Presentació d'instàncies i documentació al Registre General de l'Ajuntament - Seu Electrònica de l'Ajuntament de Terrassa\nPodeu fer servir aquest formulari general d'instància quan no existeixi un tràmit definit per un formulari específic per a la gestió que heu de realitzar. En aquest web disposeu d'una relació de tràmits municipals amb tota la informació relativa al procediment i la documentació requerida (consulteu la relació alfabètica de tràmits).\nUn cop esteu identificats podeu accedir al formulari i consultar les instruccions i la documentació en la tramitació electrònica.\nPodeu, a més, adjuntar la documentació en format electrònic pujant els fitxers dintre del formulari.\nL'article 37 de l'Ordenança municipal per al govern i l'administració electrònica estableix que:\n"El Registre General de l'Administració Municipal està habilitat per a la recepció i sortida dels documents electrònics que es remetin i expedeixin per mitjà electrònic i tinguin incorporada signatura electrònica reconeguda"\ni l'article 39.1 diu que:\n"L'accés telemàtic al registre es podrà realitzar durant les 24 hores del dia, tots els dies de l'any. La data d'entrada i/o de sortida s'acreditarà mitjançant un servei de consignació electrònica de data i hora. Als efectes del còmput de terminis, la recepció de documents en un dia inhàbil s'entendrà efectuada el primer dia hàbil següent. Aquests accessos es regiran per la data i l'hora oficials".\nPer a més informació, podeu consultar la normativa associada a aquest tràmit.\nEls documents o les dades que us haguem requerit, si és el cas.\nTal com preveu l'art. 31 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del Procediment Administratiu Comú de les Administracions Públiques, cada any s'aprovarà per resolució del regidor de l'àrea competent en matèria de registre, les dates i horaris de funcionament dels registres oficials de l'Ajuntament de Terrassa. Es farà la corresponent publicació al BOP i a la premsa local. Consulteu l'apartat de Normativa.\nInformació actualitzada el dia 13-2-2019


La Covid-19 es pren un descans: cap mort ni infectat des d’ahir a Tarragona | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa Covid-19 es pren un descans: cap mort ni infectat des d’ahir a Tarragona\nEl coronavirus s’ha pres un descans aquest dilluns. Cap nou cas detectat i cap mort registrat en les darreres 24 hores, segons les dades fetes públiques pel departament de Salut, a cap de les dues regions sanitàries de la demarcació. D’aquesta manera, es mantenen les xifres acumulades del passat diumenge (que només va comptabilitzar un nou positiu testat al Camp de Tarragona), que registren oficialment 2.180 positius al territori (498 en residències per a gent gran) i 335 (16) a les Terres de l’Ebre, amb un total de 397 morts i 45, respectivament.\nEn l’àmbit català, les funeràries catalanes han reportat tres noves morts per covid-19, cinc menys que en l’últim balanç de Salut. Això deixa la xifra global de víctimes en 12.517. A banda, s’han detectat 74 nous casos positius testats (53 menys) i la xifra total puja a 70.534. D’entre les víctimes, 6.832 persones han mort en hospital o en centre sociosanitari (tres més), 4.091 ho han fet en una residència (les mateixes que diumenge) i 793 al domicili (també les mateixes), mentre que les no classificades per falta d’informació són 801, també la mateixa xifra que diumenge. Fins ara hi ha hagut 4.127 persones ingressades greus, una de nova en les últimes 24 hores, i actualment en són 61, les mateixes que en el balanç de diumenge.\nEn les residències de gent gran, hi ha 14.921 casos confirmats, quatre més que les dades facilitades per Salut en l’últim balanç. A més, 959 professionals de residències estan aïllats per sospita o confirmació, 49 més que l’última xifra que Salut havia facilitat.\nPel que fa al nombre d’altes hospitalàries des de l’inici de la crisi, ha pujat de 17 persones en un dia, fins a les 39.340.


Podria l'absolució de Trapero desbaratar la sentència de l'1-O? La República\nPublicat a www.braveneweurope.com\nLa sorprenent absolució aquesta setmana del major Trapero i el seu equip podria suposar un punt d’inflexió en l’atac judicial iniciat el 2017 contra el moviment secessionista català. Trapero i el seu equip havien estat acusats inicialment de rebel·lió – acusació reduïda successivament a sedició i desobediència a mesura es desinflava el cas – fins que la inexistència de proves va fer que s’esmicolés a les mans als fiscals. En paral·lel a això però, va anar quedant palès que els antecedents del cas i els càrrecs que es feien als acusats eren semblants als que havien comportat condemnes de 9 i 12 anys de presó per a set membres del govern català i dos activistes socials només un any abans, l’octubre del 2019.\nTot i que alguns observadors argumenten que Trapero pot haver estat “salvat” per no ser independentista ell mateix – alguna cosa podria haver-hi de cert – la veritat és que la sentència esquinçava de viu en viu el discurs oficial (sedició, rebel·lió, violència) que ha comportat condemnes massives d’independentistes catalans en els darrers tres anys en què 2.800 persones han estat perseguides. També ha causat importants contradiccions entre els dos tribunals espanyols implicats en la repressió del moviment català, el Tribunal Suprem i l’Audiència Nacional, que respectivament condemnen i absolen dos casos semblants, fet considerat especialment sagnant en el cas del conseller d’Interior Quim Forn, superior directe de Trapero.\nCertament, ha aparegut una enorme discrepància entre la línia adoptada per condemnar el govern català al Tribunal Suprem i l’absolució dels Mossos a l’Audiència. Com un bolet de tardor -tan estimat pels micòlegs catalans- aquesta absolució sorprenent ha aparegut a l’ull de l’huracà per proclamar que a l’Audiència Nacional no han tingut conseqüències penals fets i actituds molt semblants als que van condemnar set membres del govern català a entre deu i tretze anys de presó. Les mateixes “proves” presentades pels mateixos testimonis sota jurament als dos tribunals ha donat lloc a sentències completament divorciades.\nDos dels testimonis que més crítiques han rebut per aquest afer són dos coronels de la Guàrdia Civil, que, amb només veure’ls l’uniforme i el perfil ideològic, seria molt difícil d’imaginar ocupant llocs de responsabilitat a la policia d’un país democràtic. La sentència retrata implícitament el coronel Baena com a mentider per haver declarat que Trapero va ser nomenat cap de la policia pel president Puigdemont per assegurar un cap independentista de la policia catalana. No sols va afirmar sense embuts que Trapero havia celebrat reunions secretes amb el president Puigdemont, sinó que havia format part del “comitè executiu” del Procés independentista, dues afirmacions que va fer sense l’acompanyament d’una sola prova. A més, el fet que Baena hagi tingut un paper tan il·lícit com pervers en els assumptes polítics va quedar palès en la seva admissió -negada posteriorment- que estava darrere de l’anònim compte de Twitter “Tácito”, des del qual feia tota mena de comentaris poc professionals i incriminatoris contra membres del moviment independentista català.\nCertament, això hauria tingut greus conseqüències per a ell si hagués tingut un càrrec policial important en un país més democràtic, més enllà d’haver comès perjuri durant el judici per aconseguir que es condemnessin oponents polítics, com es va veure clarament que va ser.\nL’altre coronel, Diego Pérez de los Cobos, va ser l’encarregat de les operacions policials a Catalunya durant el període del referèndum, basant-se molts dels seus esforços per condemnar Trapero en “percepcions” que el cap de la policia catalana estava conxorxat amb els “rebels”, cosa que no va acompanyar amb una sola prova. Curiosament, en canvi, les percepcions i els falsos testimonis que havia ofert en el judici a l’1-O havien estat més que suficients per condemnar set membres del govern català l’any anterior.\nEl corprenedor perfil d’aquest coronel, però, hauria de ser suficient per copsar totes les macabres implicacions del seu nomenament al càrrec per part de l’ex-President Rajoy. Mentre que a Alemanya avui se suspenen policies per connivència amb l’extrema dreta, la fidelitat passada de Pérez de los Cobos a les idees falangistes (fins al punt de la seva participació directa al cop d’Estat del 1981) és plenament coneguda per tothom. També creix la tendència a acusar-lo de ser la persona que va ordenar l’òbviament d’una resolució d’un tribunal català en el sentit que no s’utilitzés la violència contra els votants del Referèndum. És evident que els falsos arguments i l’exclusió de testimonis clau que es van produir en ocasió del judici a l’1-O no s’anaven a reproduir aquí. Dos dels tres jutges que dictaven sentència en aquest cas eren professionals que buscaven fer justícia en contrast amb qui presidia el tribunal, Concepción Espejel, una jutgessa casada amb un cap de la Guàrdia Civil i condecorada per aquest mateix cos, famosa per la seva inqualificable condemna als joves d’Altsasu a penes de fins a dotze anys de presó per una baralla de bar amb guàrdies civils de paisà.\nL’advocat del president Puigdemont, Gonzalo Boyé (vegeu l’entrevista\nhttps://braveneweurope.com/interview-with-gonzalo-boye-spain-the-eu-cannot-overlook-the-intimidation-of-Advisor-defending-political-opponents-in-espanya), considera molt improbable que el tribunal d’apel·lació de la mateixa Audiència, ni el mateix Tribunal Suprem, puguin revocar la sentència absolutòria si els fiscals insisteixen a apel·lar. Seria un terrabastall fins i tot per a un poder judicial tan esbiaixat com l’espanyol. Això no vol dir, però, que la situació sigui còmoda per al poder judicial perquè ara tenim dos tribunals estatals importants amb sentències molt diferents basades en proves i testimonis molt similars. I no només això, sinó que la sentència en si mateixa arriba a qüestionar l’ús generalitzat de la violència policial contra electors en un referèndum. Es tracta d’una novetat que obre dubtes sobre l’ordenament jurídic espanyol i que molts no esperaven que es plantegessin en un tribunal espanyol sinó més endavant en recursos a Estrasburg o a La Haia. Tal com han afirmat alguns juristes d’alt nivell, aquesta és una sentència que pot fer trontollar la voluntat de la judicatura espanyola – almenys fins ara – de condemnar a tota costa els activistes i polítics catalans. Com deia Boyé en un article recent, “l’1-O (referèndum) no representa una sèrie de delictes, sinó un exercici democràtic ampli, massiu i col·lectiu que només els que viuen en el passat poden concebre com a criminal, i ara no només Europa ho veu”.*


VEGANS ES MARQUEN COM VAQUES AMB UN FERRO ROENT - COLLONADES\nHome COLLONADES VEGANS ES MARQUEN COM VAQUES AMB UN FERRO ROENT\nVEGANS ES MARQUEN COM VAQUES AMB UN FERRO ROENT\nFrancesc Puigcarbó - 28.9.16\nVegans es marquen com vaques amb ferro calent. Un grup d'activistes francesos va organitzar un acte per protestar contra el maltractament animal i va decidir cremar-se com fan els productors amb el bestiar.\nPer promoure la seva veganisme i condemnar el maltractament animal, activistes francesos de l'anomenat grup "269 Life France", van realitzar una protesta a la Plaça de la República, de París, dilluns passat.\nLa manifestació duta a terme a favor del veganisme i dels drets dels animals va provocar que almenys dos joves integrants al grup, permetessin ser marcades amb ferros roent, com a les vaques a les granges.\nD'aquesta manera, l'organització pretén crear consciència sobre la situació dels animals que són sacrificats brutalment en els escorxadors, i el 269, va ser el número que van triar per què alguna vegada van trobar a diversos vedells de les granges amb aquesta xifra marcades en la seva pell .\nFinalment, els manifestants van ser portats mig despullats tacats de sang i amb cadenes al coll, evocant el comportament de la nostra societat amb animals. Mireu les increïbles imatges i confirmeu que el veganisme perjudica la salut de la personal, almenys la mental. Segurament tots aquests ja eren gilipolles abans de ser vegans.


