Bay View Ciutat del Cap Sud-Àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n21 Abelia Street, Helderberg, Ciutat del Cap, Sud-Àfrica, 7219\nbasat en 160 comentaris "peaceful,great view,very clean,not sure about wifi,did not n..."\nBay View, ubicat a Helderberg, Ciutat del Cap, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Centre Comercial Somerset, Strand Beach, Reserva Natural Helderberg a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Bay View és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, neteja en sec, bar, servei de llançadora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), piscina exterior, jardí. Bay View és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ciutat del Cap.\nCal que informeu el Bay View de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


MMS: de novembre 2012\nVISITA A L'EXPOSICIÓ DE JORDI MITJÀ\nEls nois i noies de l’Escola Frederic Mistral han visitat l’exposició de Jordi Mitjà i han aprofitat, de la mateixa manera que els altres grups, per dialogar amb l’artista, formular les seves preguntes i conèixer de primera mà els processos i procediments de treball que l’artista desenvolupa. Val a dir que en aquest cas, l’artista ha mostrar una gran generositat compartint amb el grup moltes de les qüestions que conformen la seva tasca quotidiana. Tot plegat intuïm que ha estat una experiència prou satisfactòria per als nois i noies que han participat de l'experiència.\nfrom Fundació Joan Miró on Vimeo.\nSESSIÓ A LA FUNDACIÓ\nEls alumnes del Moisès Broggi, acompanyats dels professors Fanny Figueras i Paco Rico, visiten l'Espai 13 i conversen amb l'artista Jordi Mitjà. També visiten, més tard, la mostra Explosió. El llegat de Jackson Pollock.\nUna de les alumnes accepta el suggeriment de l'artista de regar una obra amb plantes vives:\nEls alumnes poden accedir també a l'espai de treball reservat per a l'artista (un petit taller contigu a l'espai expositiu):


Torroella de Montgrí (ACN).- El Fringe Festival de Torroella de Montgrí-L’Estartit arriba a la seva 8a edició i del 15 al 18 de juliol omplirà el municipi de joves músics.\nEn total, s’hi oferiran 15 concerts repartits en vuit escenaris i amb la participació de 120 intèrprets de diversos gèneres musicals des de la música clàssica, al jazz, la música d’arrel i la contemporània. Per segon any consecutiu, a més, el festival presenta una selecció de músics emergents seleccionats per la Federació de Joventuts Musicals de Catalunya, que inclouen els guanyadors dels concursos de Joventuts Musicals d’Espanya i, també, la incorporació del premi del segell Emergent de l’associació de festivals de música clàssica d’Espanya, Festclásica, el Cuarteto Seikilos.\nPer primera vegada, a més, aquest 2021 el Fringe Festival conviurà amb les residències musicals EEEmerging+, un projecte de cooperació europea a gran escala que promou l’aparició de nous talents de la música antiga i del qual forma part el Festival de Torroella de Montgrí des de 2018.\nEls dos grups que faran les residències musicals a Torroella, del 9 al 18 de juliol, filoBarocco i La Camerata Chromatica, compartiran aquest any escenari amb els grups que participen en el Fringe.\nEls 15 concerts programats es faran a l’església de Sant Genís, les fundacions Vila Casas i Mascort, la plaça de la Vila, La sala, el Cine Petit, el Convent dels Agustins i l’Espai Ter. Tots tindran una capacitat del 70%, seran gratuïts i caldrà inscriure-s’hi prèviament.\nArxivat com a: Baix Empordà, Cultura, Societat Etiquetat com a: concerts, cultura, festival, Fringe, música clàssica, societat, Torroella de Montgrí


Rússia o el “Brejnevestancament” | Josep Maria Quintana\n« La “Carta d’Al-Salmi”: la trampa a les eleccions a Egipte\nVáclav Havel o el testimoni de l’intel·lectual compromès »\nRússia o el “Brejnevestancament”\nEls tres diumenges darrers he parlat de les eleccions que hi ha hagut a Espanya, al Marroc i a Egipte. Avui toca el torn a les que s’han fet a Rússia, que han comportat, encara que no amb la contundència que s’esperava, la consolidació del partit de Putin en el poder.\nQuan el passat 25 de setembre s’anuncià la candidatura de Vladimir Putin a les eleccions presidencials del març de 2012, la premsa independent russa va treure el mot que figura a l’encapçalament del meu article: “Brejnevestancament” (en rus brejnevizatsia), contruït a partir del nom de Leonid Brejnev, secretari general del PCUS de 1964 a 1982, i “estancament” (zastoï), terme amb què es va qualificar aquest període, situat entre dues èpoques més creatives: la del desgel (ottepel) sota Nikita Krutxov (1956-1964) i la perestroika de Mijaïl Gorbatxov (1985-1991)\nEls resultats i les acusacions de frau\nEls resultats electorals de les passades eleccions del 4 de desembre a Rússia han estat els següents: Rússia Unida, 238 (abans 315); Partit Comunista 92 (abans 57); Rússia Justa 64 (abans 38); Partit Liberal Democràtic de Rússia 56 (abans 40). El partit de Putin ha obtingut, doncs, la majoria absoluta (226 escons), però no la majoria necessària per reformar la Carta Magna (300 escons).\nUn cop coneguts els resultats definitius, Vladímir Putin i Dmitri Medvédev van respirar tranquils perquè, encara que amb menys escons dels que ells voldrien, el seu partit, Rússia Unida, ha aconseguit la majoria absoluta de la Cambra, fins i tot sense haver obtingut el 50% dels vots. Cal dir, però, que ben aviat l’oposició va sortir al carrer per acusar el poder d’haver fet trampes.\nSegons especificava el corresponsal de La Vanguardia, els observadors occidentals van donar suport a les acusacions de frau amb un informe en què asseguraven que, a les eleccions s’havien comès nombroses irregularitats i s’havia afavorit el partit del poder. “Ha estat com un partit en què no s’ha deixat competir alguns jugadors”, assegurava Heidi Tagliavini, una diplomàtica suïssa, cap de la missió d’observadors internacionals, en referir-se als partits polítics més crítics amb el Kremlin que no van participar a les eleccions per un previ rebuig del Ministeri de Justícia a les seves candidatures.\nSegons els observadors occidentals de l’organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa (OSCE) i de l’assemblea Parlamentària del Consell d’Europa, durant la campanya hi va haver parcialitat a favor de Rússia Unida.\nUns dies després dels comicis celebrats el 4 de desembre, milers de russos van dir prou al primer ministre del país, Vladímir Putin, i al seu partit, l’oficialista Rússia Unida. En un gest mai vist els darrers anys, l’oposició es va unir per convocar els seus seguidors a totes les ciutats del país i protestar contra el frau electoral. I el poble va contestar com no ho havia fet d’ençà de la perestroika. Més de 250 ciutats es van afegir a la protesta “Per unes eleccions netes”. La concentració més gran va ser a Moscou, on es van reunir unes 25.000 persones, segons la policia; 100.000, segons alguns convocants.\nTornant al joc de paraules que he apuntat al principi, des de posicions independents es demana quants anys governarà Rússia aquest personatge subtil, astut, cavernós i temible que és Vladimir Putin. I els esdeveniments semblen apuntar que serà l’home que batrà tots els rècords.\nPutin és un representant genuí de la generació que va vetllar les primeres armes en els anys setanta, sota el mandat de Brejnev. Immediatament després, s’aprofità de la perestroika de Gorbatxov per enriquir-se i ha esdevingut el retrat viu i més genuí d’una generació que ha construït la societat actual d’acord amb els seus somnis de joventut, que pretenia fer de Rússia una mena de RDA (República Democràtica Alemanya) sense el mur que la separava d’Occident.\nPutin ha aconseguit la consolidació d’un règim (¿es pot dir d’altra manera aquesta maniobra electoral contínua amb el seu amic Medvédev amb qui es torna la presidència de l’Estat i la del Govern?), i ha sabut mantenir un grau de crispació amb Occident que li ha permès de fer-se valer, alhora que feia una perfecta integració euràsica. Finalment, ens acaba de demostrar el seu poder amb aquestes eleccions del 4 de desembre, a les quals seguiran, si no hi ha cap sorpresa, les de març de 2012, que el duran novament al Kremlin per ostentar altra cop la presidència de l’Estat per sis anys més. Estem, doncs, davant una era de poder molt més llarga i densa que la de Brevnev.\nPutin va arribar al govern de Rússia l’any 2000 -període en què va ser Primer ministre- i té, com he dit, gairebé garantida la presidència fins al 2018. Això implica que serà l’home fort del país durant 18 anys, els mateixos que Brejnev. Putin, doncs, com el seu mestre, ha sabut en tot moment trobar la manera de fer-se amb poder. Durant la primera dècada del segle XXI maldant per redreçar un país que, segons ell, vivia agenollat i on calia restablir-hi l’ordre. No ens hems, per tant, de sorprendre que, d’acord amb aquest programa, la idea d’un cap d’Estat fort era necessària i que la imatge d’Stalin vagi ser novament posada en valor. Avui, en canvi, l’única estratègia de Vladimir Putin és la de conservar i mantenir dempeus l’ordre que ell va establir al seu gran país. I si ha de reprimir les manifestacions dels qui s’oposen a la seva política, ho farà sense aixecar-se una cella, emparant-se en l’imperi d’una llei que ell ha propiciat i controla plenament.\nEn definitiva, Putin i el seu partit encarnen encara molts vicis del passat i d’alguna manera representen el dèficit de grandesa que, en molts ciutadans de Rússia, ha significat la caiguda de l’antiga URSS.\nThis entry was posted on 18 Desembre 2011 at 10:00 and is filed under Bloc de notes.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


Enxampat un candidat a la prova d'accés a policia amb un micròfon amagat al botó de la camisa\nEnxampat a la prova d'accés a policia amb un micròfon amagat al botó\nActualitzat 29/03/2021 19:30\nLa Policia Municipal de Madrid enxampa un aspirant a agent amb un auricular amagat al botó de la camisa.\nEnxampat amb un auricular amagat al botó de la camisa\nAquest dissabte es convocava la prova d'accés a Policia Municipal de Madrid a la zona de la Casa de Campo per cobrir 300 places convocades per l'ajuntament de Madrid el passat 1 de juliol.\nLes bases de l'examen estableixen, lògicament, que està prohibida l'entrada al recinte de la prova amb telèfons mòbils, o altres dispositius que permetin l'enregistrament, reproducció, transmissió o recepció de dades, imatges o sons, inclosos rellotges intel·ligents, encara que estiguin apagats.\nEnxampat amb un auricular amagar al botó de la camisa per copiar les respostes de l'examen d'accés al cos de policia de Madrid / Pixabay\nUn dels aspirants que va acudir a aquesta convocatòria va ser enxampat durant el registre a l'entrada amb un dispositiu electrònic incrustat al botó de la camisa.\nEs tractava d'un auricular connectat a una bateria amb el que presumptament es rebia informació de l'exterior sobre les matèries de l'examen. En ser descobert va ser expulsat de l'examen i mai més es podrà presentar.\nProva d'accés a la Policia Municipal de Madrid\nL'exercici teòric d'aquest examen en una prova tipus test, amb tres respostes alternatives, sent una d'elles la correcta.\nEstà constituït per 90 preguntes de coneixements que tracten sobre el contingut inclòs al temari i altres 10 preguntes sobre l'idioma triat per cada aspirant.\nAquest exercici és qualificable amb un màxim de 10 punts. Es considera superada la prova de coneixements sempre que s'obtingui una puntuació mínima de 5 punts en cada un dels qüestionaris que comprenen aquesta prova (temari i idioma).\nUn candidat a agent de policia municipal portava un dispositiu electrònic amagat al botó de la camisa / Flickr\nEl nivell mínim exigit pel tribunal com a nota de tall per a obtenir la qualificació mínima és de 5 punts i un màxim de 10.\nLa qualificació final està determinada per la nota obtinguda en el qüestionari de coneixement del temari, que suposa un 90% de la final, sumada a la nota obtinguda en el qüestionari d'idioma, que equival a un 10%, en funció del nombre de preguntes que corresponen a cada qüestionari.\nEnxampats a València copiant a l'examen de conduir amb una orellera\nPífia de la policia de París: confonen èxtasi amb caramels


Avaluació de l'activitat investigadora (sexennis) per conveni. Departament d'Empresa i Coneixement\nPresentar recurs d'alçada 20267 - Avaluació de l'activitat investigadora (sexennis): universitats privades i centres adscrits Departament d'Empresa i Coneixement\nLes persones en desacord amb el sentit de la resolució tenen el termini d'un mes a partir de l'endemà de la data de la recepció de la notificació per interposar recurs d'alçada davant la Comissió d'Apel·lacions. El termini màxim de resolució del recurs és de tres mesos des de la seva presentació.\nAQU Catalunya, en consonància amb la implantació progressiva de l’Administració electrònica, ha creat el tràmit de presentació telemàtica del recurs d’alçada a través del portal Tràmits Gencat.\nPas 1 Presentar recurs d'alçada\nDes de 09.02.2020\nLes persones en desacord amb el sentit de la resolució disposen del termini d'un mes a partir de l'endemà de la data de la recepció de la notificació per a presentar el recurs d'alçada.\nAlternativament, si la incidència persisteix i no teniu possibilitat de fer el tràmit, podeu posar-vos en contacte amb l’Àrea de Professorat i Recerca d’AQU Catalunya a través del correu electrònic professorat@aqu.cat.


