Aquesta setmana fem un tallat amb Francesc Marc-Álvaro - Mas Albornà\nAvui fem un tallat amb… Francesc-Marc Álvaro from Mas Albornà on Vimeo.\nEl blog 52 tallats i un tovalló entrevista aquesta setmana a Frances Marc-Álvaro, conegut periodista català. Manel es defineix com un “apassionat de la llibertat”.\nL’entrevista presenta la seva opinió sobre l’ensenyament, la universitat, la societat i la seva manera de treballar, així com el tractament de la discapacitat i la salut mental en aquest camp. En Marc ens explica la seva experiència com a periodista que veu el dia a dia de la situació de les persones amb discapacitat i trastorn mental a partir de la importància d’entendre l’empatia com un element basic per comprendre la realitat del nostre entorn.


Avís legal - MGC Mútua\nMGC Insurance, Mútua d’Assegurances i Reassegurances a Prima Fixa (en endavant, MGC Mútua) és una entitat asseguradora degudament inscrita amb el nº M0379 en el Registro Administrativo de Entidades Aseguradoras de la Dirección General de Seguros y Fondos de Pensiones del Ministerio de Economía y Hacienda, i inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, Volum 40.161, Foli 128, Full B-34.759, amb domicili a Barcelona, carrer Tuset, nº 5-11, i NIF nº V-08846644 (dades de contacte: 93 414 36 00 – bustia@mgc.es).\nMitjançant aquest lloc web, MGC Mútua posa a l’abast dels usuaris tota la informació sobre les activitats que realitza i sobre l’àmplia oferta de productes i serveis que ofereix. A aquests efectes, MGC Mútua es reserva el dret a efectuar, en qualsevol moment i sense previ avís, les modificacions que estimi oportunes en la informació que conté, així com en la configuració o presentació del mateix.\nEl disseny del web i els seus codis font, així com els logotips, marques i qualsevol signe distintiu que hi aparegui, pertanyen a MGC Mútua i estan protegits pels corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial.\nAixí mateix, els continguts del web són propietat exclusiva de MGC Mútua i no poden ser reproduïts o distribuïts, ni totalment ni parcialment, sense el seu consentiment, comprometent-se l’usuari a fer un ús correcte dels mateixos, d’acord amb la normativa vigent, la bona fe i l’ordre públic.\nAl mateix temps, l’usuari es compromet a no utilitzar el web amb finalitats fraudulentes, així com a no realitzar actes amb l’objectiu d’impedir, de qualsevol manera, la normal utilització i funcionament del mateix.\nEls enllaços mitjançant links que apareguin al web, ofereixen a l’usuari la possibilitat de conèixer altres fonts d’informació alienes a MGC Mútua, sobre les quals aquesta no ostenta cap tipus de responsabilitat.\nIgualment, l’usuari accepta que MGC Mútua no serà responsable de cap conseqüència, dany o perjudici que es derivi de l’accés al web o de l’ús de la informació que conté, inclosos els accessos a altres matèries mitjançant les connexions amb aquest website.\nMGC Mútua declina qualsevol possible responsabilitat derivada d’interferències, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu del sistema electrònic, motivades per causes alienes a MGC Mútua.


Més de 323.000 persones van ser desnonades a Catalunya entre 2008 i 2019 segons l'Observatori Desc\nPublicat 10/06/2020 12:00CET\nEs pot produir "una nova ona de desnonaments" amb la crisi del coronavirus\nUn total de 323.705 persones van ser desnonades a Catalunya entre l'any 2008 i el 2019, xifra que ascendeix fins l'1,71 milions en el conjunt d'Espanya, segons un informe publicat aquest dimecres per l'Observatori Desc.\nLa plataforma sosté que l'emergència habitacional "segueix viva a uns nivells preocupants" dotze anys després de l'esclat de la bombolla immobiliària i la crisi econòmica de 2008.\nAssenyala que és conseqüència d'un model d'habitatge que "no funciona, en el qual les lleis que sobreprotegen o faciliten els interessos del mercat tenen un rol fonamental com a 'codi' de la vulneració de drets".\nAvisa que el que en els anys 2008-2012 era una situació inicial d'emergència s'ha convertit en el període 2008-2019 en "una realitat permanent".\nL'informe 'L'evolució dels desnonaments 2008-2019: de l'emergència a la consolidació d'una crisi habitacional' té en compte un "context canviant", amb la bombolla immobiliària, l'augment de la precarietat habitacional i les diferents polítiques i lleis aprovades.\nEs basa en dades del Consell General del Poder Judicial (CGPJ), de l'Institut Nacional d'Estadística (INE) i d'administracions locals.\nInclou una aproximació als desnonaments d'ocupacions, que s'han incrementat "notablement" en els últims anys i mostren una nova cara de la crisi habitacional.\nLa crisi econòmica i social provocada per l'emergència sanitària del coronavirus ha suposat una paralització dels desnonaments durant l'estat d'alarma, però els reials decrets 8/2020 i 11/2020 no contemplen l'obligació de condonar el deute, ni per a les grans forquilles.\nL'Observatori Desc alerta que es pot produir "una nova onada de desnonaments" una vegada els procediments judicials dels desnonaments es reactivin, la qual cosa pot passar des del passat 4 de juny.


