20 establiments participen en les XVI Jornades Gastronòmiques de la Cuina del Peix de l’Art de Lloret | Blanesaldia\n20 establiments participen en les XVI Jornades Gastronòmiques de la Cuina del Peix de l’Art de Lloret\nPublicat el 02 d'octubre, 2018 - 16:18 CEST\nDe l’1 al 31 d’octubre Lloret de Mar torna a retre homenatge al peix i marisc de la seva costa amb les XV Jornades Gastronòmiques de la Cuina del Peix de l’Art organitzades pel Gremi d’Hostaleria, l’associació de Bars i Restaurants i Lloret Turisme.\nAvui, a l’acte de presentació al restaurant Studio66, Nino Gómez, president de l’Associació de Bars i Restaurants de Lloret, ha explicat que “enguany a les jornades gastronòmiques s’hi han afegit el restaurant Àtics i Studio66 i, en total, tenim 20 restaurants i hotels participants. Recordem que amb aquestes jornades volem recordar el passat pescador de la vila i en especial la Tirada a l’Art, antiga art de pescar que encara celebrem dos cops a l’any, al desembre i al febrer, gràcies a l’entitat lloretenca Xino- Xano”.\nEls preus dels menús oscil·len entre els 29,80 € i els 51 € i inclouen dues hores d’aparcament gratuït als pàrquings municipals i una entrada als Jardins de Santa Clotilde i al Gran Casino Costa Brava.\nL’any passat, durant les Jornades Gastronòmiques del Peix i Marisc, es varen consumir més de 2.500 menús.\nEnric Dotras, president del Gremi d’Hostaleria, ha destacat que “les enquestes mostren l’alta satisfacció dels consumidors del menú tant pel que fa a la qualitat del producte com pel servei i això contribueix a la bona imatge gastronòmica”. Dotras també ha recordat que “tornem a tenir també els menús elaborats pels alumnes dels cicles formatius de grau mitjà de cuina i gastronomia, de serveis en restauració i de pastisseria, forn i confiteria, que es poden degustar a l’aula d’aplicació ubicada a l’Hotel Evenia Olympic Palace.\nEn aquesta línia, Jaume Dulsat, alcalde de Lloret, ha explicat que “divendres passat comunicàvem, durant la visita del conseller Josep Bargalló a Lloret, la propera construcció d’un nou institut escola que ha de permetre descongestionar els altres centres educatius i incrementar l’oferta formativa en graus mitjans en cuina i gastronomia i esports”, que afegeix: “podem dir que els seus alumnes tenen una col·locació del 100%”. L’alcalde també ha anunciat que “avui és un dia important per a Lloret ja que el Gran Casino Royal inicia una reforma integral de prop de 22 milions d’euros i això és una fita més en el procés de reconversió del municipi”. Pel que fa l’estructuració del producte gastronòmic, “seguim treballant amb la Fundació Alicia en dues línies: la línia de salut i ara comencem amb la línia d’identitat, que ha de posar en valor la rica i variada gastronomia del municipi”.\n← La plataforma SOS Costa Brava recela de la candidatura de Reserva de la Biosfera mentre s’explota el litoral Presentació de la nova temporada al Teatre de la Costa Brava Sud →


Inicis… finals! | Històries d'un maratonià qualsevol\nNo crec que quedi ningú de la gent que tinc més propera que no sàpiga que ahir vaig córrer la Cursa de Sant Antoni, i que la vaig fer en un temps de 48 minuts exactes.\nSegurament, doncs, aquesta seria una entrada al blog innecessària, però si resumissim les curses i la meva afició a córrer només al cronòmetre i les “competicions” on participo, aquest blog perdria part de la seva essència.\nSi fos un blog purament atlètic, diria que em vaig quedar a 14 segons del temps de l’any passat. Diria que l’any passat portava un alt ritme d’entrenaments i aquest any, com qui diu, encara vaig trampejant entrenaments amb recuperació total de la lesió.\nPerò, no. No ho és. No és només això.\nAhir va ser l’inici i el final de moltes coses.\nQui m’hagués dit fa pocs mesos que podria penjar una fotografia com aquesta?\nCert, gairebé no se’m veu. Estic parlant amb un company que va amb samarreta taronja. Aquest company és.. el meu jefe!! Sí, quan li vaig dir que Diumenge aniria una Cursa es va animar ràpidament (és un animal competitiu i crec que en breu serà asidu a les curses).\nLa foto no té res. Però fa tres mesos no tenia ni jefe ( No era autònom. Era aturat) ni podia fer una cursa. Per tant, és una imatge molt potent per mi, que marca un 2015 molt diferent al 2014.\nPel que fa a la cursa en sí… a l’inici semblava que tot estigués a punt.\nJo em veia preparat. A més, aquest any, també novetat, la barba ja començava a tenir un volum un xic digne, després de passar unes Festes de Nadal on semblava allò que en diuen ” un homeless”.\nVaig plantejar la cursa amb el meu mantra runneril i vital.. Paciència i constància. Els dos primers kilòmetres els vaig fer frenant-me una mica, deixant que molta gent em passés pel davant. Va ser a partir del rètol del km3 on vaig marcar-me un ritme constant que esperava mantenir fins l’arribada.\nAl km 5, moment d’aquesta imatge tallada\nportava un temps de 24:08. Vaig pensar, suposo que fruit de la pròpia inseguretat sobre la meva resistència, que em passaria igual que a Nassos i patiria molt als kms 7-8. Mentalment vaig pensar que el segon parcial seria més lent (a més, tocava pujar Paralel) i els faria en 24:30 – 24:45 aproximadament. En definitiva, amb una mica de sort ens quedavem en uns 49 raspats, que ja era un minut més ràpid que a Nassos 18 dies enrere.\nContràriament al que pensava, sense forçar veia que cada kilòmetre anava sent més ràpid que l’anterior. Potser el tram del Paralel va ser un xic més lent, però tot i així era un ritme més ràpid que l’esperat.\nAmb això que vam arribar a Gran Via i Urgell on el recorregut era més favorable i el ritme va augmentar bastant, tot i que tampoc vaig deixar de saludar als amics de WeRunBarcelona, com podeu veure…\nVal a dir que en aquests darrers trams vaig tornar a creuar-me amb molts que em passaven alegrement al km. 1 i 2. I puc assegurar que no se’ls veia tant alegres aquest cop.\nAmb això que, com tot a la vida, arribàvem al final. Un final molt millor de l’esperat. Un final d’aquells que en dirien optimista, per allò d’acabar escrivint en línia de pujada. Un darrer kilòmetre que potser és el kilòmetre més ràpid que he corregut en cursa, ja que vaig calcular que el vaig fer en 4’25” aproximadament. Suposo que l’sprint final va ajudar\nAmb això que vam creuar la línia d’arribada trobant-me gent que em preguntava com havia anat, si estava content i aquestes coses. Crec que la meva (encara més) incapacitat per vocalitzar i la meva mirada perduda els va persuadir per deixar-me marxar per poder-me hidratar. Més tard, ja a casa, tornava a rebre un d’aquests diplomes que tanta il·lusió em fa rebre…\nUn diploma que tira pel terra les meves previsions, per conservadores!! Vaig córrer la segona meitat més ràpid que la primera! I puc assegurar que quan això passa, mola molt!!!\nUn diploma que marca el final d’una cursa. Un diploma que marca un bon final d’una magnífica cursa. Un diploma que pot marcar el final de moltes coses. Potser a partir d’ara ja és moment de deixar enrere les visites al metge i és moment de pensar, de manera progressiva i responsable, en nous diplomes.\nPotser, doncs, que sigui el moment de donar certes fases per finalitzades. O potser que sigui el moment de buscar nous inicis.\nVes a saber… ja deia jo que en aquest blog, encara que no ho sembli, no parlo només de córrer…


Recta final de la Festa Major de la Seu 2017 — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Recta final de la Festa Major de la Seu 2017\nRecta final de la Festa Major de la Seu 2017\nEl correaigua i la festa de l'escuma, l'actuació de la Principal de la Bisbal, contacontes, teatre, una festa 'holi' i l'actuació del DJ Nuncarguense, activitats festives del dimarts 29 d'agost. Nou multitudinari i emotiu Correfoc dels Diables de l'Alt Urgell\nCorrefoc de la Festa Major de la Seu 2017\nLa Festa Major de la Seu d'Urgell arriba a la seva recta final aquest dimarts, 29 d'agost, amb diversos actes al carrer i l'actuació de la Principal de la Bisbal, que ja suma més de cinc dècades venint a la ciutat de manera ininterrumpuda. El conjunt musical empordanès oferirà a la plaça de Catalunya un concert a dos quarts de 6 de la tarda, seguit d'una audició de sardanes a les vuit del vespre i un ball a partir de dos quarts de 12 de la nit.\nEl programa d'actes s'enceta a les 11 del matí, al passeig de Joan Brudieu, amb un contacontes a càrrec de Mireia Pellicer i Isidre Domenjó. A la tarda hi ha previstos a les 17.00 hores el correaigua i la festa de l'escuma, amb els Diables de l'Alt Urgell al capdavant. El recorregut s'iniciarà al carrer de Josep de Calassanç i finalitzarà a la plaça dels Oms. D'altra banda, a les 19.00 hores, la companyia Fadunito durà a terme l'espectacle de teatre al carrer 'Límits', al pati de la Biblioteca Sant Agustí. A proposta del Consell Municipal d'Adolescents, a les 19.45 hores es tornarà a organitzar una festa 'holi' a la plaça de les Monges.\nLa nit es tancarà a l'Espai Casetes amb una disco mòbil amb la sessió a càrrec de l'alturgellenc DJ Nuncarguense.\nMultitudinari i emotiu Correfoc\nLa Festa Major ha tornat ha viure aquest dilluns un multitudinari Correfoc, a càrrec dels Diables de l'Alt Urgell. Malgrat les previsions de pluja, el temps va respectar el desenvolupament de l'acte, que va comptar enguany amb la participació del grup Batokatú Oliana. El centre històric de la Seu es va omplir novament de veïns i visitants, que van seguir el recorregut dels diables. L'emotiu espectacle d'introducció i sortida del correfoc va rememorar enguany els Jocs Olímpics del 92.\nA l'Espai Casetes, els valencians Aspencat van omplir de gom a gom la carpa, amb una potent posada en escena i amb un públic jove i entregat que va corejar moltes de les seves cançons. El grup de la Marina Alta va ser precedit per les versions dels urgellencs Van-D-Rock (en el marc del Seu Rock) i la nit la van completar Zapping i DJ Marsal Ventura.