El Barça, Netflix i John Wayne | Inici\nEl Barça, Netflix i John Wayne\n3 Novembre 2015 andreucaballero\tDeixa un comentari\n* Article publicat a la revista ‘Sa Plaça’.\nLa setmana passada el Barça es va enfrontar al BATE Borisov en la lliga de Champions. El partit es podia veure en obert per TV3 i per Antena3. Però, això només va ser possible al Principat. Lamentablement, a les Illes Balears no tenguérem l’oportunitat de veure la transmissió per TV3 i poder escoltar els comentaris en català. Ni en blaugrana, hi afegiria.\nAquest fet em va fer tornar a la memòria l’acte que l’OCB va organitzar l’any 2007 al Palau Municipal d’Esports d’Inca sota el lema “Volem veure TV3. Festa pel futbol en català”. Avui podríem tornar a fer la mateixa reivindicació.\nDel 2007 ençà, l’oferta televisiva ha augmentat considerablement però paradoxalment els canals en llengua catalana han anat minvant. A les Illes Balears, a més del tancament de Televisió de Mallorca, hem perdut la recepció del Canal33 i del 3/24. I tampoc no hem pogut veure mai el canal Esport3, el canal de Televisió de Catalunya dedicat als esports que va començar a emetre l’any 2011.\nTambé aquest dies ha arribat a l’Estat espanyol Netflix, el proveïdor més gran de televisió per internet del món. I, de moment, ho fa sense oferir continguts en català, la qual cosa és decebedora i preocupant.\nI mentrestant, a IB3 John Wayne continua xerrant en castellà.\nEntrada anteriorNo volem cap conveni amb SFM mentre continuïn marginant la barriada de Crist ReiSegüent entradaPer una represa de la plataforma Avançam


Què és la vida?, d'Erwin Schrödinger. Universitats i Recerca\nQuè és la vida?, d'Erwin ...\nQuè és la vida?, d'Erwin Schrödinger\nPoc després de descobrir l'estructura de l'ADN, fins i tot abans que el seu treball fos públic, Francis Crick va escriure una carta a Schrödinger en què li comentava el paper decisiu que el seu petit assaig Què és la vida? havia tingut tant en ell com en el seu col.lega James Watson a l'hora de d'orientar-se cap a la biologia molecular.\nQuè té aquest llibre, escrit per un físic deu anys abans del descobriment de l'estructura de l'ADN, que el fa tan interessant? El llibre comença amb "l'enfocament del tema pel físic tradicional", on se'ns parla d'àtoms i d'estadística i, després de passar per la mecànica quàntica, la termodinàmica i de preguntar-se si la vida es basa en les lleis de la física, acaba amb un assaig sobre el determinisme i el lliure albir. Entremig dóna la interpretació des del punt de vista de la física de què són les mutacions, i per què unes freqüències (com els rajos X) són més perilloses que d'altres (com les ones de ràdio).\nLa perla del llibre, però, arriba quan, amb consideracions exclusivament de física teòrica, aborda el tema del material hereditari. Més de deu anys abans del descobriment de l'estructura de l'ADN, Schrödinger en dedueix algunes de les característiques que ell descriu com un "cristall aperiòdic": la repetició d'una estructura (com un cristall) sense un patró monòton i en què un conjunt d'àtoms no juguen un paper equivalent al de molts altres (com les molècules orgàniques).\nEn la mateixa carta, Francis Crick hi incloïa una còpia de l'article que ell i en James Watson acabaven d'escriure, i finalitzava dient a Schrödinger "veurà que el seu concepte de cristall aperiòdic el descriu prou bé".\nI tot això a un nivell a l'abast de qualsevol profà.


Techit Hill Hotel Kalasin Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 27 allotjaments a Kalasin.\n196/1 Suhapibal 3 Road Tambon Nonburi Amper Sahatsakhun Kalasin, Centre de Kalasin, Kalasin, Tailàndia, 46140 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Techit Hill Hotel?\nBarri Centre de Kalasin Centre de Kalasin Centre de Kalasin Centre de Kalasin Centre de Kalasin Centre de Kalasin\nMés informació sobre Techit Hill Hotel\nBen situat a la la cultura, els negocis area de Kalasin ciutat, Techit Hill Hotel us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Techit Hill Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes, conserge.\nEntri en una de les 12 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Techit Hill Hotel.\nTots els tipus de viatgers (4)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (3)\nAllotjaments a Província de Kalasin\nAllotjaments a Kalasin


Espiritualitat i cinema | Pregaria.cat\nEspiritualitat i cinema\nPer Isidre Ferré on dl., 30/11/2020 - 07:00\nDel 15 al 30 de novembre s'ha dut a terme la XVII Mostra de Cinema Espiritual de Catalunya. Es tracta d'una mostra cinematogràfica ja consolidada, que des de 2004 ens ofereix un recull de pel•lícules d'arreu que, d'una manera o altra, plantegen, tracten explícitament o pressuposen com a marc narratiu el fet espiritual. S'hi han pogut veure 51 pel·lícules, des de produccions ben recents (sovint de poca difusió comercial) fins a títols que permeten fer una revisió del panorama del cinema espiritual i religiós del segle XX. Enguany, però, ateses les circumstàncies sanitàries que vivim arran de la covid-19, els films s'han emès a través de plataformes virtuals, però en tot cas cal celebrar que s'hagi trobat la manera que la Mostra no s'aturés. És important assenyalar, a més, que la Mostra de Cinema Espiritual forma part d'un projecte de més gran abast, on també s'inclou el Fons Filmogràric de les Religions, engegat i encapçallat per Joan-Andreu Rocha Scarpetta.\nDes de tamps antics, els humans hem fet experiència, hem descobert, hem reflexionat sobre el trancendent a través de l'art. Des de l'art antic hem fet present i ens hem vinculat amb el transcendent mitjançat imatges, música, objectes... L'art ha estat una finestra per la qual ha irromput el fet religiós. És natural, doncs, que l'experiència espiritual del segle XX estigui marcada per una forma artística fonamental per entendre l'època: el cinema. El llenguatge conematogràfic s'ha integrat en el nostre imaginari, també en el religiós. És cert que el cinema ha escampat estereotips i prejudicis gens beneficiosos per a les religions, però ha estat alhora, si s'ha fet amb la sensibilitat i saviesa que requereix, una eina de comuncicació d'experiències espirituals de primer ordre. En l’espiritualitat hi cap el silenci, fins i tot la nit fosca, però també (i qui sap si especialment) la imatge i la llum, el moviment i la narració.\nEstic convençut que aviat caldrà ampliar-ho al llenguatge audiovisual que està marcant aquestes primeres dècades del segle XXI: les sèries de televisió. Un llenguatge gens menyspreable per a l'experiència espiritual. Podem desentendre'ns-en?


> Tots els productes>Jocs d'imitació>Animals>TORO FRISÓ DE TAQUES NEGRES SCHLEICH\nAbans de lluitar l'un contra l'altre, els dos toros es miren amb empipament. El lema és "el primer que aparti la vista, perd". És més aviat rar que succeeixi, però si cap dels dos es rendeix, es passa a la baralla. Llavors els toros corren pel camp amb el cap gacha, en adreça un contra un altre i es copegen amb el cap. Fins i tot quan el sòl està ple de fang, els animals poden córrer bé durant aquestes baralles. D'això s'encarreguen les peülles, en forma d'arpes, que es componen de dos dits i s'enfonsen en el sòl.\nMida 14 x 6,6 x 7,8 cm


Matas admet davant el jutge un nou delicte de prevaricació - Diari de Girona\nMatas admet davant el jutge un nou delicte de prevaricació\nL'expresident balear serà condemnat a quatre mesos de presó més pel cas Son Espases\nMatas admet davant el jutge un nou delicte de prevaricació Diari de Girona\nL'expresident del Govern balear Jaume Matas va admetre davant l'Audiència Provincial de Balears haver comès un delicte de prevaricació i frau a l'administració en el marc del cas Son Espases però no va acceptar haver comès un delicte de tràfic de influències. Per això, serà condemnat a quatre mesos de presó. En resposta a preguntes de la presidenta del tribunal, Rocío Martín, Matas va afirmar que reconeix els fets, segons els va presentar el seu advocat defensor, i va detallar que no accepta que els mateixos representin un delicte de tràfic d'influències, com defensa el Ministeri Fiscal.\nD'aquesta manera, Matas serà condemnat a quatre mesos de presó de compliment efectiu per l'intent de manipulació del concurs per a l'adjudicació de l'hospital de Son Espases amb l'objectiu de beneficiar il·lícitament la UTE liderada per OHL.\nEl judici, que estava previst per a celebrar-se fins al 30 de juny, es resoldrà en només una altra sessió dijous que ve. En aquesta sessió s'haurà de discernir si el també exministre va cometre el delicte de tràfic d'influències pel qual se li demana un any de presó i una multa de 31,6 milions d'euros.\nTres acusats més\nEn aquest judici, la Fiscalia també acusava l'exconsellera de Salut Aina Castillo, l'exdirector general de l'IbSalut Joaquín Sergio Beltrán, i l'empresari Jesús Peinado. Aquests tres van arribar a un acord amb el ministeri fiscal per diferents penes menors de presó que seran substituïdes per multa. En concret, Castillo haurà de pagar 4.800 euros, i Beltrán i Peinado, 5.760 euros cadascun. En concret, han admès haver comès prevaricació i frau.