El Congrés debat la llei de creació d’un banc d'ADN per a investigar casos de menors furtats - À Punt\nEl Congrés debat la llei de creació d’un banc d'ADN per a investigar casos de menors furtats\nAquesta llei dona a les víctimes dret a accedir a la documentació que els puga ser d'interés.\nMembres de la Coordinadora Estatal de Suport a la Querella Argentina (CeAqua). Europa Press\nEl ple del Congrés debat aquest dimarts la llei de xiquets i xiquetes furtades que facilitaria investigar aquests casos i garantir la reparació de les víctimes i la seua tutela judicial. El text és una proposta de la Coordinadora Estatal de Suport a la Querella Argentina (CeAqua) sobre aquests casos. Té la signatura del PSOE, Units Podem, ERC, Compromís, el PDeCAT i Bildu.\nEn aquest sentit, proposa una base de dades estatal d'afectats, en l'elaboració de la qual participaran les associacions de víctimes. També es crearà un banc únic d'ADN gratuït amb "tota la informació rellevant" en relació amb els casos de nadons robats. En aquest banc -diu el text registrat- es conservaran mostres de restes òssies.\n"Aquesta proposició de llei garanteix el dret a la veritat, a la justícia, a la reparació i a les garanties de no repetició de les persones que van patir el delicte de robatori de xiquets en un context de crims contra la humanitat", comença el text.\nAixí, aquesta llei dona a les víctimes dret a accedir a la documentació que els puga ser d'interés, siga de l'administració, arxius privats, butlletins estadístics municipals o llibres de registres d'ingressos i parts. El reglament regularà les infraccions i sancions administratives que imposaran als qui incomplisquen amb aquest dret.\nTambé arreplega que el ministeri fiscal exercirà d'ofici o a instància de les víctimes en totes aquelles accions judicials que escaiguen, que les exhumacions que siguen necessàries "seran sufragades pel Ministeri de Justícia" i que les proves d'ADN seran gratuïtes.


Finalitza la restauració del pont vell d'Arcalís sobre la Noguera Pallaresa — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Finalitza la restauració del pont vell d'Arcalís sobre la Noguera Pallaresa\nFinalitza la restauració del pont vell d'Arcalís sobre la Noguera Pallaresa\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques, a través de l’INCASÒL, ha reconstruït l’antiga passarel•la del municipi de Soriguera (Pallars Sobirà) que permet creuar el riu Noguera Pallaresa. L'obra ha costat 445.000 euros.\nEl pont està situat a l’alçada de Baró, a la carretera N-260, l’antiga connexió entre la carretera nacional i el camí d’Arcalís. Els treballs han conservat les torres i els murs de l’antiga construcció i s’ha fet de nou la passarel•la amb fusta i una estructura metàl•lica lleugera.\nLa passarel·la antiga era de tipus penjada amb un sol vano de 42 metres, un tauler de 2,85 metres d’ample, entre baranes i amb torres de pedra. Segons els tècnics, "es tractava d'un element molt confús, tant visualment com estructuralment". Seguint el projecte redactat per la Direcció General de Carreteres, per a la reconstrucció de la passarel·la no es va considerar convenient reutilitzar cap dels elements de l’antiga.\nL’obra ha seguit el projecte de l’arquitecte L. Fernández Troyano i els promotors han estat l’Ajuntament de Soriguera, la Direcció General de Carreteres i l’Institut Català del Sòl, que ha finançat el 100% de l’actuació.


COMG - Obrim la convocatòria 2022 del COMG-Ajuda pel finançament de projectes de cooperació sanitària, de l'1 al 30 de juny\nEl Col·legi Oficial de Metges de Girona obre la convocatòria 2022 d'ajudes del COMG-Ajuda per a finançar projectes de cooperació sanitària, de l'1 al 30 de juny. L'import total de les ajudes a concedir ascendeix a 7.000 euros (0,7% del pressupost col·legial), que podrà repartir-se entre els diferents projectes presentats en quanties variables.\nLa data límit de presentació de sol·licituds és el 30 de juny de 2022 mitjançant l'adreça electònica: comg@comg.cat.\nConsulta els barems addicionals de puntuació en les bases de les ajudes que trobaràs adjuntes.\nMés de 15 anys donant suport a projectes de cooperació sanitària\nEl COMG-Ajuda és un projecte per desenvolupar projectes solidaris, a través del qual fa més de 15 anys que el COMG treballa amb projectes de cooperació sanitària. Molts professionals mèdics hi han treballat i hi estan treballant per donar suport a poblacions on les condicions sanitàries mínimes no estan cobertes. Gràcies al seu esforç alguns nuclis concrets de població situats a Nicaragua, al Senegal, a la República Democràtica del Congo o a Garawol (a l'est de Gàmbia), han pogut tenir una sanitat digne.\nConsulta els projectes en marxa.


