Ronda, el pont i altres belleses Alma de Viajante\nEuropa » Espanya » Andalusia » Màlaga » Ronda, el pont i altres belleses\nVaig venir a Ronda amb un pont sobre el meu cap. Passa, de manera esporàdica, a veure fotografies que impulsen a visitar un lloc determinat. Va passar amb Ronda. Una injustícia, potser, perquè Ronda no és només el seu Pont Nou; però veieu-la in loco va ser un dels grans objectius del meu 8 excursió d'un dia a Andalusia.\nCom a reconeixement a la veritat, Ponte Nova de Ronda és un dels monuments més emblemàtics de tot el país Andalusia. És un pont construït al segle XVIII, amb una alçada de gairebé cent metres i situat a un extrem del barranc del Tajo, on discorre el riu Guadalevín. Una monstruositat arquitectònica que imposa respecte i admiració.\nLa meva visita a Ronda\nL'espectacular Pont Nou de Ronda, al final del barranc del Tajo\nVaig arribar amb la tarda a punt d'acabar, de manera que no hi havia temps per perdre. No allotjament on passaria la nitVaig preguntar a l’amfitriona on podia tenir aquesta vista màgica sobre el pont nou, de baix a dalt, amb el sol a la seva esquena. Va ser suficient que el rei estelar aparegués entre els núvols abans de desaparèixer a l’horitzó, cosa que semblava poc probable. Hi havia esperança, poc, però sí.\nTot i així, vaig prendre el risc. Em van mostrar un possible lloc i, en un cop d'ull, estava al cotxe de camí cap a un petit camí de terra i grava als afores de Ronda amb la vista desitjada sobre el pont.\nMalauradament, el sol no va cooperar. Tot i així, la imponent vista del Pont de Ronda sobre el riu Guadalevín, amb la casa per desafiar la immensitat de l'escarpa, va ser aclaparadora. Tot i que no tinc la fotografia desitjada, va valer la pena.\nVa ser el final d’un intens dia de Pobles blancs d’Andalusia. Temps per descansar i un sopar casolà escoltant la pluja. Els descobriments restants es mantindrien el dia següent.\nTot i així, Ronda s'havia despertat, i jo estava de nou al carrer. Vaig creuar la ciutat gairebé deserta, vaig ignorar la famosa plaça de toros i em vaig dirigir al pont nou. Aquesta vegada la mirava des de dalt.\nPoques paraules justificaran l’espectacular construcció que connecta el barri de Mercadillo, a la part més moderna de Ronda, amb el centre històric de la ciutat. D'alguna manera, em va recordar a Constantí algerià, a qui vaig anomenar "ciutat vertiginosa de ponts". Des de dalt, vaig veure un petit sender que prometia una vista encara més espectacular del famós pont; i complert (vegeu la segona foto del text anterior).\nA poc a poc, vaig explorar la part antiga de Ronda, literalment des de "l'altre costat" del pont. Vaig passar per la plaça de la Duquesa de Parcent, on es troba l’edifici de l’Ajuntament i l’església de Santa Maria Maior, antigament mesquita; i baixàvem per carrerons sense un pla definitiu, una mica incòmode per la pluja, però sempre atent als detalls arquitectònics, com les boniques i antigues portes de fusta que vaig trobar.\nDetall d'una porta de fusta al centre històric de Ronda\nCom havia decidit fer el Caminito del Rey i, tenint marcat el bitllet el dia i l'hora per trepitjar el carril, em vaig veure obligat a visitar Ronda en un pas de cursa i amb un cop d'ull al rellotge. A simple vista, era el moment de tornar a casa i entrar al cotxe.\nQuan vaig anar a visitar el Pont Vell (molt més petit i menys espectacular) amb una motxilla preparada, vaig anar amb la clara sensació que Ronda mereixia almenys dos dies complets d'estada. Ser explotat correctament; visitar les muralles de Ronda, els banys àrabs i el palau de Mondragón; per gaudir dels bars de tapes i les vistes al barranc del Tajo; sentir, finalment, el pulsar de la ciutat.\nAl cap ia la fi, era prou llarg com per lliurar-se a aquesta petita perla andalusa. Em pregunto com seria si tingués més temps!\nEls afores de Ronda; al fons, el camí de terra des d'on vaig veure per primera vegada el pont\nRonda Fotos Ronda Map Hotels\nEl turisme de Ronda té domicili a Barcelona www.turismoderonda.es.\nTot i que teòricament és possible visitar Ronda qualsevol època de l'any, recomano la primavera i la tardor per evitar les temperatures més extremes d'Andalusia.\nRonda es troba a la província espanyola de Màlaga, una mica més de 100km des de Màlaga i 120km de Sevilla. Des de Portugal, l'opció més ràpida és volar a Sevilla o Màlaga i llogar un cotxe (jo faig servir el RentalCars). També podeu anar directament des de Portugal fins a Andalusia. Va ser el que vaig fer i com que era un grup de cinc persones, vam acabar compartint el temps de conducció i el viatge es va fer tranquil·lament.\nCerqueu vols a Sevilla\nPonderada de les opcions, vaig optar per allotjar-me en un allotjament local anomenat Ronda Casa del Guardià del Molí d'Alarcón. És una casa petita molt ben aconseguida, a uns centenars de metres del centre, recomanada per a un grup de quatre o cinc persones. Tingueu en compte que en cas que estigui ocupat, hi ha desenes d’apartaments a Ronda disponibles per a ús turístic.\nPer a opcions més convencionals, el Catalunya Ronda és l’hotel més popular de la ciutat; i el molt agradable, però més modest Hotel San Francisco té una relació qualitat-preu excel·lent. En qualsevol d’aquests hotels de Ronda estaràs ben assentat.\nCerca hotels a Ronda\nMés informació sobre: Viagens | Andalusia Espanya Europa Màlaga\n«Pueblos Blancos, una ruta pels pobles tradicionals d'Andalusia\nEm vaig enamorar del barri de l'Albaicín, el cor àrab de Granada »\n18 Jan 2019 a 11: 35\nHola! Vaig a Portugal a l'abril. M'agradaria anar a Espanya durant tres dies. Ja conec Madrid i Barcelona. Quin lloc em diu que plou menys en aquest moment? Volia conèixer diferents ciutats portugueses. Gràcies.\n18 Jan 2019 a 16: 44\nTota aquesta zona d’Andalusia: Ronda, les places blanques, Sevilla, Granada o Còrdova. Mireu això guió a Andalusia i trieu on anar.\n21 Feb 2019 a 13: 20\nToledo és preciosa, una ciutat petita però meravellosa, plena d’història i molt neta. M'encanta.\nReserva un hotel a Ronda i aprofiteu les reserves de reserves


Els funcionaris hauran de recuperar les hores de “l’aturada de país” | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nEls funcionaris hauran de recuperar les hores de “l’aturada de país”\nEl Ministeri d'Hisenda, que té intervinguts els comptes de la Generalitat, ja va avisar que descomptaria la jornada de vaga de les nòmines\nBarcelona 23 OCT 2017 - 16:31\tCEST\nAnunci d'un establiment tancat per la vaga. Cristóbal Castro\nEl Govern català ha comunicat als seus treballadors públics que hauran de recuperar les hores no treballades en "l'aturada de país" del 3 d'octubre, malgrat que en un principi els va garantir que l'absència del lloc de treball no suposaria cap descompte salarial a la nòmina. El Govern ha comunicat a la plantilla que té un termini de quatre mesos per recuperar les set hores i mitja de jornada corresponents al dia 3.\nEn una nota informativa a la qual ha tingut accés Efe i que s'ha penjat al portal de l'empleat de la Generalitat (ATRI), l'Executiu català informa que el passat 10 d'octubre va acordar "considerar justificades les absències de personal al servei de l'administració de la Generalitat i del seu sector públic, que tenen caràcter de recuperables". "El personal d'administració i tècnic i el personal laboral (...) ha de recuperar el temps d'absència total o parcial, preferentment una vegada acabada la jornada diària habitual en el termini màxim de quatre mesos", assenyala el text.\nAquesta decisió ha causat indignació entre els sindicats majoritaris de la funció pública, que es queixen que abans de "l'aturada de país" la Generalitat els va assegurar que aquestes absències no es comptabilitzarien i que, per tant, serien similars a un permís retribuït. Els sindicats lamenten també que l'Executiu català adoptés una decisió d'aquest tipus en el consell executiu del passat 10 d'octubre i que no s'hagi fet pública fins ara. Les fonts consultades critiquen que mentre el Govern "desobeeix les sentències del Tribunal Constitucional, fa cas al ministre [Cristóbal] Montoro", que va advertir la Generalitat que descomptaria la jornada de vaga a aquells treballadors públics que haguessin secundat l'aturada.\nAls sindicats majoritaris també hi ha estupefacció perquè al·leguen que aquell dia hi va haver treballadors interessats a anar a treballar, però es van trobar en alguns casos el centre de treball tancat o amb dificultats de mobilitat per arribar-hi.\nEn una nota interna de la UGT a la qual ha tingut accés Efe, el sindicat avisa que no permetrà "que es descompti ni un sol euro de les nòmines i que s'intenti obligar a recuperar aquestes hores". "Es tracta d'una altra prova de la falta de respecte del Govern cap als seus treballadors", afirma la UGT, que exigeix a l'Executiu autonòmic que "no intenti menysprear" els seus empleats ni "insultar la seva intel·ligència".\nEl dia de "l'aturada de país", jornada en la qual hi havia convocada també una vaga general per part de la CGT i d'altres sindicats minoritaris, la consellera de Treball, Dolors Bassa, va justificar que el Govern hagués donat facilitats als seus funcionaris per secundar l'aturada i acudir a les mobilitzacions convocades contra les càrregues policials del referèndum il·legal de l'1 d'octubre.\n"Avui no és un dia de vaga, sinó d'aturada nacional", va afirmar llavors Bassa. Els diferents departaments de la Generalitat van permetre als seus funcionaris que poguessin participar en aquesta aturada sense necessitat d'un descompte salarial i sense que computés tampoc com a absència al seu lloc de treball. No obstant això, el Ministeri d'Hisenda, que té intervinguts els comptes de la Generalitat i que és el que ha de donar el vistiplau al pagament de la nòmina als funcionaris autonòmics, ja va avisar que descomptaria la jornada de vaga als funcionaris catalans. I és que el pagament de les nòmines i el d'altres serveis públics bàsics, com sanitat i educació, entre d'altres, està actualment en mans d'Hisenda.