Proposem la creació d’una mesa de coordinació - Construïm\nÉs el moment de per fi posar la vida al centre, de fer efectives polítiques públiques i participatives per estendre les xarxes d’ajuda als nostres veïns i veïnes.\nEl passat dimarts dia 31 de març es va celebrar el primer ple telemàtic de la història del nostre ajuntament. El ple era de caràcter ordinari i el nostre grup municipal va demanar que el ple es celebrés, però amb caràcter extraordinari o bé monogràfic sobre la crisi del COVID’19. La pandèmia del Coronavirus ens ha situat en un escenari excepcional, on la urgència passa a ser el punt prioritari de l’ordre del dia. Urgència que cal resoldre en tots els àmbits del nostre dia a dia, ja que parlem d’una crisi sanitària, econòmica, social i també emocional.\nLa nostra petició va ser refusada i després de parlar sobre les mesures que govern està prenent en relació al coronavirus es van passar a votació la resta de punts ordinaris. Construïm va refusar participar-hi en aquests punts i votació, ja que les decisions que prenguem avui de forma ordinària poden condicionar el nostre futur. Totes les partides de pressupost i accions que siguin aprovades poden ser necessàries per destinar a altres urgències que vindran un cop superem la crisi sanitària. És el moment de per fi posar la vida al centre, de fer efectives polítiques públiques i participatives per estendre les xarxes d’ajuda als nostres veïns i veïnes. És el moment de prioritzar i tenir cura de que la vida dels nostres conciutadans sigui digna i de que tots els drets siguin garantits: l’accés a la vivenda, a l’educació, a l’ocupació, a la cultura… és el moment de preservar i garantir la igualtat d’oportunitats per tots i totes.\nEn el transcurs d’aquests dies, també vàrem fer arribar tot un seguit de mesures que creiem que son necessàries per la gestió de la crisi actual i sobretot per com farem front als reptes que ens venen en els propers mesos: restablir el teixit econòmic local, ajudar el petit comerç, ajudes als autònoms i emprenedors i la crisi social que se’n derivarà de tot plegat. Seguint les pautes d’aquest document que també podreu trobar a la nostra web, vàrem presentar un moció al ple que va ser aprovada per unanimitat. La moció presentava mesures que afecten a diversos àmbits . Algunes ja s’estan duent a terme i d’altres vam aconseguir el compromís del govern per tal de fer-les efectives.\nD’entre aquestes mesures, volem posar èmfasi en la següent:\n“Proposem la creació d’una mesa de coordinació, oberta a entitats socials i grups municipals, que possibiliti avançar en aquestes i altres mesures de cara a garantir l’assessorament, la informació necessària a tots els veïns i veïnes que doni tranquil·litat a la població. I la confiança en què tenim les eines i la xarxa per ajudar i col·laborar en allò necessari. Per protegir-nos entre totes i tots.”\nConstruïm, amb la presentació a ple de la moció hem aconseguit el compromís de govern de fer efectiva aquesta mesa coordinada de treball amb la participació d’agents socials i polítics per tal de posar en marxa totes les garanties que ens caldran un cop aconseguim sortir de la crisi sanitària. Volem treballar perquè els propers mesos, malgrat que es presentin durs, ens sentim acompanyats per la institució i per tota la societat. Necessitem l’ajuda de totes les xarxes de col·laboració per arribar a tothom, a aquelles que ja pateixen ara i a les que els propers mesos els farà entrar en situació vulnerable. Volem ajudar a que el nostre teixit associatiu i econòmic participi del dia a dia per construir una societat més forta, amb més lligams i més segura.


Sam Bailey va coronar el número u de Nadal!\nSabíem que Sam Bailey ho faria! El guanyador de X Factor ha guanyat la batalla al número un de Gran Bretanya aquest temps de Nadal: notícies i xafardejos famosos com i quan passi - en línia a Glamour.com. Estigueu al dia de totes les vostres celebritats preferides.\nAquest esprai de coixins esgotat és el millor per fer una bona nit, a més de 17 esprai de coixí per enfonsar el cap adormit.\nAquests talls de cabell bob laterals són la millor inspo estiuenca (i tenen un manteniment tan baix)\nQuan un assumpte destrueix una relació, per què sempre són dones com Martha Hancock (la festa innocent) les que són assetjades i assetjades sense parar?\nEls millors raspalls d'aire calent per aconseguir un assecatge inflable i lliure de frizz a casa (i se'n descompten moltes)\nVaig patir cistitis durant 15 anys fins que vaig trobar aquest remei natural assequible i poc conegut que em va canviar la vida


Cada dia moren al món 8.000 persones a causa d’alguna de les sis malalties anomenades “oblidades”: el VIH/SIDA, la malària (paludisme), la tuberculosi, la malaltia de chagas, la leishmaniosi i la malaltia del son. S’anomenen “oblidades” a causa de la insignificant inversió global que s’hi avoca en recerca i en instruments per al seu diagnòstic i tractament. Tot i que aquest apartat se centrarà en les tres primeres, realment les que romanen tràgicament en l’oblit són les tres últimes, que predominantment afecten a poblacions del món tropical empobrit i es transmeten per vectors; mosquits, xinxes o mosques, entre altres insectes. Aquestes tres malalties no són altament mortíferes en les primeres etapes, però sí que causen una considerable morbiditat i incapacitació en adults, la qual cosa dificulta el desenvolupament d’aquestes societats.\nTanmateix, tot i les “malalties oblidades” l'elevat índex de malalties no transmissibles, com el càncer, la diabetis, l'asma, la hipertensió o malalties cardiovasculars, posen en risc els sistemes de salut i el creixement econòmic dels països pobres. Les malalties no transmissibles representen, pel cap baix, el 40% de totes les morts en els països en desenvolupament. I la meitat de totes les morts de càncer a nivell mundial té lloc en aquests països.\nPer altra banda, el VIH/SIDA, la malària i la tuberculosi maten a més de 4 milions de persones cada any, la qual cosa representa una pesada càrrega sobre les famílies, comunitats i governs. Tot i l’oblit, l'impacte desproporcionat d'aquestes malalties en els països en desenvolupament ha captat la mirada mundial en els darrers anys. En aquest sentit, és just afirmar que ha augmentat l'ajuda per al desenvolupament en matèria de salut dels països de l'Organització per la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE). Per exemple, el “Fons mundial per a la lluita contra la SIDA, la tuberculosi i la malària”, estima que proporciona el 20% de tot el suport mundial per a programes de VIH i SIDA i el 66% de tots els esforços de finançament per combatre la tuberculosi i la malària. Cal afegir també que alguns països en desenvolupament han augmentat la seva despesa sanitària i l’increment dels fons destinats per la filantropia privada. Veurem però que, malgrat això, s’està molt lluny d’arribar a assolir els fons necessaris.\nLa SIDA (síndrome d’immunodeficiència adquirida) afecta als humans que han estat infectats pel VIH (virus de la immunodeficiència humana) i el seu sistema immunològic no pot respondre adequadament als seus efectes. Així se’n diu seropositiva a una persona infectada pel VIH però que no pateix SIDA.\nPer primera vegada des dels primers casos de VIH/SIDA va sortir a la llum, fa més de 25 anys, l'epidèmia de la SIDA està derivant positivament així com el nombre de persones infectades amb el VIH i les morts relacionades. Segons UNITAID (2010) entre 2001 i 2009, la taxa de noves infeccions pel VIH s’ha estabilitzat o ha baixat en més del 25% en almenys 56 països de tot el món, dels quals 34 s’ubiquen a l’Àfrica Sudsahariana, que segueix sent la regió més afectada per l'epidèmia amb el 69 % del total de noves infeccions pel VIH. Al 2009, 5,25 milions de persones tenien accés al tractament del VIH en països de baixos i mitjans ingressos, la qual cosa representa el 36% d'aquells que ho necessiten.\nNo obstant això, tot i els avenços, en el món 40 milions de persones viuen amb la SIDA. Una bona part es troba en països en desenvolupament, i són les dones i els nens els més afectats. El sorgiment de nous medicaments ha permès perllongar i millorar la vida dels qui viuen amb aquesta malaltia en els països industrialitzats. Els que viuen al Sud, però, no tenen aquesta sort: el 95% sobreviu i mor sense tenir accés a un tractament adequat.\nCada minut un nen menor de 15 anys d'edat s'infecta amb el VIH, i cada dos minuts un nen mor de SIDA. Als països desenvolupats el VIH/SIDA infantil està en gran part sota control i la prevenció de la transmissió mare-fill ha tingut un gran èxit. A finals de 2009, hi havia 2,5 milions de nens menors de 15 anys que vivien amb el VIH a tot el món, i s'estima que 370.000 nens van contraure el VIH durant el període perinatal i durant la lactància. La cobertura global de tractament per a nens VIH-positius va ser inferior (28% el 2009), que per als adults (36% el 2009).\nA on s’ubica la SIDA?\nPer accedir a l'aplicació, feu clic a AQUÍ\nÉs molt significatiu observar que Sudàfrica, tot i ser el país amb més casos de SIDA, el nombre de nous casos ha disminuït considerablement en els darrers cinc anys.\nPer accedir a l'aplicació, feu clic AQUÍ\nLa malària (o paludisme) és una malaltia causada per un grup de paràsits del gènere Plasmodium, que es transmet a través de la picada de la femella del mosquit del gènere Anopheles. La malaltia es manifesta principalment amb febres intermitents, mals de cap i musculars, diarrea i decaïment. De les quatre espècies de paràsits de malària, només el Plasmodium falciparum sol causar formes greus de la malaltia i mort. Molts habitants de l’Àfrica Sudsahariana, que no moren a causa de la malaltia, conviuen amb ella al llarg de la vida, amb la conseqüent càrrega que representa per la seva vida quotidiana i la seva família.\nLa malària és la segona causa de mort a l’Àfrica Sudsahariana. Mata més de 2.000 nens menors de cinc anys cada dia (més o menys a un nen cada 45 segons) i representa una cinquena part de totes les morts de menors de cinc anys a l'Àfrica Sudsahariana. Segons UNITAID (2010) les estimacions indiquen una tendència decreixent de la malària, però els nivells de mortalitat i morbiditat segueixen sent molt elevats. Al 2009, 781.000 persones van morir de malària, davant gairebé un milió el 2000, i 225 milions de persones van contraure la malària el 2009, menys que al 2005 amb 244 milions. Àfrica va representar el 85% de les infeccions i el 90% de les morts, principalment entre els nens petits. La malària és també la causa principal d'anèmia, baix pes en néixer, naixements prematurs, mortalitat infantil i mortalitat materna. Tot i que la malària és curable en qüestió de dies, pot ser mortal sense un diagnòstic precoç i tractament oportú. La intervenció immediata és particularment important per als grups més vulnerables; els nens petits, dones embarassades i persones amb sistemes immunes febles, com ara els que viuen amb el VIH/SIDA. Ben entrat el segle XXI, resulta intolerable que una malaltia que es pot prevenir i curar i que a Europa s’ha eradicat fa més de 50 anys, continuï matant.\nMés enllà del diagnòstic, el tractament dels casos i l’educació sanitària, una manera senzilla de combatre la malària és, lògicament, evitant la picadura. S’ha constatat que una solució efectiva, entre altres accions com la fumigació de l’interior de les cases, és l’ús de xarxes impregnades d’insecticida per dormir (mosquiteres). Desafortunadament, tot i que una mosquitera te un cost insignificant per a un viatger, sobretot comparant el preu amb la seva funció, les xarxes són costoses per a les famílies dels països empobrits. Per altra banda, la població que no te una formació sobre el seu ús, necessita sovint ser convençuda de la seva utilitat i aprendre sobre la seva conservació, ja que una mosquitera en mal estat perd la seva eficàcia. Tot i això, l'Informe Mundial sobre Malària 2010, de l’OMS, indica que els programes posats en marxa des de 2008 han servit per estendre l'ús de mosquiteres, insecticides casolans i fàrmacs derivats de l’artemisa. En definitiva, per millorar el control i reduir els casos i les morts causades per aquesta malaltia.\nL’informe citat exposa amb claredat que manquen recursos econòmics. Com sol passar, els progressos assolits estaran amenaçats si la intensitat de les accions disminueix. Per evitar-ho, manquen recursos. Actualment, els països amb petites poblacions en risc segueixen rebent més diners per persona que els estats amb més població. Per això, és important invertir bé els 1.800 milions de dòlars destinats el 2010 a la lluita contra la malària ja que obtenir els 6.000 que s'estimen necessaris sembla difícil.\nTot i això, afortunadament, es continua investigant amb nous tractaments i amb l’esperada vacuna que, encara que només tingui un efecte parcial, sembla més propera que mai. En aquest sentit, apareixia una noticia d’efecte mundial vinculada amb la recerca i el desenvolupament relacionada amb l’IS Global (Institut de Salut Global de Barcelona).\nA on s’ubica la malària?\nLa tuberculosi és un important problema de salut global. Però en la majoria dels casos, és curable.\nNo obstant això, cada any, hi ha al voltant de nou milions de nous casos de tuberculosi al món i prop de dos milions de persones moren a causa d’aquesta malaltia. L'OMS estima que d’aquests nous casos anuals de tuberculosi, al voltant d'un milió es produeixen en els nens. En infants infectats amb VIH el risc de co-infecció amb tuberculosi és molt alta i amb freqüència provoca sordesa, ceguesa, paràlisi i retard mental. Encara que els nens representen una part de important de tots els nous casos de tuberculosi activa, els diagnòstics, els tractaments així com els medicaments adaptats a les edats infantils han disminuït considerablement.\nFins fa pocs anys, la tuberculosi era considerada a tot el planeta com una malaltia en retrocés, tanmateix ha anat incrementant-se en els països empobrits i entre els adults de 15 a 59 anys se situa com la tercera causa més comuna de mort a nivell mundial i és la causa principal de mort per a les persones que viuen amb el VIH.\nAquest rebrot te l’origen en la combinació de factors associats a les crisis econòmiques causants de malnutrició i desnutrició, al col·lapse dels sistemes sanitaris, al nombre, cada cop més elevat, de refugiats i desplaçats, a l’aplicació insuficient de mesures de control, a l’expansió del VIH/SIDA i a la resistència als fàrmacs.\nA on s’ubica la Tuberculosi?\nTots els països es veuen afectats de tuberculosi, però la majoria dels casos (85%) s’ubiquen a l'Àfrica (30%) i Àsia (55%) on destaquen l'Índia i la Xina que, per si sola, representa el 35% dels casos. Hi ha 22 països amb alta incidència que representen al voltant del 80% dels casos del món.