Saldoni no podrà renovar la presidència de l'ACM en perdre l'alcaldia de Sallent - Regió7\nEl fins ara alcalde de Sallent se sent «orgullós de la feina feta» en un ens que ha encapçalat des del 2018\nREDACCIÓ/ACN | SALLENT\n28·05·19 | 17:50\nSaldoni: «Ens han dit gràcies per la feina feta i cap a casa»\nDavid Saldoni, fins ara alcalde de Sallent de JxCat, va perdre diumenge el càrrec en favor d'ERC i, en conseqüència també haurà d'abandonar la presidència de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques (ACM).\nEl bagenc va posar-se al capdavant de l'entitat el gener del 2018 en substitució de Miquel Buch, que va passar a ser conseller de la Generalitat. El fet que deixi de ser alcalde, implicarà que en la propera assemblea de l'ACM, Saldoni no podrà presentar candidatura per renovar la presidència. "Ha estat una etapa breu", lamenta. No obstant això, assegura que se sent "orgullós de la feina feta", tant quan ha estat president com abans, però "la vida al final són etapes i s'ha de mirar al futur", afegeix.\nQuan a la pèrdua de l'alcaldia, Saldoni, reconeix "la patacada" i lamenta que el ciutadà no hagi "valorat" la feina feta els darrers anys. "Ens han dit gràcies per la feina feta i cap a casa", lamenta. Els convergents han governat a Sallent els darrers 30 anys, a excepció del 2003-2007, en què l'alcaldia va estar en mans de l'ara portaveu d'ERC al Senat, Mirella Cortès, però llavors gràcies a un pacte. Ara ha estat per majoria absoluta, amb set dels 13 regidors.


Sergi Panadero promociona el Campus d’hoquei patins a la base de l’Horta\nEl jugador blaugrana, que segueix recuperant-se de la seva lesió, ha compartit un entrenament especial amb els nens i nenes del club barceloní\nS’acosta el final de la temporada per al Barça Lassa (aquest dissabte jugarà l’últim partit de la temporada a Alcobendas) i també per a molts clubs de la base. Els nens i nenes afrontaran les vacances d’estiu després d’un intens curs d’entrenaments i, una bona manera de fer-ho, és vivint l’hoquei d’una forma més amena, perfeccionant els conceptes tècnics i fent noves amistats gràcies a Campus d’hoquei com que el que organitzarà la secció entre els dies 24 i 29 de juny. Així ho ha explicat Sergi Panadero als nens i nenes de la base de l’Horta, que han gaudit de la seva presència en l’entrenament d’aquest dimarts.\nEl jugador blaugrana, que s’està recuperant de la seva lesió a l’espatlla esquerra, ha interactuat amb els joves esportistes durant una sessió especial d'entrenaments en que també hi ha participat el tècnic de l’hoquei formatiu blaugrana Guillem Pérez.\nA part de donar-los consells i firmar autògrafs, Sergi Panadero també ha animat als jugadors a inscriure’s al Barça Academy Campus d’hoquei patins, que se celebrarà a les instal·lacions de la Ciutat Esportiva Joan Gamper i al Palau Blaugrana. Aquesta setmana que promet una bona combinació d'hoquei i diversió està adreçada a nens i nenes de 8 a 15 anys (nascuts entre el 2004 i el 2010).


Benvinguts al país dels verbívors\nBenvinguts al país dels verbívors, una terra jocunda sense llei d’estrangeria. És verbívor tothom qui beu verbs i els fa ballar. L’única condició és no tenir por de jugar ni de jugar-se-la. Aquest portal ha passat per diverses fases des de la seva creació l’any 1999. L’última, de 2014 a 2017, ha estat un espai obert a professionals de tots els àmbits, setmanalment entrevistats amb el joc de rerefons. Podreu trobar totes les entrevistes aquí sota.\nAbans, havia estat un fòrum interactiu amb propostes de jocs en català, castellà i italià, fins que les xarxes socials van aportar una via més directa per acollir la comunitat verbívora, que ara rep un estímul diari des de la pàgina www.facebook.com/verbaliajocs Com més hi intervingueu, més possibilitats de guanyar premis tindreu. El nostre principal interès és il•lustrar amb exemples que el fet de jugar és una experiència cultural de primera magnitud.\nEl país de Verbàlia l’impulsa Màrius Serra, autor dels llibres Verbàlia (2000), verbalia.com (2002) i Verbàlia 2.0 (2010) i coautor amb Oriol Comas dels jocs Verbàlia (Devir, 2010), El joc de l’enigmàrius (Devir, 2013) i els 4 jocs portàtils de la D.O. Verbàlia (2015). Des de març de 2018, Oriol Comas i Coma és, també, un personatge literari de novel•la negra, l’expert en jocs homònim que resol una trama criminal a La novel•la de Sant Jordi, de Màrius Serra (Amsterdam, 2018)\nJordi Galceran: "Fer una obra de teatre és crear un món, un tauler per jugar"\nEn Jordi Galceran (Barcelona, 1964) ens rep al seu enorme pis de l’eixample. Parlem sobre el joc, l’escriptura teatral i la cultura en general amb el dramaturg que va escriure El Mètode Grönholm , l’obra amb més repercussió de la història del teatre català. Filòleg de formació, en Jordi relativitza la seva feina de creador, i sembla mantenir-se a certa distància del soroll, refugiant-se al seu caos particular. La conversa també l’escolta la Fura, una gossa juganera que secunda l’amfitrió quan arribem i marxem de casa seva.