Eines per a la comunicació: L’empatia – LLUÍS VILALTA URREA\nLes competències emocionals són habilitats que ens permeten relacionar-nos amb altres persones de manera satisfactòria, tant per a nosaltres com per als altres, així com establir activitats cooperatives. Això és així perquè les competències emocionals ens ajuden a comunicar-nos millor, fent possible entendre als altres i ser entesos. La intel·ligència emocional, tan necessària per tenir èxit a la vida, es basa en aquestes capacitats. Si desitgeu que els vostres fills tinguin èxit en tots els àmbits vitals (professional, familiar, personal…) no estalvieu esforços per què adquireixen aquestes habilitats.\nHi ha tres competències emocionals especialment importants: l’empatia, la resiliència i l’assertivitat. Avui parlaré de la primera.\nL’empatia és la capacitat de posar-nos en la pell de l’altre i comprendre el que sent. Una persona pensa i actua perquè en seu interior existeix una força dinàmica molt potent que el motiva: les emocions. Les emocions donen significat als fets. Entendre l’altre vol dir saber també com se sent. Si volem entendre als nostres fills i que ells ens entenguin, necessitem necessàriament ser empàtics. En la mesura que els pares ho siguin, els fills adquiriran amb més facilitat aquesta habilitat. Quantes vegades no haurem dit: “fill, vols escoltar!” També és curiós que una de les queixes més usuals dels joves adolescents és que els seus pares no els entenen. Probablement l’empatia podria evitar aquestes desavinences.\nHi ha quatre errors en els quals fàcilment podem caure quan volem entendre els fills i que dificulten l’empatia:\nJutjar: opinem en termes “això és bo per a tu, això és dolent”. La crítica destrueix la confiança. Sabem escoltar els nostres fills sense caure en la crítica?\nInterpretar: avaluem les coses en funció de la nostra experiència. És quasi inevitable, però no oblidem que l’altra persona té una experiència diferent i, per tant, interpreta el que li passa de manera diferent.\nInterrogar: això és preguntar per què ens responguin de la manera com voldríem, per obtenir la resposta que busquem o suposem. Els joves detesten els interrogatoris.\nAconsellar: qui dóna consells sempre es col·loca en un nivell superior. Aconsella el que no té el problema i el veu en l’altre; el que creu saber què cal fer. Per tant, aconsellar sempre crea un desequilibri posicional i situa al nostre interlocutor en una posició d’inferioritat.\nEvidentment que hi haurà moments en què haureu de o voldreu jutjar, interpretar, interrogar o aconsellar. En qualsevol cas, sapigueu que l’empatia és una altra cosa. Bàsicament vol dir escoltar sense jutjar ni opinar. I eviteu sempre el sarcasme.


Harun Bughra Khan - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHarun Bughra Khan\n(S'ha redirigit des de: Alitigin)\nHarun Bughra Khan (Ali ibn Hàssan) (mort 1034), esmentat generalment a les cròniques com a Alitigin, fou un khan de la branca hassànida o occidental dels karakhànides, que va governar a Transoxiana al començament del segle XI.\nDe la seva vida només es coneix el seu conflicte amb els gaznèvides Mahmud ben Sebuktegin (998-1030) i Masud I ben Mahmud (1030-1040).\nEl 1017 va pujar al tron karakhànida Mansur Arslan Khan ben Ali Nur al-Dawla que el va fer empresonar però Ali ibn Hasan va poder fugir i es va assegurar el domini de les bandes de turcmans oghuz dirigits per Arslan Israil ibn Saldjuk que anteriorment havien estat rebutjades cap a Khwarizm.\nAmb el seu ajut va conquerir Bukharà el 1020 o 1021 i va estendre el seu poder sobre Sogdiana adoptant el títol totèmic de Yigantigin i la denominació oficial d'Arslan Ilig. Amb un domini ben assentat a Bukharà i Samarcanda aviat va esdevenir una forçà important de la zona que el va portar a l'enfrontament amb el seu germà Yusuf Kadir Khan que dominava Kaixgar i Khotan, el qual es va aliar amb el sultà gaznèvida Mahmud contra Alitegin i els seus oghuz.\nEl 1024 Mahmud va envair la Transoxiana i Alitegin va haver de fugir cap a les estepes. Yusuf Kadir Khan i Mahmud de Gazni van signar una aliança formal segellada amb matrimonis (1025); però després Alitegin va retornar i va derrotar el seu germà al que va obligar a evacuar Transoxiana; segurament Mahmud de Gazni no va fer tot el que va poder per ajudar al seu aliat, ja que no volia l'enfonsament de Bughra i l'ascens excessiu de Yusuf.\nEl 1031/1032 Alitegin apareix dominant Transoxiana amb el títol de Tamgač Bughra Kara Kakhan i portant (segons les monedes) els títols honorífics de Baha al-Dawla, Kutb al-Dawla, Nasr al-Mella i Adud al-Din. Masud I ben Mahmud va continuar la política paterna d'hostilitat contra Bughra (Alitegin) encara que el 1030 havia contactat amb ell per buscar el seu ajut en la lluita pel tron a Gazni; però ara Masud planejava arrabassar Transaxonia a Bughra i donar-la al segon fill de Yusuf, Muhammad Bughra Khan.\nAmb aquest objectiu va enviar forces sota el comandament de Altuntash (khwarizmshah) des de Khwarizm (1032) i es va lliurar una batalla de resultat incert prop de Bukharà, a Dabusiya. Altuntash va quedar mortalment ferit però les seves forces es van poder retirar en bon ordre, i poc després es va signar la pau.\nEl fill i successor d'Altuntash, Harun ibn Altuntash, va mostrar signes de rebel·lia contra Gazni i el 1034 es va aliar a Bughra i van planificar un atac conjunt al nord de Khurasan, quan Alitigin o Bughra Khan va morir; els seus fills Yusuf i Arslan Tigin van voler conservar el domini patern però en pocs anys van haver de renunciar a favor del khan karakhànida oriental Boritigin o Tamgač Khan Ibrahim Abu Ishak (vers 1052-1068)\nBarthold, Four Studies on the History of Central Asia. III. A History of the Turkman People, Leiden, 1962\nO. Pritsak, Karachanidische Streitfragen 1-4, Oriens 3, 1950,\nO. Pritsak, Die Karachaniden, Der Islam 21, 1954\nC. E. Bosworth, Ghaznavids\nC. E. Bosworth, “ʿALĪTIGIN,” Encyclopaedia Iranica, edició en línia, 1982, disponible a http://www.iranicaonline.org/articles/alitigin-the-usual-name-in-the-sources-for-ali-b\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Harun_Bughra_Khan&oldid=18594124»


Temporada 2009: Aerodinàmica – Fórmula 1 en Català\nPosted on 17 d'abril de 2009 Updated on 14 de febrer de 2021 by F1 en CatalàCategories:General\nUna ampliació (en castellà) sobre la Nova Aerodinàmica es pot trobar en l’article “Desarrollo en F1: Cambios para la Temporada 2009” escrit per un mateix i que es publica periodícament a www.thef1.com, també us podeu descarregar l’article complet en *.pdf a la meva pàgina personal en el següent enllaç.\nDesprés d’haver dedicat un artícle al KERS i un artícle al nou DIFUSOR, toca, amb una mica de retràs, parlar de la normativa aerodinàmica per la temporada 2009, de llarg el més important que ens ha aportat la nova temporada. Ara que (gairebé) ja ens hem acostumat a la conseqüència de tots aquests canvis; l’aspecte rocambolesc i pretèrit dels monoplaces (Niki Lauda els va assimilar a segadores). En resum els canvis, que es veuen a simple vista son quatre:\n1) El nou DIFUSOR, que per cert és el més important, click aquí per redirigir-vos a l’article.\n2) El nou ALERÓ DAVANTER.\n3) El nou ALERÓ DEL DARRERE.\n4) L’eliminació (relativa) d’APÈNDIXOS AERODINÀMICS.\nEl propòsit dels canvis:\nL’Overtaking Work Group, format per enginyers de totes les escuderies, es va posar mans a la feina, i després de trobar alguna solució absurda com la de la imatge del monoplaça amb l’aleró del darrere buit pel mit, finalment va sortir amb una sol·lució raonable: la normativa per a 2009, destinada a dues coses; frenar el desenvolupament aerodinàmic desenfrenat, simplificant la aerodinàmica i per sobre de tot, augmentar l’espectacle facilitant els adelantaments.\nUna vegada vistos per sobre (amb menció d’honor als neumàtics llisos i el KERS), és hora d’entrar una mica en detall. En primer lloc, comencem pel principi.\nAquest ha estat radicalment renovat; l’amplada de l’aleró s’ha vist exageradament ampliada, cobreix ara mateix tota l’amplada del monoplaça, i s’ha rebaixat la seva altura. Així mateix s’ha decidit que la secció central de l’aleró davanter tingui un perfil neutral és a dir: que no contribueixi a la generació de downforce. Això provoca l’eliminació de les formes complexes, ja fos en forma de cullera o el que fos de la secció central, de la mateixa manera s’ha prohibit el pont superior que algunes escuderies utilitzaven. La intenció inicial amb aquesta sol·lució era simplificar els alerons. No s’ha aconseguit: la part modificable de l’aleró ha sigut subjecte a complexes interpretacions i una diferent per a cada equip. La part més exterior dels alerons i en concret l’àreasituada davant del neumàtics és la que alberga els perfils aerodinàmics (les ales) de l’aleró, la majoria dels equips han optat entre dos i tres perfils, el disseny més avançat dels quals, tenen la tercera secció com un principi de carenatge de les rodes, les quals son les zones de major producció turbulencia (i resistència aerodinàmica en contactar aqueta amb la carrosseria) i aconsegueixen optimitzar el flux d’aire abans que aquest incideixi sobre les\nUna de les altres grans novetats és el perfil mòbil de l’aleró. Amb una variació màxima de 6º (+3º,-3º des de la posició neutral) i utilitzable dues vegades per volta. En el règim en que\nun Fòrmula 1 circul·la, 6º és una magnitud crítica i aquest sistema es planteja com una oportunitat d’avançar tan o més bona que el propi KERS. Mitjançant aquesta variació aconseguim carregar més, o descarregar el cotxe de downforce, de manera que tenim més grip, més “agarre” a les corbes o bé tenim menys resistència a la recta.\n(La imatge superior e inferior és una bona mostra del desenvolupament del nou aleró, el superior és la versió pels entrenaments d’hivern 2008 d’Honda (Brawn GP), mentre que la imatge següent és l’actual de Brawn GP, alguns equips no han aconseguit passar del primer model.)\nL’aleró del darrere:\nTambé ha sigut subjecte de canvis contraris als de l’aleró davanter; més estret i més elevat. Ja que l’objectiu és facilitar els avançaments, una de les maneres de no embrutar tan el flux darrere del monoplaça (conjuntament amb el nou difusor) era precisament aquesta. El que ens ha provovat aquest canvi en conjunt amb el de l’aleró davanter és un impacte estètic bastant important; realment els monoplaces estan realment descompensats i acaben fent una mica de mal a la vista. El resultat a nivell de càrrega aerodinàmica és que aquesta és veu molt reduida en la part posterior del cotxe (no és així amb els cotxes amb doble difusor), ja que s’ha reduit substantivament la superfície molla de l’aleró del darrere. De totes totes, és molt menys interessant que l’aleró davanter.\nL’eliminació (relativa) d’apèndixs aerodinàmics\nUn canvi també molt important ha sigut l’eliminació relativa de tots els apèndixs aerodinàmics, aquests estaven destinats en gran part a redirigir el flux a la voluntat dels enginyers. En part també s’utilitzaven per aconseguir una mica més de downforce; le\ns dues raons que han portat a la seva eliminació ha sigut l’aturar el seu desenvolupament, car per naturalesa i també per “netejar” els cotxes i alhora el flux d’aire que atrevessen, ja que la majoria d’aquestes “aletes”, creen a les seves puntes estructures turbillonàries (turbulència al cap i a la fí, voticitat) i “espatllaven” bastant el flux. Veiem una foto explicativa d’aquest canvi.\nUna aerodinàmica realment avançada, el Brawn GP:\nFent un contrast brutal amb el Ferrari F60, en la meva humil opinió la més senzilla i tradicional interpretació aerodinàmica de la normativa 2009 (amb el permís de Force India) tenim el flamant Brawn GP, comencem de nou amb un vídeo:\nFinalment veiem un resum dels canvis narrats per Sebastien Vettel i que fins i tot es surten dels marges del blog!\n3 comentaris a “Temporada 2009: Aerodinàmica”\n17 d'abril de 2009 a les 23:03\nOstres, Ostres, gairebé un petit máster d’aerodinámica, OK\n17 d'abril de 2009 a les 23:09\nNo n’hi ha per tant 🙂\n18 d'abril de 2009 a les 18:15\nCrec que la foto amb el Ferrari F2008 i el cotxe de 2009 (que interpreto és un cotxe “fictici” tret del mateix F2008) es clarament explicativa dels problemes de Ferrari.\nL’F60 és gairebé això, un F2008 sense apèndixs… Només es veu un mínim treball a l’aleró davanter. I ja de pas, BMW no està pas tan bé com per haver entrenat mig hivern amb l’híbrid…