LES ANTONIETES TEATRE ACTUARÀ A LA LIRA DE TREMP EL 27 D’AGOST – Pirineus TV\nLES ANTONIETES TEATRE ACTUARÀ A LA LIRA DE TREMP EL 27 D’AGOST\nMalgrat l’entrada a la fase 3 de la desescalada, L’Espai cultural La Lira de Tremp segueix tancat. La programació pròpia de l’Ajuntament que hi havia fins a finals de juny es va reprogramar per més endavant. Precisament la primera que han col·locat al calendari és Un dia qualsevol de la companyia Les Antonietes, el 27 d’agost.\nI el cinema, gestionat per Circuit Urgellenc, preveu obrir totes les sales que gestiona a la vegada i depenent molt de les estrenes per poder projectar.\nSí que les entitats poden llogar l’espai cultural La Lira, sempre seguint la normativa de seguretat vigent del moment, però per ara no hi ha cap ens que hagi previst activitats a l’equipament, en breu. Tot i que també a finals d’agost el Mostremp segueix en peu.


El pitjor càstig possible - Fot-li Pou - Barça i més\nEl pitjor càstig possible\nA ningú li agrada esperar, però per un club com el Barça que està acostumat a portar la iniciativa, esperar s'està convertint en la pitjor tortura.\nFa molts anys que el Barça va adoptar l'estil de joc que el permet dominar el destí del partit. La proposta blaugrana té virtuts i defectes com totes, però serveix per ser amo del joc i no dependre del rival per jugar a futbol. Segurament per això s'està fent tan dur i llarg aquest final de temporada. El Barça depèn absolutament del rival en una situació contra natura pel rovellat ADN blaugrana.\nNo fa pinta que el Madrid pugui perdre 3 punts a la Lliga perquè té molta facilitat per atacar. Els blancs són dèbils defensivament, però no els fa gens de vergonya acular-se darrere per minimitzar riscos perquè saben que tard o d'hora arribarà el moment d'atacar i llavors són els millors d'Europa. És així, el trident blaugrana és més bo que el blanc, però com a equip aquest Madrid és més perillós perquè treu profit de qualsevol contracop, falta o centrada.\nPer això no em fixaria tant en quin rival pot robar-li punts al Madrid i em centraria a resar perquè a Vigo o Màlaga tinguin un dia negat de cara a porteria. Si això es combina amb un dia inspirat del rival, potser tindrem una sorpresa. Però sigui quin sigui el desenllaç, la conclusió ha de ser la mateixa a Can Barça.\nHa faltat equip i joc per acompanyar les estrelles blaugrana. La bona notícia és que no fa falta fitxar massa cracs que decideixin els partits perquè la columna vertebral ja la tens, però falta molt encert i coneixement per tocar òrgans vitals que et permetin tornar a portar la iniciativa. No crec que tornar a esperar que el trident tregui les castanyes del foc sigui la solució per a un Barça que no li senta bé esperar.


Txarango presenta 'A la deriva', l'avançament del seu últim disc | ELS40 | LOS40\nels40\t- Txarango\nTxarango presenta 'A la deriva', l'avançament del seu últim disc\nLa banda acaba de publicar el videoclip amb imatges seves a l'Índia\nTxarango presenta 'A la deriva'\n04/06/2020 - 22:00 CET 2'\nTxarango publiquen 'A la deriva', la primera cançó que descobrim del seu esperat quart i últim disc 'De vent i ales'. La cançó parla de com el dia a dia que ens arrossega i ens fa anar a la deriva, tot i que la música es converteix en un bon refugi. El grup ha volgut citar en aquest avançament una sèrie de referents de la resistència civil, des de Luther King a Víctor Jara o del Che Guevara a Rosa Parks.\n'A la deriva' es presenta acompanyada d'un videoclip que signa en Bernat Almirall, el fotògraf de capçalera del grup. L'enregistrament es va fer durant la gira que la banda del Ripollès va fer per l'Índia el febrer del 2018, al vídeo hi trobem indrets únics, les corredisses amunt i avall, el tràfic boig i sobretot moltes ganes de viure.\nUna publicación compartida de Txarango (@txarango) el 4 Jun, 2020 a las 4:27 PDT\nLa banda ja va anunciar en un petit documental tot el que estava per arribar les pròximes setmanes. Una de les notícies era el comiat final amb el disc 'De vent i ales'. Aquest treball neix de totes les experiències viscudes pel grup en aquest últim any, des de dormir al peu del Mont-Fuji, fer la ruta dels Balcans amb la gent que busca refugi a Europa o caminar amb cura al desert ple de mines dels camps sahrauís. El 19 de Juny arribarà finalment el disc que servirà per acomiadar a una de les bandes més estimades de casa nostra. La publicació es farà en tres formats de disc de tres colors diferents, tot i que ja es pot reservar al web. Això si, la gira final 'El Gran Circ' no arribarà fins al 2021, ja que es va ajornar a causa de la pandèmia global. Ara comença el temps que com diuen ells "cura les ales" i de trobar refugi a la música dels Txarango.\nllETRA DE 'A LA DERIVA'\nTenim el cor a prova de bales,\ni en el teu cos de pols d'estrelles.\nHem après de l'infinit.\nDe mica en mica, com balla la vida,\nballarem aquesta nit.\nQue la vida es pari fins que surti el sol.\nJunts a la deriva.\nQue la vida esclati com nosaltres dos.\nDe Luther King, de Víctor Jara,\nportem els somnis del Che Guevara.\nHem vingut a trencar els marcs.\nQue quan tu balles es desfan les hores, el temps millora.\nSento com les ànimes s'animen.\nPuc veure com volen i troben una nova veu de llibertat que sona.\nSom el poble viu, la flama en la foscor.\nSom un paisatge de vida que crida i no oblida.\nSom la sortida agraïda desfent mentides.\nUna lluita compartida!\nTxarango • Música •


per Gerard Virgili 18/04/2017\n—Sí, és el primer. M’agrada treballar amb l’espai, és potser més una limitació que una virtut, perquè em costa despendre’m d’aquesta visió arquitectònica de l’espai. La perspectiva, per a mi, acaba sent un punt de trobada entre l’arquitectura i el disseny.\n—A part de dibuixar, els encàrrecs et permeten també pensar en el missatge que vols transmetre. Et sents còmode amb aquesta llibertat creativa?\n—Ho he gaudit molt. La veritat és que em faria il·lusió fer-ne un tot jo sol, decidint des del principi fins al final. A part, també vull posar en marxa algun projecte, però vaig molt just de temps. Quan tingui tot el temps que vull tenir, que espero que sigui a partir d’aquest estiu, tinc intenció fer coses per iniciativa pròpia i donar-li sortida.


"Mas formalitza el desafiament al tribunal més alt d'Espanya": el ressò de la cimera pel 9-N a la premsa internacional\nLa notícia ha arribat a estar destacada com a "última hora" just després de les declaracions de Francesc Homs\n3 min. Barcelona 04/10/2014 01:19\nDiferents mitjans de comunicació internacionals s'han fet ressò aquest divendres mateix de la reunió de partits sobiranistes per mantenir la consulta. Aquí en teniu un recull:\n"Mas s'arrisca amb la independència desafiant els tribunals espanyols", a Bloomberg\nEl gran grup d'informació nord-americà Bloomberg explica a la seva web de notícies que el president Artur Mas "i els seus aliats", en continuar endavant amb el pla d'una votació per la independència el 9-N, han "formalitzat el desafiament al tribunal més alt d'Espanya i han obert un enfrontament amb el govern de Madrid".\n"Els líders catalans es comprometen a continuar endavant amb el referèndum", al 'Financial Times'\nEn una peça signada pel corresponsal a Madrid, Tobias Buck, el prestigiós diari econòmic destaca que els dirigents catalans han acordat continuar endavant amb la consulta en un desafiament a la "intensa pressió política de Madrid i la decisió formal del Tribunal Constitucional d'Espanya de suspendre el plebiscit d'independència". El diari ho considera una nova escalada del cada vegada més "amarg" conflicte polític contra Catalunya i l'estat espanyol. També ressalta, diu, la intenció del moviment independentista de "mantenir la unitat –com a mínim per ara– davant Madrid". Buck també diu que molts analistes esperen que finalment Mas convoqui unes eleccions avançades en lloc de la consulta. També destaca els resultats de l'últim sondeig del CEO i la davallada de CiU.\n"Els catalans, compromesos a mantenir el referèndum d'independència d'Espanya ", a la web de la BBC\n"Dirigents catalans han acordat continuar endavant amb un referèndum d'independència el 9 de novembre, desafiant el bloqueig legal del govern espanyol", assegura la notícia de portada de la web de la BBC britànica sobre la reunió dels dirigents en favor de la consulta. La peça, publicada just després de les declaracions de Francesc Homs, ha arribat a estar destacada com a "última hora" en l'edició principal. La notícia explica que Homs –"un portaveu regional"– ha explicat que continuarien endavant perquè els ciutadans puguin exercir el dret de vot després de la suspensió de la consulta per part del Tribunal Constitucional. Recorda que Catalunya és una de les regions més riques i industrialitzades d'Espanya i que Mas manté reunions amb "els altres dirigents pro independència". També explica que els independentistes catalans s'han vist reforçats pel recent referèndum d'Escòcia.\n"Els separatistes catalans intenten reactivar la votació bloquejada sobre la independència", al 'Wall Street Journal'\nEl diari econòmic explica que "dirigents dels partits separatistes que dominen la rica regió de Catalunya han reafirmat el compromís aquest divendres de fer un referèndum sobre la independència d'Espanya malgrat el mandat judicial de restricció del vot".