Fundació Viquimèdia (Wikimedia Foundation) 2021 - mixi.wiki\nWikimedia Foundation, Inc. (WMF, també coneguda col·loquialment com a Wikimedia) és una organització sense ànim de lucre 501(c)(3) amb seu a San Francisco, Califòrnia, registrada com a fundació benèfica segons la llei dels EUA. Posseeix i gestiona els projectes de Wikimedia i el programari de wiki MediaWiki. La Fundació Wikimedia es va establir l'any 2003 a Sant Petersburg, Florida per Jimmy Wales com una forma de finançar la Viquipèdia, el Viquicionari i els seus altres projectes germans a través de mitjans sense ànim de lucre, succeint a Gal·les. empresa anterior, Bomis. A partir del 2021, la Fundació dóna feina a més de 550 empleats i contractistes, amb ingressos anuals superiors als 150 milions de dòlars EUA.\nLa Fundació Wikimedia té l'objectiu declarat de desenvolupar i mantenir projectes de contingut obert, multilingües, basats en wiki i oferir el contingut complet d'aquests projectes al públic de manera gratuïta. Un altre objectiu és la defensa política. L'any 2005, l'Internal Revenue Code dels Estats Units li va concedir l'estatus com a organització benèfica pública. El seu codi de Taxonomia Nacional d'Entitats Exemptes (NTEE) és B60 (Adults, Educació contínua). Els estatuts de la fundació declaren una declaració de propòsit de recollir i desenvolupar continguts educatius i de difondre'ls de manera eficaç i global.\nL'empresari d'Internet Jimmy Wales i l'organitzador de la comunitat en línia i professor de filosofia Larry Sanger van fundar Viquipèdia l'any 2001 com a enciclopèdia d'Internet per complementar Nupedia. El projecte va ser finançat originalment per Bomis, l'empresa amb ànim de lucre de Jimmy Wales. Com que la Viquipèdia estava esgotant els recursos de Bomis, Wales i Sanger van pensar en un model benèfic per finançar el projecte. La Fundació Wikimedia es va incorporar a Florida el 20 de juny de 2003. Va sol·licitar a l'Oficina de Patents i Marques dels Estats Units la marca comercial de la Viquipèdia el 14 de setembre de 2004. La marca va rebre l'estatus de registre el 10 de gener de 2006. La protecció de la marca va ser concedida pel Japó el 16 de desembre de 2004 i, a la Unió Europea, el 20 de gener de 2005. Hi havia plans per llicència d'ús de la marca comercial de la Viquipèdia per a alguns productes com ara llibres o DVD. El nom "Wikimedia", un compost de wiki i media, va ser encunyat per l'autor nord-americà Sheldon Rampton en una publicació a la llista de correu anglesa el març de 2003, tres mesos després que Wiktionary es convertís en el segon projecte basat en wiki allotjat a la plataforma de Gal·les. L'abril de 2005, l'Internal Revenue Service dels EUA va aprovar la fundació com a fundació educativa en la categoria "Adults, educació contínua", és a dir, totes les contribucions a la fundació són deduïbles d'impostos a efectes de l'impost federal sobre la renda dels EUA. L'11 de desembre de 2006, el la junta de la fundació va assenyalar que la corporació no podia convertir-se en l'organització de membres inicialment planificada però mai implementada a causa de la incapacitat de complir els requisits de registre de la llei estatutària de Florida. En conseqüència, es van modificar els estatuts per eliminar totes les referències als drets i activitats dels membres. La decisió de canviar els estatuts va ser aprovada per la junta per unanimitat. El 25 de setembre de 2007, la junta de la fundació va notificar que les operacions es traslladarien a l'àrea de la badia de San Francisco. Algunes consideracions citades per triar San Francisco van ser la proximitat a organitzacions afins i socis potencials, un millor grup de talent, així com viatges internacionals més barats i còmodes que els disponibles a St. Petersburg, Florida. El trasllat des de Florida es va completar el 31 de gener de 2008, amb la seu a Stillman Street a San Francisco. L'octubre de 2017, la seu es va traslladar a la One Montgomery Tower de San Francisco. La junta va nomenar Janeen Uzzell com a directora d'operacions el 2019. El setembre de 2020, la sol·licitud de WMF per convertir-se en observadora a l'Organització Mundial de la Propietat Intel·lectual (OMPI) es va bloquejar després de les objeccions del govern de la Xina sobre l'existència d'una filial de la Fundació Wikimedia a Taiwan. . L'octubre de 2021, el govern de la Xina va bloquejar la segona aplicació de WMF pel mateix motiu. El maig de 2022, sis afiliats al moviment Wikimedia


'Sàpiens' celebra el número 200 ampliant la història de Garbo - som.cat\n'Sàpiens' celebra el número 200 ampliant la història de Garbo\nSàpiens commemora la publicació del número 200 ampliant la història de Joan Pujol ‘Garbo’, l’espia català que va enganyar Hitler i l’home que va protagonitzar el primer número de la revista. Setze anys més tard i 200 números després, Sàpiens obté uns documents recentment desclassificats i treu en exclusiva a la revista d'aquest mes de novembre que Garbo va seguir treballant d'espia per als aliats després de la IIGM.\nJoan Pujol ha estat un dels espies més importants del segle XX per la seva actuació a Normandia. La seva intel·ligent maniobra de distracció no solament va salvar milers de vides, sinó que possiblement també va canviar el decurs de la Segona Guerra Mundial. La documentació a la qual Sàpiens va accedir fa 16 anys va ser una fita de la historiografia catalana, com també ho és ara aquesta nova aportació documental que permet completar el periple vital d’aquest català universal.\nGràcies a nous documents recentment desclassificats, s’ha pogut saber que Garbo no va tenir una jubilació daurada a Veneçuela, com fins ara es creia, sinó que va seguir mantenint contactes amb els jerarques nazis establerts a Espanya i va estar entrenant-se a Sudamèrica per una missió secreta: ser reclutat pels serveis d'intel·ligència soviètics i esdevenir un agent triple.\nPer celebrar l’arribada de la revista al número 200, la publicació d’aquest mes de novembre s'acompanya del número 1, que s’ha reeditat per celebrar una efemèride tan important. L'equip de Sàpiens també ha publicat aquest web, on podreu ampliar la informació sobre l'exclusiva.\nMira què n’han dit al TN Migdia (minut 44:36).\nL'equip que fa possible el Sàpiens cada mes.


Obama i la crispació\n25 de gener de 2011 1\n(píndola emesa a Rac1 el dia 26 de gener del 2011)\nEl president Obama ha recuperat aquesta matinada el calculadíssim to d’home raonable que es col·loca al mig dels debats més agres, i els modera amb sentit comú, i autoritat professoral. És el seu millor moment des que el seu partit va perdre les eleccions del passat novembre. La liturgia del discurs sobre l’estat de la unió fa un pèl d’angúnia, però: el guió està sincronitzat amb les càmeres, i ara t’ensenyen el malalt de càncer assegut a la tribuna de convidats mentre el president parla de la reforma sanitària, ara l’emprenedor quan parla d’empresa, i ara la militar negra quan parla de la guerra. I els congresistes s’aixequen, per aplaudir, més que en una missa. El contingut del discurs ha pivotat sobre la idea que el món ha canviat, i que l’hegemonia americana està en perill. El gran papu. Ara: enlloc de proposar un futur en què el país s’adapta a aquest nou paradigma i tria ser el nus que relliga i millora el talent dels altres, l’Obama ha proposat gastar més en reformes que els duguin de nou a ser els més grans, els més forts, els més rics. Es veu que Obama li ha comprat als republicans i al tea party una versió moderada del seu nacionalisme, versió “el tamany sí que importa”, en una batalla impossible de guanyar a la Xina. I potser li surti bé. És a dir: la sensació és que pot guanyar les eleccions d’aquí a menys de dos anys, perquè sap escalfar el centre polític. Però que el país es recupera malgrat ell. Com fa dos anys, la crispació el beneficia perquè oculta les seves carències.


Dido & Aeneas - Festival Castell de Peralada - Club TR3SC\nDido & Aeneas - Festival Castell de Peralada\nEl director associat de Les Arts Florissants, Paul Agnew, dirigirà la 22a Acadèmia Barroca Europea d'Ambronay i presentaran a Peralada un meravellós programa inspirat en la història de Dido a través d'uns extractes de l'òpera Didon de Henry Desmarest i l'òpera Dido i Enees de Henry Purcell.\nLa història d'amor entre la reina de Cartago i el guerrer de Troia va inspirar el gran compositor anglès Purcell a l'hora de crear una obra intemporal que encara avui dia es continua representant als escenaris operístics més importants del món. Les proporcions modestes (menys d'una hora amb una orquestra reduïda) la converteixen en el tema ideal per a un projecte de formació de joves músics. La música és excel·lent del principi a fi; des de l'obertura à la française fins al lament final de Dido When I am laid in earth. Per obrir el programa, Agnew ha escollit diversos extractes del Didon de Desmarest. Una òpera tràgica que no es representa gaire sovint, però que en els seu moment va ser molt ben rebuda en l'estrena a l'Académie Royale de Musique el 1693, només quatre anys després de l'òpera de Purcell. La música és molt bella i el llibret ofereix a la intèrpret principal un retrat magnífic d'una dona. Arriba al Festival un espectacle que és la disseminació pública d'un projecte educatiu que reuneix músics joves ¿seleccionats entre els millors d'Europa - i que formen part d'aquesta Acadèmia. Peralada és l'única parada a l'Estat d'aquest projecte educatiu del més alt nivell.


La Diputació de Lleida engega la campanya 'T'ho portem a casa' - Teleponent\nInici Gastronomia La Diputació de Lleida engega la campanya ‘T’ho portem a casa’\nLa Diputació de Lleida engega la campanya ‘T’ho portem a casa’\nA través del web www.alimentsdelterritori.cat i de l'app que inclouen empreses del sector agroalimentari del territori per apropar els productes de proximitat a la ciutadania\nImatge de Mos de Tros de Vallverd\nEl Patronat de Promoció Econòmica de la Diputació de Lleida ha posat en marxa la campanya ‘T’ho portem a casa’, amb l’objectiu de facilitar l’arribada de productes de proximitat i de temporada a les persones que ho demanin, coincidint amb el confinament decretat arran de l’emergència sanitària pel coronavirus.\nEl web i l’app ‘Aliments del territori i tu’ han habilitat un nou apartat, que inclou pagesos i productors locals de les comarques de Lleida. D’aquesta manera, ‘T’ho portem a casa’ facilita que 48 productors de la xarxa ofereixin la possibilitat que els consumidors contactin amb ells perquè els enviïn les comandes directament als domicilis.\nS’hi poden trobar des de carns, cereals, cervesa artesana, conserves, derivats làctics, embotits, formatges, fruita de llavor, fruita seca, herbes aromàtiques, llets, llegums, mel, melmelades, oli, olives, patés, plats cuinats, productes de fleca, productes ecològics, vinagre o també vins, entre altres productes.\nLa xarxa, impulsada per la Diputació de Lleida, aplega empreses del sector agroalimentari de les terres de Lleida, l’Alt Pirineu i l’Aran i està basada en la qualitat i varietat dels productes existents. El web, www.alimentsdelterritori.cat, i també l’app permeten que la ciutadania localitzi els productes i n’obtingui informació acurada, i que els productors tinguin una plataforma que els doni a conèixer i els posicioni en el mercat. ACN\nArticle anteriorEl Bisbat de Lleida suspèn les confirmacions fins al curs vinent\nArticle següentSalut informa que Lleida arriba a les 155 víctimes mortals amb coronavirus