2017-01-14 Collserola després de la pluja, amb Los Llorones - Fòrum BTT i carretera\n2017-01-14 Collserola després de la pluja, amb Los Llorones\n#1 Entrada Autor: Pere » 16 gen. 2018, 00:35\nUna altra sortida "5 J" per la incommensurable Collserola. Un gran recorregut i un molt bon grup: German, David, Javi i Juanma, ajupit\nUna selfie de grup:\nI tots mirant com de guapos hem sortit\nSi Collserola és incommensurable, en Juanma també. Sembla mentida com domina. Que fa fred, doncs ens porta per corriols assolellats. Que ha plogut, doncs busca el terreny menys relliscós. Que fa calor, doncs passarem per l'ombra.\nClar que també s'ha de saber com portar-lo: que volem tirar a la dreta, apali cap a l'esquerra, que volem baixar, apa, a pujar. Només cal dir el contrari del que volem fer i ens hi porta. El tenim dominat, som uns cracks\nAquí el tenim a punt d'entrar en un dels corriols del dia, que n'hi va haver uns quants, com sempre:\nEn German no portava el seu megatelèfon, amb la segona unitat no surten tan bé les fotos\nI així va quedar l'Epic, força bruta després de gairebé 50 km i uns 1100 m de desnivell\nTot i que les cames estaven una mica carregades de la sortida del dissabte per l'Obac, els km es van fer curts de tant bé que ens ho vam passar. Ja estic impacient per tornar-hi, se'm farà llarga la setmana!


No tingueu por dels festivals de novel·la negra - — Tribunamaresme\nEl ‘Novembre’ de Laura Llobet “Poker” Educar és donar oportunitats, és ensenyar a viure Propostes del mes de març de 2017 Homenatge a Jordi Tardà i el Rock L’escola Mar Nova de Premià de Mar tornarà a ofertar la línia de P3 La importància de la família pel benestar del resident amb demència XX Jornades Gastronòmiques del Plat de Mataró Un any per a recordar l’anarcosindicalista Joan Peiró i Belis »319 | Febrer 2017»Opinió\tNo tingueu por dels festivals de novel·la negra Albert Figueras.\tEscriptor\tComparteix: Debutar és un verb fascinant; quan ho fas, tot és nou i tens els sentits en plena atenció, tot et predisposa a captar detalls i experimentar sensacions que en el futur no et semblaran iguals. Passa amb la primera cigarreta, el primer petó o la primera visita a una ciutat. Enguany vaig debutar a Tiana Negra després d’haver-ne sentit a parlar molt; vaig prendre’n algunes notes mentals.\nQuan entres a la sala, de seguida t’adones que hi ha algú que remena les cireres del festival, coordina, dóna pas, ordena les taules rodones, s’encarrega dels interrogatoris de tercer grau, apareix en falques televisives, i fins i tot fa de veu en off; és l’anomenat comissari de l’espectacle, l’escriptor i agitador cultural Sebastià Bennasar (que acaba de treure L’imperi dels lleons, sobre clans francesos a la Costa Brava).\nA Tiana Negra t’adones de la grandesa d’un escriptor quan, l’Andreu Martín, el més veterà del gènere, parla amb senzillesa de la mala rebuda del seu primer manuscrit, de com admirava La Cua de Palla, d’anècdotes iniciàtiques amb Vázquez Montalbán, Jaume Fuster i El Perich o de les bromes mútues amb en Jaume Ribera mentre escrivien les aventures del gran Flanagan, el detectiu que obrí els ulls a la lectura de molts adolescents del país.\nEn un festival t’assabentes que hi ha llibres amb un títol brevíssim (Tros de Rafael Vallbona) i històries amb títol intrigant (El somriure de Darwin d’Anna M. Villalonga), que hi ha crims entre els telescopis del Montsec (Mala lluna de David Marín) o en les apostes de futbol (L’últim defensa de Jordi Agut), però sobretot, denúncia social i política (A la seva pell de Raquel Gámez, inspirada en el 4F o La puta d’oros d’Elena Torres, que desmunta la transició). Hi ha colors estranys (Foc verd de Jordi de Manuel) i humor (Procés enverinat de Salvador Balcells).\nEn contra del que pugueu pensar pel nom, en aquestes trobades sembla que hi ha bon rotllo entre escriptors. Si sentiu que s’apropa algun festival de novel·la negra, proveu d’anar-hi: ningú no en surt tocat de mort; ben al contrari, us ho passareu bé i us endureu algun bon llibre. Potser això és el que un debutant troba a faltar, que s’hi impliquin més persones dels pobles on s’organitzen, més enllà d’escriptors i editors: us imagineu un concert de rock on només hi anessin músics?\nArticles relacionatsTiana Negra, cinc anys entre mestres\nNovetats editorials d’autors de la comarca\nTags: Literatura Tiana negra\nEtiquetesNoves tecnologies Món del vi Exposició Música Josep Aracil Festival ensenyament Món legal Hotel Elèctric Art al Maresme Política local Llibre Novetats editorials Jugant a escriure comerç Salut Propostes gent gran Agenda Literatura Teatre Les nostres mascotes Tribuna de la memòria Fires Medi ambient Nadal Jornades Gastronòmiques Psicologia Premis Caminant pel MaresmeFotos recents


Reporters Sense Fronteres alerta que el pla del govern espanyol contra la desinformació "amenaça" la llibertat de premsa La República\nReporters Sense Fronteres alerta que el pla del govern espanyol contra la desinformació “amenaça” la llibertat de premsa\nL’entitat avisa a l’executiu de Sánchez que vigilarà la seva implementació\nPla mig del president del govern espanyol, Pedro Sánchez, anunciant el nou decret d'estat d'alarma, el 25 d'octubre del 2020 (Horitzontal).\nReporters Sense Fronteres (RSF) ha alertat que el pla del govern espanyol contra la desinformació “és una amenaça potencial” a la llibertat de premsa. L’entitat ha demanat a l’executiu de Pedro Sánchez en un comunicat que concreti el seu pla contra la desinformació aprovat i publicat al Boletín Oficial del Estado (BOE). Segons la norma, el govern monitorarà les xarxes socials per trobar notícies falses i adoptarà mesures de represàlia quan comprovi que rere una campanya de desinformació contra Espanya s’hi troba un país estranger. Davant d’això, l’entitat ha assegurat a l’executiu que no li correspon decidir què és desinformació i ha avisat que vigilarà la seva implementació.\nL’organització fa anys que denuncia a tot el món l’amenaça de la llibertat de premsa que suposa l’aprovació de legislacions “amb dues de les principals característiques presents al procediment que acaba d’aprovar el govern de Pedro Sánchez”, com són l’ambigüitat i la imprecisió de les mesures, l’àmbit d’aplicació i actors involucrats, i també la potestat governamental de decidir què és la desinformació.\nTanmateix, ha destacat que després de l’allau de crítiques que ha rebut la norma, el govern ha recalcat que el text només està adreçat a les ingerències de països tercers, especialment quan afecten la seguretat nacional i els processos electorals. Però RSF ha subratllat que aquestes amenaces només apareixen “de forma explícita” en un dels nivells d’actuació de la norma, per tant “no es pot excloure que suposades campanyes de desinformació espanyoles es puguin veure afectades”.


Almodí Negre Altavins Viticultors DO Terra Alta\nFa dies que tens ganes de parlar clar. Has quedat amb un bon amic o una bona amiga i necessites de sincerar-te. Creus que qualsevol proposa val, per allò del “in vino veritas”? O el que vols és una proposta elegant, que t’ajudi a anar-te “despullant”. Almodí negre 2017, del celler Altavins, a la Terra Alta. Un vi elaborat amb Garnatxa Peluda que t’ajudarà a no tenir pèls a la llengua.\nFormatges artesans, foie i embotits premium\nUn vermell lilós i tímid per la varietat.\nPrunes, agradable i d’espècies, com pebre.\nCarnós com els petons. El seu record es manté als llavis. És fresc, sedós i subtil.\nAltavins és un celler de Batea, pioners en cultivar la garnatxa borruda, com en diuen a la Terra Alta. Perquè aquest també és un vi google-màpic. Fa uns quants anys que a la Terra Alta lluiten per innovar amb la seva identitat, autèntics i autòctons. La garnatxa és la varietat estrella, però se’n fan molt pocs com aquest. És un vi que defineix Batea, terra de frontera, patrimoni cultural, records àrabs. I és que Almodí és la paraula amb que els àrabs definien ‘el mercat’. És un negre que intercanvia: dóna personalitat, però es fon amb cada persona.\nI hi ha una cosa que em sembla fantàstica. Té un obre-fàcil. Fixeu-vos. Tibant una miqueta s’obre la càpsul·la fàcilment i en surt la part de dalt. Atenció, talleu sempre la càpsula per sota d’aquest coll, perquè el vi no toqui el plàstic. Almodí és un negre que defineix la innovació i la mediterraneïtat del sud de Catalunya. Ah! Podeu comprar-lo on-line.\nTemps de criança: 4 mesos en barrica