La copa menstrual Moon Cup a Barcelona\nLa copa menstrual, una alternativa ecològica a les compreses i tampons. PVP: 26€\nLa copa menstrual Moon Cup\nEs calcula que cada dona utilitzem prop de 9000 compreses i tampons al llarga de la nostra vida, fet que, a més de generar una quantitat important de residus, ens suposa una despesa que ronda els 1200 euros. Us presentem una alternativa econòmica i pràctica als productes menstruals d’un sol ús.\nLa copa menstrual moon cup s’utilitza internament com si fos un tampó. Te la forma d’un campana, d’uns 5 cm de llarg i una capacitat de 30 ml. i està feta de silicona mèdica. El fluxe menstrual queda contingut a l’interior de la copa, que s’ha de buidar, rentar i tornar a col·locar cada 4-8h, depenent de flux. Hi ha dos tamanys diferents: el model A, per a dones que hagi parit per via vaginal; i el model B, per a dones menors de 30 anys.\nLa copa és hipoalergència i pot ajudar a eradicar i prevenir problemes causats per l’ús de tampons, com els fongs vaginals o la cistitis. A diferència dels tampons i les compreses, la moon cup no resseca ni malmet la flora vaginal, i tampoc no deixa fibres a l’interior de la vagina i amb un manteniment adequat, pot durar fins a 10 anys.\nLa ciutat invisible som un punt de venda oficial de Moon Cup a Catalunya. Fem tant venda al detall com distribució a col·lectius i botigues. Consulta la tarifa escrivint-nos o trucant.\na la ciutat invisible també hi trobaràs....\nRiego, 35 baixos. Barcelona (08014) telf. 93 298 99 47 laciutatinvisible[at]yahoo.com


Junts parla de "caos circulatori" pel tall a la via Laietana\nEl portaveu de Junts a l’Ajuntament, Jordi Martí, ha assegurat que els talls de circulació i les restriccions a la via Laietana han provocat caos circulatori i incidents per manca d’informació\nÀngels Molina | dilluns, 11 d'abril del 2022, a les 16.05\nEl Grup Municipal de Junts a l’Ajuntament de Barcelona denuncia absència d’efectius de la Guàrdia Urbana el primer dia laborable pels talls de circulació i restriccions a la via Laietana. El partit d’Elsa Artadi assegura que les obres i la manca d’informació i control policial han provocat un “caos circulatori” a la zona. El portaveu del grup, Jordi Martí Galbis, ha registrat una bateria de preguntes adreçades al govern d’Ada Colau i Jaume Collboni en què reclama la previsió del dispositiu per a l’endemà de la tornada de Setmana Santa.\nJunts també ha demanat què farà l’executiu municipal si la justícia ordena aturar les obres de remodelació, en atenció al recurs judicial presentat per Foment del Treball.\nConsulta tots els canvis de mobilitat que comportaran les obres de transformació de la via Laietana\nJunts tem un “caos inimaginable” després de Setmana Santa\nEl primer dia laborable, tot i que sense escoles a causa de les vacances de Setmana Santa 2022, s’han produït diferents incidents relacionats, segons Jordi Martí, amb la “manca d’informació” del govern municipal sobre les afectacions dels talls a la via Laietana. Això, diu Junts, ha provocat queixes tant de taxistes com de veïns i comerciants. Per això, el regidor ha demanat que s’estableixi un millor dispositiu per al dimarts 19 d’abril, després del Dilluns de Pasqua, amb la represa del curs escolar i el retorn a la normalitat laboral. “Tot fa preveure que el caos serà inimaginable“, ha denunciat.\nFora de l’hora punta, la congestió i circulació lenta de vehicles en sentit nord-sud era molt important, fet que fa preveure que dimarts que ve […] el caos serà inimaginable”\nMartí també ha assegurat que “aquests talls i les obres en conjunt afectaran els aparcaments públics de la zona de la plaça d’Antoni Maura i el Mercat de la Boqueria, ja que 60 % dels clients accedeixen al mercat amb vehicle privat o transport públic” i això “pot tenir greus conseqüències per al conjunt de la mobilitat a Ciutat Vella i l’Eixample i a tota la ciutat”.\n— Guàrdia Urbana — Junts per Catalunya — obres — via Laietana\nL’anul·lació de parades de bus a la via Laietana confon alguns usuaris\nCues al bus llançadora per les obres de l’L5, una opció pensada per a usuaris amb mobilitat reduïda\nEls nous vehicles de la Guàrdia Urbana incorporen lectors de caixa negra per a accidents


Les millors vistes panoràmiques del municipi de Sant Josep - Santjosep.net\nSant Josep de sa Talaia presenta, en els seus 154 km², tot un catàleg d’atractius naturals que van més enllà de les 32 platges i els més de 80 km de costa que conté. Cada any, milers de visitants es dirigeixen al municipi més gran de l’illa a la recerca d’una bellesa natural que també s’estén pel seu interior, els seus boscos, muntanyes, camps i valls. Un tresor natural que va acompanyat d’un ric patrimoni cultural que reflecteix segles d’història en un indret que va ser una cruïlla de cultures i civilitzacions molt diverses. És possible contemplar i descobrir aquesta riquesa a cada poble, cada camí, cada església, cada platja, de punt a punt i pas rere pas. Però sens dubte, una de les millors maneres de tenir una visió més àmplia, literalment, és aprofitar les innumerables talaies i punts d’observació des dels quals, amb poc esforç, el visitant pot gaudir d’àmplies panoràmiques dels paisatges que conformen les terres i les aigües de Sant Josep. Recorrem alguns d’aquests indrets i sapiguem quina vista es pot contemplar des de cadascun.\nSa Talaia, a prop del poble de Sant Josep, s’erigeix –amb els seus 475 metres– com el punt més alt del municipi i de l’illa d’Eivissa. Des del seu cim, de fàcil accés per un camí ben indicat, el visitant té una perspectiva esplèndida cap als quatre punts cardinals de l’illa. Tanmateix, les vistes més espectaculars són bàsicament les que es projecten cap a Ponent, on podem apreciar, si mirem cap a la nostra dreta, la gran badia de Sant Antoni, amb el cap Nonó destacant al fons, i al bell mig el preciós conglomerat d’illes que formen els illots de Ponent, que inclouen sa Conillera, s’Espartar i s’Illa des Bosc. No cal dir que les postes de sol des del cim de sa Talaia són un dels grans al·licients del passeig. Cap al sud, d’altra banda, les vistes arriben als estanys de ses Salines, antecedits per la platja des Codolar i els grans penya-segats de la serra que la separa de la platja de ses Salines. Al fons, el passeig marítim dels Freus, amb l’illot d’Espalmador i l’illa de Formentera ocupant una àmplia extensió de la línia de l’horitzó.\nAquest massís muntanyós es troba al davant de la població des Cubells i s’hi accedeix per un trencall situat a la carretera que uneix aquest nucli rural tan bufó amb cala d’Hort. L’esforç de la pujada queda àmpliament recompensat amb les vistes excepcionals sobre la costa sud del municipi, començant pels camps cultivats que precedeixen els penya-segats des Cubells i prolongant-se fins a punts costaners caracteritzats per cingles marítims agrestos i verticals. S’albira perfectament la badia de Porroig, el penya-segat que presideix cala Jondal, els estanys saliners i la platja des Codolar que dona pas a les espectaculars parets de pedra dels penya-segats que remata cap des Falcó. Més enllà, els illots que separen Eivissa de Formentera i aquesta, presidint el fons sobre el blau del mar.\nUna de les vistes icòniques de l’illa i una de les imatges més difoses internacionalment és la que es pot contemplar des d’aquest balcó privilegiat ple d’història i mística. Una senda tortuosa ens porta, vorejant els alts que limiten amb el mar a la zona de cala d’Hort, fins a una torre de guaita del segle xviii, que també és coneguda amb l’evocador nom de torre del Pirata. Penjada pràcticament sobre l’extrem del penya-segat, la torre es projecta cap al blau intens del mar i sobre l’espectacular figura dels illots des Vedrà i es Vedranell. La impressionant mola del primer capta tota l’atenció visual, i la torre es revela com el decorat perfecte per a la contemplació del Mediterrani i de belles postes de sol.\nDes de la zona de Benimussa, al costat del camí que porta el mateix nom, s’accedeix a una senda senyalitzada que ens condueix a un altre indret privilegiat: Sa Capelleta d’en Serra. Durant l’ascens, a mesura que guanyem altura, anem perfilant els horitzons que s’obren davant nostre. Després de pujar un últim tram, habilitat amb una escala de pedra, podem accedir a la zona on hi ha construïda aquesta petita capella. Des d’allí contemplarem, cap al sud, unes belles panoràmiques sobre els camps verds i els boscos ondulants que s’obren fins al mar. Veurem amb detall la simetria dels estanys saliners i la fina línia de còdols que els separa del mar i que configura la platja des Codolar. Apreciarem la torre de guaita de ses Portes, a l’extrem de la platja de ses Salines, els illots del pas marítim des Freus i l’àmplia silueta de Formentera, que s’estén per l’horitzó. Cap al costat de Sant Josep podrem contemplar el nucli urbà i el cim de sa Talaia. I en tot moment, envoltant-nos, la bellesa del camp eivissenc, que alterna camps cultivats amb boscos frondosos.


Microruptures o vorejar la legalitat, les dues vies que tornen a dividir l'independentisme\nLa moció de la CUP sobre la declaració del 9-N torna a posar sobre la taula dues concepcions del procés independentista, una basada en la desobediència al TC i una altra que prefereix mantenir-se en els marges de la legalitat\n"Sempre que es pugui i que no desvirtuï el contingut [d'avançar cap a la independència] intentarem ajustar-nos a la llei", asseguren des de JxSí\nLa CUP considera que cal calendaritzar les "microruptures" que la declaració del 9-N preveu, a més de donar suport des del Parlament als càrrecs municipals investigats per la seva adhesió a la resolució independentista\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, amb les diputades de la CUP, Mireia Boya i Anna Gabriel EUROPA PRESS\nLa moció presentada per la CUP perquè el Parlament reafirmi el seu compromís amb la declaració de desconnexió del 9-N ha tornat a enfrontar els dos grups independentistes. Els anticapitalistes de la CUP defensen la seva moció assegurant que és el moment que el Govern mostri el seu compromís ferm amb la desconnexió, mentre que des de JxSí la consideren una gesticulació evitable. Però la disputa té com a fons un debat entre dues visions de com ha de ser el camí cap al nou Estat que les sensibilitats de l'independentisme no són capaces d'acabar de sincronitzar.\nEn la seva primera conferència política després de les eleccions del 27-S, celebrada el 8 de novembre a la Universitat Pompeu Fabra, la CUP va explicar la seva visió sobre la següent legislatura. El diputat Benet Salellas va pronunciar un discurs on proposava avançar cap a la ruptura a força de "microruptures" en temes estratègics d'alt contingut social, com ho eren algunes de les lleis catalanes paralitzades al Constitucional que després s'incorporarien a l'annex de la declaració del 9-N.\nSegons proposava la formació anticapitalista, el seu pla era desobeir a l'Alt Tribunal espanyol a l'hora d'aplicar legislació, nova i de l'última legislatura, començant per un primer gran acte de desobediència com entenien que era la pròpia declaració. "El problema ve després de la resolució del Constitucional, davant de la qual hi ha dues actituds possibles: assumir-la o tirar endavant creient la sobirania", explica el diputat de la CUP Joan Garriga, ponent de la moció en discussió.\nJunts pel Sí per la seva banda, sempre ha defensat una altra via, més d'acord amb una visió d'acumulació de legitimitat democràtica amb què Artur Mas ha guiat el Procés fins ara. El grup majoritari de l'independentisme rebutja terminologia com "desobediència" i, després de la resolució del Constitucional sobre la declaració del 9-N, ha optat per un camí que continua endavant en els mateixos propòsits, però intentant no entrar en confrontació amb la legalitat espanyola.\nA aquest plantejament respon l'argúcia legal de canviar els noms de les ponències de les tres lleis de ruptura, per evitar així que es poguessin interpretar com un desplegament de la declaració del 9-N. El mateix va passar amb el departament de Raül Romeva, que en ser suspès pel Constitucional va utilitzar un canvi de nom per mantenir-se actiu. Els compromisos del 9-N es despleguen, consideren a JxSí, si bé només en contingut i no formalment per evitar conseqüències judicials.\nDesobediència o preparació de la desconnexió\n"Nosaltres estem fent el que ens vam comprometre a fer, ens és igual el que digui el Constitucional", explica Roger Torrent, portaveu adjunt de Junts pel Sí, "però sempre que es pugui i que no desvirtuï el contingut, intentarem ajustar-nos a la llei". La idea de mantenir-se dins de la legalitat però avançant cap a la formació d'un nou Estat, mitjançant les anomenades "estructures d'Estat", té llarg recorregut en l'independentisme de nova onada. Va ser aquest, sense anar més lluny, l'impuls que va articular el programa amb el qual Artur Mas va concórrer a les eleccions de 2012, les de l'"Estat propi".\nAnar guanyant terreny competencial i preparar l'escenari de la independència dins dels marges que permet la legalitat constitucional espanyola és la tasca que, en teoria, porten fent els governs catalans des de fa 4 anys. Però ara hi ha una diferència, segons assegura JxSí. Després de l'27-S mantenir-se en la legalitat és una condició desitjable però secundària respecte a l'avanç cap a la independència.\n"La nostra filosofia és tenir a punt les estructures d'Estat al final d'aquesta legislatura, tant si entren en la legalitat espanyola com si no. I per això, assumim que és possible que no sempre es pugui vorejar la legalitat", explica Torrent. Malgrat això, consideren que aquest moment no ha arribat, ja que s'ha pogut avançar en l'acordat sense xocar amb els tribunals. L'exemple que es posa des del Govern és el grup de treball sobre la sostenibilitat del deute, inclòs a l'annex de la Declaració del 9-N.\nLa CUP no rebutja aquesta visió, però sí que considera que hi ha tres assumptes ineludibles, als quals asseguren donar resposta amb la moció. En primer lloc calendaritzar el compliment de l'annex del 9-N. En segon, prendre una posició pública davant el Constitucional. En tercer, donar suport explícit als ajuntaments i regidors investigats per l'Audiència Nacional, com el regidor de Vic de la CUP, Joan Coma, primer regidor imputat per donar suport a la declaració. "Entre les dues velocitats, la de JxSí i la nostra, hem de trobar un consens al mig, i en la moció ja hi ha la voluntat de combinar aquestes dues velocitats. En cap cas està feta per posar contra les cordes a ningú", assegura Garriga.\nTot i la bona voluntat que afirma tenir la moció de la CUP, el problema que aquesta planteja és que la seva aprovació desplegaria la Declaració del 9-N, quelcom explícitament prohibit pel Constitucional. Tant és així que l'Alt Tribunal en paral·lel a la suspensió de la declaració, va advertir a 21 alts càrrecs de les institucions catalanes, entre elles els membres de la Mesa del Parlament, recordant-los que han d'"impedir o paralitzar qualsevol iniciativa que suposi ignorar o eludir la suspensió acordada" i advertint-los que, en cas contrari, s'exposen a responsabilitats "inclosa la penal, en què poguessin incórrer".\nExperts consultats manifesten dubtes sobre si la simple decisió d'admetre a tràmit la moció de la CUP podria considerar desobediència a la decisió del Constitucional, atenent a la sentència del Tribunal. No obstant això, si la moció dels anticapitalistes s'aprovés tal i com està, hi ha pocs dubtes que suposaria la desobediència a la sentència. Per això, Junts pel Sí prepara esmenes per adequar la moció a l'ordenament constitucional, que intentaran transaccionar amb la CUP. Segons fonts del grup, la proposta seria evitar instàncies a tercers -com als Mossos d'Esquadra, que apareixen en el text original-, i canviar l'apel·lació de desobediència al Constitucional per una d'"obediència al 27-S".\nDes de la CUP asseguren que són conscients de les possibles conseqüència legals del seu text i que estan "disposats a assumir aquest risc com a CUP". Malgrat això, recalquen que no estan exigint que altres el corrin. "Pensem que la resposta adequada a les sentències del TC és no quedar-nos aturats i comptem amb les conseqüències judicials que això pot tenir", expliquen.\nSobre les possibilitats d'acceptar les esmenes de JxSí, s'obren a introduir canvis sempre que no siguin per ajustar-se al Constitucional. "Hem dit que no movem una coma, en referència a presentar una moció condicionada per la sentència d'un tribunal que vam donar per deslegitimat el 9-N. Això no ho farem", remarquen. "Ara bé, si el canvi és per incorporar fonaments ideològics d'altres independentistes, sobre això estem disposats a parlar".\nLa Generalitat va pagar l'any passat 34 milions per llogar edificis que havia venut