Tripitaka grup de percussió | Altre lloc Blocs de la Xarxa Ciutadana de Les Corts Tripitaka grup de percussió\nAltre lloc Blocs de la Xarxa Ciutadana de Les Corts Cerca\nAneu al contingut secundari Pàgina d'iniciContacteQui som\nTrip-Itaka als correfocs de la Mercè!\nPublicat el 21 setembre 2013 per tripitaka\t1\tAmb la Mercè 2013 arriba un any més el correfoc que reuneix totes les colles de tabalers i diables pel centre de Barcelona. Aquest diumenge 22 de setembre omplirem de foc, percussió i festa la ciutat.\nA dos quarts de set de la tarda acompanyarem als petits timbalers i diables d’Itaca durant el correfoc infantil, que pujarà per la Via Laietana des de Correus fins la plaça d’Antoni Maura. Estarem situats a la columna esquerra darrere de l’última bèstia, l’Estarrufadet del Poblenou, i dels diables de Sarrià. Si voleu veure als infantils d’Itaca abans, també actuaran a la tabalada infantil, a les cinc, que s’iniciarà al Portal de l’Àngel i recorrerà Ciutat Vella fins a la plaça del Rei.\nEl correfoc d’adults començarà a tres quarts de nou del vespre i farà el recorregut invers respecte el correfoc infantil, és a dir, començarà a la plaça d’Antoni Maura i baixarà la Via Laietana. En aquest cas ens podreu trobar els primers de les columnes juntament amb uns companys tabalers de Les Corts, els Bocs de Can Rosés, i els seus diables.\nAnimem a tothom a venir i gaudir de la festa del foc per excel·lència: el correfoc.\nEn aquest mapa trobareu el recorregut.\nBenvingudes al bloc de la colla tabalera Trip-Itaka!\nPublicat el 1 setembre 2013 per tripitaka\tRespon\tPer fi! La colla tabalera de Trip-Itaka ens hem decidit a fer-nos visibles a la xarxa. I no ho fem de qualsevol manera sinó que obrim bloc a la potent xarxa ciutadana del barri Lescorts.cc\nDes d’aquí volem arribar encara més lluny i estar més en contacte amb la nostra gent. Us convidem també a visitar i posar “m’agrada” al nostre Facebook i a què us feu seguidors del Twitter.\nColla tabalera Trip-Itaka\nEntrades recents\tTrip-Itaka als correfocs de la Mercè!


Wembley es tenyeix dels colors de la selecció\nEl mític estadi celebra els 10 anys de la seva remodelació il·luminant-se amb els colors dels 160 equips que hi han jugat, entre els quals els de la selecció, que va disputar-hi el juny del 2009 un duel que va suposar la retirada de Toni Lima, Koldo Álvarez i Juli Fernàndez.\nWembley és el temple del futbol. Cap altre estadi del món ha viscut tanta història i té el catxet que té aquesta instal·lació. Els partits de la selecció anglesa, juntament amb altres enfrontaments mítics de clubs, com ara finals de Champions, entre altres, hi han deixat un llegat únic, que a més cada any que passa creix més. El camp ha complert recentment 10 anys de la seva remodelació i s’ha volgut celebrar amb un detall amb els 160 equips que han tingut l’honor de jugar-hi. Durant la nit de dijous a la d’ahir la instal·lació es va il·luminar amb


armari mare imprescindible coses elegants que juren les dones - Valors\nde Samantha Silver i Gemma Rose Breger de This Is Mothership\nSamantha Silver i Gemma Rose Breger són experts de la indústria que han estat fent servir la seva àmplia moda i la seva bellesa per crear un dels llocs web més atractius centrats en la mare que hi ha: This Is Mothership ofereix consells elegants però realistes sobre tots els temes imaginables. Aquí descodifiquen els elements bàsics del guarda-roba que us permetran sentir-vos sensats, elegants i pel bon costat del vostre gestor de banes.\nDes de ser mares, no hem hagut de modificar massa el nostre estil. No solem caure en els talons de cinc polzades que solíem, però les grapades del vestuari en què vam confiar els identificadors previs són similars a les que fem servir ara: una bossa de bona qualitat que durarà per sempre (i ara podem transmetin-lo als nostres fills, així que el cost per desgast esdevé encara menor!), un denim perfecte (que ara anem a comprar, ja que les nees acostumen a desgastar-se ara mateix que mai & hellip;) i talons bloqueigs que podem es poden portar fàcilment durant un dia i encara aconsegueixen recollir puntualment els ids del viver.\neep reading per veure les nostres millors fotos de la compra per als cinc articles que les mares elegants arribaran de tant en tant.\nEs tracta de Mothership / Sophie Yershon\nAixò no significa només que necessiteu dedicar-vos als texans blaus clàssics. Barregeu-lo amb denim de potes amples retallades per tal d’equilibrar la forma del vostre cos o uns texans que presenten embelliments o detalls sobre ells per posar en relleu les millors característiques. Només heu d'assegurar-vos que compreu una parella que us sembli bé.\nUNA XAQUETA DE CUIR O UN SHACET\nNecessiteu quelcom que resultarà més elegant si ho feu endavant mentre sortiu per la porta. Un jaqueta de cuir és un clàssic que anirà amb cada vestit. Alternativament, podríeu afegir un shacet (una camisa de jaqueta), que d’alguna manera té el poder d’afegir una certa frescor ajustada a un vestit casual.\nAquests vestits d’estiu assequibles de manera més costosa Llegiu ara\nJOIERIA DE DECLARACIÓ\nNo cal que vagi a la borda, ja que només un glop de quelcom més que la vostra habitual joieria diürna pot amenitzar un vestit. Fa un esforç mínim, però et farà sentir més combinat. Tots dos som fanàtics de Susan Caplan i portem una peça de la col·lecció la majoria dels dies.\nBenvolgudes mares noves, no deixis que la paraula 'talons' us faci por. Aquests són només talons de poca tensió perquè pugueu sentir-vos més mentides i estar en tendència mentre circuleu després dels vostres identificadors. Recentment hem descobert que les sabates properes són molt còmodes, però són fantàstiques.\nUNA BOSSA DE CROSSBODIA DE QUALITAT\nUn element bàsic bàsic perquè tinguis les dues mans lliures a multitas (el que és millor en l'actualitat). Opta per només cuir real i amb una estampa neutra (animal o monograma) o simple blac o bronzejat perquè es pugui portar amb tot. No ho oblidis, una bossa és una peça d'inversió i, si la deixes anar correctament, pot durar anys i anys.\nCompreu les nostres peces preferides a la galeria següent.\nSusan Caplan Vintage Neclace 1970 (125)\nUn raig de turquesa maes els vestits més clars, més brillants.\nArracades de tons d'or rosantica (95) 53\nEl Outnet és una excel·lent font de bijuteria amb descompte.\nJ.Crew Billie Jeans (125)\nLes bengales lleugerament retallades es sentiran més actualitzades que els pecats simples.\nTopshop Petite Jamie Jeans (49)\nUna mica de detalls d’encaix proporciona a aquests alguns més detalls.\n20 articles que hauríeu de tenir en compte quan llegiu 30 anys\nSeguint sandàlies de proa (48)\nTan còmode, però tan impactant.\nSabatilles Marc Jacobs Sybil (280)\nNomés cal anar al detall del taló.\nTan bé per un vestit molt maco com amb texans i tee.\nUna cosa de bellesa i només millora amb l’edat.\nBossa de Leopard de Mango (40)\nMango ofereix algunes opcions fantàstiques si teniu un pressupost reduït.\nBossa Soho Gucci (715)\nLa bossa Gucci Soho és una llegenda entre les noies de moda.\nA continuació, els millors vestits de convidats del casament.\nDesprés d’avui, Meghan Marle va a Mae Aquest tendència del vestit encara més gran\nAra teniu un millor tipus de sirt per al vostre cos?\nSi hi ha un vestit en què inverteixes per a la primavera, fes-ho aquest\nAquestes 15 compres aprovades per l'influencer es troben en vendes d'estiu


febrer | 2019 | Servei Educatiu de l'Urgell\n2.- Debat a l’entorn del… Llegeix més»\nResum de l’entrevista publicada a la revista In-fàn-ci-a. Número 226. Gener-febrer 2019\nESCOLES INNOVADORES, ESCOLES QUE ES QÜESTIONEN\nVivim un moment àlgid de canvis pedagògics a Catalunya i són molt poques les escoles que no “venen ” el seu model com a innovador. Algunes parlen de projectes, d’altres fins i tot de llengües estrangeres i tecnologia. Sigui com sigui entesa la innovació, qui més qui menys en fa bandera. Gisela Colell\nSer innovador va molt més enllà d’aplicar la metodologia de moda. Cal un rerefons filosòfic i pedagògic sòlid i cal creure-s’ho. En realitat , aquí no volem reivindicar aquest verb tan necessari que és qüestionar-se. Qüestionar-se implica observa, pensar i actuar en conseqüència. Una escola innova quan es qüestiona. És una escola viva, que es desenvolupa, que creix , innovadora.\nSi no ens qüestionem res, ens podem trobar que apliquem allò que fa el veí, i per tant no ens funciona.\nEns trobem que visitem una escola i preguntem per una decisió pedagògica que ha pres tot l’equip. El que és important és saber com han arribat a aquesta decisió, què s’han preguntat i quin procés han seguit.\nI a les escoles ens preguntem moltes coses: què necessita un infant a cada edat, com aprèn, com es desenvolupa, com el seu cervell fa connexions neuronals, què interessa als nens i les nenes, com cal acompanyar-los, com es relacionen entre iguals, quina relació hi ha amb els adults, si hi ha emoció vinculada amb l’aprenentatge, com han d’estar els referents i quin rol tenen, quines expectatives familiars hi ha, si cadascú se sent integrat dins del grup, i un gran etcètera.\nLa innovació comença i també es retroalimenta a partir del motiu pel qual s’aplica un canvi, i això ens ho permet la reflexió, el fet de qüestionar-s’ho tot.\nGisela Colell, mestra d’educació infantil i primària i formadora\nLA CREATIVITAT… Llegeix més»


El CVB a la cloenda del II Congrés de l'Esport Català | Notícies - Club Vela Blanes\nDissabte, 11 de juliol de 2015.- El president de la Generalitat, Artur Mas, va tancar l'acte del II Congrés de l'Esport Català, tot destacant la feina realitzada pels diferents grups de treball, ja que "en relativament poc temps, gent de diferents sensibilitats s'han posat d'acord, i això és una bona visió per a altres àmbits de la societat". En aquest sentit, el cap el Govern va fer una crida, "en aquests moments especials que viu el país", a aplicar en tots els àmbits "els bons codis de comportament" que existeixen en la pràctica esportiva.\nEl cap del Govern va detallar durant la seva intervenció tres d'aquests valors esportius que cal traslladar a la societat en general. Així, va defensar que "no s'acaben els partits fins que no s'acaba l'últim minut; o sigui, que tot allò de fer pronòstics, res, fins que no s'acaba la competició no hi ha un resultat final". Mas va reclamar també tenir present un codi que al món de l'esport "tenen molt clar" i que és que "encara que tu pensis, actuïs o tinguis una visió diferent, no hi ha enemics, hi ha rivals, adversaris, i això és important entendre-ho, perquè quan això es confon, et pots equivocar molt".\nEl president va ressaltar per últim com a bon comportament que "l'esport és d'equips, i dins d'un equip es tracta de sumar les habilitats de tothom per aconseguir l'èxit total", i va afegit "quan en un equip només vol destacar un, malament, perquè tothom ha d'entendre que si dins d'un partit se sumen tots els esforços disponibles per aconseguir un objectiu, hi ha bons resultats".\nPrèviament a l'acte de cloenda que va presidir el cap del Govern, va tenir lloc la sessió plenària del Congrés, que va estar presidida pel conseller de la Presidència, Francesc Homs. També hi va intervenir el secretari general de l'Esport, Ivan Tibau; el director del Consell Català de l'Esport, Gerard Figueras; el president de la Unió de Consells Esportius de Catalunya (UCEC), Jaume Domingo, i el president de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC), Gerard Esteva. En el decurs d'aquesta sessió es varen presentar les conclusions del II Congrés.\nEl gerent del Club de Vela Blanes va assistir a la cloenda d'aquest congrés en que la principal conclusió va ser posar de manifest el desig i la necessitat del sector esportiu català de tenir instruments d'Estat per tal que Catalunya esdevingui un referent a Europa i el món en activitat física i esport, la qual cosa permetria treure més profit del beneficis socials, econòmics i de projecció internacional del sector i afavoriria una major pràctica esportiva entre la ciutadania durant totes les etapes de la vida. Entre les conclusions destacà també, elevar el rang de les polítiques esportives del país amb la creació del Ministeri (Conselleria) de l'Activitat Física i l'Esport de Catalunya