BIOGRAFIA del GENERAL MORAGUES | COL·LECTIU MORAGUES\nBIOGRAFIA del GENERAL MORAGUES\n(Sant Hilari Sacalm, 1669 – Barcelona, 1715) va ser un militar, que va lluitar pel bàndol austriacista a la Guerra de Successió, i Fill Il·lustre de Sant Hilari Sacalm.\nJosep Moragues i Sobrevia, que més endavant signarà Josep Moragues i Mas, va néixer al mas Moragues de Sant Hilari Sacalm i feia vida de pagès propietari quan, per diverses circumstàncies, es veié implicat en els moviments que es donaven a diferents llocs d’aquestes contrades, de catalans contra tropes franceses que molt sovint envaïen i ocupaven part del territori català.\nCasat amb Cecília Regàs, d’Arbúcies, per parentiu es relacionà amb grups d’Osona que tenien problemes de tot tipus amb la gent de la contrada i que solien acabar de manera violenta. Posteriorment entroncà amb els que s’anomenaren “vigatans”, gent de la Plana que mostraven una forta oposició a les continuades penetracions de l’exèrcit francès, la qual cosa es traduïa en un fort sentiment antifrancès. Això s’accentuà amb la designació del monarca Borbó Felip V com a rei d’Espanya a la mort, sense descendència, del darrer Àustria, Carles II, l’any 1700, malgrat que Catalunya el reconegué a les Corts de Barcelona de 1701.\nSota els auspicis de mantenir una política d’equilibri promoguda per Anglaterra, que ja s’havia buscat aliats, es donà a la zona una forta oposició al rei francès i es veié amb simpatia la candidatura de l’arxiduc Carles d’Àustria (Carles III) proposat pels aliats. Seria la Guerra de Successió.\nMoragues, junt amb altres patriotes catalans, fou un dels signants del pacte dels Vigatans a la capella de Sant Sebastià, que havia de portar al pacte de Gènova, el compromís dels catalans d’aportar sis mil homes armats quan els anglesos tornessin a desembarcar a Barcelona (1705). D’aquesta manera els Vigatans prenien una posició contrària a la dels filipistes, coneguts com botiflers, i el conflicte bèl·lic esclatà. Moragues es destacà en la lluita en diferents indrets i anà agafant un considerable prestigi com a cabdill de grups armats.\nFins el 1707 formà part del Regiment de Reials Guàrdies Catalanes, el regiment d’elit català de l’exèrcit, i ben aviat ascendí en l’escalafó militar arribant a general de batalla, el grau més important de tots els combatents catalans. A inicis del 1707 fou nomenat governador de Castellciutat, fortalesa militar a la Seu d’Urgell, que havia de protegir la zona fronterera de les entrades dels francesos. En aquesta època hem de situar el seu nou casament, un cop vidu, amb Magdalena Giralt, de Sort (Pallars Sobirà).\nLa guerra tingué diferents alternatives, però després de la derrota a la batalla d’Almansa (1707) l’avenç de les tropes borbòniques fou ja manifest, malgrat que es produirien noves embranzides cap al centre de la Península, i per tant el conflicte agafava un caire contrari als interessos de Carles III. Quan aquest esdevingué emperador d’Àustria el 1711, després de la mort del seu germanastre, la situació canvià radicalment perquè ara eren els anglesos els més interessats a aturar la guerra davant el poder que podia arribar a tenir el nou emperador.\nEl Tractat d’Utrecht (1713) suposava que anglesos, holandesos i austríacs rescindien l’aliança creada contra França i Felip V a canvi de concessions territorials. Els interessos de Catalunya no es tingueren en compte malgrat els compromisos adquirits i signats amb els aliats. Els dirigents catalans d’aquells moments optaren per seguir la guerra davant les poques alternatives que se’ls presentaven de mantenir l’estatus anterior al conflicte. El 1713, Moragues rendeix Castellciutat als borbons però seguirà lluitant a les comarques interiors de Catalunya i, finalment, a Barcelona, que caigué després del Setge de Barcelona l’11 de setembre del 1714.\nAcabada la guerra\nEn acabar la guerra es va retirar amb la seva família a les seves possessions de Sort, on es mantenia allunyat de la política. Al cap de poc, fou reclamat pel capità general a Barcelona, on se li requisà la documentació i se li posà vigilància. Tement un arrest per conspiració, intentà embarcar-se cap a Menorca, recentment esdevinguda possessió britànica. És reconegut pel capità del vaixell, que el retorna al port de Barcelona. Amagat a Montjuïc, a l’espera d’un segon vaixell, i després de ser delatats, els fugitius foren presos el 22 de març.\nJudici i mort\nMoragues i els capitans Jaume Roca i Pau Macip, foren jutjats, torturats i morts de manera infamant el dia 27 de març de 1715. Se’ls van retirar públicament tots els honors militars, se’ls descalçà i foren vestits amb una camisa de penitent, arrossegats posteriorment pels carrers de Barcelona per un cavall fins arribar al patíbul, on foren morts a la forca i esquarterats.\n“Josep Moragues, per haver comès el crim d’una repetida rebel·lió, haver abusat dues vegades de la clemència reial, finalment, la tercera vegada, fou pres i executat per la justícia.”\nEl record del general Moragues\nJosep Moragues és recordat com a un dels mes importants defensors de la causa catalana a la guerra de successió. Això fa que molts l’hagin considerat com a heroi i màrtir de Catalunya. Encara avui, es un símbol de catalanitat per molta gent. El 1991 el poble de Sant Hilari Sacalm erigí l’actual monument que es pot veure a la plaça Josep Moragues, obra de l’escultor Domènec Fita.\nkamevave (07:22:19) :\ngracies per la teva informació, que m’ ha servit d’ ajuda 😀\nRespon a kamevave Cancel·la la resposta\nSOBIRANIA I JUSTICIA


Displaying items by tag: Ludovic Fabregas\nLa passada setmana Barça TV va presentar aquest excel·lent reportatge per conèixer els orígens del pivot blaugrana; un francès de família catalana que somiava amb jugar al Barça i que amb 22 anys és un referent de l’handbol mundial.\nLudovic Fabregas: “Jugar al Barça és un somni per a mi i la meva família”\nEl jove jugador francès, campió de la VELUX EHF Champions League a la temporada 2017/18, ha estat presentat com a nou jugador del Barça Lassa al Palau Blaugrana.\nEl Barça confirma els fitxatges de Ludovic Fabregas i Thiagus Petrus\nAquesta setmana el Barça ha confirmat dos fitxatges que ja es coneixen extraoficialment, però que per fi s'han confirmat. Es tracta del nordcatalà Ludovic Fabregas i del brasiler Thiagus Petrus.\nEl nord-català Ludovic Fàbregas jugarà al Barça\nDesprés d’uns dies de rumors dispersos i de nervis a Montpeller, Ludovic Fàbregas ha confirmat que abandonarà l’equip francès quan venci el seu contracte actual (estiu de 2018).\nFàbregas i Balaguer entre els més efectius del Mundial\nDos catalans destaquen de manera especial per la seva efectivitat. No són els que més gols han fet, però Fabregas i Balaguer destaquen en unes llistes iguals d'importants, les de percentatge d'encert.\nEl Montpeller de Fabregas sorprèn el PSG a la Final de Copa\nEl Montpeller va aprofitar el factor pista (jugava a casa) per aconseguir alçar el títol de la Copa de la lliga Francesa, la LNH, per sobre del totpoderós PSG Handball.\nDestacada presència catalana a la Final-4 de la Copa de la Lliga Francesa\nAquest cap de setmana Montpeller acull la interessant Final a Quatre de la Copa de la lliga Francesa, la LNH, amb una destacada presència de jugadors catalans. Vegem-ho.\n"Un català a la millor selecció d’handbol del món", a la Fosbury\nEl reportatge mensual que publiquem a la Revista Digital FOSBURY (revista.fosbury.cat) aquest mes de desembre ha estat dedicat al nordcatalà Ludovic Fabregas.


Últimes dades de les Casernes de Sant Andreu\nActuació de la Creu Roja a les Casernes de Sant Andreu (fins al 27 de novembre de 2003)\n· Són dades del passat dijous 27 de novembre del 2003.\n· De moment s’han atès 641 persones immigrants no comunitàries\n· La mitjana d’edat és de 30 anys.\n· Hi ha hagut 329 sortides físiques de les Casernes, que suposa un 51 % de les persones que estem atenent.\n· El 17,63% són persones procedents de Ghana, el 17,78% del Marroc, un 11,70% de Geòrgia, un 8,74 % de Bulgària, un 7,96% d’Algèria, un 6,08% de Rumania, 4,52% de Bòsnia, i la resta són de 37 nacionalitats diferents.\n· S’han realitzat 2.245 entrevistes (hi ha persones a les quals se’ls hi ha fet 2, 3 i 4 entrevistes).\n- Ajudes de farmàcia o Allotjaments d’emergència\n- Accions d’urgència sanitària o Accions d’urgència psicològica o Promoció de les condicions de vida i salut\n- Distribució d’aliments de manera puntual\nGemma Rosas (Dep. Comunicació)


Hotel Marc'Aurelio Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Gregorio XI 141, Aurelio i Monteverde, Roma, Itàlia, 00166 - Veure al mapa\nBarri Aurelio i Monteverde Nomentano Roma Est Appio Latino Eur i Garbatella Aurelio i Monteverde Aurelio i Monteverde El Vaticà El Vaticà Nomentano\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Marc'Aurelio està situat idealment a Aurelio and Monteverde; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Villa Carpegna, Pati de la Pinya, Jardins Vaticans.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Roma. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Hotel Marc'Aurelio és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Roma.\nTots els tipus de viatgers (597) Parelles (264) Viatgers en solitari (129) Famílies amb infants petits (58) Famílies amb infants grans (56) Grups (87)


Viatge a la Cabília a través de les Trobades de Música Mediterrània - Diari de Girona\nViatge a la Cabília a través de les Trobades de Música Mediterrània\nUnes 2.500 persones es van acostar a l'Illa Cultural i més de 300 van assistir als concerts nocturns\ntorroella de montgrí | mireia gràcia 04.04.2016 | 07:05\nUn dels tallers que es van dur a terme va ser el de percussió. museu de la mediterrània\nDesprés de tres dies d'activitat intensa i sobretot de molta música i dansa a Torroella de Montgrí, l'11a edició de les Trobades de Música Mediterrània van posar el punt final amb un vermut a la plaça de la vila. Tant els inscrits als tallers, com els artistes convidats i el públic del carrer es van aplegar al nucli per celebrar amb un intercanvi de danses i música aquesta darrera edició dedicada a la Cabília, un territori de cultura amazig situat al nord-est d'Algèria i d'on provenen "gran part dels immigrants del nord d'Àfrica que hi ha a Catalunya", segons assegura la coordinadora de les Trobades, Mireia Mena.\nMena va valorar molt positivament l'experiència de la trobada i va posar en relleu l'ambient de germanor que es va crear durant els tres dies de festival: "No busquem músics que siguin tocats i posats, és a dir: que toquin i marxin, sinó que connectin amb la gent d'aquí. I ?realment ho hem aconseguit".\nLa coordinadora de l'esdeveniment també va destacar l'encert amb el canvi de dates, ja que "tenir per a nosaltres el carrer ens ha permès expandir-nos", afirmava. Gràcies a aquesta expansió, a ?banda dels concerts de divendres i dissabte a la nit als quals van ?assistir unes 300 persones en total, ?enguany es va estrenar l'Illa ?Cultural, un espai dedicat a la ?música ?tradicional i la cultura ?popular amb parades, actuacions, tallers per a públic familiar i jocs per on van passar unes 2.500 persones. Aquest espai va ser la mostra més clara ?d'una de les essències de la ?Mediterrània: el carrer com a espai de descoberta, intercanvi i trobada.\nLes Trobades de Música compten amb dos eixos principals: els ?tallers i les activitats públiques. ?Enguany es van programar tallers de dansa, cançó i percussió als quals es van inscriure una quarantena de participants, "principalment músics professionals o semiprofessionals i gent a qui li agrada molt la dansa", explicava Mena. Les activitats obertes, en canvi, van comptar amb públic divers.


Núria Albertí | Núria Albertí\nAvui una professora em deia adeu. L’any que ve es jubila. Hem estat veient-nos 12 anys. Cada any he vingut a escriure poemes amb ella i altres mestres, tant a les classes com a la biblioteca. M’han vist embarassada i … Continua llegint →\nUn nou curs arriba. Comencen les agendes noves (per a mi l’any comença amb el curs escolar!) i decidir quines activitats, sortides i visites farem amb els alumnes. Fa poc vaig llegir que llegíem les notícies per saber coses del … Continua llegint →\nAquest dissabte 12 d’abril a les 12am a la Biblioteca Central de Cerdanyola presentem Poemes de flors i abelles, juntament amb els altres tres títols de la col·lecció Olívia de poesia per nens de 0 a 5 anys. També viurem … Continua llegint →\nAcostar la poesia als nens és una oportunitat per millorar el seu vocabulari, la gestió de les seves emocions, la seva sensibilitat… fes que despertin al poeta que tots porten dins! Tot això segons la metodologia RimaRiures. Aprendran i s’ho … Continua llegint →


Mor Cebrià Pifarré, monjo de Montserrat des de feia 57anys - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMor Cebrià Pifarré, monjo de Montserrat des de feia 57anys\nVa ser professor de Teologia patrística i de Teologia espiritual i va publicar una iniciació als Pares de l´Església\nredacció 05.01.2016 | 12:15\nAquest matí ha mort al Monestir de Montserrat el P. Cebrià M. Pifarré i Clapés. Tenia 75 anys i en feia 57 que era monjo. La missa exequial tindrà lloc el proper dijous, 7 de gener, a les 10.45h, i serà presidida pel P. Abat Josep M. Soler –es podrà seguir en directe a través de Montserrat Ràdio (100,6FM / www.montserratradio.cat) i per Montserrat TV (www.montserratcomunicacio.cat).\nEl P. Cebrià M. (Ignasi de Loiola) Pifarré i Clapés va néixer a Barcelona el 16 d´abril de 1940. Va entrar al noviciat del Monestir de Montserrat el 26 de juliol de 1958; la professió simple la va fer el 6 d´agost de 1959 i la solemne el 15 d´agost de 1962. Va ser ordenat sacerdot el 29 de juny de 1965.\nEs va llicenciar en teologia al Ponticifi Ateneu de Sant Anselm de Roma (1966-1969). Entre el 1970 i el 1980, a més de col·laborar en l'animació de grups juvenils a l'Hostatgeria del Monestir, va ser responsable del Noviciat, on va impartir classes d'història de l'espiritualitat monàstica. Va residir dos anys a l'Institut Ecumènic de Tantur, a Jerusalem (1980-1982)), on va conèixer les litúrgies de l'Església d'Orient i va treballar en la seva tesi sobre la cristologia d´Arnobi el Jove (publicada l´any 1988), un autor llatí del s. V. Després d'algunes estades a Roma, i un cop obtingut el doctorat en Teologia (1985), va donar classes de Teologia patrística i de Teologia espiritual a Montserrat, a l'Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona, a la Facultat de Teologia de Catalunya i a altres Instituts de Teologia. A més de diversos articles i estudis de litúrgia i d´espiritualitat monàstica, va publicar una iniciació als Pares de l'Església: "Literatura cristiana antiga" (Publicacions de l´Abadia de Montserrat, 2008).