\nUn dels primers que va passar per Verbàlia va ser en Sergi Belbel, amb el que has treballat molts cops, que té una idea del teatre molt vinculada al joc…\nEl Sergi i jo som molt amics, i hem jugat junts moltes vegades. Ara ja no tant, però durant un any sencer anàvem a les nits al seu estudi a jugar a Eleusis [ un joc basat en l’assaig i error que es juga amb cartes ]. Ell és molt més jugador que jo, a mi m’agrada jugar però dins dels límits, no sóc obsessiu. Però vaja, sempre que ens ajuntem per dinar o sopar acabem jugant a alguna cosa.\nI soleu jugar a jocs com l’Eleusis?\nL’Eleusis és per professionals, juguem a coses més lleugeres, qualsevol cosa que se’ns acudeix. Vam tenir una època que jugàvem al diccionari. És un joc que consisteix en buscar una paraula desconeguda al Maria Moliner i fer-ne una definició. Cal endevinar quina és la definició correcta, i entre les opcions n’hi ha una que és la del diccionari. I és divertidíssim, acabes agafant paraules en argot peruà que són rebuscadíssimes... El Sergi és molt ràpid, jo sóc més reflexiu.\nMés enllà del joc com a diversió entre amics, té una utilitat important a l’escriptura teatral?\nSí! A les meves obres, gairebé sempre hi ha jocs. I jo crec que l’escriptura té molta relació amb el joc, me la plantejo sempre com un joc. Quan faig tallers o coses semblants, sempre explico el treball d’un dramaturg com el treball d’un creador de jocs. Per mi, fer una obra de teatre és crear un món, un tauler per jugar, un espai on es desenvolupi el joc. Cal posar unes regles ben definides perquè l’espectador sàpiga a quin món està cada moment, sobretot en obres de ciència ficció.\nClar, les regles són diferents a les que hi ha establertes al món real.\nExacte. Després cal pensar els jugadors, els personatges i com influirà el caràcter de cada personatge en el desenvolupament del joc, igual que quan jugues una partida de pòquer és importantíssim saber el caràcter dels teus oponents. De la mateixa manera, has de crear personatges: hi ha l’agosarat, el tímid, el que enganya, el que no arrisca, el que arrisca molt... I això afecta al desenvolupament del joc, i per tant al desenvolupament de la trama. Després, l’aposta. En un joc és importantíssim saber què t’estàs jugant. No és el mateix jugar-se cinc euros que jugar-se la vida. Quan crees una obra has de pensar molt en què s’està jugant dins aquell joc.\nDe fet a Paraules Encadenades, una de les teves obres, un segrestador negocia l’alliberament d’una víctima desafiant-la a un joc verbal.\nDe vegades introdueixo jocs a les obres, però jo penso tota l’obra com un joc, un joc entre personatges i un joc amb l’espectador. El Mètode Grönholm també eren un seguit de jocs, uns personatges que opten a una feina i se’ls plantegen jocs on el que guanyi s’emportarà la feina. Aquí s’exemplifica tot el que parlàvem abans. Hi ha unes regles, cada personatge actua d’una manera determinada en funció del seu caràcter i la seva història, del que porta darrere. I aquí el que es juguen és la feina de la seva vida, que per ells és decisiu. I hi ha d’haver una resolució final, no m’agraden els finals oberts. És molt important per l’espectador que la trama es tanqui, que hi hagi un desenllaç real. Odio els finals oberts, són de covards, és com deixar la partida sense acabar. Jo trasllado aquestes característiques dels jocs a la meva feina, i si ho fas bé i compleixes aquestes característiques surt alguna cosa que està bé.\nTambé necessites un director que entengui aquesta idea, perquè si no l’essència es perd, no?\nSí, necessites un director còmplice, que entengui què estàs fent. Sempre m’han dirigit les obres directors amb qui connecto, però clar, no es poden trencar les regles. Amb Shakespeare sí que pots trencar les regles i ambientar l’obra en un balneari de l’Alemanya nazi, tothom coneix l’obra, però en teatre contemporani no. Cal que el director entengui a què estem jugant.\nCom és la negociació dels teus textos amb els directors?\nNormalment treballo amb directors que van a favor de l’obra, sí que de vegades hi ha directors que volen aprofitar el teu text per ser creatius, però si no hi ha connexió no es fa i ja està. Jo, per exemple, no segueixo els assajos. Jo parlo amb el director i després, com aquell que diu, vaig a l’estrena. No participo del procés, crec que l’autor molesta aquí. Tu has fet la feina, que és el text, i ara tot està a les seves mans, i a mi aquest procés m’avorreix. M’han dit de dirigir obres meves, però jo ja sé com va la història, com funciona i com acaba. I t’has de passar sis setmanes fent un viatge amb els actors on ells han d’anar descobrint una sèrie de coses que tu ja saps. A més no ho sabria fer, jo diria: això és així. Però els actors, si són bons, ja hi arribaran aquí. El problema és que tu creus que hi ha d’arribar ja, ara, i realment es necessita un procés.\nCom és el teu procés de creació d’un text?