Els sindicats planegen un escenari «més radical» pel conflicte laboral amb Justícia\nEl Ministeri deixa plantats els sindicats i els convoca a una nova negociació dilluns\nXavier Gispert Zegrí | 16 febrer 2008\nEls sindicalistes i els treballadors que s' hi han sumat, han quedat cada matí a l'edifici judicial de la Gerreria per organitzar els piquets informatius.\nEls sindicats de funcionaris de l'administració de Justícia, que segueixen en vaga, planegen ara crear «un escenari més radical» durant la setmana vinent, sense saber encara quin serà el resultat de la reunió que mantindran amb el Ministeri de Justícia la tarda de dilluns. Així ho assegurà ahir el sindicat CCOO, que forma part de la plataforma unitària juntament amb el CSI-CSIF, UGT i STAJ. El Ministeri espanyol, encapçalat per Mariano Fernández Bermejo, deixà plantats ahir els sindicats de l'administració judicial després d'haver-los promès una reunió de negociació durant el matí per intentar resoldre el conflicte obert a Balears i a altres comunitats autònomes des de fa més de deu dies.\nLa resposta de la plataforma sindical unitària fou molt ràpida i contundent: «si dilluns que ve seguim sense ser convocats a la Mesa Sectorial o el Ministeri de Justícia no realitza una proposta que inclogui les reivindicacions dels treballadors, iniciarem mesures més contundents», sentenciaren en un comunicat.Poca estona després que els sindicats de l'administració de Justícia advertissin del possible enduriment de les protestes, el Ministeri de Bermejo decidí convocar-los a una nova trobada de negociació per dilluns a Madrid, que serà la tercera des de l'inici de la vaga.\nTanmateix, asseguraren portaveus del sindicat CSI-CSIF, Justícia avançà durant la tarda que proposaria el mateix increment salarial per als funcionaris que el que els oferí en la segona reunió de negociació que tingué lloc a Madrid al llarg d'aquesta setmana. Una oferta que, al manco per la plataforma sindical de Balears, resulta «ridícula» i «insultant». Tot i així, segons representants de CCOO a Balears, la situació és encara més greu del que sembla. El sindicat assegura que el Ministeri s'ha fet enrere i que dilluns no anirà a la reunió amb les mateixes propostes que presentà fa uns dies, sinó que tornarà a les posicions que mantenia abans que començàs la vaga indefinida. Una postura que CCOO Balears qualifica com a «presa de pèl» als sindicats.\nÉs per això que dilluns continuarà l'aturada i, a més, els sindicats de Mallorca han convocat manifestacions que recorreran els carrers de Ciutat cada matí de la setmana vinent des de la delegació del Govern espanyol a Balears. CCOO, que assegura tenir confirmada la postura del Ministeri de forma oficial, considera l'actitud de Bermejo «una declaració de guerra als treballadors».Per aquest motiu, animen els funcionaris a intensificar les mesures de pressió i a assistir dilluns a les assemblees de treballadors convocades per preparar un escenari «més radical».\nEl sindicat recorda que la vaga du més de deu dies en marxa amb una participació propera al 100% de funcionaris. A més, a Balears també s'ha insinuat la possibilitat de mantenir l'aturada fins que passin les eleccions generals espanyoles. Els sindicats de Justícia reclamen que els sous dels funcionaris que treballen en les comunitats amb les competències no transferides s'equiparin als de la resta.


Crit d’alerta d’entitats ecologistes per l’allau de projectes d’energia renovable a Ponent - Ipcena EdC\nUna desena d'organitzacions s'uneixen per recórrer el decret del Govern que dona "barra lliure" a les grans empreses també a Tarragona i l'Ebre\nUna desena d’entitats ecologistes, plataformes locals i sindicats s’han unit aquest dimecres per fer un crit d’alerta davant l’allau de projectes d’energia renovable que s’estan tramitant al Camp de Tarragona, a les Terres de l’Ebre i a Ponent, on ja hi ha el 65% dels 811 molins eòlics de Catalunya. Una sola comarca, la Terra Alta, concentra el 25% dels aerogeneradors.\nEn una roda de premsa, han anunciat que recorreran el decret del Govern sobre desenvolupament d’energies renovables que ha permès “polítiques abusives” de grans empreses i hi hagi “centenars” de projectes en marxa.\nSegons han denunciat, el decret aprovat el 2019 i avalat per tots els partits menys la CUP, “va contra el territori” i dona “barra lliure” a les corporacions."\nEcologistes de Catalunya, la Institució de Ponent per la Conservació i Estudi de l’Entorn Natural (Ipcena), el Grup d’Estudi de Protecció dels Ecosistemes Catalans (Gepec), la Denominació d’Origen (DO) de Tarragona, Terra Alta i Costers del Segre; Unió de Pagesos; la Plataforma Garrigues per una Energia Solar Sostenible; la Plataforma d’Afectades contra la Concentració d’Aerogeneradors i l’Associació de Micropobles de Catalunya han unit forces per reclamar la derogació de la normativa catalana en una roda de premsa conjunta aquest dimarts.\nLes diferents entitats han aprofitat la campanya electoral per carregar contra el Govern, especialment el Departament de Territori, i denunciar la “inoperància general dels partits vers el món rural” i la liberalització del mercat d’instal·lació de centrals d’energia renovable a tot Catalunya, que permet pràctiques agressives per part de les promotores, que busquen el sòl més assequible.\nA més, han anunciat que interposaran un recurs administratiu contra el decret 16/2019 de mesures urgents per a l’emergència climàtica i l’impuls a les energies renovables. En cas que la resolució no sigui favorable, esgotaran la via judicial a l’Estat i acudiran a la justícia europea després per acabar amb aquest model.\n“Volem energies renovables, però sense perdre terra de pagès i consensuada amb el territori”, ha dit Pere Guinovart, representant d’Unió de Pagesos. Segons Guinovart, la previsió actual d’ocupar 5.000 hectàrees per generar energia fotovoltaica “destrossarà part de tot el territori productiu de moltes zones”.\nLa situació és “insostenible” a la Terra Alta que ara mateix té 148 aerogeneradors i concentra el 25% de l’energia eòlica que es genera a Catalunya, segons ha denunciat el president de la DO de la zona, Joan Arrufí. “No es pot aguantar més (…) Les promotores ofereixen un preu per hectàrea que equival a la quota de 30 anys, és irresistible per un pagès dir que no”, ha afegit.\nUn cas semblant es dona a les Garrigues on les peticions de projectes fotovoltaics i eòlics s’han multiplicat per cinc en els últims anys. En aquesta comarca, hi ha 110 molins instal·lats i la previsió amb què estan treballant actualment és que s’ampliïn fins als 330 aerogeneradors.\nPel que fa a l’energia solar, ocuparia fins a 1.050 hectàrees, un “autèntic disbarat”, segons l’ambientòleg Ramon Queralt, membre de la plataforma que lluita contra l’extensió descontrolada dels macroprojectes en aquest territori.\nAquesta situació pot afectar especialment el món del vi que veu un “insult” la manca de planificació que posa en risc “el valor més important” pels viticultors i les rutes enoturístiques, el paisatge, ha indicat Tomàs Cusiné, president de la DO Costers del Segre. “Els ajuntaments han de tenir la força per decidir a casa seva i decidir si volen molins i on els volen”, ha afegit Cusiné, que creu que no es poden construir aerogeneradors a menys de 3 quilòmetres dels municipis ni tampoc enmig de “paisatge net”.\nPer què no hi ha projectes eòlics o fotovoltaics a l’àrea metropolitana de Barcelona? “Pel preu del sòl”, ha assegurat Queralt, que ha recordat que els aerogeneradors només necessiten vents de 3 metres per segon per funcionar i en el cas de la llum del sol “no hi ha diferències rellevants” entre territoris. “Hi ha hagut un treball incessant per part d’EolicCat sobre la Generalitat per aconseguir un marc regulador de barra llibre. El problema que tenim és que el marc normatiu és de desregulació total.\nÉs com si la patronal hagués redactat el decret”, ha afegit l’ambientòleg, que ha apostat per un model de generació “distribuïda” i “més a prop dels centres de consum”.\nEn la mateixa línia, el secretari d’Ecologistes de Catalunya (EDC), Javier Jiménez, ha apuntat que a Catalunya hi ha 29.300 hectàrees de polígons industrials, de les quals 13.201 són a l’àrea metropolitana de Barcelona. Tot i això, ha recordat que no hi ha projectes significatius per a generar energia renovable en “espais ja degradats”. “Les empreses van a buscar la mínima despesa i el màxim benefici.\nLlogar terreny industrial és més car que llogar un terreny d’un pagès”, ha explicat Jiménez, que creu que “el més greu” és que la Generalitat “faciliti” aquestes actituds empresarials de concentració, “a costa del medi ambient”.\nEn aquest sentit, ha avisat que el model actual “posa en perill” la biodiversitat del país, molt malmesa en els últims anys. En la mateixa línia, Ramon Saball, de la Plataforma d’Afectats per la Concentració d’Aerogeneradors ha assegurat que, a la Segarra, aquestes instal·lacions posen en risc l’àliga cuabarrada i la reial, a banda d’alterar el paisatge i perjudicar béns d’interès nacional com el Santuari de Sant Ramon Nonat, o Montfalcó Murallat.\nA Catalunya el desplegament d’energia renovable s’està fent seguint “processos de massificació i concentració” amb instal·lacions “lluny dels centres de consum”, ja que el 60% dels generadors estan a l’Ebre, al Camp de Tarragona i al sud de Ponent, segons l’investigador de la Universitat Rovira i Virgili, Sergi Saladié.\nEl doctor en geografia ha afegit que el 65% de les centrals eòliques estan en mans de 5 grans empreses, un model molt diferent al de països com Alemanya, on més de la meitat de l’energia renovable està “en mans de la ciutadania”. A més, en aquest país l’energia fotovoltaica està “integrada en teixits urbans”, un 18% sobre la teulada i un 88% en entorns de la ciutat o industrials.\nEl decret llei 16/2019 no és l’única normativa del Govern que els ecologistes i representants del món rural han criticat. El president d’Ecologistes de Catalunya, Joan Vàzquez, ha anunciat que la Generalitat està preparant un “pla director parcial” per “eliminar la capacitat que tenen els ajuntaments de promoure modificacions en el pla urbanístic” que comporta la paralització de llicències durant un any. “Si es confirma, seria l’atac més gran a l’autonomia municipal”, ha asseverat abans de fer una crida a “revoltar-se” per evitar el “que pot arribar a ser una catàstrofe, malgrat estar pintada de verd”\nDiari Segre 11.02.2021\nTV3 TELENOTICIES: No a la massificació d'Energies Renovables al Territori\nCrit d'alerta d'ecologistes, pagesos i plataformes veïnals contra la massificació de renovables. Ecologistes, pagesos i plataformes veïnals alcen conjuntament la veu per denunciar la massificació de projectes de parcs eòlics i solars que posen en perill, diuen, el futur d'importants espais naturals i agraris del país. Exigeixen que es derogui el decret del 2019 aprovat al Parlament perquè asseguren que promou un model totalment insostenible. Si no ho fa el futur govern que surti de les eleccions de diumenge, portaran el decret a la justícia.\nTrenta entitats reclamen als partits en campanya un compromís per canviar la política de renovables. Una trentena d'entitats ecologistes han demanat als partits que es presenten a les eleccions de diumenge que es comprometin a fer canvis a l'actual decret d'energies renovables perquè consideren que no respecta el model de vida dels pobles afectats. Una de les portaveus, Montse Coberó, n'ha posat un exemple al "Catalunya nit": "A la Catalunya rural, sobretot en algunes comarques del sud, centre i Ponent, ens cauen projectes de centrals eòliques i fotovoltaiques amb molins de vent de fins a 200 metres, quan, per fer-nos-en una idea, la torre Agbar en fa 140." En lloc d'això, proposen un model basat en l'autoconsum i en instal·lacions més petites i controlades. Volen que els partits es mullin sobre aquesta qüestió abans de les eleccions.\ntagPlaceholderEtiquetas: Federació Ecologistes de Catalunya, Energies Renovables, Ipcena, 2021