Terra Nova | La Finestra Digital\nJa sabem que dues de les passions de Steven Spielberg són la Segona Guerra Mundial i els dinosauris i altres criatures prehistòriques. Així que aquestes no podien faltar en les seves incursions televisives com a productor. Satisfeta la primera afició amb “Band of Brothers” i “The Pacific”, ara aborda la segona amb “Terra Nova”.\nAixò sí, perquè la seva nova aventura no tingués el mateix look que ”Jurassic Park” va exigir traslladar el rodatge de Hawaii a Australia. Allà, a finals del 2010, va néixer “Terra Nova” una de les sèries més anticipades d’aquesta temporada i gran aposta de la FOX que, confiant en els grans noms que hi ha darrera (Steven Spielberg, Peter Chernin, Brannon Braga (24) i David Fury (Lost)), es va saltar el procés habitual d’evaluar primer el pilot i va ordenar directament la producció de 13 capítols.\nPer ara, però, els resultats recollits es queden en el regular i estan per sota de les expectatives que tenia la cadena. Tot i la promoció que se n’ha fet, l’audiència pel pilot es va quedar en els 9 milions d’espectadors, una xifra que en el costat positiu ha baixat poc en els capítols posteriors. L’acollida per part de la premsa especialitzada també s’ha quedat en el ‘bé’ amb unes notes mitges de 6.5 sobre 10.\n“Terra Nova” ens presenta un món moribund a l’any 2149, una terra destrossada amb aire irrespirable on les famílies viuen en búnkers i està terminantment prohibit tenir més de dos fills per evitar la superpoblació. Però encara hi ha lloc per l’esperança. Un experiment científic ha portat un grup d’humans seleccionats a través d’un portal temporal cap a 85 milions d’anys enrera, per intentar trobar en el passat una garantia pel futur del planeta. En aquesta aventura s’embarquen els Shannon, un matrimoni format per la brillant metgessa Elizabeth (Shelley Conn, Mistresses) i el policia Jim (Jason O’Mara, Life on Mars), els seus fills adolescents Josh (Landon Liboiron) i Maddy (Naomi Scott), i la petita Zoe (Alana Mansour), que mantenien amagada de les autoritats. Junts arribaran a Terra Nova, la colònia que els peregrins han establert al món primitiu i que dirigeixen el comandant Nathaniel Taylor (Stephen Lang, Avatar) i la seva mà dreta, la tinent Washington (Simone Kessell). Però el lloc és un paradís ple de perills i misteris, un reducte de civilització que més enllà de les seves muralles s’obre a una terra encara salvatge que els humans han de compartir amb criatures prehistòriques i els Sixers, un grup d’humans escindits de la colònia capitanejats per l’enigmàtica Mira (Christine Adams).\nEn aquest nou entorn tant ple d’oportunitats com de dificultats i secrets, els Shannon hauran de reconectar com a família, per la seva banda Jim i Elizabeth han refer una llar afectada per un llarg temps de separació i per l’altra els joves Josh i Maddy han de créixer com a persones en un món estrany mentre troben l’amor en les figures de Skye (Allison Miller) i Reynolds (Dean Geyer).\nAmb aquest plantejament, “Terra Nova” és una sèrie que dóna per explorar molts gèneres i temes, que navega per la ciència ficció, l’aventura i el drama i fins i tot s’embarca en l’exposició sobre tota classe de dilemes morals, el paper dels humans en la destrucció del planeta, el xoc d’interessos entre ciència, poder i religió, o la democràcia en la construcció d’estructures socials. Potser massa? En aquest cas sembla que sí i sobretot perquè en cap d’aquestes facetes se surt del cliché que un pot esperar de Spielberg. Els efectes especials estan bé, el disseny d’aquest món primitiu està ben treballat, els actors estan correctes sense ser espectaculars, però al fons li manca molta personalitat i originalitat.\n“Terra Nova” no és pas una mala sèrie, té forces ingredients combinats per gaudir d’una mica d’acció, una mica d’intriga i molt de focus als personatges de la família principal. Però ja avançada aquesta primera temporada, a la sèrie li veig dos problemes principals. Un és que sovint dóna la sensació de ser un embolcall massa bonic i grandiloqüent pel que no deixa de ser un drama familiar. I és que les escenes que giren entorn als conflictes dels Shannon es mengen una trama en la que hi podria haver molt més lloc per l’acció i la intriga. A “Terra Nova” se li intueixen altres temes de fons, altres secrets i misteris que donaran interès a la trama, però per ara aquests avancen massa poc a poc i queden diluïts entre la resta. Si la sèrie quedés més compensada en aquest aspecte guanyaria molts punts.\nI l’altre és que també massa sovint deixa veure en excés les fonts en què s’inspira, doncs en els capítols que portem ja hem vist unes quantes escenes “inspirades” en “Jurassic Park”, “Avatar” o “Depredador” per no mencionar una directament copiada dels “Pájaros” de Hitchcock. Tot plegat fa que “Terra Nova” deixi la constant sensació de que tot i no estar malament tampoc ens aporta res de nou que la faci una sèrie memorable per mèrits propis.\nCreadors: Kelly Marcel i Craig Silverstein\nGuió: Kelly Marcel, Craig Silverstein, Brannon Braga\nDirectors: Jon Cassar, Alex Graves, Nelson McCormick\nIntèrprets: Jason O'Mara, Stephen Lang, Shelley Conn, Landon Liboiron, Naomi Scott, Alana Mansour, Christine Adams, Allison Miller, Mido Hamada, Rod Hallett, Simone Kessell\nDurada dels capítols: 45 minuts\nData d'estrena:26 de setembre de 2011\nAlana MansourAllison MillerChristine AdamsCraig SilversteinJason O'MaraKelly MarcelLandon LiboironMido HamadaNaomi ScottRod HallettSeries USAShelley ConnSimone KessellStephen LangSteven Spielberg


Blusó Artel ratllat amb adorns llisos\nEl blusó amb coll rodó d' Artel, es lliga amb sis botons del mateix color que l'adorn. Peça d'adorn de 5 cm d'ample en totes les butxaques. Màniga curta i ampla (no molesta per treballar). Peça sense entallar amb dues pinces al pit (major facilitat de moviment). Dues butxaques davanteres de 20 cm de llarg x 15 cm d'ample. Una butxaca de pit de 15 cm de llarg x 12 cm d'ample.\nTeixit molt fresc, de gran duració.\nComposició: 50% Pes 50% Cotó\nPantaló Artel de dona negra amb goma\nBrusa Artel màniga curta blau ratllat\nSabata mycodeor Velcro blanca o negra\nPantaló Artel goma y cordó cintura


Exercici físic |\n← Continuem preparant el Nadal\nUs convidem →\nPosted on 19/01/2012\tby Nutrició Badalona - Sant Adrià\nDesprés del Nadal, és difícil tornar a la rutina diària, però hem d’incorporar novament els hàbits saludables.\nMolts cops tenim la sensació d’estar massa cansats per fer exercici, però de fet aquest ens ajuda a sentir-nos amb més energia. D’altra banda, ens ajuda a dormir millor i també a relaxar-nos.\nPracticat de manera habitual disminueix l’estrès, l’ansietat, la depressió i millora la salut mental en general. En el cas de la canalla afavoreix la relació amb els altres i créixer millor, més alegres i més sans.\nEns permet prevenir i tractar l’excés de pes perquè regula la gana i augmenta el nombre de calories que es gasten cada dia, prenent així un protagonisme inigualable com a modificador dels factors de risc cardiovasculars.\nLa normalització del sobrepès té conseqüències favorables sobre la pressió arterial, la dislipèmia i els trastorns del metabolisme del sucre.\nContribueix a regular la pressió arterial diastòlica i sistòlica. El nivell de colesterol total disminueix amb la pràctica regular de l’exercici físic, però el més important és l’augment del colesterol HDL (colesterol protector) i la disminució del colesterol LDL (colesterol perjudicial). En el cas de la diabetis, juntament amb la dieta correcta, permet disminuir la dosi d’insulina o de medicació oral.\nTeresa Avilés i Patricia López, Infermeres Comunitàries EAP Sant Adrià-1