\nCaòtic. Cada autor t’explicaria un procés diferent, però l’important és arribar al final, cadascú amb el seu camí. Jo començo a escriure. Quan tinc una idea que crec que pot funcionar, començo ja amb el diàleg. Molts cops a la pàgina 20 veig que això no dóna per una obra de teatre, i ho abandono. El més difícil d’aquest ofici és trobar una bona idea, dedico el 80% del meu temps a pensar sobre què puc escriure. Després el fet d’escriure és més ràpid, més d’ofici.\nUna bona idea com es troba? Inspiracions, influències..?\nÉs un misteri. Jo llegeixo diaris, miro pel·lícules, llegeixo obres de teatre... De vegades, sumes coses d’aquí i d’allà, les ajuntes i es connecten... La creativitat té molt a veure amb trobar punts de contacte entre coses que semblen molt allunyades. Hi ha un joc boníssim que és una caixa on van sortint dibuixos, i amb cada dibuix que et surt tens un element més per anar creant una història. Doncs la creativitat és una mica això, trobar la connexió entre coses que en principi no estaven connectades. Amb l’humor també funciona de manera similar. El que ens fa riure és la sorpresa, la cosa inesperada. Em deixo endur per l’atzar. Això també prové del joc, i és molt important. Quan començo a escriure no sé on vaig, deixo que la història em sorprengui. Si m’avorreixo, busco un gir dramàtic. És com al joc, si de cop fas una aposta molt arriscada pots guanyar o però, però segur que passarà alguna cosa. Doncs és això, jo busco textos sorprenents, que també han estat sorprenents per mi mentre els escrivia.\nTu et mous a la comèdia, que és en certa manera agafar un drama i explicar-lo de forma divertida. Per què?\nÉs qüestió de to. Jo crec que gairebé totes les històries poden ser dramàtiques o còmiques, i jo crec que això va amb la bèstia. A Paraules Encadenades volia fer un thriller de tensió, i la gent reia! Jo crec que és un problema meu, i he dit: deixa’t anar i fes-ho còmic fins al final! Suposo que té a veure amb com afronta la gent la vida, hi ha gent que l’afronta de manera tràgica i jo ho faig de manera irònica i fotent-me una mica de les coses dramàtiques que passen al món.\nHas dit que saps que mai tindràs un èxit més gran que el d’El Mètode Grönholm. Vincules l’èxit d’aquesta obra amb la teva plenitud creativa?\nNo, a veure, l’èxit és atzarós també. Es donen un seguit de coses que fan que una obra triomfi en un moment determinat. El Mètode és especial perquè ha anat molt bé a tots els llocs. Jo voldria tenir èxit amb totes les obres que escric, ningú escriu per cagar-la. El Mètode va ser un èxit de públic enorme, i això és molt difícil que passi. A mi aquest èxit em va tranquil·litzar, perquè el convenciment de saber que no tindràs mai més un èxit com aquest fa que et dediquis a escriure tan bé com saps sense patir. Ja l’has tingut l’èxit. Jo em prenc l’escriptura com un ofici i amb sentit de l’humor, de manera irònica i com un joc. De vegades guanyes, de vegades perds, aquesta no ha sortit bé i la propera ja sortirà millor. Jo no em deixo la vida en cada obra que escric, no tinc un sentit tràgic de la creativitat. No, jo intento fer la millor obra de teatre possible, i no significa res més que això, no em tallaré les venes si una obra fracassa i no em creuré res si és un èxit. No et pots prendre seriosament a tu mateix, perquè acabes sent insuportable i molt pesat. Sí que hi ha gent que es juga la vida a cada obra, però jo no. Hi ha poques coses en aquesta vida que valgui la pena prendre-se-les seriosament.\nVas començar al teatre amateur. Fins quin punt es important per a tu aquest origen?\nPer mi va ser la manera d’aprendre. Jo, a part d’estudiar filologia, mai vaig fer tallers d’escriptura, vaig aprendre a fer teatre fent teatre. Ens vam ajuntar un grup de gent que érem bons, que al final ens hi hem dedicat professionalment. És la teoria de les 10.000 hores, que diu que cal practicar la teva feina 10.000 hores per arribar a fer-la bé.\n10.000 hores abans de fer-la bé? Són moltes...\nSí, hi ha un llibre que defensa aquesta teoria. L’exemple són els Beatles, que van anar a Alemanya dos anys a tocar sis hores al dia, i aquí és on van començar a aprofitar el seu talent i a explotar-lo.\nTu les vas complir aquestes 10.000 hores?\n[riu]. Ostres, no ho sé! Aquesta teoria té part de raó, cal tenir talent i sort, però cal passar aquest temps de pràctica.\nCom analitzaries el panorama teatral de Catalunya?\nJo sóc molt optimista, sempre ho he estat, i crec que hi ha senyals que permeten ser optimista pel que fa al teatre. El teatre, dins el món de la ficció, sempre anirà bé. Aquí a casa cada cop tenim una pantalla més gran, podem veure pel·lícules, de tot. Per sortir de casa, el més lògic és anar a buscar el directe: concerts i teatre. És un espectacle que no te’l pots descarregar, i és un petit esdeveniment que val la pena encara que sigui car. Ara hem passat una època difícil, però les recaptacions de teatre els últims mesos estan pujant i les del cine baixen. Anar al teatre és com anar als toros, poden passar coses inesperades. El teatre és perillós.