Ets a: Inici Notícies Reglaments Competicions FCPP Notícia id 10597\nEs jugarà a La Garriga, el dissabte 30 de maig de 2009.\nEs considerarà formalitzada la inscripció un cop rebut el full d’inscripció per fax a la secretaria de la FCPP (93 4121679), per e-mail (secretaria@pitchandputtcat.com), en ma a la mateixa secretaria de la FCPP o mitjançant el mòdul d’inscripcions a la plana web www.pitchputt.cat per les jugadores registrades fins el 26 de maig de 2009 a les 18 hores.\nEn cas d’haver-hi fins a 72 jugadores inscrites: Es realitzarà una primera sortida simultània de totes les jugadores a les 9:00 i una segona sortida simultània a les 15:00 amb les jugadores agrupades segons classificació de la primera volta de la competició.\nEn cas d’haver-hi més de 72 jugadores inscrites la Comissió Esportiva avaluarà altres possibilitats de configuració dels horaris de sortida en funció del nombre d’inscripcions.\nLes jugadores que estiguin inscrites i no es presentin han d’avisar a la seu de la FCPP abans de les 12 hores del darrer dia hàbil.\nBarcelona, 27 d’abril de 2009. Signatura


Mataró descentralitza Les Santes 2021 per la pandèmia - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nMataró descentralitza Les Santes 2021 per la pandèmia\nLes Santes de Mataró tindran aquest any un format “condicionat” per la situació sanitària, amb activitats en recintes perimetrats i sense actes massius. El consistori, però, hi veu també una “oportunitat” per fer proves de cara al futur. Una de les principals novetats és que enguany la programació es descentralitza i tant els actes familiars com l’oferta musical es redistribueix en una dotzena d’espais repartits per tota la ciutat. L’activitat més tradicional, com els balls de gegants, mantindrà una ubicació central. A més, davant la impossibilitat de fer actes multitudinaris, les colles institucionals han creat un espectacle que, sota la direcció de Llibert Fortuny, evocarà a “l’emoció i l’essència” de Les Santes.\nEl regidor de Cultura, Xesco Gomar, assegura que aquest espectacle serà una picada d’ullet a les activitats més massificades que aquest any no es podran fer, com el ‘Desvetllament Bellugós’ o el ‘No n’hi ha Prou’. Gomar qualifica de “brillant” la direcció de Fortuny i valora molt positivament la implicació de totes les colles.\nEls detalls del que serà l’acte central d’aquestes Santes, però, no es donaran a conèixer fins d’aquí a uns dies. La direcció de Cultura vol donar-li un tractament diferenciat respecte la resta de la programació per la seva rellevància i transcendència. De moment només se sap que se’n faran dos passis cada nit, entre el 24 i el 29 de juliol.\nAquesta, però, no serà l’única ocasió en la que les figures institucionals sortiran a ballar darrere l’Ajuntament. També als matins hi haurà una doble exhibició dels balls propis de l’Àliga, la Família Robafaves i els Nans, la Momerota i la Momeroteta, el Drac i el Dragalió i les Diablesses. Als actes de l’Ajuntament hi ha un aforament previst de 700 persones per passi.\nPer a aquesta edició especial de Les Santes també s’ha fet una producció conjunta de les quatre colles de diables i diablesses de la ciutat. Serà un espectacle estàtic de foc i sense la participació activa del públic. Descartada la possibilitat de recuperar encara els correfocs, aquest serà un dels espectacles amb més pólvora d’aquest any.\nL’altre serà el castell de focs artificials, que també serà descentralitzat. Els petards es dispararan des de diferents punts de la ciutat perquè es pugui veure des de tots els barris i s’eviti la massificació de la platja, on tradicionalment es concentrava tota la pirotècnia de la festa major.\nLa Crida, en l’aire\nUn dels actes més emblemàtics de Les Santes, La Crida, és el que està menys resolt a menys de dos mesos del 25 de juliol. La direcció de Cultura està acabant de definir el format. “El que acabarem fent no podrà tenir l’essència de La Crida, és l’únic que estem acabant d’ultimar”, es lamenta Xesco Gomar.\nEl titular de Cultura admet que la litúrgia i la transcendència de l’acte impedeix que es puguin fer diversos passis i tampoc es veu amb bons ulls fer una Crida a porta tancada amb accés restringit per evitar deixar gent fora. “No ho tenim tancat al 100%”, assegura Gomar si se li pregunta sobre si l’acte serà totalment telemàtic.\nEl que sí que es farà per streaming serà l’Estrena, amb un acte a porta tancada a la sala de plens i retransmès en directe per internet. El so de les gralles i els coets de Matinades es faran des de diversos terrats de la ciutat i se suspèn l’Anada a ofici, però no la missa, que es manté en el format habitual amb aforament limitat. També es manté la Barram i Repicada i la recepció a les Julianes i Sempronianes, tot i que es trasllada a la Nau Gaudí.\nUna festa per espais i sense barres\nLa resta de la programació està totalment descentralitzada i el consistori ha previst diferents espais al barris de la ciutat on traslladar les activitats familiars i la programació musical. “Aquesta situació ens permetrà demostrar que l’activitat també té una forta demanda en espais no tan tradicionals”, argumenta Gomar.\nEls Jardins de l’Antic Escorxador i el pati de l’escola Torre Llauder seran els escenaris per als més petits, mentre que els concerts es faran als patis de les escoles Josep Montserrat, Marta Mata i Rocafonda, amb aforaments de 500 persones per passi. També estan habilitats el Port de Mataró i al Parc Central, amb un major aforament, de fins a 1.500 persones per passi.\nL’aprofitament dels patis de les escoles permet a l’Ajuntament tenir espais que ja estan perimetrats i facilitar la logística. El que no hi haurà seran les tradicionals barres de begudes perquè amb la pandèmia no es contempla el consum a la via pública. “La restauració de la ciutat donarà aquest servei i es generarà activitat econòmica”, valora el regidor.\nEl gruix de la programació és de km. 0, amb un 62% dels grups de Mataró i un 16% de la resta del Maresme. Entre els noms més destacats hi ha les companyies Veus-Veus, Daraomaï, Bivouac i Marcel Gros, pel que fa a les activitats infantils. En l’apartat musical Les Santes comptaran amb Mazoni, Maruja Limón, Coetus, La Coixinera, els Ai Ai Ai o GospelSons.\nD’altra banda, Mestre d’Aixa, Els Cremats i Havàname oferiran havaneres des de tres espais diferents i amb dos passis per grup. Les sardanes aniran a càrrec de la Cobla Ciutat de Girona i la Cobla Principal del Llobregat. També es manté l’acte solidari de la Fundació Maresme, el flashmob ‘Jo sóc com tu’, que en aquesta ocasió anirà a càrrec del grup Germà Negre\n1 euro per evitar cadires buides\nUna altra de les novetats d’aquestes Santes és en relació a l’accés al actes. Després de més d’un any de pandèmia, l’Ajuntament de Mataró ha provat amb diferents formats de reserva de localitats i amb l’excepció de la Fogonada de Sant Jordi, la mitjana d”absentisme cultural’ ha estat d’entre el 20% i el 30%.\nEl regidor de Cultura, Xesco Gomar, explica que per a Les Santes s’ha mirat de perfeccionar el sistema per evitar “el mal de la cadira buida” i també la picardia d’aquells que feien una reserva massiva d’entrades. Per als actes de festa major caldrà inscriure’s amb el DNI, només es podrà fer una reserva per espectacle i caldrà abonar un euro per confirmar la reserva.\nA diferència d’activitats anteriors, no aconseguirà entrades el més ràpid, sinó que s’obrirà un període de prereserva i en aquells casos on la demanda superi l’oferta es farà un sorteig per adjudicar les entrades. En el conjunt de les activitats, es disposarà d’un mínim de 80.000 entrades, que podrien ser més si el Procicat flexibilitza les limitacions d’aforament.\nTambé com a novetat, per a Les Santes les entrades es podran reservar tant de forma telemàtica com presència. Gomar explica que d’aquesta manera es vol trencar la “bretxa digital” que havia impossibilitat a molts ciutadans accedir als actes de cultura popular que s’han organitzat en els darrers mesos amb el format adaptat a la pandèmia.


L’exposició es titula Art a les hamaques. De Sitges a Canet. A Favor de la Fundació els Garrofers. Es farà una subhasta a la americana de les peces, això vol dir que sortiran a un preu i que les persones poden anar fent la puja durant tota la exposició, els diners aniran destinats tots integrament a la Fundació Els Garrofers.\nEl gruix de l’Exposició és una cessió de la Fundació Ave Maria de Sitges que són els que van iniciar la idea amb l’artista Lluis Barbadillo. Sitges canviava totes les hamaques de les seves platges i en lloc de tirar-les les van donar al col·lectiu d’artistes que hi van pintar obra i es va fer una subhasta a favor de la Fundació Ave Maria de Sitges.\nA nosaltres ens han cedit part d’aquesta mostra i a més ens han donat cinc hamaques que calia pintar encara, i heu col·laborat desinteressadament els artistes: Salvador Castellà, Claudi Puchades, Art Grup dels Vents, Concha Ibañez i Joan Pere Viladecans.\nArt Grup dels Vents