Coses que no sabeu sobre Mirai Nagasu - Esports\nGetty Images Per Carmen Ribecca/15 de febrer de 2018 10:14 am EDT\nEl patinador olímpic estadounidenc Mirai Nagasu ha fet història dues vegades als Jocs Olímpics d’hivern de 2018 a Pyeongchang, Corea del Sud. Primer, es va convertir en l’única dona nord-americana que va aterrar un triple axel a la competició olímpica i una de les seves només vuit dones que ho han fet mai en competició, període, una actuació que va ajudar els Estats Units a guanyar un bronze en la prova de l’equip de patinatge artístic. Segonament, és l’única dona nord-americana que ha tornat mai als Jocs Olímpics després de “haver faltat una edició” segons Equip EUA. (Nagasu va estar a l'equip el 2010, però no va fer el tall el 2014, més que en un minut.) Però la millor part de la història de Nagasu?\nEncara no ho ha fet. A partir d’aquest escrit, encara ha programat competir a laesdeveniments de patinatge individual, on estem segurs que tornarà a enlluernar els jutges i el públic internacional. Mentre esperem per veure quina sorpresa té a la botiga, mirem alguns dels fets menys coneguts i fascinants sobre la sensació de patinatge artístic d’Amèrica.\nFeu la culpa a la pluja\nEn parlar amb la NBC, Nagasu va revelar que la seva obsessió de tota la vida amb el patinatge artístic va començar com una cosa fluïda. Amb només cinc anys, els seus pares ja la van empènyer a perseguir el golf perquè sentien que oferia “tantes oportunitats i grans beques”. Però un dia va ploure, així que en lloc d’anar al camp de golf van anar a una pista de gel. Va ser per Nagasu, que es va enganxar a patinar.\nPerò enganxeu-li les matèries LPGA inclinades, perquè Nagasu no va renunciar a canviar els enllaços per sempre. El 2009, mentre parlava a la cimera de mitjans del Comitè Olímpic dels Estats Units (a través de laLos Angeles Times), Nagasu va dir que una ronda o dues sonen bé 'quan necessita' una excusa per colpejar alguna cosa 'i alleujar el seu estrès'. Potser no es convertirà mai en 'el proper Tiger Woods', ja que sospitava que els seus pares sempre havien somiat amb ella, però alguna cosa ens diu que estan molt orgullosos del que ha aconseguit.\nAquest triple eix no va passar durant la nit\nIgual que probablement Michael Jordan no ho va fer baixar de la línia de llançament lliure en el seu primer intent, Nagasu es va dedicar a un treball seriós abans de realitzar una maniobra de rècord en el seu esport. Segons Equip EUANagasu, que té 24 anys en el moment d’aquest escrit, practica el triple eix des de fa gairebé una dècada perquè “sempre ha volgut empènyer els límits”.\nDe fet, el salt, que diu que practica més de 10 vegades al dia, li és tan familiar ara que ni tan sols va reaccionar a l’enganxament del desembarcament per primera vegada a la competició el setembre del 2017. mesos al final de la seva selecció per a la Selecció Olímpica dels Estats Units al desembre del 2017, i Nagasu estava pràcticament a punt per acceptar els reconeixements.\n'Hauríeu de guanyar-ho molt bé', va afegir, afegint, 'estic orgullós d'aquest fet. Crec que és alguna cosa que puc fer servir al meu avantatge i espero ser recompensat per això ”.\nAmb una medalla de bronze a la bossa, diríem que només comença a obtenir aquestes recompenses.\nDe Ice Girl a campiona olímpica\nDesprés de la rèplica actuació olímpica de Nagasu, internet (empresa actual inclosa) es va agafar ràpidament sobre totes les pedres que podien trobar per descobrir detalls sobre la seva vida. Un d’aquests descobriments va ser el seu temps treballant per a l’Avalanche de Colorado de la NHL com a ‘noia de gel’, que pel que podem dir, és bàsicament com una noia d’anell de boxa que fa la feina d’un zamboni mentre es vesteix com una animadora.\nAquesta descripció decididament desagradable a part, Nagasu, un natural californià que va obtenir la feina amb l'equip de Colorado després de traslladar-se a l'estat del centenari per entrenar-se a la seu del Comitè Olímpic dels Estats Units, no va importar el concert. El 2014, ella ha tuitejat una foto de grup alegre amb tota la tripulació de les nenes de gel d'Avalanche. Aleshores, el 2018, es va divertir amb el que era essencialment el seu treball a temps parcial de Hooters-cambrera a gel, després que una notícia local ho destacés.\n'Obteniu el pagament per patinar d'alguna manera!' ellaha tuitejatjuntament amb les llàgrimes de riure emoji.\nHo va desaprofitar molt per desconcertar\nLa primera experiència olímpica de Nagasu no va ser tan triomfant com la seva experiència del 2018. Amb només 16 anys, Nagasu es va incorporar a l'equip de patinatge artístic femení dels Estats Units el 2010 per als jocs disputats a Vancouver. Tot i que no va aconseguir medalla, Nagasu encara va donar una impressionant actuació, segons NBC, que va assenyalar que 'va obtenir la millor puntuació personal en el patí lliure' malgrat que mai no havia competit als Mundials del sènior. abans o abans, ja havia guanyat medalles del circuit del Gran Premi\nLa pròpia Nagasu semblava perdre de vista que havia aconseguit un assoliment personal malgrat haver caigut un lloc al podi. En una entrevista separat de la NBC, va reflexionar sobre el seu debut olímpic. 'Crec que fa vuit anys que crec que era massa jove per gaudir de tots els moments.'\nHeartbreak amb un costat de patates fregides\nDesprés dels seus primers Jocs Olímpics, Nagasu es va fixar a Sochi el 2014, però segons Punter de mort, no va poder “continuar millorant” després de Vancouver, tot i que va guanyar el tercer lloc als Campionats Nacionals dels EUA el 2014. Això va donar lloc a la controvertida decisió del Team USA de passar per sobre de Nagasua favor d’Ashley Wagner, que va quedar quarta als Campionats Nacionals dels Estats Units, però que va tenir unes estadístiques de carrera global més impressionants que Nagasu.\n'Per descomptat, va ser desolador', va dir Nagasu Equip EUA del mató. Però és així com la vida gira. ... Potser no sempre esteu d’acord amb les decisions que feu, però és com reaccioneu a elles i com feu més fort amb elles i com apreneu com a persona ”.\nLa seva primera reacció va ser commisorar amb el patinador masculí i l'estrella de divulgació similar Adam Rippon del 2018, que tampoc no va fer el tall de Sochi. Parlant amb NBC, Rippon va recordar com ell i Nagasu van decidir ofegar les seves penes juntes a les hamburgueses i les patates fregides. 'Hem pujat al terrat de casa seva i estàvem a menjar a l'interior del N-Out perquè estàvem tan molestos que no vam estar als Jocs Olímpics', va dir.\nÉs evident que tots dos atletes van rebotar de forma gran (Rippon també va treure una medalla de bronze a Pyeongchang), però no davant de serioses cerques d’ànimes.\nGairebé penjava els patins\nPer a un aspirant a l’Olimp, no fer l’equip nacional és un cop devastador. Al cap i a la fi, generalment l’objectiu de tota la vida d’entrenar i preparar-se. Tot i que ja havia fet l'equip una vegada, Nagasu va tenir un dur rebuig al 2014. Parlant amb Equip EUA, va dir, 'volia rentar-me les mans del patinatge artístic, però també vaig pensar en com deixaré de sortir a causa d'una decisió que ni tan sols estava a les meves mans. No m'agradava que no fos 'he fet el millor que puc i ha arribat el moment de seguir endavant'.\nIgual que el veritable campió que ha resultat ser, Nagasu va dir que va optar per utilitzar la seva infelicitat i decepció com a motivació. També va agafar la captura de Sochi de la manera més respectuosa possible, dient que mentre no estava d’acord amb la decisió, es desprèn de l’autoritat dels EUA de patinatge artístic a l’hora de triar els atletes que consideren que són els adequats per a un equip olímpic. 'Així que estic al meu costat amb la federació i estic orgullós de formar part del Team USA', va dir. Parla sobre una mentalitat guanyadora.\nTé un tatuatge: no, no és aquell\nAbans que el seu nom esdevingui sinònim de triple eix, Nagasu es va convertir en una sensació viral gràcies al que semblava ser un gegant tatuatge dels EUA a la cuixa superior dreta. Twitter, per descomptat, ho era immediatament sobre el casTot i que els fabricants de KT Tape van ser resolts tot ràpidament, que és una mena de bandatge esportiu que alleuja el dolor.\nTenint en compte una oportunitat de màrqueting impagable que altres marques matarien, el compte oficial de Twitter de KT Tape tanqueu tot amb la comercialització improvisada: 'Tothom es pregunta, però això no té cap tatuatge a la cama de @ mirai_nagasu, això és #KTTape PRO USA tape! Estem orgullosos de proporcionar alleujament del dolor i #TeamUSA. '\nEn un recorregut interessant cap al misteri del tatuatge de la cinta KT que mai va ser, Nagasu en realitat té una mica de tinta: un símbol gairebé invisible al canell que s’adapta a un - qui més? - la seva BFF i la seva companya patinadora Rippon. Va vessar el te a les seves tates Yahoo, dient que eren la seva idea, però Nagasu els va escollir. 'És un cercle amb dues línies a través i és un glif que significa poder', va dir Rippon, que va afegir com es feia amb tinta blanca, de manera que 'es poden amagar prou bé'.\nAllà vas, teòrics de la conspiració a Internet, tenies raó. Nagasu ho fa tenir un tatuatge, simplement no el que heu posat els barrets de làmina.\nCreus que la seva Triple Axel és agradable? Espereu que la veieu Paso Doble\nLa temporada 6 del reality show de ball preferit de tothom va veure a l'ex patinadora olímpica de figura olímpica Kristi Yamaguchi emporteu-vos a casa el trofeu de boles mirallendavant Ballant amb les estrelles, però la companya olímpica Nancy Kerriganno ho vaig fer tan béDurant la temporada 24. Ara, Nagasu està disposat a enredar-se en les petjades dels seus predecessors, i fins i tot ha aconseguit que el seu company de pro ja sigui escollit: Mark Ballas. No és cap sorpresa, ja que Ballas va ajudar Yamaguchi a seguir el seu camí cap al campionat.\nNagasu pensa que va aconseguir el que cal fer per passar de medallista olímpica a estrella de la realitat Yahoo, 'Espero que la meva personalitat em guanyi un lloc en [Ballant amb les estrelles]. ' Ella tambéha tuitejat, 'Mai no he obtingut un bronzejat en polvorització, però aniria taronja per @DancingABC.'\nSembla que totes les caselles estan marcades al nostre final.\nLi encanta RuPaul\nNagasu s’ha referit a ella mateixa com a princesa guerrera endavant múltiples ocasions, però de vegades decideix que necessita reforçar la seva reialesa per obtenir la condició de reina. Cue RuPaul, a qui Nagasu aparentment estima tant que va decidir anomenar caiguda en entrevistes, també en diverses ocasions.\nEn primer lloc, va insistir en cridar la temporada 5 - Episodi 1 de Cursa d’arrossegament de RuPaul, que va dir que va mirar de 'canalitzar la meva reina interior' durant ella observacions posteriors al patí als campionats nord-americans de patinatge artístic al setembre de 2017. Després, just abans del viatge a Pyeongchang, va dir Yahoo, 'All-Estrelles Acaba de sortir la temporada 3, així que és un calendari perfecte. Esbrinaré una manera de transmetre-ho a Corea del Sud. '\nParlant amb Cosmopolita el gener del 2018, Nagasu va ampliar el que la atrau a arrossegar reines dient que s'identifica amb el missatge de 'ser qui vols ser i ser tu mateix'. Va afegir: 'Sento que realment sóc una persona introvertida i que m'he convertit en un extrovertit, per la qual cosa crec que veure-les ha estat molt inspirador per a mi'.\nSi estem perfectament sincers aquí, no podríem estar tots com a RuPaul?\nEl seu xicot també és famós\nQualsevol que faci un cop d'ull a Nagasu Pàgina d’Instagram pot dir amb prou feines que se l’ha endut, però Revista Us de totes maneres, ho va preguntar sobre ella, de manera que va revelar alguns dels comentaris sobre la seva relació amb Darian Weiss.\n'Estic molt feliçment ocupat en una relació. ... [Hem estat junts] tres anys i mig ', va dir a la pestanya, afegint casualment que és un actor que va tenir un petit paper Homes bojos. NBD, no?\nWeiss, que també patina competitivament, té un currículum actiu decent amb almenys ununa dotzena de crèdits al seu nom. Segons la seva Facebook , assisteix a la Universitat de Colorado a Colorado Springs, on també està matriculat Nagasu i segons seva La pàgina d’Instagram, és un encantador per cert. Just davant de la històrica segona mostra olímpica de Nagasu, va publicar la foto anterior amb un dolç subtítol cridant-la 'la meva reina' i dient: 'Ha estat realment un honor i un privilegi estar al seu costat durant aquest viatge i estic. realment emocionat pel que ve. ”\nTothom, tots junts ara: Awww!\nEls seus pares van recolzar els seus somnis d’una gran manera\nA 2008 LA Times el perfil va revelar no només l’intens calendari d’entrenament de Nagasu, sinó també el compromís seriós que van fer els seus pares per preparar-se per tenir èxit.\nAmb només 14 anys, Nagasu va haver de ser transportada per la seva mare a entrenaments sis dies a la setmana amb sis entrenadors diferents. 'La meva mare està dedicada a mi', va dir Nagasu, 'Em condueix a l'escola i al patinatge, em desperta per a mi, i només estic molt apreciada'.\nA més d'això, Kiyoto i Ikuko Nagasu, que són tots dos immigrants japonesos que dirigeixen un restaurant de sushi anomenat Kiyosuzu, van pressionar les seves finances fins al límit de l’afició cara de la seva filla, aprofitant tot el que podien mentre ajudaven les beques segures a pagar les lliçons, temps de gel, patins i roba per a competicions. Una de les històries sovint repetides del sacrifici financer de Kiyoto i Ikuko és que per evitar la cura infantil després de l'escola que haguessin necessitat mentre treballaven al restaurant, Mirai dormia en un bressol a la habitació del darrere fins a l'hora de tancar.\nKiyoto i Ikuko estan tan dedicats tant al restaurant com a Mirai que van afrontar una dura decisió el 2018 quan va arribar el moment de viatjar a Pyeongchang. Segons EUA Avui, van optar per esperar a que Mirai competís en el programa individual per tancar el restaurant durant una setmana completa, cosa que no ha passat durant anys. També vol dir que van trobar a faltar el seu històric triple eix, que Mirai va treure en realitat mentre els seus pares estaven enmig d’una plena feina de sopar.\nTot i que estem segurs que ja estan fora d'orgull, Mirai esperarà que els seus pares emocionin tota la vida portant a casa una altra medalla just davant dels seus ulls.\nels tatuatges han sortit malament


Nou llibre de Joan Ridao - Podem ser independents? | Ascra Distribucions\nPosted by Toni Blanch under Assaig, Portfolio tagged Joan Ridao, Podem ser independents, RBA | No Comments\nPodem ser independents? Per quina via es podrà convocar un referèndum en el qual Catalunya decideixi ser un nou Estat d’Europa? Podrà l’Estat espanyol aturar un procés democràtic, només amb la Constitució a la mà? Quina actitud adoptarien, arribat el cas, la UE i la comunitat internacional? Són preguntes que han deixat l’àmbit acadèmic o polític per centrar el debat ciutadà, especialment des de la massiva manifestació de l’Onze de Setembre de 2012.\nJoan Ridao analitza la situació creada a Espanya amb la crisi del model autonòmic i el fracàs de les opcions federals i de la històrica vocació del catalanisme polític de reformar l’Estat. Al mateix temps, examina les possibilitats que ofereix el marc constitucional espanyol, l’evolució del dret internacional i les possibilitats d’una ampliació interna de la UE. Podem ser independents? descriu el camí traçat fins ara per altres nacions com Escòcia i Quebec. Exemples que permeten una aproximació realista a la probable evolució del cas català en el futur més immediat.\nTítol: Podem ser independents? Els nous Estats del Segle XXI


Holiday home Guldvangen D- 1480 Norre Nebel Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Guldvangen D- 1480\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Guldvangen D- 1480 està situat idealment a Nr. Nebel; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Guldvangen D- 1480, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Guldvangen D- 1480 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nr. Nebel.