Apartment Rømø 42 Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nApartment Rømø 42\nMés informació sobre Apartment Rømø 42\nConvenientment situat a Bolilmark, Apartment Rømø 42 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Rømø 42, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones, plat de dutxa a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen ping pong estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bolilmark, el Apartment Rømø 42 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Miquel Pujol i Grau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMiquel Pujol i Grau (Barcelona 1942) és un violoncel·lista i compositor català. Després d'estudiar al Conservatori Superior de Música de Barcelona viatjà a Gal·les, Escòcia i Bayreuth per a ampliar coneixements.\nHa actuat com a solista i en conjunts orquestrals, però també s'ha dedicat a l'estudi de la relació entre les arts plàstiques i el violoncel i a la recerca de noves sonoritats, i ha dut a terme investigacions sonores sobre obres d'una sèrie d'artistes catalans, cosa que l'ha fet capdavanter de l'avantguarda musical catalana. Ha compost música per a curtmetratges sobre pintors catalans i ha realitzat sobre ceràmica algunes de les seves partitures. Per encàrrec de Josep Lluís Núñez, aleshores president del FC Barcelona, va transformar els entorns del Camp Nou i de La Masia en un parc d'escultures. El 1994 va rebre la Creu de Sant Jordi.\nVint-i-quatre tons i mig d'un terç de trenta-tres\nConcert per a violoncel sobre teixits coptes\nEls 85 colors de Joan Miró (amb poema de Corredor Matheos)\nKeramikè 2 (sobre deu ceràmiques dels Vila Clara)\nVis vitalis (ballet)\nMiquel Pujol. Torsimany sonor de les arts plàstiques (1988)\nFormes, poemes visuals (2007)\n↑ «Miquel Pujol i Grau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Miquel_Pujol_i_Grau&oldid=24326476»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 jul 2020 a les 07:37.


Jo sóc el pa que dóna la vida - Parròquia de Centelles Jo sóc el pa que dóna la vida\nInici » Jo sóc el pa que dóna la vida\nJo sóc el pa que dóna la vida: els qui vénen a mi no passaran fam, els qui creuen en mi no tindran mai set”. Com acostuma a fer l’evangeli de Joan, després del signe ( la multiplicació dels pans i els peixos, que sentíem la setmana passada), ens trobem amb l’explicació que ens vol ajudar a trobar-ne el sentit. Aquella gent buscaven Jesús perquè els havia saciat la seva fam, s’havien quedat amb l’exterior, sense aprofundir en el miracle. Ens cal anar més enllà de les preocupacions materials i cercar aquell “aliment” que dóna la vida per sempre. Les lectures ens volen ajudar a fer un salt: d’allò que veiem amb els ulls físics a mirar amb els ulls de la fe. Quan parlem de les coses de Déu, no es tracta d’aixecar els ulls cap amunt, sinó de descobrir la seva presència senzilla, però real, en el quotidià.\nDe “Missa Dominical”


Coneix Erika Brown, la magnífica núvia del fill de Cathie Lee Gifford, Son Cody - Tv\nConeix Erika Brown, la magnífica núvia del fill de Cathie Lee Gifford, Son Cody\nL’únic fill de Kathie Lee Gifford, Cody, es dedica a la ballarina i l’actriu Erika Brown. L’ex-amfitrió “Avui” ho va anunciar el dia de la mare!\nErika Va néixer a Las Vegas, Nevada, i des de només era un nen a la indústria de l'entreteniment. Va començar a participar en competicions de ball als set anys i ha guanyat diferents títols, inclosa la Miss Hollywood Vibe.\nKathie Lee va admetre que no podia ser més feliç amb Cody i la seva futura nora.\nCassidy Gifford, Cody Gifford i Kathie Lee Gifford el 26 de juliol de 2018 a Beverly Hills, Califòrnia | Font: Getty Images\nDETALLS SOBRE EL FUTUR DE LA FUTURA DE LA FUTURA DE KATHIE LEE GIFFORD\nA banda d'això, la futura nora de Kathie Lee Gifford es va graduar a la Universitat del sud de Califòrnia i va obtenir una llicenciatura en comunicació i teatre.\nAl llarg de la seva carrera, ha agafat algunes petites parts en sèries de televisió, incloses “Dexter”, “Hawaii 5.0” i “Henry Danger”.\n. En quins hashtags de casament es pot pensar ?? Aquí és el nostre: #loveisthegreatestgifft Un altre pensament preferit per @vickisteff: #ecracksthecodes\nUna publicació compartida per  (@missamerikabrown) el 20 de setembre de 2019 a les 14:49 PDT\nCody GiffordD'altra banda, ha estat rodejat de càmeres la major part de la seva vida mentre solia acompanyar als seus famosos pares en esdeveniments de catifes vermelles i sèries de programes de televisió.\nVa estudiar a la Universitat del sud de Califòrnia, així com a la Universitat d'Oxford a Tennessee. Després de graduar-se, va fundar Petites Gegants Produccions, una empresa que ha venut, desenvolupat i produït contingut per a xarxes com Warner Bros. i Hallmark.\nFrank i Kathie Lee Gifford amb els seus fills Cassidy i Cody el 10 de juny de 1996 a la ciutat de Nova York Font: Getty Images\nKATHIE LEE ENGAGEMENT DEL CODI ANUNCIAT\nLa seva vida personal també està en un lloc molt bo! El dia de la mare del 2019, Kathie Lee Gifford va aprofitar Instagram per compartir una bonica foto de Cody que portava una samarreta blava i blanca a quadres mentre abraçava i feia un petó a Erika Brown, que va optar per una brusa blanca i un barret.\nA més del preciós petó que la parella va compartir, l’aspecte que va cridar més l’atenció a la foto va ser el magnífic anell de la mà d’Erika.\nEl meu fill està compromès i no podia ser més feliç per ell i @missamerikabrown !!!\nUna publicació compartida per Kathie Lee Gifford (@kathielgifford) el 12 de maig de 2019 a les 15:01 PDT\nAl títol, Kathie Lee va escriure que el seu fill s'havia compromès i que 'no podia ser més feliç per a ell i per a Erika Brown'.\nErika va penjar fotos similars del dia altament emotiu. Un d’ells va donar a la gent una ullada més àmplia al bell i gran anell, mentre que el segon va mostrar a Cody abraçant el seu nuvi mentre estava baixat d’un genoll.\nÉs #thebestgiFFt #loveisthegreatestgiFFt\nUna publicació compartida per  (@missamerikabrown) l'11 de maig de 2019 a les 17:10 PDT\nAl capítol d'aquest últim, Erika va escriure:\n'Des de llavors no ha pogut respirar correctament. Estic molt satisfet i desbordat d’amor, il·lusió i agraïment. Començo a tenir aquesta peça com a parella permanent a la vida i estic molt agraïda a Déu i a tots vosaltres pel vostre amor! ”\nEls fills de Kathie Lee Gifford ja no són els petits que recorden algunes persones. La germana de Cody, Cassidy Gifford, també està compromesa!\n'. ,. ! #loveisthegreatestgiFFt\nUna publicació compartida per  (@missamerikabrown) el 13 de maig de 2019 a les 10:52 am PDT\nKATHIE LLEGEIX TAMBÉ ENGENYAMENT DE LA CASSIDY\nCassidy, que també és actriu amb aparicions en pel·lícules com 'God Not Dead', 'Time Trap', i programes de televisió, com 'That’s So Raven', i 'Blue Bloods', es preveu casar amb el seu xicot, Ben Wierda .\nEl gran anunci també ho va fer Kathie Lee al seu perfil d’Instagram. A la publicació, Cassidy i el seu promès apareixien abraçats els uns als altres mentre feien llum dels seus somriures a la càmera.\nTan emocionada d’anunciar que la meva bella filla, @cassidygiff està compromesa amb un home meravellós, Ben @letsgetwierda estic més enllà de la lluna i les estrelles. Gràcies senyor!\nUna publicació compartida per Kathie Lee Gifford (@kathielgifford) el 17 de novembre de 2019 a les 9:00 am PST\nPer a la llegenda, Kathie va escriure:\n'Tan emocionant d'anunciar que la meva bella filla, [Cassidy], es dedica a un home meravellós, Ben. Estic més enllà de la lluna i les estrelles. Gràcies senyor!'\nSi bé és evident que Cody i Cassidy estan contents dels seus propers i respectius casaments, la seva mare també s’ho passa molt bé i no té por de compartir la seva il·lusió a les xarxes socials.\nTan divertit finalment tenir els meus fills i els seus amants a casa per a una visita a Nashville. @missamerikabrown i @letsgetwierda\nPoc després de Cassidy i Ben es van casar, els fills de Kathie Lee i els seus futurs cònjuges visitat l'ex-amfitrió 'Avui' a la seva llar de Nashville mentre gaudien de les tasses de vi.\nAquest any ha estat una muntanya russa per als Giffords. A més dels compromisos anteriorment esmentats, Kathie Lee Gifford va deixar el programa 'Avui' a l'abril.\nKathie Lee Gifford el 5 de maig de 2019 a Pasadena, Califòrnia | Font: Getty Images\nESPECTACLE DE KATHIE LEE GIFFORD ESQUERTA 'AVUI'\nEn una entrevista amb Jimmy Fallon, va assenyalar que la seva decisió es basava en el seu desig de fer tot el que vol fer. Ella es va adonar després de quedar vídua, òrfena i nissaga buida.\nL'hoste va afegir:\n'Per primera vegada a la meva vida, tinc el temps i els mitjans per anar a fer qualsevol cosa que vulgui fer.'\nBOYFRIEND RUMORAT DE KATHIE LEE\nTot i que a la majoria de la gent li falten definitivament la fantàstica química de Hoda i Kathie Lee, la mare de dos està centrada en viure la seva vida de la millor manera possible i inclou tornar a trobar l'amor.\nSegons suposa, el xicot de Kathie Lee Gifford és Randy Cronk, un agent d’assegurances que va obtenir el seu títol en informàtica a la Universitat del sud de Mississipí i actualment viu a Spring Hill, Tennessee.\nTot i que hi ha poca o gens informació sobre la seva relació en línia, ha aparegut en algunes de les publicacions d’Instagram de la celebritat.\nUna d'elles es va compartir al juliol i ho va demostrar el braç al voltant de la cintura de Kathie en una foto de grup. La gent no pot esperar que Kathie Lee confirmi els rumors de les cites.\nsegell de foc llenya\nportia deixant ellen per a un home\nassassinat de diagnòstic de charlie schlatter\nestà alan alda casat\ntraça d’or 2016