Càritas Catalunya valora positivament l’Ingrés Mínim Vital però n’assenyala deficiències importants | Catalunya Religió\nCàritas Catalunya valora positivament l’Ingrés Mínim Vital però n’assenyala deficiències importants\nPer Catalunya Religió. Dc, 03/06/2020\n(Càritas Catalunya) L'aprovació al Consell de Ministres del 29 de maig del Reial Decret-Llei 20/2020 pel qual s'estableix Ingrés Mínim Vital suposa un pas decisiu en la lluita contra la pobresa severa, ens dignifica com a país, reforça els nostres sistemes de garanties socials per a les persones excloses i ens acosta a la mitjana europea en matèria d'ingressos mínims. Aquesta és la valoració que Càritas Catalunya ha fet després que el govern d’Espanya hagi aprovat aquesta mesura per pal·liar la crisi social.\nUna mesura demandada per Càritas des de fa anys\nLa necessitat d'una renda mínima estatal era una mesura demandada per Càritas des de fa anys, i ja formava part de les vuit propostes polítiques presentades en les darreres eleccions generals. A més la necessitat havia estat plantejada de manera reiterada, tant per la Fundació FOESSA com per la resta d’entitats socials.\nAquesta mesura alleujarà la situació de centenars de milers de llars que viuen en extremes condicions de vida. Famílies que no tenen ingressos i que podran accedir a una mesura protectora capaç de garantir els seus drets bàsics. Com s'assenyala expressament en l'exposició de motius del decret, l'ingrés mínim vital “actuarà com una assegurança col·lectiva davant els reptes que les nostres societats hauran d’afrontar en un futur pròxim”.\n“Valorem com a positiu l’IMV com a dret subjectiu per a les persones que es trobin en situació de vulnerabilitat econòmica. Com a prestació no contributiva de la Seguretat Social, suposa un salt endavant en la garantia dels drets i en la protecció de les persones que estan en situació de major vulnerabilitat” han declarat des de l’entitat.\nComplirà, a més, una funció de factor estabilitzador automàtic en les èpoques de crisi, generant una base mínima de protecció per a les persones que no tinguin ingressos, que es reduirà en moments de bonança, quan l'ocupació pugui recuperar-se. En configurar-se com un dret, l'Ingrés Mínim Vital contempla quelcom que era demandat pel sector social i pel Comitè Europeu de Drets Socials, com per exemple que el temps de durada de la prestació vagi lligat a la situació de necessitat de la persona, i que romangui mentre aquesta situació no canviï.\nPer Càritas Catalunya era necessària l'existència d'una prestació que regulés les inequitats. Aquest és un objectiu que queda cobert amb l'Ingrés Mínim Vital, en assegurar un mateix dret efectiu, independentment de lloc de residència i dels possibles canvis residencials que es puguin produir.\nPer Càritas, és important que aquest recurs tracti d'evitar la pobresa severa, donant una especial atenció a les llars amb fills, tot i que perd capacitat protectora respecte famílies més nombroses. També valorem positivament el reconeixement que el Reial Decret-Llei fa dels processos d'inclusió social, sense que siguin una condició imprescindible per poder accedir a l'Ingrés Mínim Vital.\nMalauradament, des de l’entitat social assenyalen que el Reial Decret té dèficits importants que exclouran de percebre l’IMV a persones que haurien de poder accedir-hi.\nLa mesura deixa for a les persones en situació administrativa irregular. Tot i que la Llei Orgànica d'Estrangeria reconeix el seu dret a accedir a 2 prestacions socials bàsiques, Càritas Catalunya lamenta profundament aquesta greu omissió. Les persones en situació administrativa irregular viuen, treballen i contribueixen a la societat, i en la majoria de casos es troben en situació de gran precarietat.\n“Alertem sobre la restricció en l'accés de les persones joves. No compartim que no es pugui accedir a l'ingrés mínim des dels 18 anys, especialment en el cas dels joves que surten del sistema de protecció de menors”. Encara que pugui sol·licitar-se a partir dels 23 anys, serà gairebé impossible accedir a aquesta protecció, tenint en compte que es demana haver viscut de forma independent durant 3 anys, entre d’altres requisits. En el context actual, pel jovent és molt complicat viure de manera independent.\nAixí mateix, la limitació a dues unitats de convivència en un mateix domicili suposa desconèixer la realitat de moltes famílies. Davant la dificultat en l'accés a l'habitatge i com a estratègia de supervivència, moltes famílies han de compartir la llar, superant el límit fixat pel Reial Decret.\nLa vinculació que s'estableix entre l'ocupació i l'obligació de constar com a demandant d'ocupació suposarà que les persones que, per les seves especials circumstàncies (malalties cròniques, per exemple), tinguin dificultats d'inclusió en el mercat laboral, no puguin accedir a la prestació.\nTambé preocupa a Càritas que es quedin fora d'aquesta prestació les persones que estiguin residint de forma permanent en projectes que compten amb finançament públic. Hi ha persones en situació d'exclusió que participen en projectes d'inclusió d’espais residencials, i que serien clars destinataris de l'Ingrés Mínim Vital.\nAixí mateix, el Reial decret llei deixa molts aspectes subjectes a un desenvolupament reglamentari posterior. La forma d’abordar-los serà essencial per respondre a una exclusió social molt complexa, i el Real Decret-Llei actual no dona una resposta completa.\nEncaix amb la Renda Garantida de Ciutadania\nAl costat dels aspectes positius i els dèficits assenyalats, Càritas Catalunya vol posar l'accent en l’encaix amb la ja existent Renda Garantida de Ciutadania. Cal tenir en 3 compte els reptes següents.\nÉs essencial que la Generalitat de Catalunya mantingui la inversió que actualment destina a la Renda Garantida de Ciutadania, i que, d’una banda sigui un complement a l'Ingrés Mínim Vital, i d’altra banda, ampliï la cobertura a col·lectius que en l’actualitat no hi tenen accés, com les persones en situació administrativa irregular, malgrat que faci temps que viuen a Catalunya.\nEn la majoria de casos, el cost de l'habitatge i la inversió que les famílies han de destinar-hi supera el 50% dels seus ingressos. Per evitar que l'import de la nova prestació es destini majoritàriament a cobrir al cost de l'habitatge i dels subministraments, l'Ingrés Mínim Vital ha d'anar acompanyat d'un complement d'habitatge. En aquest sentit, Càritas demana que la Renda Garantida de Ciutadania sigui compatible amb totes les ajudes existents per habitatge i que s’estudiï la manera d’implementar un complement per habitatge de manera coordinada entre l’Estat i la Generalitat. El darrer informe FOESSA situava en el 28% les persones en situació d’exclusió residencial a Catalunya. Sense aquest complement, la renda mínima és insuficient per fer front a les situacions de pobresa.\nL'empadronament és condició sine qua non per sol·licitar l’IMV. Atès que hi ha dificultats per empadronar-se en molts municipis de Catalunya, les administracions han de facilitar els mecanismes per salvaguardar els drets d'aquestes persones.\nHem alertat en diverses ocasions de les dificultats d'accés a la Renda Garantida de Ciutadania. El Reial decret llei té, en alguns aspectes, una gran complexitat que pot implicar serioses dificultats en la tramitació i accés a la prestació. Cal agilitat en la tramitació, i les entitats socials com Càritas poden ajudar a identificar els casos que ho necessitin, elaborant informes vinculants per facilitar la sol·licitud inicial.\nCàritas Catalunya fa aquestes peticions dins d’un marc on reclama absoluta transparència per part del govern de la Generalitat i dins un entorn on el diàleg entre govern i entitats socials sigui fluid per tal que els agents que estan més a prop de les persones vulnerables puguin aportar la seva expertesa i coneixement de la realitat.


L'Ajuntament de Manresa, l’Associació de Professionals Sèniors al Servei del Territori-Gest!, Fundació "la Caixa", la Fundació Universitària del Bages (FUB) i la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) han signat el conveni de col·laboració per a la convocatòria de la 5a edició del premi Iniciatives empresarials al Bages.\nL’acte de presentació han tingut lloc aquest matí a l’Ajuntament de Manresa amb l’assistència de l’alcalde, Marc Aloy Guàrdia; el president de l’Associació de Professionals Sèniors al Servei del Territori-Gest!, Josep Sinca Cura; el director territorial de Catalunya de CaixaBank, Jaume Masana Ribalta; el director general de Fundació Universitària del Bages (FUB), Valentí Martínez Espinosa; el director de Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), Pere Palà Schonwalder; la regidora d’Ocupació i Emprenedoria, Cristina Cruz Mas; i el vicepresident de Gest!, Josep Maria Sala Rovira.\nLa signatura d’aquest conveni té la voluntat de continuar incentivant qualsevol classe de projecte empresarial d’emprenedors a la comarca del Bages que aporti la suficient entitat per a ser reconegut, potenciat, finançat i, si cal, acompanyat, per al desenvolupament de la seva activitat.\nCinc anys donant suport a projectes emprenedors\nEnguany se celebra la cinquena edició del premi. Al llarg de les quatre edicions anteriors s’han concedit 40.000 euros en ajuts adreçats projectes emprenedors. En total s’han presentat 66 projectes de 13 sectors diferents: Enginyeria, e-commerce, restauració, disseny, software, salut, suport familiar, serveis, agricultura ecològica, cooperatius, educació, entre altres.\nDes de Gest!, es valora de forma important “l’esperança que els projectes presentats serveixin d’exemple i motivació al conjunt d’emprenedors per portar a bon port les seves idees creadores, per incrementar l’activitat empresarial al territori”.


ÓSCAR BERMÁN: julio 2009\nMoció del PPC per millorar el finançament local\nEn el darrer ple es va donar llum verda a un acord que aportarà alivi a la crisi i que posa en marxa la RECUPERACIÓ de l’IVA del “Plan ZP”, això va ser possible gràcies a un pacte amb PSC i CIU i amb l’abstenció dels grups d’ERC i ICV. Una proposta com la de la congelació d’impostos para l’any 2010 un compromís ja pactat amb les mateixes formacions.\n•Moció per millorar el finançament local mitjançant la recuperació per a les Corporacions Locals de l’IVA generat en la contractació de les obres del Fons Estatal d’Inversió Local. L’Ajuntament en Ple, en sessió celebrada el 7 de novembre de 2008, va aprovar una moció en referència a l’IVA (Impost sobre el Valor Afegit) en què es posava de manifest la injustícia que els ajuntaments hagin de pagar l’IVA. Tenint en compte que dels 8.000 milions del Fons d’Inversió Local, aproximadament 1.100 milions d’euros seran recuperats per l’Estat en concepte d’IVA generat en la contractació de les obres, aquesta quantitat es podria redistribuir als “Ens Locals” com a transferència per a operacions corrents, amb l’objectiu d’aconseguir una millora relativa del seu finançament per a aquest any.\nLa moció del Grup Municipal Popular proposa l’aprovació dels següents acords:\n1/ L’Ajuntament de Palafolls insta el Govern per a la creació d’un Fons Especial de finançament municipal per a l’any 2009, dotat amb els 1.100 milions d’euros de l’IVA recuperat de les activitats generades pel Fons Estatal d’Inversió Local, que pugui ser destinat a despesa corrent dels “Ens locals”.\n2/ Instar així mateix al Govern perquè reparteixi també a les respectives Corporacions Locals les quantitats sobrants de recursos del Fons Estatal d’Inversió Local, com a conseqüència de les adjudicacions d’obres per imports inferiors als inicialment previstos en les corresponents licitacions.\n3/ Donar trasllat d’aquests acords al President del Govern i als Vicepresidents Segon i Tercer del Govern, com al President de la Generalitat de Catalunya, els grups parlamentaris i als ajuntaments.\nPublicado por Òscar Bermán en 12:54 2 comentarios:


Cau una banda especialitzada a assaltar joieries i establiments de compravenda d'or\nEl grup estava fortament jerarquitzat i el seu líder, que havia format part de la banda de Bustos, a l'Argentina, va ser detingut l'any 2008 a Espanya. Una vegada va sortir de presó, la banda va iniciar nous atracaments. Finalment, després de quasi un any d'investigació, els Mossos han detingut els autors dels atracaments.\nRedacció 25/10/2013 - 10.37 Actualitzat 25/10/2013 - 13.42\nEls Mossos d'Esquadra han detingut quatre homes, d'entre 29 i 35 anys, membres d'una banda que havia robat joies amb un valor de 550.000 euros després d'assaltar 13 joieries i establiments de compravenda d'or. La majoria dels robatoris s'havien fet a la província de Barcelona però també a Cerdanyola del Vallès, Molins de Rei i Manresa.\nLa investigació es va iniciar a principis del 2012, quan els Mossos van detectar que s'estaven produint una sèrie de robatoris a joieries i locals de compravenda d'or seguint un mateix patró. És per això que la policia sospitava que en tots els casos es tractava del mateix grup. Els delinqüents actuaven amb un mètode similar: primer anaven al local per vendre alguna peça i així guanyar-se la confiança del treballador i, després, un dels membres hi tornava amb una tetera de plata de grans dimensions perquè l'hi examinessin. Com que la tetera no hi cabia per l'obertura del taulell, el treballador es veia obligat a obrir la porta del búnquer al client per facilitar-li l'accés. Era just en aquest moment quan el lladre aprofitava per atracar l'establiment, utilitzant en alguns casos la violència.\nEl líder del grup havia format part de la banda de Bustos a l'Argentina, i ja havia estat detingut a Espanya l'any 2008. Després de la seva sortida de presó el grup s'havia reactivat i els Mossos d'Esquadra, després de moltes indagacions, van aconseguir desarticular-lo quan es disposava a cometre un atracament a Barcelona.\nSegons han informat els Mossos, els quatre detinguts han ingressat a presó i estan imputats per delictes d'organització i grup criminal, robatoris amb violència i intimidació, atemptat a agents de l'autoritat, lesions i tinença d'armes i explosius.