\nQuan vas a la obra saps que aquelles persones són de veritat, i que estan jugant perquè es poden equivocar, es poden quedar sense veu, es poden posar malalts. No es gravat, és real, té un component circense, d’incertesa. Més enllà del negoci, jo crec que a Catalunya s’està fent teatre boníssim, hi ha molta gent jove talentosa. Tot això ja està petant i ha de petar molt més. També és el fet de ser un país petit, aquí és molt difícil fer una pellícula i guanyar-s’hi la vida. En canvi el teatre és fàcil de muntar, i això fa que la majoria de gent que vol escriure ficció acabi fent teatre. Aquí els millors actors fan teatre, a la majoria de països els millors no surten del cine, aquí tenim molt bon material al teatre en tots els seus elements. A Catalunya els millor actors del país surten als culebrots, i això és impensable fora. Aquí Al Pacino està fent La Riera!\nPer acabar et demano que escullis una paraula.\nTe’n diré una que no sé si és prou correcta en català: virgueria. M’agrada perquè és de les poques paraules que sona com el que vol dir. És una paraula que tinc molt al cap quan escric. Sempre penso: Jordi, no pots fer qualsevol cosa, has de fer una virgueria.\nText: Oriol Soler\nFotografies: Adrià Calvo\nCopyright © Màrius Serra 2016 | Avís legal


Ha arribat l’hora: el millor waterpolo estatal arriba a Molins | Fosbury\nFosbury » Waterpolo » Ha arribat l’hora: el millor waterpolo estatal arriba a Molins\nHa arribat l’hora: el millor waterpolo estatal arriba a Molins\n45 anys, 5 mesos i 23 dies han passat des del 30 d’abril del 1971. Aquell dia “La Vanguardia Española” ens informava que a la televisió nacional passarien un document nacional de noranta minuts amb tots els gols de “la roja” des del 1939.\nSembla que ja eren mals moments per tot l’altre esport, però com sempre, alguns rajos d’esperança s’albiren a l’horitzó i aquell divendres primaveral també va ser el dia que es va fundar oficialment el Club Natació Molins de Rei. Demà, dissabte 22 d’octubre del 2016, els molinencs podran veure per primer com el seu equip de waterpolo masculí disputa un partit de la màxima competició estatal a casa.\nDebuta doncs el CN Molins Sintagmia a la Piscina Olímpica en el que serà la segona jornada d’aquesta temporada 16/17 de la Divisió d’Honor d’homes. El debut oficiós a la categoria es va produir el cap de setmana passat davant el CN Catalunya, on els de Sergi Pedrerol van estar a punt de fer un “veni, vedi, vinci” i es van quedar a dos gols de sumar el primer punt.\nEl fortí de Molins\nLa temporada passada els molinencs van basar la seva fortalesa en un aclaparador domini a casa, on van guanyar tots els partits de lliga. Això els va permetre certificar l’ascens a la màxima categoria una jornada abans del final de lliga amb una contundent victòria davant el CN La Latina madrileny (11-4). El fortí va ser jugar com a local i com a un bloc, ja que tot i esdevenir campions de lliga, no trobem cap molinenc al Top-15 del rànquing de màxims golejadors d’aquest campionat, fet que demostra la importància que va tenir el bloc en la consecució d’aquest títol.\nUn bloc que es manté amb les úniques baixes destacades de Prats, Fernández, Salvador i Angelats i que sembla ha sabut compensar amb fins a sis fitxatges de nivell: Pugibet, procedent del Rubí i amb experiència a DH amb el Sabadell; Sanahuja del Terrassa, l’argentí Esteban Corsi, l’iranià de dos metres Ali Asgari i els neerlandesos Müller i Smelter (aquest darrer màxim golejador de l’equip al primer partit a Barcelona). Tots ells estaran capitanejats per en Nil Marsal, amb més d’una dècada d’experiència al primer equip i net d’un dels fundadors del Club aquell divendres d’abril del 71.\nEls ors d’Atlanta 96’ a les banquetes\nFins a cinc membres d’aquell equip històric que va aconseguir l’únic or del waterpolo espanyol a uns Jocs Olímpics desenvolupen avui dia càrrecs tècnics: Manel Estiarte ho fa al Manchester City de la mà de Josep Guardiola, Miki Oca comanda la selecció espanyola femenina i fins a tres d’ells es veuran les cares a la DH Masculina. El “Chava” Gómez intentarà de nou amb el Sabadell destronar el totpoderós Barceloneta; en Dani Ballart canvia noies per nois al Sant Andreu i en Sergi Pedrerol serà l’home encarregat de mantenir el somni viu a Molins de Rei.\nEn Sergi és nascut a aquesta vila del Baix Llobregat, on va començar i acabar la seva carrera com a jugador de waterpolo. Allà s’ha format com a tècnic i qui sap si li espera una trajectòria tan meteòrica com la que va tenir dins l’aigua. De moment el repte és complicat: el salt de categoria ho noten massa sovint els equips i ja vam veure com Sant Feliu i Rubí van patir de valent la temporada passada.Afortunadament per als vallesans, el sistema de competició on només baixa directament el darrer classificat i el penúltim juga una promoció contra el segon classificat a Primera Estatal els va beneficiar.