Opinió Alumnes - Yoga & Yoga Barcelona\nCurs de ioga i Professors de ioga\nDonem la veu dels nostres alumnes perquè ells han viscut l'experiència de la nostra formació i ens agrada que la conegueu a través de les seves paraules ...\n* Gràcies al teu ensenyaments avançat. Has sembrat la meva ànima. Ets una gran inspiradora. Et dono les gràcies per tot. Amb gratitud i amor. Namaste. Alexia\n* Recomendadíssim: Una experiència enriquidora per el meu Creixement personal i per el meu coneixement de ioga o per Formar-me com a professor. Vaig a Estar sempre agraïda per tanta saviessa i amor per els meus mestres. Joana\n* La meva gratitud és inmensa. Repetiria aquest viatge mil Vegades sense cap dubte. Namaste ♡♡♡ Marisa\n* He après molt En aquesta formació i valoro positivament tots els aspectes relacionats amb la tècnica d' asanes i amb la metodologia de l'Ensenyament, amb aprendre a seqüenciar una classe, i tenir tots els recursos i poder treballar amb els alumnesi poder ensenyar amb seguretat. Una formació transmesa des de la humilitat, l'amor, la compassió, l'honestedat i altres molts aspectes fora de la pràctica d' asanes i de valors que tant m'han del servit a mi I que, sens dubte, podré transmetre també a els altres. Cris\n* La Formació és Una experiència intensa i gratificant a la vegada. Gràcies a tots els professors de l'Escola, per la seva voluntat per saber transmetre tanta saviesa, i respecte cap a aquesta disciplina. Sens dubre aquest ser anyha marcat un canvi positiu en el meu camí. Namaste. Andrés\n* La meva estimada mestra. Moltes gràcies per l'oportunitat que em dones, cada dia a la meva pràctica em sento amb tanta generositat en el meu cor. L'Experiència Que comparteixes amb el teu amor i alegria transforma i encén els nostres cors. Agraïda per sempre. Isabel\n* En el curs he après moltissim, Començant per les qüestions d'alineació, anatomia, metodologia,iI seguint amb Una comprensió major del ioga com a filosofia i disciplina i dels aspectes espirituals que es relacionen amb Ell. Ara Sento que tinc una sòlida base d'una ferma i partir de la Que puc aprendre i construir-me com a professora i practicant. Abans de res el curs m'ha semblat una experiència meravellosa i molt complet. Zulema\n* Una experiència única que he gaudit durant tot un any. Gràcies a tots els professors per ensenyar-me tant bé. El ioga és llibertat, actitud i senzilleza. Susana\n* Per a mi. Gràcies, gràcies, gràcies. El teu suport Fa La diferència. Em dónes Força i confiança. Anna\n* El que fas és sagrat Rocío. De veritat, com ajudes a trobar el camí de la Llum en les nostres vides. Ajudes a que ens sentim millor, ens coneguem mes, ens respectem. Jo Només tinc paraules de gratitud Per Tot el que fas I Com fas El. X.\n* Moltes gràcies per la bellíssima experiència. Ja Estat Un viatge enriquidor bronzejat, estaré per sempre Agraïda de Tot El que em té Lliurat. Disciplina, Lliurament, amor, alegria, generositat, humor, ordre, equilibri ... jajaj del tant, tant ... Cada vegada et sento més a prop del meu cor en la meva practica diària, compassiva i alegre gaudint de cada respiració, sento Moltes Vegades el teu Veu Que Es manté Com una suau bri Que Alimenta i Nodreix el meu Camí. Isabel\n* Superecomenable tant les classes com a la formació. Profes que saben de veritat des del lloc que parlen. Ha estat un anyde Formacion molt intens i molt gratificant a tots els nivells. Sonia\n* Des del Principi he sentit la vostra dedicació, formació, interès i afecte tant del material que ens heu donat, a les classes i a la tutoria. Anna\n* M'encanta la Formació de Professors i les classes, ha canviat la meva vida !! Els professors molt bons, Així Com l'ambient. La recomano !! Vanina\n* Un lloc meravellós per aprofundir en el teva pràctica i en el camí del Ioga, no només per aprendre i formar-te d'una forma molt sòlida com a professor per créixer un Nivell personal. Amb la Rocío Ramos, una mestra per a mi que ha sabut compartir i transmetre tota la seva Saviessa. Molt recomanable. Cristina


20 anys de Pícnic Jazz a Vallparadís - El Drac, l'informatiu del Petit Terrassa\n20 anys de Pícnic Jazz a Vallparadís\nLa Locomotora Negra al Pícnic Jazz 2016 | ©Manel Carol / Jazz Terrassa\nEl diumenge 18 de març torna el Pícnic Jazz, tot un clàssic del Festival de Jazz de Terrassa. Ja són 20 anys d’aquesta cita amb el millor jazz a l’aire lliure, que s’ha convertit en un imprescindible. Va ser al 1999 quan el Club de Jazz dels Amics de les Arts i Joventuts Musicals i Jazz Terrassa van tenir la idea d’afegir un nou escenari al Torrent de les Bruixes del Parc Vallparadís.\nLa iniciativa va tenir molt bona acolida, i es va decidir donar-li continuïtat. Ara fa cinc anys es va traslladar a l’escenari actual, al Torrent de la Font d’en Sagrera, on està ubicada la carpa fixa del parc. Així es facilita el muntatge tècnic i es disposa de més espai per al públic, la fira del disc i d’artesania i les parades de menjar. La multitudinària jornada d’aquest diumenge acollirà des de les 12 del migdia quatre concerts de música en viu.\nCom ja és tradicional, La Locomotora Negra obrirà els concerts a l’escenari. La big band estable més antiga de Catalunya s’ha convertit en un dels grup de jazz clàssic més reconeguts de Catalunya. La seva música s’orienta cap al jazz en les seves vessants més clarament populars i enguany el cantant mallorquí Llorenç Santamaria hi farà una col·laboració ben especial.\nA continuació, el saxofonista i cantaor gadità Antonio Lizana presentarà les cançons del seu tercer treball, Oriente (Sony Music, 2017), un catàleg de sons que enriqueixen el llenguatge del jazz-flamenc que el caracteritza. Les reminiscències àrabs hi fan acte de presència sense perdre ni el seu segell de flamenc vocal ni el domini del seu instrument.\nA primera hora de la tarda serà el torn de Magnolia, un quartet envellutat i amb esperit americà, amb la veu de la cantant, compositora i performer Myriam Swanson. Amb un repertori que apel·la noms com Ella Fitgerald, Etta James, Sara Vaughan o Rosemary Clooney, el grup es submergeix als paisatges de Broadway dels anys quaranta en un viatge de cinema i jazz d’ambient acollidor i sofisticat.\nEl músic britànic Ray Gelato farà el concert de cloenda del Picnic Jazz, on ja ha actuat en dues anteriors ocasions, els anys 2002 i 2004 amb The Ray Gelato Giants. Amb un estil que beu dels millors saxofonistes clàssics i dels grans cantants dels anys trenta i quaranta, el músic, director d’orquestra i compositor arriba amb una proposta de swing i jazz clàssic amb la seva actual banda The Enforcers.\nSi aneu al Pícnic Jazz en família, podeu aprofitar per visitar el Castell Cartoixa, la Seu d’Ègara o el Museu Tèxtil, que fan portes obertes aquest diumenge al matí.\nNewer PostSortegem invitacions per veure ‘Embrossa’t’ en família aquest diumenge\nOlder PostJornada solidària amb les malalties minoritàries a la Granja d’Aventura Park


Un home torna a tenir relacions sexuals després de sotmetre's a un trasplantament de penis\nEl pacient havia perdut el seu membre viril després de patir gangrena a causa d'una circumcisió\nEl pacient va tornar a tenir relacions sexuals després del trasplantament. | Pixabay\nUn home de Sud-àfrica s'ha sotmès a un trasplantament de penis després que fa tres anys li amputessin el seu, ja que després de realitzar-se una circumcisió va sofrir una infecció que li va acabar provocant gangrena, donada la falta de mitjans sanitaris al moment en el qual es va realitzar l'operació. Després del trasplantament, el departament de salut del govern de Western Cape, lloc en el qual s'ha realitzat la intervenció, ha publicat un informe mèdic en el qual informen, a més, que el pacient ha pogut tornar a mantenir relacions sexuals i fins i tot va poder deixar embarassada a la seva dona.\nLa revista 'The Lancet' s'ha fet ressò de la intervenció, realment insòlita, i que es va realitzar fa ja dos anys. Segons indiquen, el pacient es trobava totalment esfondrat en els àmbits psicològic i emocional quan es va presentar com a candidat a aquesta cirurgia. Pel que sembla, l'home va rebre l'òrgan sexual d'un home de 36 anys que havia donat els seus òrgans després de morir a causa d'una mort cerebral. En l'article publicat per la revista han detallat a més com ha estat l'evolució d'aquest pacient, qui, al cap de tres mesos, ja va tenir les seves primeres ereccions.\nSis mesos després de la intervenció, la seva dona es va quedar embarassada. Amb aquest assoliment, els metges del país esperen que aquesta mesura serveixi com a solució per a tots aquells homes que, després de sotmetre's a una circumcisió, van perdre els seus penis. «Aquesta tradició cultural profundament arrelada és poc probable que sigui abolida. Els efectes psicològics de la pèrdua del penis en un jove són devastadors i la seva substitució pel mateix òrgan suposa grans beneficis», expliquen els metges, que van invertir nou hores a realitzar-li el trasplantament.


