril. L’horari obert al públic serà de dimarts a divendres, de 17:00 a 19:30 hores, dissabte i diumenge, d’11:00\na 14:00 hores, i el dia 23 d’abril, d’11:00 a 14:00 i de 17:00 a 19:30 hores.\nAquesta exposició fotogràfica ofereix una selecció d’imatges del fotògraf Josep Maria Pérez Molinos (Barcelona, 1921-2004) que són un retrat excepcional fet de primera línia i que mostren els canvis profunds experimentats per la societat catalana entre els convulsos anys revolucionaris de la guerra i la instauració del nou ordre franquista.\nLes fotografies que aquí s’exposen van poder ser recuperades gràcies a uns negatius que Pérez Molinos va amagar al seu domicili familiar i que no van ser descobertes fins poc abans de la seva mort, l’agost de 2004.\nFotografies que formen part de la mostra


Inicialment s'obriran 29 places concertades, a més de 20 places de centre de dia / A la planta baixa de l'edifici hi ha el CAP Horts de Miró\nL’alcalde de Reus, Carles Pellicer, i la regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, van visitar la residència de titularitat municipal REUS.CAT\nL’Ajuntament de Reus, a través de la Fundació Educativa i Social (FES) obrirà aquest dilluns, dia 9 de desembre, la residència d’avis Horts de Miró, de titularitat municipal. L’alcalde de Reus, Carles Pellicer, i la regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, ho van anunciar el passat dimarts, 3 de desembre durant una visita a l’equipament.\nEl centre ocupa la segona, tercera i quarta planta de l’edifici situat entre els carrers de Maria Antònia París i Aiguanova; i disposa de 34 habitacions (58 llits), 17 habitacions per planta, de les quals 12 són dobles i 5 individuals. A més acull 20 places de centre de dia. A la planta baixa de l’edifici hi ha el Centre d’Atenció Primària Horts de Miró. Inicialment s’obriran 29 places concertades, que estaran situades en una de les plantes que disposa de 12 habitacions dobles i 5 individuals.\nVisita a la planta que disposa d'habitacions:


25 anys d'història de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, a Palau Robert - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\n25 anys d'història de Ferrocarrils de...\n25 anys d'història de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, a Palau Robert\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Pasqual Maragall, juntament amb el conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, i el president de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, Joan Torres, inaugurarà el pròxim dilluns 6 de setembre, l’exposició “FGC: 25 anys portant-te endavant”.\nL’exposició, que es podrà visitar del 7 al 28 de setembre a la sala de Les Cotxeres del Palau Robert de Barcelona, recull l’evolució de 25 anys de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya amb fotografies, objectes singulars i elements audiovisuals que permeten deixar constància de les transformacions viscudes durant aquests anys. Un dels elements singulars de l’exposició és la unitat de tren de la sèrie 600 de la línia Barcelona-Vallès, que va deixar de donar servei l’any 1988, i la qual restarà exposada a la zona de vianants del carrer Còrsega\nDurant la celebració de l’exposició es durà a terme un cicle de conferències sobre el ferrocarril i la mobilitat i es programaran circulacions especials de trens històrics entre les estacions de Barcelona-Pl. Catalunya i Reina Elisenda, els diumenges del mes de setembre.\nA partir del 28 de setembre i al llarg dels mesos d’octubre, novembre i desembre, aquesta exposició es podrà visitar a les estacions d’inici, final i interseccions de les dues línies d’FGC (Sabadell, Terrassa, Manresa, Igualada, Sant Cugat i Martorell-Enllaç), on coincidirà amb una festa popular.\nDia: Dilluns, 6 de setembre de 2004\nActe: Inauguració de l’exposició “FGC: 25 anys portant-te endavant”\nHora:Lloc: 19,00 horesSala “Les Cotxeres” del Palau Robert, Barcelona