L'Ajuntament convoca cinc places de Policia Local en propietat | La Vall d'uixo\nDivendres, Juliol 14, 2017 - 12:45\nL'Ajuntament convoca cinc places de Policia Local en propietat\nTres de les places es cobriran pel torn d'oposició lliure, obert a totes les persones que vulguen presentar-se i complisquen els requisits\nL'Ajuntament de la Vall d'Uixó ha obert el procés de selecció per a cinc places en propietat d'agent de Policia Local. El regidor de Seguretat Ciutadana i Personal, Javier Ferreres, ha assenyalat que suposarà “una millora en el servei fonamental que presten, sobretot a nivell d'estructura i consolidació de la plantilla, perquè acaba amb la situació d'interinitat amb la qual hem estat convivint durant molts anys”.\nTres de les places definitives es cobriran pel torn d'oposició lliure, és a dir, obert a totes les persones “que vulguen presentar-se i complisquen amb els requisits”, que es poden consultar en el Butlletí Oficial de la Província (BOP) o en la pàgina web municipal.\nEls requisits menys específics són ser major de 18 anys, tindre nacionalitat espanyola, estar en possessió del títol de batxillerat o superior, tindre una altura mínima d'1,65 per a homes i 1,60 per a dones i comptar amb el permís B i A de conducció.\nEl termini de presentació de les instàncies i del pagament de la taxa finalitza el divendres 4 d'agost i es pot fer en la pàgina web de l'Ajuntament, a través de l'administració electrònica.\nEl procés de selecció pel torn d'oposició lliure consta d'un mesurament de l'alçada, un test psicotècnic actitudinal i de personalitat, una prova física, un qüestionari tipus test, una prova de valencià, un reconeixement mèdic, una prova escrita sobre un tema a desenvolupar i una prova escrita sobre temes locals.\nTambé s'ha convocat una plaça de mobilitat, per a persones que ja són agents de Policia Local en qualsevol municipi de la Comunitat Valenciana amb més de dos anys de carrera professional, i una plaça d'inspector, vacant des de fa molts anys, per promoció interna entre els agents de l'actual plantilla policial de la Vall d'Uixó.\nFerreres ha explicat que l'actual equip de govern ha renovat “pràcticament totes les borses d'ocupació municipal en estos dos anys, garantint que totes les persones pogueren presentar-se en igualtat de condicions i amb transparència”. Però aquesta convocatòria per a la Policia Local és “important” perquè “ofereix places en propietat”.


Avaris - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Tell al-Daba)\n30° 47′ 10″ N, 31° 49′ 21″ E / 30.786228°N,31.82253°E / 30.786228; 31.82253Coord.: 30° 47′ 10″ N, 31° 49′ 21″ E / 30.786228°N,31.82253°E / 30.786228; 31.82253\nGovernació governació de Sharqia\nAvaris fou una ciutat de l'antic Egipte, que va arribar a ser capital de l'imperi durant el període dels hikses (segon període intermedi).\nFou construïda sobre un petit poble ja existent durant l'Imperi mitjà, i fou engrandida i fortificada pels hikses. Estàtues de la reina Sobeknefru, darrera governant de la dinastia XII i del rei Harnedjheriotef (Hetepibre) de la dinastia XIII, s'han trobar a la ciutat i de les troballes arqueològiques es pensa que fou sota aquesta darrera dinastia quan fou colonitzada per emigrants asiàtics (hikses) i de la zona de la mar Egea. La ciutat fou capital durant tot el període hikse fins que fou conquerida pel faraó Amosis I, fundador de la dinastia XVIII, poc abans de la definitiva expulsió dels hikses d'Egipte; durant aquesta darrera dinastia, es va construir a la ciutat un palau reial, que encara existia en temps d'Amenhotep III i potser en temps de Ramsès II. Tot i així, es creu que la ciutat fou gairebé abandonada, si bé fou repoblada durant la dinastia XIX, quan fou anomenada Pi-Ramsès (Pi-Ramses Aa-najtu = Domini de Ramsès, gran en victòries), en honor del faraó Ramsès II, que la va erigir com la seva nova capital (segle xiii aC) i la va dividir en quatre parts, cadascuna dedicada a un déu: Amon, Wadjit, Seth i Astarte; fou residència reial i capital administrativa. Va romandre capital durant la resta de la dinastia XIX i la dinastia XX, quan el poder egipci va entrar en crisi. La Dinastia XXI va traslladar la capital a Tanis, al nord-oest d'Avaris, la qual va entrar en decadència; molts monuments foren traslladats d'Avaris a Tanis.\nLa seva ubicació més probable correspondria a Tell al-Daba, al nord-est del delta del Nil, estesa a Qantir durant les dinasties XIX, XX i XXI. S'ha trobat allí un temple hikse (a la part occidental, a Ezbet Helmi), amb objectes de diverses zones de la mar Egea, i pintures murals minoiques, que podrien ser fins i tot anteriors a les de Cnossos. En una tomba a l'oest del temple, s'han trobat alguns objectes com ara espases de coure. La ciutat ha estat excavada per un equip austríac dirigit per Manfred Bietak, que ha trobat els fonaments de palaus, temples, arsenals, magatzems i tombes, i ha comprovat que la ciutat, durant el període de la seva capitalitat amb les dinasties XX i XXI, va tenir uns 10 km², cosa que la fa una de les més grans de l'Antic Egipte.\nEn les fonts jueves, apareix amb el nom de Ramesès (hebreu רַעְמְסֵס), i és esmentada quatre cops en la Bíblia: al Gènesi (47:11), a l'Èxode (1:11) i al Llibre dels Nombres (33:3 i 33:5) com a sinònim de la Terra de Goshen. La ciutat de Josep correspondria, probablement, a Pi-Ramsès, és a dir, essencialment la moderna Qantir, prop de Tell al-Daba.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Avaris\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Avaris&oldid=28949818»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 des 2021 a les 08:33.


24 de juny de 2019 DIES DE PAU 0 comentaris\nEl meu preceptor en cap segueix punt per punt els preceptes de la impaciència i quan s’encotxa per anar a part o banda, encara no ha encalentit el seient i ja demana si falta molt per arribar.\nAvui no ha estat excepció, ans al contrari: la impaciència s’ha agreujat perquè duia uns regals que s’han avançat uns dies al seu sant i frisava molt d’obrir-los.\nDe bon matí ja feia calor, avui, i l’aire condicionat del cotxe, en no ser infant, no s’impacientava gens amb tanta calda i es prenia tot el temps del món per aplacar-la. Sentíem Blaumunt (Soc el fill d’un home senzill que dormia coloms amb la mà, / titular d’un càrrec de pes a casa de gent benestant, / capità del silenci quan toca, la mesura perfecta i la puntualitat, / escrivà de paraules senzilles als mots encreuats), i el meu preceptor, després d’una pausa llarga ha dit:\n-Compta mil segons i quan te despertis, jo ja seré aquí.\nI tot d’una m’ha demanat si la cançó que s’havia inventat m’agradava. Molt, m’agrada, li he dit amb un punt d’admiració que no sé si ha percebut amb la força i la convicció que li ho he dit.\nComença a fantasiejar i a comentar amb tot de precisions el seu somiejos, el meu preceptor major, i quan ho fa tot pren un matís de claror molt poc vist i que cal aprofitar sense deixar-ne cap engruna. Fins i tot els desbaratots que relata com si els radiàs i les mentides clamoroses que s’inventa el seu cervell incontaminat i en expansió s’han de conservar en ambre.\nEn veure que ca seva ja és a prop, s’anima força i em proposa de jugar a endevinar els sons que ell em farà. No n’encert més que un, molt evident, el d’un moix que ell ha considerat que estava enfadat. Fins que n’ha fet un que m’ha semblat el rugit d’un lleó malenconiós i talment li ho he dit. I quan preparava la resposta a la pregunta que esperava (què vol dir malenconiós?), m’ha sorprès, com sempre:\n-Molt bé, molt bé.\nTalment com si hagués estat ell qui m’hagués definit l’estat malenconiós.\n17.11.2019 | 21:36\nVora mil detinguts a l’Iran d’ençà del començament de les protestes per la pujada del combustible


Sineu és el tercer municipi on menys imposts es paguen, segons el Cercle Econòmic i Social |\nSineu és el tercer municipi on menys imposts es paguen, segons el Cercle Econòmic i Social\nBy dingolasineu / gener 31, 2019 / Economia / Deixa un comentari\nFa una setmana el diari Última Hora va publicar els resultats d’un estudi del Cercle Econòmic i Social –en concret la seva memòria del 2017–, que indicaven que Sineu és el tercer municipi de les Illes Balears on menys imposts es paguen, només per darrera de Petra i de Costitx.\nUn sineuer paga de mitjana 6.954,37€ anuals en imposts (un 26,98% de la seva renda disponible), lluny dels 10.267,33€ d’un gabellí (a Capdepera un 39,84% de la renda se’n va als imposts). D’aquests imposts, aproximadament una tercera part són imposts directes (per exemple l’IRPF –renda–, l’IBI –cadastre–, etc.), una altra tercera part són imposts indirectes (per exemple l’IVA que pagues quan compres una cervesa, els imposts que pagues quan poses benzina al cotxe, l’ecotaxa que pagues quan t’hospedes en un hotel, l’impost de circulació del cotxe, etc.), i la resta són taxes diverses (taxa de fems, etc.).\nEn tot cas, com segurament sabeu, les Illes Balears són la comunitat autònoma amb major pressió fiscal de l’estat. Un mallorquí pateix una pressió fiscal del 27,41% de la seva renda disponible (un canari, per exemple, només pateix una pressió del 18,55%). Si la mitja d’imposts pagats per un balear és de 7.064,51€ cada any, en el cas de per exemple un melillenc és de només 1.726,12€. Per acabar-ho d’adobar, les Illes Balears són el territori on l’estat inverteix menys (el govern espanyol gastarà 2.657,91€ amb cada espanyol, aquest 2019, però només 259,34€ en el cas dels balears).\n+info: la notícia de l’UH (fes clic)\nTaula publicada per Última Hora.