Ana 'Angines', nova tronista de MYHYV\nsábado, 26 septiembre 2020 5:28\nJa tenim el nom de la nova tronista de 'Dones i Homes i Viceversa' ! Es tracta d ' Anna' Angines ', la expretendienta de Labrador i pretendienta VIP durant el tron ??d'estiu.\nFa uns dies Ana abandonava el programa de la mà de Jaraba , però aquest dilluns es confirmava que havien trencat. Poc els ha durat l'amor a una parella que han donat molt que parlar durant l'estiu.\nEl seu pas pel programa de Telecinco la va portar a ser portada d'Interviú i gràcies a la seva forma de ser ha obtingut un gran afecte per part del públic, cosa que no ha aconseguit amb la resta de les seves companyes.\npel que fa als nois, al principi semblava que cap volia pretendre-la, però a poc a poc la cosa va millorar bastant. De fet, va formar part d'un dels quartets que ha tingut en suspens a tots els seguidors aquests dos mesos al costat de Agustí Rodó, David Jaraba i Iratxe.\n'Angines' compartirà tron amb Jenny , amb la qual sembla que no es porta massa bé, segons assegura Nagore Robles. L'altre tron, el dels nois, està format per Iván González i Suso Álvarez ( 'Gran Hermano' i 'Supervivientes').\nArtículo anteriorPedro Sánchez parla per telèfon amb Rajoy\nArtículo siguienteManuela Soriano, una compositora en peligro de extinción


L’oportunitat perduda d’Emilie Pine\nBarcelona. Dilluns, 30 de març de 2020. 07:00\nActualitzat Dilluns, 30 de març de 2020. 11:08\nEmilie Pine. 'Apunts personals'\nL'Altra Editorial. Traducció d'Ester Capdevila\nL’Altra Editorial ha tingut l’encert de publicar en català la magnífica Els Argonautes, de Maggie Nelson. Pels mateixos temps ha llançat Apunts personals, d’Emilie Pine. Sense voler-ho, ha fet evident allò tan suat que les comparacions són odioses.\nEl llibre de Pine és un exemple de tot allò que fa que un dietari amb molt potencial acabi sent un llibre amb poc suc. Les històries que planteja tenen punts de partida suggeridors: la relació amb un pare alcohòlic ingressat a un hospital de la Grècia afectada per la crisi econòmica, el dol gestacional, la menstruació, i el divorci en un país natal, Irlanda, amb unes lleis sobre terminació de l’embaràs o el matrimoni marcades pel conservadorisme religiós. Llevat de la història inicial, l’autora no aconsegueix aprofundir en cada una d’aquestes qüestions d’una manera que aporti un punt de vista original o reflexiu que connecti l’anècdota amb les qüestions universals que configuren la subjectivitat individual, sigui interrogant-les, sigui il·lustrant-les\nEn no fer-ho, el llibre acaba convertint-se en allò en què esdevenen força llibres d’autoficció: una successió de relats personals la vàlua dels quals es fia a què són temes que han tingut un impacte emocional per a l’escriptor i que, amb una mica de sort, sacsejaran al lector. Que molts dels temes girin entorn de l’embaràs, el divorci o la regla, tampoc ajuda. Mil dones han escrit abans sobre això. Si no s’adopta un punt de vista original o reflexiu, llegir sobre maternitat o menstruació comença a fer molta mandra. Pine podria haver escrit un llibre meravellós sobre la condició femenina blanca a la Irlanda catòlica i com es veu afectada a mesura que les lluites feministes van fent que els valors de la societat respectin els drets de les dones.\nEn canvi, Els Argonautes de Maggie Nelson és l’exemple de tot el que sí que has de fer si vols que un relat autobiogràfic llueixi. La forma que té l’autora de connectar allò personal amb la teoria i la universalitat és tan excelsa com original. Tant des d’un punt de vista conceptual com a nivell estilístic, amb un sistema de citacions curiós. El llibre de Nelson parla de la maternitat, però el seu estil –molt més actiu i amb ganxo que el de Pine– i enfocament són innovadors. Nelson trena el seu embaràs amb la transició de dona a home de la seva parella. El resultat és un relat personal sobre l’evolució del cos, sobre les diferents maneres que tenen els cossos de canviar, i sobre l’impacte que hi tenen les institucions socials durant el procés.\nEls mots de l’autora estableixen un vincle entre l’embaràs, allò que ha sustentat la dona-femella, i la transició de gènere, la negació de què tota femella esdevé una dona. Les feministes radicals contràries a la presència de les dones trans han presentat les dues condicions com a excloents, en assegurar que el relat trans nega l’opressió de la dona en negar la seva condició biològica. Els Argonautes, en canvi, mostra fins a quin punt la dona-femella i l’home-femella no es neguen l’una a l’altre, sinó que ambdós són necessaris per a la seva l’emancipació, perquè els dos són oprimits pel mateix sistema que solda el sexe amb el gènere.\nAixí doncs, i vist en comparació, Apunts personals és un títol desgraciadament premonitori. Són apunts, no hi ha gaire elaboració, i són personals. Punt. L’emotivitat, la transcendència o l’impacte les posarà el lector en la mesura en què se senti identificat amb el que explica el llibre.


Seria possible, avui, un altre Puyal? - VilaWeb\nSeria possible, avui, un altre Puyal?\n«Amb l’adeu de les seues ‘transmis’ molts sentim que s’acaba una època. L’època que tota una gent es va esforçar per (re)construir un patrimoni que avui, de tant de creure’ns que l'hem assolit, de tant de donar-lo per descomptat, no ens ve d’aquí de bandejar-lo amb aquella alegria.»\nLa setmana passada vam saber que Joaquim Maria Puyal deixarà les transmissions del Barça després de –ho he hagut de llegir unes quantes vegades– cinquanta anys i més de tres mil partits narrats. El 1976 va començar a fer-ho en català, i, arran d’això, en una entrevista al programa ‘Identitats’ de TV3 (1984) va explicar:\n‘En aquell moment se’m va acudir la idea de transmetre el futbol en català […] tot i que jo personalment no tenia gaire seguretat en el meu català des del punt de vista de sofrir una anàlisi estricta. […] Jo m’ho havia preparat molt, és a dir, abans d’aquella transmissió potser havia fet unes vint o vint-i-cinc transmissions enregistrades en casset. I després les escoltava amb correctors i amb assessors lingüístics. Per exemple, en Jordi Mir, amb una tenacitat extraordinària […] feia una relació de les incorreccions, una relació lèxica, una altra de sintàctica. Primer amb un grau crític reduït, després més ambiciosa.’\nJa ho veieu: el mateix professional que en castellà tenia totes les eines per a excel·lir en la seua feina –eines que li havien vingut donades–, quan ha de treballar en l’idioma propi es troba que dubta, que no se sent del tot segur per a difondre’l amb la qualitat que hom espera de tot bon comunicador. A diferència dels seus col·legues monolingües, ell ha de tornar a una espècie d’etapa de ‘pràctiques’, com si fos un estudiant de la seua disciplina, i per aquest motiu parla de preparació, parla de correctors i assessors lingüístics, de lèxic i de sintaxi, de grau crític i d’ambició. I tot per posar-se professionalment al nivell que ja tenia en la llengua impròpia, amb la qual era més que competent.\nMai cap monolingüe castellà es farà puta idea de què vol dir, això. Portat al 2018, i al dia a dia de molts catalans, cap monolingüe pot fer-se puta idea de què significa que els nostres pares, avis i besavis ens hagin d’escriure al Whatsapp o al Facebook esgarrapant lletres com criatures de primària, si l’encerto l’endevino, traduint-se fonèticament la parla, fent un esforç que per edat no els pertoca, per poder comunicar-se de manera natural amb els seus. Quina humiliació no és obligar les persones a sentir-se ignorants sense que ho siguin, insegurs a l’hora d’expressar-se plenament en la seua llengua, ridículs, fins i tot, davant dels propis fills i néts. Robant-los la possibilitat d’explicar-se la vida en la llengua pròpia, els aniquiladors robaven l’ànima a tot un poble. I això es fa especialment palès en l’àmbit de la quotidianitat, ja sigui per comentar les fotos dels néts, compartir la recepta d’un fricandó o explicar als nanos una jugada de futbol.\nDesprés de quaranta anys de dictadura i quaranta més de miratge, ara que el franquisme sociològic ens situa de nou a la boca d’un túnel negre que no sabem com serà de llarg, torno a la qüestió: tal com ho va fer el Club Súper 3 amb els menuts i adolescents, Ràdio Flaixbac amb el jovent, o TV3 amb el públic familiar, la feina de Puyal amb els futbolers suposava recuperar un trosset més de l’ànima de país, perquè si el Barça és més que un club, narrar el Barça és més que narrar futbol. I Puyal era conscient d’això, era conscient del forat que havia d’omplir, de l’enorme responsabilitat que emprenia, per exemple, quan decidia d’anar a l’origen de les paraules que necessitava per a treballar: a l’anglès per traduir el vocabulari futbolístic, o a l’idioma que toqués per traslladar els noms estrangers a la pronúncia catalana. És a dir, treballant la llengua bilateralment, sense terceres d’interposades com ara el castellà. Més o menys com el president que va pensar que la televisió catalana s’havia d’inspirar en el model de la BBC, i no aspirar a ser una còpia de la televisió espanyola, amb la idea d’encetar el projecte des de l’excel·lència i l’autodeterminació mental, mirant cap als referents.\nSí que Puyal ha fet més que ràdio, i ha narrat més que futbol, però amb l’adéu de les seues ‘transmis’ molts sentim que s’acaba una època. L’època que tota una gent es va esforçar per (re)construir un patrimoni que avui, de tant de creure’ns que l’hem assolit, de tant de donar-lo per descomptat, no ens ve d’aquí de bandejar-lo amb aquella alegria. I mentre els nostres pares i avis encara no poden enviar un whatsapp sense faltes, tenim que la majoria dels mitjans de comunicació que ells llegeixen en línia ja han claudicat de servir-los de referents. I, al mig de l’entrepà, els fills de la immersió intentem recordar com anava allò del català correcte, passa’l, en un univers comunicatiu cada vegada més diversificat i amateuritzat, on els comunicadors i els creadors de continguts no troben el temps de cuidar la llengua que difonen, perquè prou feina tenen a piular els primers a Twitter o a publicar les notícies abans que ningú.\nPer tot això em demano si seria possible, a l’era de la immediatesa, que sorgís un altre Puyal. O, més ben dit, molts Puyals, perquè amb la diversificació de la comunicació de masses cada vegada hi ha més àmbits on el català ho té magre, ja no per excel·lir, sinó per treure-hi el nas. Perquè fora de les quatre parets escolars la desimmersió és més ràpida i persistent que la immersió; perquè les llengües fortes han colonitzat l’entreteniment, que és la quotidianitat, que és per on els idiomes cauen en gràcia a les etapes crucials. I en el context actual, ens trobem que els referents de la comunicació van plegant sense que hàgim pogut consolidar el seu llegat, ans al contrari: amb l’excusa de la immediatesa tornem a conformar-nos amb poc, si no amb gens, a desfer el camí abans d’haver-lo acabat de caminar, per aquesta cosa que amb el català val tot mentre ja ens entenguem. Per això necessitem molts Puyals que ens vesteixin l’ànima segons les necessitats del nostre temps: puyals youtubers, puyals instagrammers, puyals gestors de xarxes socials, puyals programadors, puyals creadors de llengua per als nous camps de joc on ens toqui jugar. Perquè si badem i ho continuem deixant passar, encara se m’acudeix un desenllaç més tràgic en aquesta vida accelerada: que, quan s’hagin retirat tots els mestres, ni tan sols els trobem a faltar.