Les Illes Balears rebran més doblers per a la gestió de residus a causa del turisme\nA l'hora de repartir els fons es té en compte el volum que en genera cada comunitat i no la seva població\n2 min. Palma 12/01/2021 20:51\n651x366 Un dels punts de recollida de fems totalment desbordat. / SUMA Un dels punts de recollida de fems totalment desbordat. / SUMA\nLes Illes Balears rebran prop de 16 milions d'euros per finançar projectes vinculats a la gestió de residus. Segons ha detallat el Govern balear en un comunicat, l'augment d'aquesta partida pressupostària és conseqüència del canvi de criteri del govern espanyol. Enguany, per repartir els fons s'ha tingut en compte el volum de residus que genera cada comunitat i no la seva població, fet que beneficia comunitats on el pes del turisme és més elevat.\nLa major part dels quasi 16 milions que rebrà el Govern balear per a la gestió de residus s'emmarca en el pla de suport a la implementació de l'Estratègia Espanyola d'Economia Circular (EEEC) i a la normativa de residus. El conseller de Medi Ambient i Territori, Miquel Mir, ha remarcat la importància de tenir en compte el volum de residus que gestiona cada comunitat a l'hora de repartir el fons i s'ha mostrat "molt satisfet" pel fet que l'Estat hagi tingut en compte una de les principals reivindicacions del Govern en matèria d'ajudes a la gestió dels residus.\nPer la seva banda, el director general de Residus i Educació Ambiental, Sebastià Sansó, ha assegurat que "la partida que rebran les Illes Balears pot suposar un impuls definitiu per assolir els objectius que marquen la Llei de residus i la normativa estatal i europea".\nD'aquesta manera, el Govern balear podrà utilitzar aquesta partida pressupostària per subvencionar projectes que potenciïn la implantació de noves recollides separades, especialment bioresidus i millora de les existents, per a la construcció d'instal·lacions específiques per al tractament dels bioresidus recollits separadament o de noves instal·lacions de preparació per a la reutilització i el reciclatge d'altres fluxos de residus recollits separadament, i per dur a terme inversions relatives a instal·lacions de recollida, triatge i classificació de residus.\nEntitats balears opten amb 29 projectes a l'ajuda estatal de gestió de residus


Adreça: Camí Pou de la Muntanya\nLa caseta del Pare Pere roman sempre oberta. L’ermita sol romandre oberta, no sols dins de l’horari d’activitats litúrgiques, sinó també fora del mateix. Horari d’activitats litúrgiques: diumenges a les 12h30.\nEl Departament de Turisme no es responsabilitza dels canvis d’horari.\nEs troba en el vessant septentrional de la Muntanya del Montgó. Està a uns 600 m. de l’Ermita de Sant Joan.\nCal desplaçar-se amb cotxe, a peu o en taxi. No hi ha transport públic que accedisca a l’ermita.


Ajuntament de Canet de Mar - Productes de la terra i artesans alimentaris\nProductes de la terra i artesans alimentaris\nLa comarca del Maresme, tradicionalment, ha estat sempre vinculada a l’agricultura i a la pesca i s’han considerat aquests sectors com activitats econòmiques importants, que en els últims anys s’han relacionat íntimament amb el sector turístic, gastronòmic i cultural.\nEls productors de Productes de la Terra i els artesans alimentaris tenen un valor afegit pel fet de situar-se entre l’economia i la cultura i representen un actiu important per la comarca. També permeten donar valor afegit als productes agraris locals i sovint són un reflex del patrimoni cultural i de la tradició dels municipis.\nPer donar suport al sector, el Consell Comarcal del Maresme i la Diputació de Barcelona treballen conjuntament en el projecte "Productes de la Terra - Artesania Alimentària", que inclou una sèrie d’accions que han de servir per donara conèixer els productes alimentaris de qualitat que es fan al Maresme i millorar-ne la seva comercialització.\nPer trobar tota la informació sobre els "Productes de la Terra"-productes, productors, receptes, restaurants- consulteu el web www.ccmaresme.cat/productesdelaterra\nEls establiments marcats amb aquesta identificació s’acullen al programa "Aquí servim productes de la terra" impulsat pel Consell Comarcal del Maresme.\nA Canet hi trobem associat el restaurant El Parador de Canet (www.paradordecanet.com)\nEn l’apartat d’artesans alimentaris hi trobem destacats Els Vitralls de Canet. Podeu adquirir els vitralls dolços creats pel Gremi de Pastissers fent homenatge a Ll. Domènech i Montaner\n• Vitrall modernista dolç que és símbol d´identitat de Canet de Mar fent homenatge a Lluís Domènech i Montaner. Un art endolcit per a un producte a base de massa de pasta de te amb gelatina de colors, que aporta una il•lusió òptica a qui el degusta.\n• Temporada: Disponible tot l'any\n• On trobar-lo:\nPastisseria Riera Riera Buscarons, 56 08360 Canet de Mar Tel. 93 794 15 91\nPastisseria Torrent C. Ignasi de Loyola, 23 08360 Canet de Mar Tel. 93 794 24 90\nLa Granja Pastisseria Riera Gavarra, 56 08360 Canet de Mar Tel. 93 794 04 42 lagranjapastisseria@gmail.com\nPastisseria Rosa C. Sant Ignasi de Loyola, 1 baixos 08360 Canet de Mar Tel. 93 795 45 05\nPastisseria Campassol (des de 1953) C. Ample, 42 08360 Canet de Mar Tel. 93 794 02 56 pastisseria@campassol.com\nPastisseria Alzina Riera del Pinar, 67 08360 Canet de Mar Tel. 93 794 06 62


Puigdemont declara la independència però deixa una última porta oberta al diàleg - 7accents\nPuigdemont declara la independència però deixa una última porta oberta al diàleg\nA Lleida, la notícia ha estat rebuda amb tristesa i decepció per part d'aquells que esperaven una DUI amb efectes immediats\nLleida Imma González 11.10.2017 05.00 h\nProp de mig miler de persones s'han reunit al claustre del Rectorat per seguir en directe les declaracions de Puigdemont (Foto: Jose Lasala)\n"Arribats en aquest moment històric, i com a president de la Generalitat, assumeixo en presentar-los els resultats del referèndum davant del Parlament i dels nostres conciutadans, el mandat que Catalunya esdevingui un estat independent en forma de república".\nAmb aquestes paraules, el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, donava per declarada la independència de Catalunya aquest dimarts, això sí, suspenent immediatament després els efectes d'aquesta per tal d'oferir una última oferta de diàleg durant les pròximes setmanes, tal com ha reclamat la comunitat internacional en els darrers dies.\nLes declaracions del president han estat rebudes amb aplaudiments per part de gairebé tots els diputats de JxSí, però ni els tres diputats de Demòcrates ni els deu de la CUP han fet aquest cap gest d'aprovació.\nEn aquest sentit, la diputada per la CUP al Parlament Anna Gabriel ha deixat ben clar en la seva compareixença posterior la decepció dels seus companys i la seva pròpia, perquè "avui tocava la proclamació solemne de la república catalana". Posteriorment, la dirigent independentista també s'ha preguntat de manera retòrica "amb qui" es vol dialogar i negociar, tenint en compte que l'Estat "amenaça, persegueix i nega drets civils, bàsics i fonamentals".\nL'Estat espanyol, ferm en la seva negació\nEl Govern espanyol, davant de la proposta de diàleg del president, ha assegurat, amb un discurs molt en la línia d'aquests darrers dies, que "no es pot donar com a vàlid el suposat recompte d'un referèndum fraudulent i il·legal". Més tard, la vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaria, ha deixat clara la postura del Govern de no acceptar un diàleg, perquè "el diàleg entre demòcrates es fa dins de la llei".\nAixí doncs, davant de les poques expectatives d'un possible diàleg amb el president del Govern, Mariano Rajoy, a Puigdemont, amb aquesta suspensió temporal, només li resta esperar que la comunitat internacional es pronunciï. Puigdemont entén que una nova negativa de Rajoy a dialogar beneficiarà l'objectiu de la independència.\nLes reaccions a Lleida\nAl claustre del Rectorat de la Universitat de Lleida (UdL), el prop de mig miler de persones que s'havien reunit per seguir el discurs en directe han esclatat d'alegria en el moment que Puigdemont ha "declarat" la independència de Catalunya per, segons després, ser envaïts per la decepció.\nPrecisament, decepció ha estat la paraula que més s'ha repetit després de la suspensió de la declaració per part del Govern. Diversos estudiants s'han mostrat en contra de la proposta de diàleg de Puigdemont al·legant que el diàleg amb Espanya és completament impossible.\nLes primeres reaccions de les figures polítiques de la ciutat no s'han fet esperar i han estat molts els que, a través de les xarxes socials, han expressat la seva opinió davant de les declaracions del president de la Generalitat.\nCarles Vega, el president del grup municipal ERC-Avancem, s'ha mostrat irònic amb la mà estesa a favor del diàleg per part de Puigdemont, tot preguntant-se si "hi ha algú?" amb qui dialogar, i Toni Postius, president del grup municipal del PDECat, ha donat suport al president via xarxes socials per posteriorment evidenciar la poca esperança que es pot tenir en el diàleg en compartir la portada d'El Mundo d'avui, on s'acusa Puigdemont de farsant i xantatgista. Per la seva banda, Pau Juvillà, regidor de Crida per Lleida-CUP, ha donat suport al discurs d'Anna Gabriel i ha refermat el seu "compromís ferm en la lluita per la república catalana".\nFinalment, l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha mostrat en una piulada el seu suport a Miquel Iceta i ha assegurat que el seu company de partit havia resumit "molt bé el que representa el seny".