À Punt - La Fiscalia demana rebutjar totes les querelles contra el govern per la gestió de la pandèmia\nLa Fiscalia demana rebutjar totes les querelles contra el govern per la gestió de la pandèmia\nÚltimes notícies | 15/09/2020 09:09\nReunió del comité de seguiment del coronavirus a La Moncloa / J. M. Cuadrado (Efe)\nLa Fiscalia ha demanat al Tribunal Suprem que no admeta a tràmit les primeres vint querelles interposades al llarg de l'estat d'alarma contra el govern de Pedro Sánchez per la gestió de la pandèmia, en considerar que no es pot obrir una causa general contra l'executiu espanyol. En un informe de més de 300 pàgines, el fiscal demana que no s'admeten les denúncies perquè conclou que no s'ha acreditat una causa-efecte entre les decisions polítiques i les morts per la Covid-19.\nAra, correspon a la sala penal del Suprem decidir si segueix el criteri de la Fiscalia i rebutja les querelles o, en canvi, inicia una investigació sobre aquestes. Mentrestant, la Fiscalia elabora l'altre informe pendent de remetre a l'alt tribunal, sobre la trentena de denúncies contra l'executiu.\nEn el seu informe, el tinent fiscal del Suprem, Luis Navajas, aborda les vint querelles que es dirigeixen en alguns casos contra el govern al complet i en altres contra el president, Pedro Sánchez; el vicepresident segon, Pablo Iglesias, o els ministres de Sanitat i Interior, Salvador Illa i Fernando Grande-Marlaska, per delictes com ara homicidi i lesions imprudents, prevaricació administrativa, contra la seguretat dels treballadors o desobediència.\nEncara que no ofereix una visió global de totes les querelles, sí que adverteix en cinc d'aquestes que no es pot obrir una causa general contra el govern o un ministre qualsevol. De la mateixa manera assegura que "resulta contrari a les regles de la lògica i la sana crítica" pensar que el conjunt d'administracions, "van obrar, sense excepció, de manera poc diligent, atés l'estat de la ciència i la tècnica existents amb anterioritat al 14 de març".\nQuerelles per la falta de protecció als treballadors sanitaris\nLa Fiscalia tampoc veu indicis de delicte en els fets relatats per la Confederació Estatal de Sindicats Mèdics (CESM) en la querella que va interposar contra Illa, per un delicte contra la seguretat dels treballadors, en què demanava investigar les gestions per a l'adquisició de material de protecció. La Fiscalia conclou que la querella "no aporta principi de prova suficient per a justificar una altra decisió diferent de l'arxivament".\nEl mateix criteri segueix amb la querella que el Consell General de Col·legis Oficials d'Infermeria d'Espanya va interposar contra Sánchez i Illa, en què els retrauen "falta de previsió" i de mesures per a protegir els treballadors sanitaris. També ací el fiscal veu "manifesta indeterminació dels fets atribuïts" sense "cap element probatori" que avale l'objecte de la querella.\nIgualment assenyala que "no hi ha la possibilitat d'atribuir responsabilitat criminal" a Illa ni a Grande-Marlaska com pretén l'Associació Professional de la Guàrdia Civil. Així, nega l'existència d'un delicte cap als treballadors perquè "les referències genèriques sobre la falta d'equips de protecció i la falta de control dels adquirits ens impedeix determinar que la conducta supose una vulneració de la normativa".\nAixí mateix, rebutja que Sánchez i Iglesias hagen comés un delicte de desobediència, com assenyala alguna de les querelles, ja que "resulta evident" que no van poder desobeir cap orde, "quan no consta que prèviament la reberen". Així, precisa la Fiscalia que els organismes internacionals "es van limitar a dictar i oferir recomanacions als diferents països, sense que el seu incompliment, en el cas d'haver tingut lloc, justificara aquest delicte".\nVÍDEO | Com funcionen els tests d’antígens?\nLa Conselleria de Sanitat comprarà mig milió dels nous tests ràpids.


Garrotxa - Llegendes de Catalunya\nLa Garrotxa és una comarca gironina prepirinenca que limita amb les comarques del Ripollès, Osona, la Selva, el Gironès, el Pla de l'Estany, l'Alt Empordà i el Vallespir. Té una extensió de 735,39 km² i una població de 55.439 habitants (2010). Comprèn l'alta conca del Fluvià i les capçaleres de les rieres d'Amer i de Llémena. El nom "garrotxa" significa terra aspra, trencada, de mala petja. Possiblement aquesta comarca agafa el nom d'aquesta paraula, ja que el seu relleu és molt muntanyós, amb bells paratges com els que es troben a la zona volcànica d'Olot, capital de la comarca, de gran interès geològic i natural.\n- Terra de Dracs (PN Zona Volcànica de la Garrotxa)


Converteix Gourdes haitians (HTG) i QuarkCoins (QRK) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nHaití Gourde (HTG) i QuarkCoin (QRK) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Haití Gourde i QuarkCoin convertidor està al dia amb tipus de canvi de 20 agost 2019.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Haití Gourde. Utilitzeu les monedes "swap" per fer QuarkCoin la moneda per defecte. Fer clic a QuarkCoins o Gourdes haitians per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nLa Gourde haitià és la moneda en la Haití (HT, HTI). The QuarkCoin és la moneda en la cap dels països. El símbol per HTG pot ser escrit G. El símbol per QRK pot ser escrit QRK. La Gourde haitià es divideix en 100 centimes. La taxa de canvi de la Gourde haitià es va actualitzar per última vegada el 20 agost 2019 de Yahoo Finance. La taxa de canvi de the QuarkCoin es va actualitzar per última vegada el 20 agost 2019 de coinmarketcap.com. La HTG factor de conversió té 4 dígits significatius. La QRK factor de conversió té 2 dígits significatius.


Han passat més de 100 anys\n02/03/2018 - Opinió\nNo és el primer escrit que sobre la situació de la dona he presentat en aquest mitjà. No és la primera vegada que em presento davant de vosaltres, persones lectores, per reclamar igualtat. Sé que el meu és simplement un granet de sorra en una platja immensa, i que una manifestació és poc davant de les situacions de perjudici que pateixen moltes dones, per aquest motiu m'agradaria que el meu no fos l'únic crit que s'enlaira, que demana una igualtat real, unes mesures contra l'esquerda social que encara es manté en un món avançat. Vivim en una societat que lluita pels seus drets, per les seves creences, però que no aixeca la veu davant aquesta situació d'ignomínia.\nEl proper 8 de març, Dia Internacional de la Dona, hem d'aconseguir que els nostres fets ens identifiquin i que ningú ens pugui tancar la boca, discriminant-nos i fent-nos sentir inferiors, invisibles. PROU!, el dia 8 hi ha convocades diferents actuacions contra el fet de menystenir la dona des de qualsevol àmbit. Totes les persones podem revelar-nos, fer sentir el nostre parer, fer aturada o no fer-la, però ser conscients que si no se'ns escolta pocs faran res per solucionar les diferències, pocs alçaran les seves mans per fer-nos costat. Som hereves d'aquelles dones, de les nostres contrades, que en començar el segle XX van anar a la vaga del tèxtil i a les protestes contra la carestia de la vida, som successores del manifest de Seneca Falls del 1848. Així que posem-nos dempeus, tenim els mitjans, tenim la força i la "paella pel mànec".\nHa de ser possible, a través d'actuacions, deixar constància de la nostra força, organitzem-nos i mobilitzem-nos, perquè se'ns ha d'escoltar. La nostra veu és imprescindible, el nostre treball ha de ser digne i equiparable salarialment i, les nostres responsabilitats han de ser compartides.\nAntònia Pérez · Directora Escola d'Adults


A Xile, el procés d'intermediació laboral el controla el Servicio Nacional de Capacitación y Empleo (SENCE), organisme depenent del Ministerio de Trabajo i Previsión Social a través de:\nXarxa d'oficines municipals d'informació laboral (OMIL). Són les encarregades de donar informació pel que fa a les ofertes de treball, possibilitats laborals del municipi, així com donar suport en forma de cursos de capacitació gratuïts i de com realitzar el procediment per a obtenir els beneficis del fondo de cesantía solidario. En aquest enllaç es relacionen totes les OMIL del país i també es pot accedir a les ofertes de treball registrades a cadascuna d'elles.\nBolsa Nacional de Empleo (BNE). És un portal que ofereix informació sobre programes i cursos de capacitació, orientació laboral així com altres continguts vinculats a l'àmbit laboral. Té com a objectiu incrementar la reinserció laboral dels treballadors aturats afiliats al seguro de cesantía.\nSistema Nacional de Certificación de Competencias Laborales, a través del portal Chile Valora: té com a missió acreditar els coneixements, habilitats i aptituds dels treballadors que no disposen de titulació o certificat acadèmic, per tal de augmentar els coneixements i la productivitat dels treballadors. Els sindicats, les patronals i l'Estat conjuntament, són qui determinen els perfils professionals prioritaris.


ESMUC- Júlia Gàllego Júlia Gàllego - ESMUC\nRealitza els estudis de flauta travessera al Conservatori “Óscar Esplá” d’Alacant, al “Conservatoire Héctor Berlioz” de París i al “Conservatoire National Supérieur de Musique et de Danse de París (CNSM de París)” amb els professors Alain Marion, Raymond Guiot, Sophie Cherrier i Vincent Lucas. A més, completa la seva educació amb els professors Jaime Martín, M. Bourgue, P.L. Aimard, entre d’altres.\nHa sigut flauta solista de l’Orquestra Simfònica de Tenerife (1997-1999) i de l’Orquestra Simfònica de Galícia (2001-2002); cal destacar les seves col·laboracions amb l’Orquestra de Cadaqués, Chamber Orchestra of Europe, HR Frankfurt, BR München, Rotterdams Philharmonisch. Totes aquestes experiències li han permès treballar amb directors de la talla de C. Abbado, D. Harding, P. Boulez, M. Jansons, F. Brüggen, S. Ozawa.\nA més de la seva activitat en orquestra, la Júlia toca regularment com a solista o en música de cambra, en música de cambra ha col·laborat amb músics com Gordan Nikolic, R. Capuçon, D. Grimal, G. Caussé, H. Demarquette, F. Braley, R. Vlatkovic, Diemut Poppen, D. Quiggle, Claudio Martínez Mehner, entre d’altres.\nParticipa regularment a Festivals Internacionals de Música de Cambra, recentment als Estats Units en el “Charlottesville International Chamber Music Festival”; com a solista ha actuat amb l’Orquestra Simfònica de Tenerife, l’Orquestra Ciutat de Granada, la Orquestra Simfònica de Galícia, l’Orquestra de Cadaqués, l’Orquestra Simfònica de Castella i Lleó, amb l’orquestra “bandArt”, St Georges Strings.\nPremi d’Honor en els graus Mitjà i Superior\n“Premier Prix de la Ville de Paris” el 1994\nPrimer Premi en el Concurs “Montserrat Alavedra” amb el Quintet Haizea el 1994\n“Premier Prix a l’unanimité du jury” del CNSM de Paris en 1997\nPrimer Premi i Premi Especial del Públic en el concurs de la ARD de Munic, amb el quintet Miró Ensemble l’any 2001.\nActualment, la Júlia compagina les seves tasques docents sent membre de la “Mahler Chamber Orchestra”, (D. Harding), de “Lucerne Festival Orchestra” (C. Abbado) a més de ser co-fundadora i flauta solista de “bandArt” (G. Nikolic).\nProfessora de flauta a l’ESMUC (Escola Superior de Música de Barcelona) i al “Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona” des de 2006.