Joves, som-hi? – SALAsalut\nMitjançant els diferents tallers, cursos i activitats en diferents àmbits es pretenen desenvolupar alguns aspectes molt importants en aquestes edats, com afavorir el treball en equip i estimular la creativitat, entre d’altres, amb un objectiu didàctic darrere d’activitats lúdiques que es porten a terme en horari extraescolar.\nGràcies a la participació de professors, monitors, tècnics i entrenadors especialitzats, es pot donar cabuda a una sèrie d’activitats que sempre es realitzen en locals municipals com pavellons, escoles, sales socials o d’associacions.\nPodem oferir tallers de música, corals amb música moderna, creació de grafitis, taller de ràdio, projecte de composició “Revista del jove”, curs de formació a l’entorn VPC, immersió a la tecnologia digital, taller de cuina, bàsquet, vòlei, duatló, ioga, taekwondo i natació. També proporcionem la possibilitat de cursar classes de català, anglès, alemany, francès i reforç escolar.\nAnterior Si ets gran, mou-te!\nSegüent Orientació en salut esportiva


de novembre 2014 - Esguard de Dona\nBy Esguard de Dona - dimarts, de novembre 25, 2014\nAutora: Anna M. Almirall-Germain\nAquest proper dissabte s'inaugurarà al Monestir Romànic de St. Joan les Fonts el XI Saló Internacional d'Arts Plàstiques amb dues obres d'Anna Maria Almirall-Germain.\nAquesta autora que sent especial sensibilitat pel paper de les dones d'aquí la seva gran sèrie Dones del Món, ha escollit la titolada "Dona d'Etiòpia" per participar en aquest saló, junt a una composició, sent totes dues obres realitzades amb la tècnica de l'oli\nEl Saló s'inaugura el 29 de novembre a les 12 hores, i romandrà obert fins el dia 7 de desembre.\nDemà 25 de novembre és el Dia Contra la Violència contra la Dona una xàcra a nivell mundial.\nBy Esguard de Dona - dilluns, de novembre 24, 2014\nDemà és el Dia Internacional contra la Violència contra la Dona, una de les realitats socials que les Nacions Unides no dubten en qualificar de pandèmia global.\nAllò que fa diferent aquesta violència d’altre mena de violència és que socialment està assentada en el fet de haver considerat les dones com éssers amb menys drets, amb menys capacitat intel·lectual, o fins i tot éssers dels quals es dubtava que tinguessin ànima.\nAquestes visions socials van permetre assimilar com a normal el comportament de menysteniment i de violència física contra les dones, sovint desenvolupada no només pels homes sinó per altres dones: mares, sogres….\nI aquest assentament de menysteniment cap a les dones no es limitava a la costum o la tradició, sinó que era aixoplugar per les lleis.\nPer entendre fins quin punt era considerada la dona un ésser inferior al nostre propi estat, només cal apropar-se a un fet que va succeir entre l’any 1975 i 1977. Fins l’any 1975 una dona casada que tingués béns al seu nom li calia el permís del marit per vendre, i per tant quan s’havia de fer la documentació i registre de la venda d’un habitatge que fos propietat d’una dona calia portar a la notaria el corresponent permís. L’any 1975 es va legislar respecte a que ja no era necessari aquest permís. Dos anys més tard els notaris continuaven demanant el permís del marit, fins el punt que el Govern del moment va d’adreçar una nota als notaris perquè deixessin de demanar aquest innecesari permís marital.\nAquesta visió social d’ésser inferior comportava a la vegada la visió que la dona era una propietat del pare quan estava soltera o del marit quan estava casada, la qual cosa apropava la seva situació a la d’una cosa, perquè només els objectes poden ser propietat d’algú.\nCuriosament, quan s’estudien els models dels estats de benestar, un dels elements que s’ha destacat com propi dels estats més compromesos amb el benestar ha estat l’integració laboral i social de la dona, com és el cas dels països nòrdics.\nCuriosament, en els intents de dotar d’eines per lluitar contra la pobresa en països no desenvupats o en vies de desenvolupament ha estat oferir microcrèdits a les dones, amb uns excel·lents resultats, no només de millora econòmica sinó també de reconeixement del paper de la dona en la societat.\nViolència psíquica, violència física:\nEl menysteniment és una mostra de violència psíquica que encara resta molt arrelat especialment en aquells nivells culturals on es continua creient que l’home, pel fet de ser home, és més intel·ligent que les dones. I aquest menyteniment es continua produint en les llars i es transmet d’avis a fills i nets, perquè si els adults no respecten les dones de la casa, els infants el que aprenen és a no respectar-les; això quan no es dirigeixen directament als infants i els diuen que la seva mare, o la seva iaia és ximple, o no serveix per a res. I per molt que a l’escola o des dels mitjans de comunicació es provi d’actuar afirmant que homes i dones són ésser amb els mateixos drets i amb les mateixes capacitats intel·lectuals, el cert és que allò no sembla aplicable al cas que viuen a les seves llars.\nLa violència física en forma de maltractament i violacions comporten que a més del dolor físic i emocional que coporta, les dones les visquin com a una vergonya pròpia, perquè sempre han estat precedits del menysteniment psíquic, que arriba aconseguir que les dones es considerin a si mateixes inferiors i culpables de tot el que els succeeix. En certes cultures la pressió social contra la dona la culpabilitza a ella dels mals que pateix com a conseqüència de la violència que els homes exerceixen sobre elles i a més d’haver patit el mal, les tornen a castiga com a culpables d’aquest mal que han patit.\nLes dades internacionals sobre la violència contra les dones i les noies són esferidores:\nEl 35 % de dones i noies pateixen alguna forma de violència física o sexual al llar de la seva vida, i en alguns països aquesta realitat afecta a un 70 % de les dones.\nLa pràctica de l’ablació o els matrimonis forçats de nenes de menys de 15 anys són una realitat amb dades que costen d’assimilar: 30.000.000 de noies de menys de 15 anys pel cas de l’ablació, 250 milions de noies a les que casen amb una edat inferior a 15 anys; la xifra arriba fins els 700 milions si es sumen les que tenen 16 i 17 anys.\nLa diada contra la violència de gènere a Catalunya 25 de novembre 2015\nDes de les institucions catalanes representades per la Generalitat de Catalunya, dels Diputacions de Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona, la Federació de Muncipis de Catalunya i l’Associació Catalana de Municipis s’ha fet un manifest que aquest any fa especial esment a la situació de les dones amb discapacitat que a més pateixen violència pel fet de ser dones.\nLa campanya d’aquest any ens demana que donem l’esquena a la violència de gènere, perquè no podem ser còmplices de qui la comet, no donar l’esquena, vol dir donar suport al violent. No es pot ser equidistant davant de la violència de gènere, ni davant la violència contra els infants, ni davant de cap mena de violència, cal que sigui molt evident que qui pràctica la violència no trobarà suport social.\nLes dades publicades sobre la violència de gènere de l’any 2014 fins el mes de setembre:\nDetinguts majors d’edat: 4.207\nDetinguts menors d’edat: 20\nVíctimes ateses: 10.019\nVíctimes mortal: 13\nDenúncies prèvies en els casos de víctimes mortals: 7\nSant Jaume dels Domenys: Sortida Pre Nadal 2014 de l'Associació de la Gent Gran\nBy Esguard de Dona - diumenge, de novembre 23, 2014\nEl Vendrell: Agenda d'Activitats / Exposicións / Cursos / Teatre / Conferències / Concerts del 24 al 30 de novembre de 2014\nBy Esguard de Dona - dissabte, de novembre 22, 2014\nVI Mostra d'intèrprets de l'EMMPAC\nInscripcions a la visita guiada a l'exposició de Josep Massana "Mirades i signes del paisatge" i visita a Mas Vilella (Cellers Jané Ventura)\nHorari: De les 17 h a 20 h\nDia de la visita: Diumenge 30 de novembre, a les 10 h\nLloc de la visita: Sala Portal del Pardo i Mas Vilella\nInscripcions: 977 18 21 35 i salaportaldelpardo@elvendrell.netOrganitza: Regidoria de Cultura i Cellers Jané Ventura\nActe: Encesa d’espelmes, amb la interpretació de la cançó Mirall de pau, de David Melgar i Gibert d’Artze, a càrrec d’Àngels López i alumnes de l’EMMPAC\nSeguidament, lectura del manifest, a càrrec de Janet Riambau\nEn acabar, lectures dramatitzades, a càrrec de Sílvia Basseda i Anna Palacín, sota la direcció de Marina Vilardell, de Teatre Espai\nCicle de conferències de tardor: "Pau Casals i Antoine de Saint- Exupéry. Dos camins per la pau", a càrrec de Joan Manuel del Pozo\nLloc: Sala Polivalent de l'Escola Municipal de Música Pau Casals (pl. Tívoli, 3-7)\nInscripcions a l'Hora del conte "Contes de Nadal", a càrrec de la companyia TopGuay\nInscripcions: A la mateixa biblioteca, al 977662118 obibliotecaelvendrell@gmail.com\nBiblioteques amb DO. Club de lectura: El tast, de Roald Dahl, teatralitzada per l’actor Gerard Toldrà, amb acompanyament d’un tast de vins del Celler Barthomeus\nConferència: "De 21 botons: moda masculina i femenina en temps de M. Antonieta", a càrrec de Josefa Moron\nInauguració de l'exposició "Neandertals a Catalunya"\nTaller per a dones. 4a sessió: "Diagrama lunar. Les quatre dones/deesses"\nLloc: Sala polivalent de l'edifici de Serveis Socials (SIAD)\nInscripcions: 977 15 43 16 / 977 18 10 66\nTeatre: Mestre Oleguer\nPreu: 13 euros / 10 euros amb descompte\nInformació: 977 66 56 84 owww.tagelvendrell.catOrganitza: Prosceni El Vendrell, SLM\nBiblioteques amb DO. “Guimeravi”, recital de textos d’Àngel Guimerà sobre el món del vi\nActivitat coordinada per Neus Oliveras i Gerard Jané, amb la participació dels rapsodes Hermini Caballero, Joan Fontana, Maite Heras i Albert Solé i la música del grup vendrellenc Anhels\nAmb acompanyament d’un tast de vins del Celler Jané Ventura\nLloc: Celler Jané Ventura\nInscripcions: A la mateixa biblioteca o 977 66 21 18\nVisita guiada a l'exposició de Josep Massana "Mirades i signes del paisatge" i visita a Mas Vilella (Cellers Jané Ventura)\nHora: A les 10 hLloc de trobada: Sala Portal del Pardo\nVisites: Sala Portal del Pardo i Mas Vilella\nInformació: 977 18 21 35 i salaportaldelpardo@elvendrell.net\nOrganitza: Regidoria de Cultura i Cellers Jané Ventura\nActivitat familiar: Mediterrani\nAmb música de Manuel Martínez i pintura en directe de Laura Borràs\nCicle de Tardor: Brossa Quartet de Corda\nEn residència alumnes de l'EMMPAC, Gregori Ferrer, acordió, i Elies Barberà, actor\nBiblioteques amb DO. Exposició de fotografies dels participants del concurs #vinstagramvendrell\nExposició de ceràmica de Teresa Marta BatallaFins al 29 de novembre de 2014\nHorari: Dj., dv. i ds. de 17 h a 20 h\nInformació: ceramica@camillaperez.comOrganitza: Galeria Camil·la Pérez Salvà\nExposició d'escultures "Marques i signes del paisatge", de Josep Massana\nInscripcions i informació: Oficina Municipal d'Escolarització (la Rambla, 24, tel. 977 66 89 62, ome@elvendrell.net) i alFacebook\nLloc dels cursos: Escola Municipal d'Art Apel·les Fenosa (av. Escoles, 19)\nInformació: teatreespai@gmail.comOrganitza: Teatre Espai\nDia de la visita: Diumenge 30 de novembre a les 10 h\nInscripcions: A la mateixa biblioteca, al 977662118 o bibliotecaelvendrell@gmail.comInformació: http://www.bibliotecaelvendrell.cat/Organitza: Biblioteca Pública Terra Baixa\nBiblioteques amb DO. Inscripcions per al “Guimeravi”, recital de textos d’Àngel Guimerà sobre el món del vi\nDel 15 al 28 de novembre de 2014\nBiblioteques amb DO. Mostra de vins i cellers del Baix Penedès\nBy Esguard de Dona - divendres, de novembre 21, 2014\nMonument a la Llibertat, el Diàleg i la Democràcia\n(Lagos - Portugal)\nObra de Vera Gonçalves\nAutor imatge: Manuelvbotelho\nEl raonament lògic i el diàleg com a eines de transformació de la societat.\nProbablement el Dia de la Filosofia és un d’aquelles jornades que passen sense tenir massa espai, o més aviat, gens, als mitjans de comunicació. En gran mesura perquè se sol veure la filosofia com quelcom propi del passat o com quelcom tant complex i difícil d’entendre que se situa lluny de la vida quotidiana.\nEn realitat, la filosofia cerca donar explicació a les coses i al lloc que ocupa l’ésser humà al món i a la natura, a través de la lògica i el raonament.\nÉs a dir, tots en fem ús de la filosofia, encara que no ens adonem, quan cerquem respostes o explicacions i això ho fem exposant arguments creats a partir de la lògica i el raonament.