\nAquest any però sembla que la lluita per no caure de nou al pou serà més intensa que mai: a les a priori ventafocs Rubí i Molins s’hi sumen un Navarra impossibilitat de fitxar i un Catalunya que ha estat fregant la desaparició durant tot l’estiu. A aquests potser li acabarem sumant el Sant Andreu i o el Real Canoe, amb plantilles molt (massa?) renovades. Temporada per gaudir i vibrar al carrer Esperanto de Molins de Rei, temporada que esperem sigui intensa i vibrant com l’anterior per a tot el waterpolo català, amb 10 de 12 representants a la DH Masculina i Barceloneta i Terrassa representant-nos per les Europes.\nDe moment, aquest dissabte 22, a les 18:00h, cita per a la història a Molins de Rei amb l’històric CN Barcelona de Toni Esteller com a parella de ball a la gran festa i la presentació de totes les seccions del Club com a cirereta del pastís.\nCN MolinsdhmSergi PedrerolWaterpolo\nLa generació extraordinària La selecció espanyola de waterpolo es proclama campiona d'Europa\nAquest dissabte Budapest ha estat l'escenari d'un nou èxit d'un equip brillant. El campionat d'Europa…\nOna Carbonell i Laura Ester, millors esportistes europees de 2019 La LEN premia la nedadora i la portera després d'un any magnífic\nEl màxim organisme dels esports aquàtics europeus reconeix els mèrits assolits pels esportistes catalans durant…\nQuàdruple abordatge a l’Eurolliga de waterpolo! Quatre dels cincs asos de la Divisió d'Honor intenten aquest cap de setmana avançar als quarts de final de la màxima competició europea\nEl waterpolo femení català té el múscul més repartit i ara vol ensenyar les dents…\nVolen cantar repòquer El Sabadell es juga la seva cinquena Supercopa d'Europa aquest vespre a Can Llong\nBufen aires de canvis al waterpolo femení però el Sabadell no ha dit l'última paraula.…\nAtletisme Biatló Boxa BTT Bàsquet Ciclisme Curses de Muntanya Destacat El Moment Entrevista Esport Adaptat Esquí Esquí Alpí FC Barcelona Fosbury Futbol Americà galeria Gènere Handbol Hoquei Patins Jocs Olímpics Jocs Olímpics d'Hivern Jocs Paralímpics Kilian Jornet L'Esport Les Notes Martin Fourcade Motor Natació NBA NFL Opinió Pilota Pilota Valenciana Rugbi Rugby Seleccions Surf de Neu Tennis Tennis de taula Triatló Vela Volta a Catalunya vídeo Waterpolo


L'horari d'estiu arriba aquest diumenge 28 de març ⋆ Socpetit.cat\nFins al segle XX, l’Estat espanyol regia el seu horari pel Sol, i encara que l’hora civil oficial la marcava Madrid, a la pràctica això suposava que cada província tènia una hora local diferent, perquè no té res a veure a l’hora en què comença el dia a Balears del que ho fa a Galícia, podent arribar a haver-hi una diferència de cinquanta minuts entre un lloc i un altre. A partir del segle XX la referència comença a ser el Meridià de Greenwich (GMT) i no va ser fins al 1918 que no s’adopta el DST actual (Daylight Saving Time) o també anomenat Horari d’estiu.\nEncara que ja s’havia aplicat amb anterioritat durant la I i la II Guerra Mundial (per a estalviar carbó), va ser l’any 1974 amb la crisi del petroli, quan s’institucionalitza el canvi horari i ja s’aplica de manera ininterrompuda fins als nostres dies.\nAlteracions en l’aparell digestiu.\nFont: AMIC | Eva Remolina i Govern.cat


Curs Economia Social i Cooperatives a la Universitat de Barcelona del 9 al 13 de juliol - aracoop\nCurs Economia Social i Cooperatives…\nEl curs tracta sobre el paper del tercer sector, l’economia social o el cooperativisme, però sobretot vol donar a conèixer als estudiants com la Economia Social és un element clau de la economia a través de la creació de les activitats sobre la base de empreses social i emprenedores i donar visibilitat al paper de les Cooperatives i Tercer.\nEl públic objectiu són estudiants de grau principalment, màsters o doctorats que vulguin apropar-se al coneixement i aprendre com funcionant el model d’empresa cooperativa.\nAquest curs forma part de les activitat planificades del projecte Pla de desenvolupament en Formació específica en empreses del tercer sector, l’economia social o les cooperatives E15 D4820001/661 FBEPAO, Resolució TSF/2567/2017 Subvencions a projectes singulars, la xarxa d’ateneus cooperatius i projectes ARACOOP, per al foment de l’economia social i del cooperativisme 2017: Línia 1 i Línia 3.\nL’acció té una durada de 20 hores de formació amb reconeixement de 2 crèdits ECTS.\nDel 9 al 13 de juliol en la Facultat d’Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona.\nProporcionar les competències necessàries per impulsar, crear, desenvolupar, administrar i dirigir empreses cooperatives i de l’economia social.\nDonar a conèixer models d’organitzacions dins l’àmbit del tercer sector, l’economia social o les cooperatives, i de l’impacta que tenen aquest tipus d’organitzacions a nivell social, econòmic i mediambiental.