Comença el «showtime» electoral als Estats Units | NacióDigital\nLa convenció demòcrata, que entronitzarà el tàndem Biden-Harris, suposa l'inici de la recta final cap als comicis del 3 de novembre\nper Ferran Fernandez Pintó , Consultor de comunicació, 16 d'agost de 2020 a les 11:42 |\nAquest dilluns comença la convenció demòcrata per escollir el candidat a les eleccions presidencials del 3 de novembre. És un formalisme perquè, realment, tot el peix està venut, Joe Biden serà confirmat com el cap de cartell del partit i Kamala Harris serà entronitzada com la persona que l'acompanyarà en el tiquet electoral com a candidata a vicepresidenta.\nUn cop dijous a la nit, en horari de prime time per les cadenes de televisió, Biden accepti ser el candidat és quan podrem dir que oficialment s'acaben les eleccions primàries i comença la campanya electoral, tot i que tots som conscients que fa molts dies i mesos que ha començat, o millor dit, és permanent. Les convencions formen part ja de la tradició i en aquest mil·lenni -fins i tot en els darrers quaranta anys- no són més que una plataforma mediàtica per impulsar els candidats.\nLa primera convenció demòcrata va tenir lloc a Baltimore el 1832, i va servir perquè el president Andrew Jackson fos reelegit com a candidat del partit, que ell mateix havia fundat tot just feia quatre anys després del trencament entre les dues faccions del que en aquell moment era el partit demòcrata-republicà. Aquesta era la formació que havia fundat Thomas Jefferson el 1792 i que va ser el primer partit hegemònic dels Estats Units des del 1800 fins al 1828, moment en què es va dissoldre. En l'actualitat, el partit demòcrata és el més antic del món.\nAmb el pas dels anys, les convencions han anat patint diferents transformacions, però bàsicament serveixen per nomenar formalment el candidat o candidata que ha guanyat les eleccions primàries i fixar la línia política i ideològica pels pròxims quatre anys. Però això no sempre ha estat així: durant molt temps, els aspirants arribaven a la convenció sense haver aconseguit el nombre de delegats suficients perquè obtinguessin la nominació per majoria absoluta i era durant la mateixa convenció en la qual, entre els delegats que aportava cada candidat a les primàries, s'acabava escollint el tiquet electoral. Abans, això sí, havent hagut de fer moltes concessions als delegats de cada estat, que els demanaven l'oro i el moro per obtenir els seus vots\nAquest dilluns començarà la convenció demòcrata i dilluns de la setmana vinent serà el torn de la republicana, en la qual s'escollirà a Donald Trump com a candidat del partit i a Mike Pence com el seu vicepresident.\nAmb l'anunci de Kamala Harris com a aspirant a la vicepresidència per part dels demòcrates dimecres passat, i havent tancat files totes les faccions del partit -des de Bernie Sanders, Elizabeth Warren i Alexandria Ocasio-Cortez fins als expresidents Bill Clinton i Barack Obama entorn al tiquet electoral Biden-Harris-, la convenció demòcrata que se celebrarà a Milwaukee, Wisconsin, un dels estats claus, serà una convenció de bany i massatge per Biden i Harris i una constant de crítiques cap a Trump.\nLa cita tindrà intervencions amb protagonistes de luxe com el matrimoni Clinton, el matrimoni Obama, Sanders, Ocasio-Cortez -la jove promesa de la formació- i un bon reguitzell de senadors i congressistes per acabar dijous amb el discurs d'acceptació de Biden en el qual també marcarà les línies principals de la campanya i del seu mandat si és escollit president el 3 de novembre. Es podrien classificar en cinc grans línies polítiques: economia i llocs de treball, la Covid-19 i la seguretat social (retorn de l'Obamacare), el retorn del país al multilateralisme i el canvi climàtic (que Estats Units es torni a incorporar al tractat de París), acabar amb la segregació racial i amb el sexisme que segons els demòcrates representa l'actual president.\nQuè aporta Harris al tiquet electoral?\nRepresenta canvi generacional dins el partit i és una bona recaptadora d'aportacions econòmiques per a la campanya, encara més sent de l'estat de Califòrnia, en el qual les empreses de Silicon Valley o Hollywood són majoritàriament anti-Trump i bons donants del partit demòcrata. Harris, com a senadora d'aquest estat, els coneix prou bé.\nEs tracta de la primera dona de descendència negra i asiàtica -pare jamaicà i mare índia-, una picada d'ullet a aquestes dues minories. És defensora del canvi climàtic, i és una dona que presenta unes bones credencials perquè prèviament ha estat fiscal de Sant Francisco. Després va ser la primera dona afroamericana que era escollida fiscal general de Califòrnia i posteriorment es va convertir en la tercera afroamericana escollida com a senadora per l'estat daurat. És coneguda mediàticament en la societat americana pels seus interrogatoris contundents al Senat, en especial al fiscal general dels Estats Units, Jeff Sessions, i per haver participat en les primàries per la presidència ara fa un any.\nÉs una bona oradora, té un nom fàcil de recordar igual que Barack Obama i -el més important- no polaritza com sí que ho fan Trump o els Clinton. Per últim, amb la seva elecció, Biden mostra que és l'antítesi a l'actual president: escull una dona afroamericana davant d'un president que ha estat acusat durant els darrers quatre anys precisament de ser sexista i racista.\nAl mateix temps, el candidat demòcrata mostra que no és un home ressentit com sí que sembla que ho sigui Trump amb tot aquell que s'atreveix a portar-li la contraria. En haver escollit Harris com a candidata a vicepresidenta quan ella va ser la que durant les primàries el va atacar més durament, Biden ha volgut triar una candidata que el reforci com l'antítesi del seu rival en tots els aspectes.\nTrump i els seus assessors han detectat que serà un os difícil de rosegar i per això pocs minuts després de l'anunci de Harris com a aspirant a la vicepresidència l'actual inquilí de la Casa Blanca la va qualificar d'una dona "radical" i "liberal". Fa només dos dies, va posar en dubte que pugui formar part del tiquet electoral perquè -segons ell- va obtenir la nacionalitat de forma irregular per ser filla de pares immigrants, fet que segons ell, no li dóna cap opció legal per poder ser escollida vicepresidenta. Ja ho ha desmentit la majoria de la classe política tant d'un partit com de l'altre, però Trump ja ha sembrat el dubte, especialitat de la casa, tal com ja va fer amb Obama en el seu moment.\nCom estan les coses avui?\nAra per ara, segons totes les enquestes, el tiquet Biden-Harris guanyaria les eleccions, però quan falten 79 dies per les eleccions, valdria més que aquells que ho vulguin començar a celebrar millor que es continguin fins al dia dels comicis perquè ara ve la part més dura de la campanya i on els ganivets estaran més esmolats.\nTrump, és cert, va per darrere tant en vot popular com en vots del col·legit electoral, però no és d'aquelles persones que se les pot donar mai per mortes, sinó tot el contrari. Jugarà fort com sempre ha fet i presentarà una batalla com mai s'ha vist en unes eleccions als Estats Units. Fa dies que molts analistes, en algun moment o altre, hem dit que a Texas, Carolina del Nord o Arizona els demòcrates hi tenen opcions. Personalment cada dia veig més complicat que en aquests tres estats, sobretot a Texas i a Carolina del Nord, acabi havent-hi sorpasso.\nSi l'equip de Biden i Harris em contractés com a consultor, els diria que centrin la seva campanya en quatre estats: Florida, Michigan, Pennsilvània i Wisconsin i que mirin de reüll com estan anant les coses a Nevada, no fos que en l'últim moment, hi haguessin de córrer. Si el guanyen a Michigan, Pennsilvània i Wisconsin recuperaran la Casa Blanca, així com també si vencen a Florida i a qualsevol dels altres tres estats. La batalla estarà en aquests territoris on fa quatre anys Trump hi va guanyar per més d'1% dels vots i on ara com ara Biden hi guanya per com a mínim per cinc punts segons totes les enquestes. Així i tot, els demòcrates no es poden adormir si volen aconseguir arribar primers a la meta.\nLa línia d'atac de la campanya de Trump serà que Biden està incapacitat, que el seu deteriorament mental és inqüestionable i que és un perill per Estats Units. No és cert que l'aspirant demòcrata tingui demència senil com ha insinuat el president i la premsa mediàtica que li dóna suport -com ara Fox News- no para de repetir. El que sí que és cert és que Biden ha tingut algunes relliscades importants amb la seva memòria, fet que ha portat els trumpistes a sortir en desbandada a qüestionar el seu estat mental.\nCom que la campanya no podrà tenir grans mítings ni grans actes a causa de la Covid-19, bona part del camí a les eleccions es basarà els tres debats presidencials i el debat de vicepresidents, que per primera vegada a la història tindrà una rellevància important. És aquí on molts som els que veiem que Trump partirà amb avantatge sobre Biden i que fins i tot li podria fer cometre algun error important que el fes perdre punts a les enquestes o fins i tot perdre en algun dels estats clau mencionat anteriorment. És a dir, com diuen els nord-americans, les eleccions estan too close to call.\nImperdibles, Internacional, eleccions EUA 2020, Donald Trump, EUA, Joe Biden, Kamala Harris


Espai editorial • l'Universitari\nEspai editorial: Presentació\nLa Universitat és un mon que els estudiants de la Universitat Pompeu Fabra compartim durant quatre anys de la nostra vida; un ecosistema del qual formem part un plegat d’afortunats amb dos dits de front. Alumnes de diferents disciplines participem a xerrades, assemblees i debats formals, o ens ajuntem a les estones lliures per discutir sobre com arreglar el món, entre d’altres coses. I és que tot i només representar un col·lectiu força reduït de la població, sempre ens ha agradat fer-nos sentir i dir les coses tal com les pensem.\nLa diversitat d’ideologies a la comunitat universitària és latent, tot i que sovint poc visible.\nLa diversitat d’ideologies a la comunitat universitària és latent, tot i que sovint poc visible. Es pot arribar a intuir per la manera de vestir, de caminar o per la forma de parlar de cadascú, però el que la fa més evident és la quantitat de sindicats i associacions polítiques actives, i el nombre de gent que no s’identifica amb cap d’aquestes. Si bé és cert que les oportunitats per arribar a la Universitat no estan completament universalitzades, les que existeixen a dia d’avui han nodrit la comunitat estudiantil de famílies procedents de diferents nivells econòmics, un avanç del qual els nostres avis n’estarien orgullosos. És també la naturalesa pública i competitiva de la UPF, la que fa possible reunir el talent crescut a tota mena de barris i pobles del nostre país.\nMalgrat aquesta diversitat, molts de nosaltres interactuem gairebé únicament amb aquells i aquelles que pensen semblant i amb qui compartim interessos. D’aquesta manera, és poc freqüent que gent amb opinions oposades les manifesti en un context de debat. L’Universitari està format per un grup d’estudiants amb ganes de que aquest debat entre diferents es normalitzi. Com diu el refrany, “parlant, la gent s’entén”, i nosaltres volem col·laborar a que aquest espai de diàleg entre diferents sigui present dins la comunitat estudiantil com un germen per normalitzar a la societat la cooperació des de la discrepància. La nostra funció serà assegurar que això sigui possible i posar-ho a l’abast de tothom. Pensem que l’autèntic respecte a la diversitat no es troba en una existència en paral·lel dels diferents, sinó en la convivència amb capacitat de interactuar i col·laborar.\nL’Universitari està format per un grup d’estudiants amb ganes de que aquest debat entre diferents es normalitzi.\nPer finalitzar, la revista es presenta com un fòrum per aquests debats, un canal fet per estudiants i per a estudiants, Estudiants amb veu. És per això que serà una característica pròpia de la revista que només hi participin alumnes. Es tractaran temes de tota mena que despertin l’interès de la comunitat universitària: actualitat, política, economia, ciència, cultura i arts. Esperem amb ganes que aquest projecte sigui rebut amb entusiasme i interès, però especialment que durant aquests dies de confinament ajudi a mantenir viu l’esperit universitari que tots portem dins, i el sentiment de pertinença compartit.\nLa universitat és —o hauria de ser— l’ànima i el motor d’un país. Aquell punt de trobada on es formen, comparteixen i debaten les idees...\nBarcelona sempre ha estat un formiguer. A finals del segle XIX, amb l’Exposició Universal del 1888, la capital catalana va esdevenir el centre cultural del...\nLa regulació del preu del lloguer, a debat\nEl problema del lloguer és, sens dubte, un tema candent. I ho és, sobretot, per a les generacions joves, que veuen impossible emancipar-se quan el...\nUs preguntareu, qui és en Farru? Ell és l'ànima de la festa i la mascota de la Pompeufarra, una associació universitària que des de 1992...