\nEvidentment què per donar resposta a una mateixa situació es donen arguments molt diferents, tot i que s’hagin construït a partir del raonament lògic. D’aquí que sigui un element essencial el diàleg per exposar i contraposar la diversitat d’arguments que es poden plantejar davant cada situació, d’aquí que Irina Bokova (Directora General d’UNESCO) hagi dit que la genuïna filosofia inclou per necessitat el diàleg.\nResulta evident doncs que la filosofia, com camí per arribar a disposar d’arguments raonats i lògics que s’exposen al diàleg per resoldre conflictes de convivència, afecta - i de fet afecta molt - a qualsevol àmbit de la vida quotidiana.\nNo ens hauria de resultar per tant estrany que se’n volgués situar la filosofia com un element essencial en la transformació de les societats i que se’n volgués fer ressò a partir de l’any 2002 dedicant-li una jornada a l’any. Donat que aquest any el Dia de la Filosofia ha coincidit amb el Dia dels Drets dels Infants, i per tant va ser ahir dia 20 de novembre (perquè no té data fixa, sinó que es celebra el tercer dimecres de novembre de cada any), així que encara va tenir més difícil trobar un espai que posés en valor la importància de ser capaços de cercar respostes al nostres problemes a través de la lògica, el raonament i el diàleg.\nAixí que pràcticament no ha tingut incidència mediàtica, i en canvi aprendre a fer-ne ús d’aquests recursos que ofereix la filosofia és vital per crear una societat capaç de cercar solucions allunyades de la violència, de la intransigència i de la imposició per la pura força física.\nAquest any s’ha volgut posar l’accent en definir què s’ha d’entendre com a genuïna filosofia, afirmant que és aquella que inclou el diàleg. Perquè sense diàleg els arguments no servirien per a una transformació social de caràcter respectuós i integrador; aspectes aquests molt importants en unes societats i en un món tant globalitzat com l’actual.\nAquest diàleg es planteja com la manera de conèixer les diverses línies filosòfiques que al llarg dels temps han inserit en les visions que es donen a cada societat, a cada cultura, a cada poble, o a cada persona.\nLes societats actuals, especialment al món occidental, solen ser grans gresols de la diversitat, tant de les ideologies polítiques com de les creences religioses o ètiques, etc. Tots elles són factors de transformació de la societat i per això mateix el diàleg és el vehicle que serveix per apropar les diverses visions i per a cercar les vies de convivència i d’integració. Per això enguany s’ha focalitzat la celebració del dia de la filosofia en la transformació social i el diàleg intercultural.\nD’entre les propostes que s’han fet aquest any des d’UNESCO es trobava la idea de dotar a les generacions presents i futures del coneixement necessari i de les competències i capacitats adients per la comunicació i la cooperació entre les diverses cultures, religions o pobles.\nAltre proposta va ser el desenvolupament d’un laboratori d’idees i d’un fòrum per a la innovació i per anticipar-se a través del diàleg als reptes futurs. Aquesta idea va lligada al fet que UNESCO disposa d’un programa denominat MOST (Management of Social Transformations) que manté forts lligams entre la recerca científica i les formulacions polítiques, per tal de construir capacitats tant a nivell individual com a nivell institucional per a poder implementar polítiques públiques dotades d’aquestes característiques basades en el raonament lògic i el diàleg.\nAquestes propostes de l’UNESCO cal situar-les dins l’encàrrec que té per part de la Assemblea General de l’ONU de liderar la Dècada Internacional per a l’Acostament de les Cultures que abasta el període 2013 - 2022.\nCicle de Conferències: Mons Femenins, Religions i Creences: Les Dones Parlen\nBy Esguard de Dona - dijous, de novembre 13, 2014\nCalendari Interreligiós 2015 de l'Associació UNESCO per al Diàleg Interreligiós\nSant Jaume dels Domenys: Festa Diada 2014 Societat Cultural i Recreativa SJD\nSant Jaume dels Domenys: "La necessitat de sentir-se útil" - Xerrada Creu Roja\nLlorenç del Penedès: Exposició "Entre el cel i la terra" Espai d'Art "Les Quintanes"\nEl proper dissabte dia 15 s'inaugurarà a l'Espai d'Art "Les Quintanes" l'exposició "Entre el cel i la terra" de poemes de Josep Santesmases il·lustrats per 53 artistes. Es tracta d'una mostra sorgida de la col·laboració dels diversos creadors i que exemplifica la transversalitat en l'art.\nLa inauguració tindrà lloc a les 7 de la tarda.\nLa informació completa, amb el nom i la biografia de tots els artistes que participen així com les activitats previstes de dur a terme al llarg de l'exposició les trobareu en aquest enllaç adjunt.\nLa mostra romandrà oberta fins el 30 de novembre\nla resta de dies cal trucar per a visites concertades: Tel. 670 21 26 25\nInformació completa Exposició "Entre el cel i la terra"\nSant Jaume dels Domenys: Esmorzar Popular Diumenge 9 de Novembre de 2014\nBy Esguard de Dona - divendres, de novembre 07, 2014\nBy Esguard de Dona - dijous, de novembre 06, 2014\nFa uns dies una sentència de l’Audiència de Madrid va deixar els afectats per la Talidomida sense compensació, argumentant que permetre una reclamació sense limitar el període de temps en el qual es pot presentar era antijurídic. És a dir que es considera que hi ha un temps de caducitat per reclamar sobre un mal que aquestes persones patiran de per vida. La sentència els ha deixat com a única alternativa, a més de recórrer la sentència, reclamar pels mals que es vagin evidenciant a partir d’ara i que es puguin atribuir a conseqüències de la Talidomida.\n(Per cert aquest medicament encara es fa servir per tractament de certs tipus de càncer i per tractament de lepra).\nVeiem en canvi el que passa amb les persones que no paguen una hipoteca. En principi perden el pis, i a més, si no hi ha hagut prou per eixugar el crèdit que tenien pendent de pagar, es trobaran amb un deute residual, del qual hauran de respondre amb els seus bens presents i futurs, és a dir tindran un deute que mai tindrà data de caducitat i per tant\npatiran de per vida les conseqüències de no haver pogut pagar l’hipoteca. Això vol dir que cada cop que tinguin una nòmina els descomptaran una part del salari (limitada per la llei) per pagar el deute, i que si mai compren alguna propietat també els podran reclamar sobre aquesta el deute que tenien pendent.\nNo cal dir que moltes d’aquestes persones que ara es troben en aquesta situació, la seva majoria de fet, no sabien que vivien en un Estat on una hipoteca no es garanteix únicament amb el immoble sobre la qual s’estableix, sinó que a més de totes les garanties que et demanin per donar-te-la, sempre restarà pendent aquella part del deute que no s’hagi pogut cobrir amb aquestes garanties, i per tant a efectes pràctics el que tenen és un préstec personal que sempre deuran llevat que el banc graciosament els vulgui perdonar i els accepti una dació en pagament, cosa que no està obligat a fer.\nCom a jurista hauria de dir que si és legal és just, com a persona haig de dir que el que sigui legal no vol dir que jo ho pugui apreciar com a just\nL’aplicació del dret obliga a respectar unes formes però també a tenir present el fons sobre el qual s’està dirimint un cas, i si es percep que hi ha una situació social que no està ben resolta pel dret existent s’ha de legislar per poder solucionar-ho. Així per exemple, pel cas dels desnonaments derivats de la manca de pagament de les hipoteques es van presentar algunes propostes que no van prosperar.\nAixí l’any 2011 va ser el PSOE qui va rebutjar una proposta de ERC, IU, CiU i BNGB que demanaven ja la dació en pagament, la votació va ser el mes de juny d’aquell any.\nL’any 2012 des del Parlament de Catalunya es va enviar una proposta al Congrés dels Diputats per crear una legislació que donés resposta a la situació que estava portant a famílies a situacions de exclusió i pèrdua dels habitatges a la qual es cercava una sortida amb permanència a l’habitatge, pagament d’un lloguer social, titularitat del pis pel creditor i nova oportunitat de recuperar la titularitat de l’habitatge pels afectats en termini de 10 o 15 anys, amb tots els canvis de nom, actes davant notari i inscripcions al Registre de la Propietat gratuïts. El PP va votar en contra, tot i que a Catalunya el seu grup havia votat a favor. Com la petició l’havia fet el Parlament de Catalunya, és a dir era una proposta d’una Comunitat Autònoma, se li va aplicar el procediment previst per aquest casos, que és molt llarg, i així la proposta no es va votar i rebutjar fins febrer de 2014. CiU va presentar altre petició, que en ser feta per un grup parlamentari tenia un procediment més curt i va coincidir que pocs dies després de dir no a la proposta del Parlament de Catalunya; de nou es va tornar a plantejar una alternativa, de similars característiques i de nou la van tombar amb 179 vots en contra, 151 a favor i 4 abstencions.\nVist des de la posició de les persones afectades o des del que tenen sentit de l’empatia per a ells, no tenir present la situació de crisi generalitzada i crea lleis que ajudin a donar una sortida als afectats no es pot percebre com a just.\nDe la mateixa manera els índexs de pobresa s’han disparat. En un intent de reduir l’impacte de la pobresa energètica sobre les famílies a Catalunya, la Generalitat de Catalunya va fer un decret per impedir que es poguessin tallar els subministraments energètics a les llars durant el període de fred. No es tractava que les empreses perdonessin el deute, sinó que haguessin d’acceptar un ajornament sense dret a tallar el subministra. Fa poques setmanes el Govern de l’Estat ha portat aquest decret de la Generalitat de Catalunya davant el Tribunal Constitucional argüeix que és inconstitucional perquè deien que això significava una diferència de tracte amb els afectats d’una comunitat respecte al tracte que rebien a la resta de l’Estat.\nHaguessin pogut optar per fer un decret similar i ajudar la gent amb dificultats i ajudar a minvar una situació social que és colpidora i angoixant per qui la pateix, però van optar per fer que aquest decret quedés en suspens en ser admès pel TC. Difícilment podem percebre que això contribueix a crear una societat més justa.\nJa al segle V abans de Crist Sòfocles va escriure una tragèdia entorn al que diu la llei i al que es percep com a just per part de la societat. A les hores parlaven de lleis humanes que s’enfrontaven a les lleis divines, avui pot ser parlaríem de lleis on no es té prou en consideració la dignitat de la persona Tornant a Sòfocles i a la seva Antígona, el profund sentiment d’ella envers l’injust de deixar el cos d’un dels seus germans perquè fos menjar de gos i ocells fa que ella desobeeixin la llei terrenal i li doni sepultura. I aquest fet, el de desobeir la llei, posa en realitat en evidència la raó profunda per la qual la major part de persones compleixen les lleis: ho fan perquè no les perceben com a injustes.\nQualsevol curs de filosofia del Dret ensenya que des del principi d’existir les lleis hi ha hagut la disquisició sobre per què s’obeeixen i quan o per què hi ha moments en què la desobediència de la llei es produeix.\nFa uns anys els primers objectors de consciència eren persones que desobeïen la llei, però des d’un altre vessant el que estava passant era que la llei existent no pertanyia a la visió que la societat tenia de sí mateixa. La llei va canviar i va ser formulada des de la visió de la societat real.\nLes lleis en un Estat de dret, democràtic i social han de ser un marc de referència per a la convivència, amb ser la plasmació del reconeixement dels drets i llibertats fonamentals, han de ser un espai on la societat es dota d’aquestes normes a través de l’exercici dels instruments de la democràcia i on la dignitat de les persones té valor.\nSi no es percep així el sistema perd eficàcia, perquè es percep com injust.\nData termini presentació candidatures: 16 de novembre 2014\nEl Centre UNESCO de Catalunya, en col·laboració amb la UNESCO, obre una convocatòria de beca adreçada a joves amb títol de màster que vulguin fer una estada al Sector d'Educació de la UNESCO, amb seu a París i començant el gener de 2015. L’estada permet treballar en la preparació de la propera edició de la Conferència General, que tindrà lloc la tardor del 2015.\nEnllaç informació completa sobre la beca