Per ser ambiciós cal sumar punts - Diari de Girona\nPer ser ambiciós cal sumar punts\nEl Girona aspira a aconseguir la victòria al camp del Saragossa per tornar a acostar-se a les posicions de "play-off" · Sense Pons, Granell, Aday i Sobrino, Pablo Machín farà un equip molt semblant al que va empatar contra el Leganés\nsaragossa / girona | marc verdaguer 27.03.2016 | 07:57\nEl Girona intentarà donar un cop d´efecte aquesta tarda en un del camps més complicats de la categoria. aniol resclosa\nPablo Machín ho té molt clar: "Quan acabi el partit mirarem a quants punts estem dels de dalt i quin marge tenim respecte a la permanència, volem ser ambiciosos però el primer objectiu de la temporada, salvar-nos, encara no està assegurat ni de bon tros i de les bones sensacions dels dos últims partits no en podem viure". La derrota al camp de l'Almeria i l'empat contra el Leganès van arribar en dos bons partits de futbol del Girona, com notable també havia estat l'anterior (victòria 2-0 davant el Mirandès a Montilivi), però havent sumat aquests quatre dels últims nou punts possibles els gironins no en fan prou per atrapar equips com, per exemple, el Saragossa que fa set jornades que no coneix la derrota. Per tenir un plantejament ambiciós el Girona necessita sumar punts i el primer escenari on pot fer-ho és a La Romareda, on l'equip entrenat per Pablo Machín jugarà aquesta tarda (17.00) amb les mateixes armes amb què va empatar contra el Leganés fa vuit dies atès que, finalment, Àlex Granell no ha entrat a la llista de convocats.\nEl Girona no ha guanyat en les dues últimes jornades, però tampoc ho ha fet malament futbolísticament i, poc amant de "fer canvis sense motiu", Pablo Machín repetirà el mateix esquema del passat cap de setmana amb Rubén Alcaraz i Eloi Amagat en el doble pivot amb Borja García per davant. En la punta d'atac, Jaime Mata podria tornar a entrar, o no, en aquesta lluita de tres davanters -el madrileny, Cristian Herrrera i Dejan Lekic- per dues places que sembla que ja serà una constant fins a final de temporada.\nEl Girona s'agrada quan es veu al mirall. Està jugant un bon futbol i incorporacions en el mercat d'hivern com Herrera o Lekic han aixecat al nivell del grup que, però, per un motiu o un altre porta ?menys punts en el sarró del que ell mateix creu que mereixeria. Fa setmanes que la gent pronostica un enlairament definitiu dels gironins cap a la part alta de la classificació, però aquest no acaba d'arribar i Saragossa no sembla el millor per aconseguir-ho.\nL'arribada a La Romareda del gironí Narcís Julià i, després, de Lluís Carreras han reviscolat futbolísticament la capital aragonesa que, setmana a setmana, veu com l'equip es va acostant on, de fet, hauria de trobar-se per història, pressupost, afició i plantilla: lluitant per l'ascens. El Saragossa ha encadenat set jornades sense perdre després de fer molts canvis al gener i s'ha acabat perfilant com un dels grans candidats a ocupar una segona plaça d'ascens directe que, amb el Leganés en el lideratge , ni Alabès, ni Còrdoba, ni molt menys Osasuna o Oviedo han sabut consolidar. Fins i tot el Nàstic somia ara a acabar-se-la quedant.\nEl Saragossa no perd un partit de Lliga des del passat 31 de gener, 2-1 al camp de l'Almeria, però la setmana següent va derrotar el Leganés a La Romareda, 1-0 amb un gol d'Ángel a poc per acabar, i ja no ha tornat a conèixer la derrota. És per això que a Lluís Carreras no el preocupa el teòric bon moment del Girona, perquè "a passar per una bona ratxa no ens guanya ningú" i, a més, el tècnic català reconeix que el bon moment pel qual passa el seu equip està fent engrescar la ciutat i les bones entrades a l'estadi aragonès són una gran ajuda. "En el Girona el factor ambiental li pot anar en contra", apuntava Carreras en un pensament que Machín ja havia fet seu aquesta mateixa setmana. "Sempre he pensat que els equips que cada partit poden posar més de 10.000 espectadors al seu estadi comencen la temporada amb sis punts més que la resta".\nPer al partit d'aquesta tarda, el tècnic de Sant Pol de Mar no podrà comptar per lesió amb Marc Bertran, Wilk, Erik Morán i Jaime, aquest últim en el tram final de la seva recuperació, a més del porter Bono, convocat amb la selecció del Marroc tot i que, des de fa setmanes, el titular era Manu Herrera. Carreras ha deixat fora Diamanka i tornaran a l'onze titular jugadors com Lanzarote i Cabrera. El primer es va perdre el partit contra el Tenerife per un problema gastrointestinal i el segon els dos últims per una tendinitis en un adductor.\nNarcís Julià i Lluís Carreras han tornat la il·lusió a La Romareda . Girona FC


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - El programa de la Festa Major d'Estiu arriba a les llars santvicentines\nEl programa de la Festa Major d'Estiu arriba a les llars santvicentines\nAvui s'ha començat a repartir per les llars santvicentines el programa d'actes de la Festa Major d'Estiu, dedicada a la Mare de Déu de l'Assumpció, que també podreu trobar a diferents equipaments municipals i en format digital al web www.svmontalt.cat i l'APP gratuïta SantviAPProp.\nDe l'1 al 22 d´agost, s'han programat prop d'una trentena d'activitats per a tots els públics, entre les quals no faltaran actes tradicionals, culturals, esportius i lúdics. La Festa d'enguany inclourà propostes consolidades com el Mercat al Mar, la Festa Holi, el correfoc, la cantada d'havaneres i el castell de focs a la vora del mar o el sopar i els balls. No hi faltaran tampoc els banys de nit a la piscina, inflables, xerrades, passejades nocturnes, gastronomia, sardanes, una bibliogimcana, lectures dramatitzades, poesia, contes i música, molta música. I entre les propostes més innovadores, hi haurà la pujada en globus aerostàtic, la Bat Night o Nit dels Ratpenats i l'Escape Room, destinada al jovent.\nPodeu consultar el programa de la Festa Major d’Estiu 2018 en format pdf des d'aquí\nPrograma Festa Major d'Estiu 2018\nMida: 736,45 kB


Reflexoteràpia podal | Acupunt\nLa història de la reflexologia podal es perd en l’antiguitat; tanmateix, hi ha proves substancials que suggereixen que ja s’utilitzava fa 5000 anys a la Xina, a Egipte i a l’Índia.\nEn temps moderns, es va explorar i promoure la reflexologia del peu a través de la investigació de Sir Henry Head de Londres, durant la dècada de 1890. Més tard, a la dècada de 1920, un metge nord-americà, William Fitzgerald, va incorporar “Foot Reflexology” en la seva “Zone Therapy», una teoria en què el cos i els seus òrgans i teixits es divideixen en cinc zones, cinc de les quals estan representades als peus.\nMés enllà dels efectes relaxants i agradables del tractament, la pràctica i el propòsit de la reflexoteràpia podal va més enllà de la seva acció sobre el teixit local. L’estimulació de punts específics reflexes del peu indueix una resposta curativa en els òrgans i àrees del cos corresponents, tal com es veu en la imatge inferior.\nAmb la reflexoteràpia podal es poden abordar des dels mals de cap i migranyes, la sinusitis, l’ansietat… fins als problemes digestius. Si s’experimenta molta sensibilitat quan s’estimulen determinades zones del peu, sol indicar una debilitat corporal o desequilibris dins l’òrgan corresponent a aquella zona del peu.\nAmb la pràctica repetida d’aplicar la pressió i estimulació sobre les terminacions nervioses del peu, la reflexologia pot ajudar a desbloquejar qualsevol canal d’energia a través de l’activació de diferents punts reflexes del peu, per tal millorar la salut i l’equilibri en general. A més de manipular els punts de pressió al peu, els reflexòlegs solen treballar també les mans o les orelles per augmentar la relaxació del cos.\nAugmenta el sistema immunitari\nPromou la sanació\nEn cas d’embaràs, assegureu-vos de dir-ho al terapeuta\nBeveu aigua després del tractament per eliminar toxines i acumulació d’àcid làctic que es produeix durant el massatge


Soriano satisfet per l'arribada avui del primer contingent de treballadors de Spanair a Barcelona\nEl president de Spanair no descarta que calgui retallar la plantilla per reduir costos\nEl president de Spanair, Ferran Soriano, s'ha mostrat satisfet per l'inici avui del procés de trasllat de treballadors des de l'antiga central, a Palma, fins a la nova seu de la Plaça Europa, entre Barcelona i l'Hospitalet. En unes declaracions al programa El matí de Catalunya Ràdio, amb Manel Fuentes, Soriano ha manifestat: "Al principi es deia que només un 10 o un 15 per cent dels treballadors voldrien venir a Barcelona. La xifra final és del 37 per cent. Ens agradaria que hagués vingut més gent, però amb aquest 37 ho farem igual de bé, i això vol dir també que haurem de contractar algunes persones noves a Barcelona".\nFerran Soriano, però, no ha descartat que calgui retallar la plantilla, per reduir costos, tenint en compte que la companyia aèria vol deixar enrere els números vermells l'any que ve. "És possible, però no ho sabem encara; però farem el que calgui perquè la companyia sigui rendible. Evidentment, sempre intentant mantenir el màxim de llocs de treball possible".\nResponent a preguntes de Manel Fuentes, el president de Spanair també ha explicat que la seva intenció és participar en les pròximes eleccions a la presidència del F.C.Barcelona, tot i que encara no ha decidit si es presentarà com a candidat o ho farà d'una altra manera.\nFerran Soriano es mostra satisfet per l'arribada avui del primer contingent de treballadors de Spanair a la nova seu de la companyia aèria a Barcelona


Biblioteca UdG > Bibliografia recomanada\nSou a:UdG › Biblioteca UdG › Bibliografia recomanada\nLa bibliografia recomanada\nCom es localitza\nPodeu consultar la bibliografia recomanada de cada assignatura des dels llocs següents:\nCerqueu en el catàleg la bibliografia d'aquest curs\nLa Meva UdG: un cop al portal personalitzat, accediu a l’apartat Bibliografia de l’assignatura que us interessi. Hi trobareu la llista dels documents recomanats amb un enllaç al Catàleg de la Biblioteca, amb la seva localització i signatura.\nLa web de la UdG: Trobareu la pestanya Bibliografia recomanada a les fitxes de les diferents assignatures de l’apartat Guies de matrícula, a l’àrea Estudia a la UdG.\nQuants dies es deixen en préstec els documents\nAquests documents segueixen la mateixa normativa que la resta. Les revistes estan excloses de préstec i els llibres i la resta de documents us els podeu endur set o catorze dies, en funció de la biblioteca del campus on estan situats.\nDels documents recomanats se n’intenta tenir més d’un exemplar i, sempre que es pot, un d’exclòs de préstec per garantir-ne la consulta immediata a la Biblioteca mateix.\nQuè podeu fer quan us recomanen un document i no el trobeu a la Biblioteca\nEn aquest cas podeu omplir una sol·licitud de compra de documents, a la pàgina d'adquisició de llibres, en la qual heu d’indicar el nom de l’assignatura en què us el recomanen. Ens ocuparem d’adquirir-lo i incorporar-lo al fons bibliogràfic.