CCOO presenta una demanda contra el Departament d’Educació - CCOO Educació Pública CCOO presenta una demanda contra el Departament d’Educació - CCOO Educació Pública\nHome > Untagged CCOO presenta una demanda contra el Departament d’Educació\nCCOO presenta una demanda contra el Departament d’Educació\nCCOO interposa un recurs davant el jutjat contenciós administratiu perquè el Departament no cobreix les substitucions des del primer dia.\nEl passat curs el Departament va aplicar el nou procediment de nomenament telemàtic del professorat interí i substitut, que no va comptar amb cap suport sindical. Hi va haver una valoració unànime que el sistema de nomenaments telemàtics no funcionava i era molt millorable.\nCCOO vam denunciar el funcionament del procediment. Però també CCOO vam presentar unes esmenes dirigides a que el nou sistema telemàtic permetés una veritable adequació a les peticions de les persones que formen part de la borsa i agilitzar el procés de cobertura de les substitucions.\nPosteriorment el Departament va introduir altres canvis que buscaven l’estalvi a costa del professorat i dels centres.\n1. Noves modalitats de contractes. S’estableixen els contractes d’1/3 de jornada (contractes “escombraries”)\nAquestes noves modalitats de contractació imposades pel Departament d’Educació han provocat una pèrdua i un retrocés de drets individuals i col·lectius:\n● Contractes precaris per a les persones interines i substitutes, que s’ajusten al nombre d’hores corresponents a la reducció.\n● Pèrdua de recursos en els centres educatius. Produïda, d'una banda, per una greu retallada de plantilles i de l'altra, per la pèrdua d'hores de treball, deguda a aquestes noves modalitats de contractació.\nCCOO creu que aquestes noves jornades inferiors a la sencera han suposat un retrocés en els drets del professorat interí i substitut, ja que resulten contractes en precari, molts d’ells pràcticament per hores.\n2. El Departament modifica els dies de nomenament: s’estan fent cada dimecres i cada divendres, i el personal substitut s’incorpora al centre al dia següent.\nEl primer efecte és que el personal substitut perd dies de treball i de sou. CCOO vam fer l’estudi a partir de les trucades directes als centres educatius afectats, en la que es va constatar que es triguen una mitjana de 4 dies en cobrir les substitucions del professorat de baixa.\nA les retallades de plantilles fetes a principi de curs, l’augment de les ràtios d’alumnat a les aules, s’hi ha d’afegit el no cobriment de les baixes per malaltia fins al 4t dia.\nAquesta situació està provocant molt malestar en els centres educatius ja que estan treballant al límit de la capacitat perquè l’atenció i la qualitat educativa no se’n ressenti. El professorat és qui està parant el cop perquè aquesta retallada pressupostària no afecti la qualitat de l’ensenyament a les aules.\nCCOO vam presentar una demanda contra el Departament d’Educació en base als següents fonaments jurídics:\n1. La manca de motivació i arbitrarietat de l’Administració en les modificacions introduïdes.\n2. La manca de negociació determina la violació del dret fonamental a la llibertat sindical, que inclou el de la negociació col•lectiu i la participació.\n3. La manca de nomenaments diaris. Les instruccions per a l'organització i el funcionament dels centres públics pel curs 2009-2010 preveu que es cobreixin amb personal substitut, des del primer dia, les baixes per llicència de malaltia. El Departament te el deure de cobrir les vacants amb els corresponents nomenaments de professorat substitut des del primer dia.\nJa us informarem del resultat de la demanda.\nCCOO continuem exigint al Departament una veritable negociació per incorporar canvis més profunds. CCOO contemplem les següents millores:\n· El sistema ha de permetre el dret a escollir de manera directa per part del professorat.\n· Les baixes s’han de cobrir cada dia, per això continuem exigint els nomenaments diaris.\n· El contracte mínim ha de ser de mitja jornada.\n· Dins de l’àmbit territorial preferent, per a jornades complertes, el professorat hauria de tenir la possibilitat de demanar algunes comarques del SSTT, no necessàriament totes,\n· En els actes de nomenament, s’ha de conèixer amb antelació la llista amb totes les dades de les vacants disponibles. També cal fer públiques quines són les persones convocades i les places adjudicades. Cal un sistema més transparent que faciliti el seguiment.\n· Cal saber quines són les persones que hi ha a cada territori i per especialitats.\n· La consulta i actualització de les dades de la borsa ha de ser amb més freqüència, o permanentment oberta.\n· Cal millorar la gestió i organització de l’atenció a les persones en els SSTT, reforçant-la amb més personal.\n· Són necessaris uns criteris clars i homogenis a tots els SSTT\n· Recomanar als centres les compactacions de diferents reduccions de jornades per facilitar millors contractes i garantir una millor cobertura de les vacants.\n· La desaparició del torn de reserva NO ha de ser l’excusa per no cobrir una vacant.\nPublicat per . a 19.1.10\nItem Reviewed: CCOO presenta una demanda contra el Departament d’Educació Rating: 5 Reviewed By: .\nPremsa 29 de ganer\nOpció per l’informe de valoració (oposicions 2010)...\nL'educació pública: més qualitat, més equitat (MUC...\nMesa sectorial, dimecres 27 gener: calendari negoc...\nReduccio de jornada per al personal entre 55 i 64 ...\nPremsa 25 de gener\nEnquesta sobre el cobrament de la paguilla\nLa pròrroga de les jubilacions LOE: un dret irrenu...\nEducació per a la Pau i la Cooperació. 30 de gener...\nCCOO presenta una demanda contra el Departament d’...\npremsa 19 gener\nInforma Gener 2010. Educació per a la Pau i la Coo...\nLlegeix l'Informa del mes de gener: Educació per a...\nEmergència a Haití: recollida de donacions per als...\nNOVETAT: Borsa de treball d'interins i substituts:...\nConvocatòria per a l'any 2010 de la jubilació anti...\nPremsa 18 de gener\nInformació general (oposicions 2010)\nDistribució de places per especialitat (oposicions...\nNOVETAT. Oposicions: ja ha sortit la convocatòria\nJubilació voluntària anticipada prevista a la LOE ...\nRoda de Premsa: Diàleg Social a l'Administració de...\nPremsa 12 de gener\nXerrada informativa (oposicions 2010)\nJa ha sortit la convocatòria d'opos 2010\nInformació FAS docents. Alguns problemes tècnics.\nConvocatòria places professors/res visitants a USA...\nFormació 2009/2010. Sector privat\nPremsa 11 de gener\nGrups de Facebook per compartir les opos (per espe...\nborsa de reball personal docent\nDOGC i BOE 08/01/2010\nClases suspendidas, carreteras cerradas\nLa neu bloqueja carreteres i deixa milers de nens ...


El jutge manté Rato com a investigat pel presumpte frau en la facturació de conferències\nArxiva la causa contra els administradors de la societat BCC, a través de la qual l'exministre va cobrar pels actes\n2 min. Madrid 11/04/2018 13:04\nRodrigo Rato continuarà sent investigat per l'Audiència de Madrid pel presumpte frau en el cobrament d'unes conferències a través de l'empresa BCC. El jutjat d'instrucció número 31 de la capital espanyola ha decidit arxivar la causa contra els administradors d'aquesta societat, Francisco Buján i Pedro Díaz, i ha optat per mantenir la investigació sobre l'exvicepresident del govern espanyol.\nSet mesos després de ser detingut, l'institut armat va sol·licitar que s'investigués Rato en relació amb BCC pel "complex entramat empresarial a través del qual fa circular els fons provinents d'activitats professionals".\nEl 5 d'abril Rato va declarar davant el jutge per aquest motiu i va defensar que el cobrament va ser legal, remarcant que des del 2002 "és plenament legítim facturar a través d'empreses" com fa "molta gent".\nHisenda investiga l'entramat de societats de la família Rato\nTot i això, segons la Guàrdia Civil, entre el 2007 i el 2012 i durant el 2014 la societat Arada, propietat de Rato i la seva exdona, va facturar a l'empresa Bureau Consulting de Conferenciantes (BCC) 1,7 milions d'euros. Des del 2008, quan va sortir de l'FMI, que no havia facturat tant.\nEn la seva denúncia, la Fiscalia Anticorrupció atribueix a l'exministre responsabilitats per l'exercici 2012, quan s'haurien defraudat com a mínim 672.329 euros. La quantitat, doncs, superaria els 120.000 euros que el Codi Penal estableix com a delicte i, per tant, no podria considerar-se prescrita.


About me – instecnogadget\nI qui sóc jo? Realment una pregunta una mica difícil de contestar quan fas un “mix” entre vida professional i personal…\nQuan era com tu volia estudiar Magisteri perquè la vida a l’escola sempre m’havia agradat; però finalment vaig estudiar Arquitectura Tècnica a la UIB. Crec que tota la cupa la té el meu pare, ja que tota la meva vida he vist pols i formigó. Ell era promotor d’obres. Per tant, m’apassiona la construcció.\nA més, en aquell temps me pensava que seria la persona més rica del món, però arribà la crisis…Així que sempre m’havia quedat l’espina de ser professora, i després d’estudiar alguns màsters d’especialització en urbanització i rehabilitació d’edificis; i el de Formació del Professorat, aquí estic.\nI què m’agrada fer en el meu temps lliure?\nLa meva vida pareix un còmic, perquè m’agrada fer tantes coses diferents…\nEl que m’agrada més és viatjar, però és una d’aquelles coses que no pots fer cada cap de setmana. M’encanta qualsevol tipus de ball, i pel gimnàs; fer Zumba. També sóc seguidora dels nostres costums, i com a bona mallorquina m’agrada anar a cercar bolets, tenir un hortet, viure al camp amb els meus animals.\nCoses estranyes de mi: m’agrada fer punteria i jugar als videojocs.\nSi aquesta minibiografia ha estat bona de digerir, me teniu a la vostra disposició per respondre preguntes, i sobretot, per ajudar-vos en tot el que necessiteu. 😉\n2n ESO-GOALS (1)\nILOVEMATES 1R (5)\nILOVEMATES 3 (8)\nProjectE Light in the Box\nT.6: SÓC ELECTRICISTA! ULL M’ENRAMPARÉ!\nTEMA 4: SÓC ENGINYER INDUSTRIAL


La plaça Mercat d'Olot es prepara per uns dies amb una previsió de vendes incerta per la suspensió de les festes - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a La plaça Mercat d’Olot es prepara per uns dies amb una previsió de vendes incerta per la suspensió de les festes\nAmb les Festes del Tura cancel·lades, la plaça Mercat es prepara per uns dies amb una previsió de vendes incerta. Però es mantindran els grans àpats de celebració a les llars dels olotins. El president de la plaça Mercat, Jordi Vilarrassa, ha afirmat que els placers venen d’un agost “molt bon”, però que ara s’esperen dies de gran incertesa.\nJordi Vilarrassa, president de la Plaça Mercat: Nosaltres, la veritat com a mercat, estem preparats per la gent si fa una mica de festa a casa, en petits grups. Poden trobar carn, peix i una mica de tot. És una mica d’incertesa aquest any. Amb tot el problema que hi ha, l’epidèmia fa molt de respecte.\nHabitualment, aquests dies se celebren molts àpats, amb la carn i el peix com a protagonistes. Hem preguntat a dos placers com preveuen les vendes d’aquests productes durant els propers dies.\nPol Bueno, peixater: Per una banda creixaran i per l’altra marxaran. Perquè, evidentment, per Festes del Tura, normalment són dies que aprofitaves i te n’anaves a sopar a barraques. Feies sopars més lleugers, per estar amb les activitats. Aquest any, al no haver-hi cap activitat, la gent aprofitarà més el temps i s’ajuntarà més a taula.\nNúria Planella, carnissera: Podria ser que millorés, perquè els àpats la gent esperem que els facin a casa. Per tant, comprin més carn i més elaborats per fer-ho a casa, particularment.\nEn Joan viurà les Festes del Tura més atípiques de la seva vida i és partidari de mantenir els àpats.\nJoan Colomeras: A la plaça venim a comprar, per un parell o tres de dies, per no venir molt sovint, i fem els àpats a casa, i ja està.\nLa plaça Mercat és un punt de referència per a molts olotins. Caldrà estar atents a com evoluciona la situació.