Holiday home Tuchorza Boruja-Wies Tuchorza Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Tuchorza.\nTuchorza, Tuchorza, Polònia - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Tuchorza, no busqui més enllà de Holiday home Tuchorza Boruja-Wies. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Tuchorza Boruja-Wies, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Tuchorza Boruja-Wies és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Tuchorza.\nAllotjaments a Tuchorza


‘Humanistes d’Amèrica’: Noves maneres de pensar el món - Casa Amèrica Catalunya\n‘Humanistes d’Amèrica’: Noves maneres de pensar el món\n05/05/2016 / Barcelona\nAl cicle de conferències magistrals Humanistes d’Amèrica, personalitats de diferents àrees acadèmiques exposaran noves formes de pensar el món i del lloc que els éssers humans hi ocupen, noves filosofies i receptes de vida, nous reptes científics. Rodrigo Rivas, politòleg xilè, obre aquest cicle el dimecres 11 de maig.\nRodrigo Rivas és politòleg, economista i periodista nascut a Xile. Dirigent de la Unidad Popular amb Salvador Allende, el cop d’Estat de Pinochet al 1973 el va dur a l’exili a Itàlia. Ha impartit docència a les universitats italianes de Pavia, Milà, Palerm i Perugia i en diversos països d’Àfrica i l’Amèrica Llatina. Ha estat director del Centre d’Estudis de Problemes Internacionals (CESPI), director de Radio Popolare a Itàlia i redactor en cap de l’editorial Mazzotta.\nEn nombroses ocasions ha estat assessor de governs italians i llatinoamericans –com, per exemple, conseller del Ministeri d’Exteriors italià per a L’Amèrica Llatina– i també de diverses entitats i organitzacions de Centreamèrica. És autor d’una trentena de llibres sobre política exterior i economia, compartint autoria amb Samir Amin, Eduardo Mackenzie, Susan George, Noam Chomsky, Raimon Panikkar o Luis Sepúlveda.\nEl cicle continua el dimecres 20 de juliol amb Enrique Dussel, filòsof, historiador i teòleg d’origen argentí. És reconegut internacionalment pel seu treball en el camp de l’ètica i la filosofia política, i especialment per ser un dels fundadors de la Filosofia de l’Alliberament i de la Teologia de l’Alliberament. Els seus grans coneixements en filosofia, política, història i religió, plasmats en més de 50 llibres i 400 articles, el converteixen en un dels més destacats pensadors del segle XX. Enrique Dussel defensa la posició filosòfica coneguda com gir descolonitzador. És Investigador Nacional Emèrit de Mèxic.\nL’astrònoma i actual presidenta de l'Acadèmia Xilena de Ciències, Maria Teresa Ruiz, farà la seva conferència el 29 de setembre. Ruiz està especialitzada en l'estudi de les estrelles nanes de baixa massa i és descobridora d'una supernova en el moment d'explotar, dues nebuloses planetàries en l'anella de la nostra galàxia i la primera nana cafè (Kelu) a les proximitats del sistema solar. Maria Teresa Ruiz creu que és possible trobar vida fora de la terra, en algun lloc de l'univers. Ruiz també ha estat precursora com a dona: primera presidenta de l’Acadèmia Xilena de Ciències, primera dona en aconseguir el Premi Nacional de Ciències Exactes de Xile i primera dona llicenciada en Astronomia a Xile.\nEl psiquiatra xilè Claudio Naranjo serà el següent conferenciant, dilluns 17 d’octubre a les Cotxeres de Sants de Barcelona. Naranjo ha influït en la transformació del sistema educatiu en diversos països a través de la convicció de que res és més esperançador en termes d'evolució social que el foment col·lectiu de la saviesa individual, la compassió i la llibertat. El seu llibre Cambiar la educación para cambiar el mundo ha estat un gran estímul per a professors. Naranjo ha treballat a fons la Teràpia Gestalt, psicoteràpia que ajuda a alliberar-se dels bloquejos que disminueixen la satisfacció òptima, l’autorrealització i el creixement.\nL’advocada boliviana Julieta Montaño continua el cicle Humanistes d’Amèrica en ocasió de la celebració del Dia Internacional dels Drets Humans i la seva conferència serà dimarts 13 de desembre. Defensora dels drets humans, activista dels drets de la dona, escriptora feminista i guanyadora del Premi Internacional Dona Coratge 2015 atorgat pel Departament d'Estat dels Estats Units, Montaño ha estat vicepresidenta de l'Assemblea dels Drets Humans de Bolívia, contralora de Cochabamba i legisladora a la Cambra de Diputats de Bolivia. Fundadora de l'Oficina Jurídica per a la Dona que promou la igualtat de gènere des del 1985, Julieta Montaño ha influït en gairebé tota la legislació sobre els drets de la dona dels últims 30 anys a Bolívia.\nEl sacerdot catòlic Alejandro Solalinde és avui un dels més visibles defensors dels drets humans a Mèxic. Hi participarà al cicle (data a confirmar 2016) amb una conferència magistral. És director de l'alberg Germans en el Camí, a Ciutat Ixtepec (Oaxaca), que va fundar el 2007 per proporcionar ajuda humanitària (aliments, allotjament, assessoria jurídica) als migrants centreamericans de camí cap als Estats Units. El Pare Solalinde, amenaçat de mort per grups que es lucren amb el tràfic de persones, ha rebut nombrosos premis per la seva llarga i incansable defensa dels drets humans.\nFinalment també hi participarà al cicle (data a confirmar 2017) Catalina Sosa, filòsofa i directora executiva de la Oficina Regional per a Llatinoamèrica de l’Organització Mundial del Comerç Just (WFTO), una xarxa regional formada per 63 membres provinents de 13 països de l'Amèrica Llatina. La seva missió és enfortir les capacitats d'incidència i promoure la cooperació per a la millora de les condicions de vida de petits productors de l'Amèrica Llatina, atenent els principis del Comerç Just. Catalina Sosa també és directora de la Fundació Sinchi Sacha, organització no governamental que realitza una destacada aportació al desenvolupament sostenible de l'Equador.\nEl cicle Humanistes d'Amèrica està organitzat per Casa Amèrica Catalunya amb el suport de l'Obra Social de La Caixa, Fundación Telefónica i Fundación Chile-España.


Inici>Repàs a la premsa>Entrevistes>Aëris Trio: ‘‘Volem fer lluir les grans obres del trio de vent fusta’’\nAëris Trio (Juan Carlos Rivas, Carlos Tarancón i Yolanda Fernández), guardonat amb el Primer Premi d’El Primer Palau de 2014, treballa un repertori que va des del barroc tardà i el classicisme fins a la creació contemporània.\nDesprés d'actuar a Banyoles el novembre, Aëris Trio farà dos concerts més aquest gener en el marc de la Xarxa de Músiques: Tarragona (12 de gener) i Valls (14 de gener). En l'entrevista que els fem ens parlen de la seva trajectòria i del programa que presenten.\nEl trio de vent fusta és una formació poc habitual. Per quins motius vau decidir crear-lo?\nDonat que no és la formació més habitual, malgrat que té un gran repertori escrit, ens vam reunir un dia a la JONDE, i vam decidir crear quelcom que s'equiparés, en la mesura del possible, a la qualitat de formacions com el quartet de corda o el quintet de vent. El nostre objectiu primordial és treballar amb la mateixa mentalitat i ritme que un grup professional, i així treure a lluir les grans obres, que n'hi ha, originals d'aquesta formació. Més endavant, vam descobrir també que teníem una motivació comuna especial pel barroc i el classicisme, i vam decidir esprémer al màxim les peces que s'acosten més a la nostra formació, aportant sempre justificacions al perquè de la nostra interpretació.\nPer a nosaltres un concert sempre suposa una situació única, diferent cada vegada, però que vivim sempre amb il·lusió, amb molta intensitat i posant-hi tota l'energia que tenim en aquell moment.\nSegons el nostre punt de vista, és important combinar-ho tot ja que, treballant la música des de diferents enfocaments, aprens sempre coses que pots relacionar entre si. Al mateix temps, viure només de la música de cambra és realment complicat, i a nosaltres ens agrada molt també tocar en orquestra, els projectes com a solista, etc.\nHeu estat guardonats, el 2014, amb el Primer Premi d'El Primer Palau, a més del Premi de la Crítica i el Premi Catalunya Música. Quina importància creieu que tenen els concursos en la carrera d'un jove músic?\nEn la nostra opinió, els concursos poden suposar una motivació per als grups joves que desitgen començar a moure's i mostrar el seu treball. Per a nosaltres el Premi d'El Primer Palau en concret ha estat relacionat amb els concerts sorgits des de llavors. Tot ha suposat una gran motivació a la feina. Sense el premi, segur que seguiríem tocant junts, però no es pot negar que va ser l'impuls que ens faltava per poder enlairar-nos.\nParleu-nos del programa que presenteu als concerts de la Xarxa. Com és que combineu obres de Mozart amb obres contemporànies?\nLa idea va sorgir per l'interès que ens desperta la música de Mozart en la nostra feina com a grup, i el desig de mostrar els dos Divertimentos del kv439b que hem treballat fins ara, en combinació amb obres que contrasten en sonoritat i estil, per crear així, a més, una paleta variada i contrastant dins del programa del concert. Una mena de «reflex» torbat d'una música en l'altra; d'aquí el nom del programa.\nNo tenim la sort de conèixer-lo molt a fons, però ens sembla molt interessant la feina que realitza de difusió de la música de grups joves per tot Catalunya.\nActualment tenim una temporada de concerts molt interessant i intensa, que va començar el novembre de 2015 amb el concert al cicle El Primer Palau del Palau de la Música de Barcelona, seguit dels concerts d'aquest cicle de la Xarxa de Músiques de Joventuts Musicals de Catalunya. A més, participem en el cicle AIE en Ruta Clásicos. Al mateix temps, seguim sempre preparant nova música, que és el que més ens fa gaudir a dia d'avui!\nUn director: Nikolaus Harnoncourt\nUn solista: Massa i cap al mateix temps!\nUn grup de cambra: Cuarteto Quiroga\nUn compositor: Carl Philipp Emanuel Bach\nUna obra musical: El lamento della Ninfa, de Claudio Monteverdi\nUn llibre: La música como discurso sonoro, de Nikolaus Harnoncourt\nUna ciutat: Granada, Sòria i Salamanca\nUn lema o refrany: "Fins a l'infinit i més enllà!"\nUn somni: Poder ser un dia músics residents a Espanya


Valverde: "Fora de casa ens està costant" - CATzona\nEl Barça no ha fet un bon partit en l'estrena de la Champions league. El Borussia Dortmund hauria pogut guanyar perfectament el partit, però els blaugrana han tret la carta de Ter Stegen el salvador. Ernesto Valverde ha assegurat després del partit que "han sabut patir" i que s'han sobreposat a les adversitats.\n"Hem sabut patir"\nEl Barça quan juga al Camp Nou il·lusiona, però quan ho fa lluny de l'Estadi preocupa. És per això que Valverde ha explicat que "fora de casa ens està costant". "El Borussia ha generat més ocasions que nosaltres, volem que sigui al revés. Avui hem tingut una lesió, els primers minuts de Messi, els 90 minuts de Suárez… Hem sabut patir", ha afirmat.\nL'entrenador extremeny ha comentat que a l'equip català li ha faltat més profunditat en els últims metres i que ha estat un partit "complicat". A més, Valverde ha valorat l'actuació de Ter Stegen: "El Marc ha estat molt bé. Tenim un gran porter i ens beneficiem d'això".\nFinalment, després d'una roda de premsa molt breu, el tècnic del Barça ha assegurat que a Messi encara li falta rodatge perquè només ha pogut fer cinc entrenaments amb el grup. "Bastant ha fet avui. Necessitem que els de davant es vagin coneixent", ha afegit.


Villa in Gordes I Gordes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 95 allotjaments a Gordes.\nVilla in Gordes I\n-, La Rouguiere, Gordes, França, 0 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa in Gordes I\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Villa in Gordes I és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Gordes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla in Gordes I ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, billar, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa in Gordes I la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Gordes.\nAllotjaments a Gordes