El Consell de Menorca disposarà d’una pròrroga de fins a 5 anys (2013) per poder executar i justificar les obres de la carretera general en tota la seva integritat. Així ho han fet saber avui la presidenta insular, Susana Mora i el conseller de Mobilitat, Miquel Preto, que han viatjat a Madrid per a reunir-se amb els integrants de la Comissió Bilateral Mixta de seguiment del conveni de carreteres, als quals també ha acompanyat el director insular de Mobilitat Joan Sales.\nLa trobada tenia marcadament un objectius, que era aconseguir més temps per a la finalització de les obres de reforma de la principal carretera insular. En aquest sentit, el Ministeri ha concedit una addenda al conveni que permetrà disposà fins 2023 per a la total justificació i execució de les obres.\nLa presidenta Susana Mora, ha afirmat que «estem tots satisfets amb els resultats de la reunió. El fet ens permet seguir amb la programació actual de l’Equip de Govern, prevista per a l’execució de la carretera general».\nMiquel Preto, conseller de Mobilitat, ha remarcat que “pròrroga ens permetrà seguir treballant segons les previsions actuals en els trams que estan en obres. Amb aquest temps -afegeix el conseller- hem de finalitzar les obres del tram Maó-Alaior i del tram Alaior-Ferreries, que és el que encara no s’ha iniciat”.


JUDICIS CONTRA GENT D'ORDRE\nDestaquen les diligències prèvies a judici militar fetes contra persones que ocupaven un lloc important en la jerarquia social i política de la ciutat, com el cas de Ramon Sobrevia i Ramon Barbany, regidor i primer tinent dalcalde de lAjuntament, les quals tot i acabar amb la no instrucció de judici suposaren la tomba política del segon.\nEn signar com alcalde provisional Ramon Sobrevia el segon enderroc a la casa de C/Anselm Clavé, 4 el 7 de juny del 39 (tot i que lalcalde era present a la ciutat), Ricardo Tejero i Antonio Bosch, agent auxiliar del servei dinformació de Jefatura de Barcelona instal.lat a Hotel Europa l'acusa a ell i a Ramon Barbany de ser d'esquerres i actuar sempre per interessos i això genera inici del procés judicial militar contra Barbany i Sobrevia i una nota dirigida al jutge per part del primer tinent dalcalde, Ramon Barbany. En el judici, Tejero acusa Sobrevia d'haver estat perteneciente al partido radical con anterioridad al Movimiento Nacional i daprofitar-se de las circunstancias y cargo que ocupa para sus negocios, existiendo en el centro de Investigación y Vigilància alguna denuncia sobre el particular. Després sembla més clara lanterior militància a ERC. En la seva declaració, Artur Gasset critica Sobrevia i Barbany. L'alcalde Serra Puigdoriol els acusa de no ser de ideales completamente puros y cree posible que se encuentren personas más de acuerdo con nuestros principios nacionales que los repetetidos señores. També es diu de Barbany que havia col.laborat amb la revista l'Esquellot (aportant algun ejemplar daquesta revista satírica) i de ser corresponsal de El Diluvio, diari de Barcelona desquerres, així com dhaver sigut secretari de la Col.lectivitat de forners durant la guerra. No hi ha judici, tot i considerar linstructor que no podien ocupar càrrecs públics, doncs el primer era de formación izquierdista, blasfemo y conocido por su poca escrupulosidad i ser-los instruit un expedient en el Tribunal de Responsabilitats Polítiques.\nSorprèn aquest judici per les acusacions contra dos regidors franquistes que hauríen dhaver passat la depuració. Cal recordar que aquest procés coincideix amb el que es fa als dirigents dAcció Catalana que havíen governat lajuntament abans de la guerra i que és amb molta probabilitat un intent de mostrar a elements dordre tradicionals qui manava realment a la ciutat. En aquest sentit, les declaracions de lalcalde shan dentendre com un reconeixement del poder falangista i també destaca el fet que shi sumessin diverses crítiques però que aquestes no tinguessin cap trascendencia entre lopinió pública i fins i tot a la casa consistorial, on a més lalcalde plegarà el febrer de 1941 i interinament ocuparà el càrrec Ramon Sobrevia fins el novembre daquell any.\nTambé important per la respectabilitat social que tenien aleshores és el judici als regidors dAcció Catalana que govenaren el Granollers republicà. Aquest es va fer a la major part dels qui havien estat en el govern municipal fins juliol del 36 (si exceptuem el bienni 34-36), amb lòbvia excepció de lalcalde Esteve Canillo, qui sabent el que li esperava fugí. El principal imputat va ser Andreu Busquets Pelliser, nebot de Canillo i militant actiu a favor de Front Popular. Segons linstructor, quedava però clar que no estava dacord amb els anarquistes, que escoltà la ràdio nacional i que li van buidar la casa els anarquistes. Aquest va fer una extensa declaració justificativa en ingresar al dipòsit municipal el juny del 39. Se lacusa dordenar la crema del Centre Radical loctubre del 34 però Josep Serra nega les acusacions i li dóna suport enfront resavios de la vieja política incompatibles con la nueva España. Francesc Camps Trias, cap local de CNS, i Francesc Sagalés, futur alcalde, lavalen individualment, afirmant que era dordre i que creia que la salvación de España pasaba por la espada de un general. És jutjat i absolt, sent lúnic dels dAcció Catalana (la resta tenen expedient incoat només) que ho és, sembla que per rancúnies personals de Juan Mauri Bertran i Pau Riera Munells, dinformació de Falange.\nEn aquest judici, però, es jutjà altres membres dAcció Catalana que havien estat regidors a lAjuntament i que eren gent dordre que majoritàriament provenien de la Lliga Regionalistax i que estaran a partir del juny de 1939 en presó preventiva, mentre que daltres com Josep Viaplana Llobet pogué sortir-sen dos anys més tard amb els avals de Francesc Sagalés, Josep Jonch, Francesc Canet i F. Sala en tornar de França.Un altre cas semblant és de de Josep Tió Molins, jutge durant la guerra i afí a Acció Catalana, que va fer una extensa declaracióxi, i que fou absolt per les declaracions que afirmaven que des del jutjat afavorí gent de dretes.\nJUDICIS CONTRA GENT DE CULTURA\nNo he localitzat persones provinents del món de lart i la cultura que poguessin ser acusades daltres delictes que no fossin els dopinió. Sí que impresiona que aquest és un dels sectors on més incidència es va fer. Segurament, aquesta persecució era més exemplificadora i es pretenia també fer taula rasa en el món cultural granollerí.\nAixí Vicens Albarranch Blasco, fins i tot va rebre la visita dels falangistes Vila i Vendoiro per traslladar-lo a Granollers des de la presó dAlacant, acusat dapropiar-se de diverses obres dart del Museu, on fou director uns mesosxii. També vinculat al que succeí amb la recuperació dobres dart és el cas de Francesc Serra Castellet, al qual sinstruí el sumari 1784 iniciat el juliol del 39 amb Joaquima Sitjà, la seva esposa, perquè anaven sovint a la seu del comitèxiii, i finalment seran absolts.\nAltres casos seran també sonats. Així, Armengol Vinaixa, el qual era dibuixant, i treballà a la revista anarquista Orientaciones Nuevas, va estar a la presó fins agost del 42 en haver estat condemnat a 8 anys per caricatures que publicava a la citada revista, les quals eren aportades com a prova.\nUn altre dibuixant perseguit fou Toni Vidal, el qual va ser denunciat també per Antoni Montañá, bàsicament per la seva relació amb els líders del comitè i les caricatures publicades a La Gralla i Orientaciones Nuevas. No coneixem la condemna però dos elements criden latenció en aquest procés: que Toni Vidal arribà a tinent a lexércit i que va ser el 1942 tornat a cridar per part de la policia després destar jutjat el 1940.\nUn altre cas significatiu a la ciutat és el dAlfred Canal Comas, a qui se li aplicà el sumari durgència 3612. Ell declarà el 22 dabril de 1939 no ser massó i sí fundador del setmanari La Gralla, on col.laborava amb articles sanitaris i històrics. Va ser nomenat director de lhospital dEuskadi per la seva competència professional i es negà a la socialització dels serveis sanitaris a la ciutat. Fa un document extens explicant la seva situació ja que la reclusión que sufro ha de conducir sin duda en un procedimiento judicial a esclarecer mi actuación social, a definir mi posición política, o determinar una conducta y si acaso, a concretar mi futura vida en el seno de la sociedad o apartado de ella i fa un llistat de la seva actuació pública i professional.\nAntoni Montañà Guasch, empleat de Tabacalera, el denuncià el 25 de febrer de 39 com a maçó. El comerciant Jaume Serra Carranca manifesta que la seva germana sentí com el doctor Canal salegrà de la mort de Calvo Sotelo. De fet, tot i no aparèixer en el judici, aquest era lúltim episodi duna important persecució contra persones progressistes que ja durant la República shavien manifestat a favor de Pere Vegué Matamoros, com el mateix Canal o Amador Garrell, i que li suposaren al primer una sanció lleu en haver fet costat al director densenyament secundarixiv. Tot i el delicat estat de salut del doctor Canal, la pena inicial va ser de cadena perpètua però va ser deixat en llibertat per malaltia, i morí posteriorment. El missatge dirigit a les persones que shavien manifestat de feia temps a favor dun cert canvi a la ciutat era clar: tots ells serien perseguits i reprimits.\nUn altre cas de persecució daquest tipus és el que patí Josep Garrell Alsina, a qui sembla que persones dordre de la ciutat volgueren acusar del que havia fet el seu germà, Amador, director del prestigiós setmanari desquerres La Gralla. Segons les acusacions, era confident del Comitè i deia qui eren aquells a qui calia detenir i escorcollar. Tomás Colomer Caballé el considerà responsable, doncs muchos de los hechos cometidos por los criminales del comité pueden haber sido incitados por la propaganda de estos Garrell. Finalment sel condemna a 12 anys i després a 6, complint algun temps de presó.\nPer últim, dir que entre els i les mestres actius al Granollers daquells anys només he localitzat un judici, el de Joan Mayoral Roca, cas que les autoritats van voler utilitzar com exemplificador. Les dades obtingudes primer a lexpedient de depuració de funcionaris (instruit per lautoritat militar) i després del jutge militar lacusen de militar al P.S.U.C. després del 18 de juliol del 36, ocupant el càrrec de secretari de cultura del partit i dinduir a lassassinat del mestre Solans per criticar-lo en barrejar religió i escola. Segons Antoni Montañá o Esteve Duran Serra, Joan Mayoral va ser lorganitzador i el màxim dirigent de lEscola Nova Unificada, acusant el mestre Solans de tenir crucifixe i bandera nacional (sic) al museu escolar. Ell declara que havia fet articles a favor de lescola pública a La Gralla i sobre la laïcitat en lensenyament, una polémica que a Granollers hava portat a lexpulsió del mestre Pere Vegué. Amb tota seguretat, aquells articles el van condemnar.