Sant Julià de Ramis centra l'atenció dels actes de la jornada - Empordà\nSant Julià de Ramis centra l'atenció dels actes de la jornada\n?El Consell Executiu, amb Quim Torra al capdavant, es reuneix a l'ajuntament de manera excepcional ?Diversos municipis gironins aprofiten la data per inaugurar els espais dedicats a recordar aquells fets\nJ. badenes 01.10.2018 | 06:30\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, i la resta de membres del Govern, commemoraran avui el primer aniversari de l'1-O a Sant Julià de Ramis (Girona), el poble on havia de votar Carles Puigdemont fa un any i on no va poder fer-ho per les càrregues policials. L'expresident havia de dipositar la seva papereta al pavelló poliesportiu de la localitat, on residia abans d'anar-se'n a Bèlgica, però davant les càrregues de la Guàrdia Civil va optar per fer-ho a Cornellà de Terri.\nLa jornada d'avui a Sant Julià començarà, com l'any passat, amb una xocolatada, a la qual s'ha afegit la pintada d'un grafiti. El president Torra i la resta de consellers obriran la jornada a tres quarts de nou amb un acte institucional organitzat per l'Ajuntament i que se celebrarà precisament al pavelló poliesportiu que fa un any no va poder exercir de punt de votació en el referèndum. Durant l'acte, al qual hi haurà l'esposa de Puigdemont, Marcela Topor, i el president del Parlament, Roger Torrent, s'aixecaran castells en record dels presos sobiranistes i dels polítics que són a l'estranger i una seixantena de trabucaires dispararan salves d'honor simbolitzant l'inici de les càrregues policials de fa un any.\nTambé es llegirà un manifest dels veïns de la localitat i s'exhibiran algunes de les urnes que es van utilitzar aquell dia. Clausuraran l'acte Torra i Torrent, amb dues breus intervencions.\nA dos quarts de deu se celebrarà una reunió del Consell Executiu a la sala de plens de l'ajuntament de Sant Julià, i tot seguit Torra llegirà una declaració institucional sobre l'1-O, abans de tornar a Barcelona per continuar participant en activitats relacionades amb aquell referèndum.\nSant Julià de Ramis no és, però, l'únic lloc de les comarques gironines noon avui es rememora l'1-O: per exemple, Girona Vota estrena a les vuit del vespre a l'Auditori el documental 21 fortaleses: l'U d'octubre a Girona. En diversos municipis gironins també s'ha decidit deixar per avui el «bateig» dels espais que portaran per nom la icònica data. A Cornellà de Terri, s'ha convocat els veïns a les 8 del vespre davant de l'Ajuntament. A Salt, una hora abans, el punt de trobada serà davant de la Coma Cros. A Banyoles, també a les set del vespre, entre la carretera de Camós i l'Institut Pla de l'Estany, està programada la inauguració del parc 1 d'Octubre. A Ripoll, l'acte commemoratiu serà a dos quarts de 7 del vespre davant de la biblioteca Lambert Mata. A Begur, començarà a les 12 del migdia amb una concentració davant l'ajuntament.


Per què no hi ha hagut grans figures de dones artistes reconegudes en la Història de l’Art? Aquesta pregunta ja se l’havien plantejat les feministes dels anys 60 del segle passat. Però sí que han existit dones artistes, només que, amb freqüència, han ocupat una posició marginal al llarg de la història i han estat invisibilitzades i silenciades pel simple fet de ser dones. Són precisament les feministes les que es replantegen la posició de la dona artista al món. Però no s’ha de confondre l’art feminista amb l’art femení.\nNo tot l’art produït per dones té connotacions feministes, sinó que, l’art feminista té, per definició, una vocació reivindicativa que busca conscienciar a la gent al voltant de les desigualtats de gènere. Lluïsa Faxedes, professora d’Història de l’Art de la Universitat de Girona, afirma que “l’art feminista fa una reflexió crítica sobre les relacions de poder -polítiques, socials i econòmiques- que es basen en qüestions de gènere”. Així doncs, aquest tipus d’art posa el focus en la societat patriarcal i busca qüestionar i trencar les seves bases, condemnant una situació de clara injustícia social.\nUna reivindicació més enllà dels museu\nEls museus no només actuen com espais on exposar les obres artístiques, sinó que prèviament duen a terme un procés de selecció i també d’omissió d’allò que consideren que no és d’interès públic. D’alguna manera, actuen com a agents que posen sobre la taula nous temes i, per tant, tenen una gran responsabilitat a l’hora d’articular discursos ideològics, en el sentit que decideixen allò que la societat ha de valorar artísticament.\nNo obstant això, moltes artistes feministes no han trobat en els museus el suficient suport per exposar les seves obres. Així doncs, davant d’aquesta dificultat, el carrer es converteix, sovint, en l’espai d’exhibició de les seves creacions. Això també es dona a causa de la important component activista que té l’art feminista. Tal com indica Maria José González, professora d’Història de l’Art de la Universitat de Barcelona, “el component ideològic de l’art feminista fa que aquest vulgui comunicar les seves idees a tot el conjunt de la societat, no només als cercles artístics. El seu objectiu fonamental és arribar al major públic possible”.\nAvui dia, les artistes feministes continuen revisant la seva imatge com a dona i els papers que se’ls ha assignat tradicionalment. Aquestes artistes busquen amb les seves obres un espai de reflexió del seu ésser i del seu cos. D’aquesta manera, sent plenament conscients de la situació de vulnerabilitat de les dones, adquireixen a través de l’art un empoderament cada vegada més gran.\nL’art feminista no té un estil propi ni unes normes preestablertes, cada artista realitza les seves propostes personals. Tot i així, es pot concretar l’ús d’una sèrie de temes recurrents. El trencament dels cànons de bellesa femení n’és un d’ells. A través d’aquest marc, es comprèn que en el món hi ha una gran diversitat de cossos i formes. A més a més, artistes com les Guerrilla Girls han aprofitat per, entre d’altres, denunciar l’ús que s’ha fet del cos nu de la dona a través de creacions artístiques. L’art feminista també critica els estereotips de gènere i el paper de la dona subordinada tradicionalment a la llar i a la família. En aquest sentit, es potencia l’emancipació de la dona i s’introdueixen conceptes com el de ‘sororitat’, que fa referència a la unió entre dones per tal de recolzar-se en una societat encara patriarcal.\nTambé hi ha una presència important de temes que giren al voltant de la llibertat sexual de la dona i el moviment LGTBI. Així, es visibilitza el fet que històricament l’estructura familiar s’ha concebut a partir dels dos sexes, home i dona, però moltes artistes feministes es pregunten per què ha de ser així.\nA Espanya, l’art feminista ha penetrat profundament. Destaquen diverses artístiques, cadascuna d’elles amb el seu estil propi.\nL’art feminista és només cosa de dones?\nSovint, quan es parla de l’art feminista es pensaque només té nom de dona. Però la realitat és que també existeixen artistes feministes homes. De fet, el juny de 2017, es va inaugurar a València l’exposició ‘Zona F’, una exhibició feminista on també participaven homes, com els artistes Jim Hodges i Yasumasa Morimura. Les artistes feministes es plantegen si els homes també poden participar en aquest tipus d’art i és precisament en aquest punt on s’obre un debat amb una gran diversitat d’opinions.\nN’hi ha que pensen que els homes no tenen cabuda, com l’artista feminista Cinta Tort que afirma que en “l’art feminista els homes no són els protagonistes, la lluita és nostra [de les dones] i l’espai és per nosaltres”. Però el col·lectiu ‘Bravas’, format per set il·lustradores feministes, no ho tenen tant clar. Amèlia Soler, una de les membres del grup, considera que la lluita està en mans de les dones, però afegeix que “la societat canvia amb el cent per cent d’ella, no només amb el cinquanta. És per això que necessitem aliats, els homes.” Núria Ventura, il·lustradora del mateix col·lectiu, explica que en el feminisme la lluita ha de ser d’ambdós sexes. “Els homes tenen molt pel que lluitar”, afirma Ventura, que no creu en la concepció genèrica que els homes són el sexe fort que no plora ni mostra els seus sentiments.\nL’art feminista no fa distincions de gènere. En un principi va sorgir de les dones i ha comptat, en part, amb el recolzament del col·lectiu LGTBI, que ha estat un dels més oprimits al llarg de la història. La realitat és que, en termes generals, el moviment feminista, igual que l’art feminista, encara no s’ha submergit de ple en la societat. Tal com afegeix Ventura, “potser si ho fes més, es comprendria per què és bo que hi participi tothom”.\nUn mecanisme de transformació social\nL’art va molt més enllà d’una funció estètica i decorativa. Tal com indica l’artista feminista Cinta Tort, el poder d’impacte visual que té l’art permet apel·lar a les emocions. Així, l’art es pot endinsar en la consciència de les persones i fer-les replantejar les seves actituds i les dels altres. També aconsegueix qüestionar les estructures que regeixen la societat. Lluïsa Faxedes, autora de Feminisme i Història de l’Art, sosté que “l’art és un espai privilegiat per a plantejar preguntes i, a partir d’aquí, l’espectador ha de saber interpretar la crítica i decidir assumir-la o no”. És per això que l’art demana a tot aquell que el contempli un paper actiu i una mentalitat oberta.\nEn definitiva, la finalitat comunicativa de l’art és innegable. Tant és així que Maria José González, investigadora del Centre de Recerca de Dones Duoda de la Universitat de Barcelona, declara que “l’art té la capacitat de fer reflexionar i moure la gent. No sé si pot canviar el món, però sí millorar-lo”.


Refugi Leandre Lerin - CET Tarragona\nRefugi Leandre Lerin\nAlguns dels socis del Grup Excursionista Muntanyenc (1923 – 1936/ 1951- 1972), i com a pioners de la idea, Carles Pallach i Leandre Lerin, ja fa molts anys, van adquirir una casa de pagès en molt mal estat a Albarca, poble que ja aleshores\ntenia pocs habitants i que començava a estar abandonat, cosa que abaratia la compra dels immobles, amb la idea de convertir-la en un refugi per als socis, llavors del G.E. Muntanyenc i, com no, per a tots els excursionistes d’arreu que volguessin endinsar-se a la serralada del Montsant o a la de la Llena ja que Albarca es troba més o menys al mig d’aquestes carenes muntanyoses plenes de bonics racons.\nEl Grup Excursionista Muntanyenc va adquirir\nl’immoble, però quedava una costosa i llarga tasca; arranjar el casalot per fer-lo habitable. Així que es va invertir en treball i esforç personal que va ocupar molts caps de setmana i es van emetre uns bons de 25 pessetes que els socis van cobrir. Fins que el 1962 es va inaugurar i comença a funcionar, pel goig del món excursionista de les nostres contrades. Però el temps no passa sense deixar les seves marques al refugi, que es va tornar fins i tot perillós pel seu estar, per la qual cosa va ser clausurat i tirat a terra pels voltants del 1975.\nPerò la Junta Directiva del ja Centre Excursionista Tarragona veu la necessitat de construir de nou el refugi Montsant d’Albarca i després d’algunes gestions i reunions amb la Diputació de Tarragona, que ja havia aportat ajudes a entitats excursionistes i construït refugis arreu de la província, com el de la Figuera, accepta la proposició de la Junta del CET i aporta per a la realització de l’obra 3.187.557 de pessetes. Això passa al desembre de 1981. Les obres van durar fins el 1983 per tal com a l’hivern era de vegades impossible treballar amb les temperatures gèlides que es poden arribar a assolir al Montsant. De totes maneres, la re – inauguració del refugi Montsant d’Albarca va tenir lloc el 13 de març de 1983, amb un seguit d’actes com una missa d’inauguració, celebrada per mossèn Tomàs, un aperitiu per als assistents i un dinar de motxilla.


Els protagonistes de P3 – Sagrat Cor Besòs\nEls protagonistes de P3\nA P3, durant tot el curs, es fa l’activitat del Protagonista, que consisteix en que cada nen/a és el protagonista durant una setmana fins que s’acabi el curs. S’emporten a casa un peluix perquè passi el cap de setmana i un llibret d’activitats. El dilluns han de tornar tot això a l’escola i un recull de coses per penjar en un racó. Els pares participen venint a fer una activitat senzilla a classe. És una manera de fer-se a conéixer millor per la resta de companys/es de classe.