\nFormar i aprofundir en els coneixements fonamentals del funcionament d’aquest tipus d’empreses.\nOrientar i acompanyar la creació d’equips de treball motivats per una mateixa necessitat social que afavoreixi i impulsi la creació d’empreses amb aquesta visió social.\nImpulsar, crear i formar part d’una xarxa intrauniversitària incentivant la intercooperació amb altres universitats.\nAspectes generals de l’economia social i les cooperatives\n2.- Gestió empresarial:\nProcés de constitució d’empreses d ‘economia social\nRègim fiscal i comptable d’empreses d’economia social\nRègim econòmic i financer d’empreses d’economia social\nRègim laboral i jurídic d’empreses d’economia\n3.- Ecosistema de l’emprenedoria social a Catalunya, Espanya i Europa:\nAliances i xarxes d’intercooperació\nMesura de l’impacta social i mediambiental\nRecursos i instruments financers específics de l’economia social\nPrincipals reptes de l’emprenedoria social a Catalunya, Espanya i Europa\nInscripció oberta fins al dia 6 de juliol: https://www.ub.edu/ubforms/ca/tallersculturals/curs-economia-social-i-cooperatives-la-facultat-deconomia-i-empresa\nAnteriorEntrada anterior:Conseller El Homrani: “Tenim el repte de construir l’espai normatiu de l’empresa social catalana”SegüentEntrada següent:Fundació Futur aposta per la creació d’entitats d’economia social agrícoles


La Residència Sanitària Verge del Toro – menorca al día\nLa Residència Sanitària Verge del Toro\nConxa Juanola, candidata d'Ara Maó\nCom sol passar en moltes de les qüestions d’actualitat política, els temes tenen aparició pública als nostres mitjans, a vegades amb debat públic intens i retret mutu entre govern i oposició inclòs, però llavors desapareix com si res no hagués passat, encara que aquest tema sigui d’una gravetat intensa. És el cas de l’antic hospital de Verge del Toro. Vam saber que el Govern Balear va iniciar el procediment de retornar l’edifici de l’antic hospital a la Tresoreria de la Seguretat Social, i açò va provocar recel i debat públic durant uns dies, del qual vam extreure que l’edifici en si no era important pel govern municipal, però sí la necessitat de tenir instal·lacions per cobrir les necessitats sociosanitàries de Maó. Fum de formatjades: el tema va desaparèixer de l’esfera pública, i aquí no ha passat res.\nPerò la qüestió és molt preocupant, i no ens en podem desentendre per res. En el seu moment, des d’Ara Maó vam enviar una carta a l’alcaldessa de la ciutat, per saber exactament la seva postura sobre el tema i les seves repercussions. Ens van respondre, però si inquietants eren les declaracions del seu moment per sortir del pas, més ho ha estat aquesta resposta, que curiosament sembla exactament la mateixa que van fer en el seu dia a una altra formació política.\nPlantejàvem el tema entorn a tres grans qüestions, i la resposta deixa oberts encara massa interrogants preocupants:\nReversió de sòl públic cap a ús privat. Ens preocupava saber que aquest edifici no seria un equipament de la ciutat de Maó, probablement els 9 milions d’euros que s’havien pressupostat per dur a terme la conversió en un centre sanitari han estat vistos com una despesa massa gran per al pressupost de la nostra comunitat. Responen que la situació de l’edifici s’hauria d’haver abordat el 2007, just acabat d’abandonar (les culpes a l’anterior govern, com quasi tot), el 2011 ja no hi ha res a fer, és un nou mamotreto per a la ciutat. Per què, idò, aquella foto de 2010 de la que llavors era candidata a l’alcaldia amb els seus companys a les escales del Verge del Toro exigint un ús sociosanitari per a l’edifici? Irresponsabilitat? Campanya electoral a qualsevol preu? Què ha passat aquí enmig?\nTransparència en les accions públiques. El secretisme amb què aquesta reversió s’ha duit a terme almanco de cara als maonesos és preocupant i ho és molt més si, com sembla, aquesta instal·lació pública pot passar a mans privades. Els ciutadans i ciutadanes tenen el dret que els seus governants els expliquin què faran amb els recursos públics. En la seva resposta diuen que no hi ha cap secretisme i que informaran sobre aquests recursos públics. Però nosaltres xerràvem del retorn de l’edifici al ministeri i de les operacions urbanístiques, i d’açò no n’expliquen res. És més, diuen que la venda de l’edifici és la millor opció i esmenten que hi ha compradors interessats, però… de quina manera? Qualcú n’ha tret benefici? Què pensen fer aquests inversors privats i a costa de què?\nNecessitats sociosanitàries a Menorca. En el fons, aquest és el més important de tot: la necessitat urgent que hi ha a Maó i a Menorca de places sociosanitàries per a malalts crònics, per a malalts amb necessitats especials que no poden ser cuidats pels seus familiars, malalts mentals que no tenen on anar, per accidentats que requereixen molt de temps per recuperar la seva mobilitat…\nActualment només hi ha 5 places sociosanitàries conveniades al centre sociosanitari de Santa Rita a Ciutadella per recuperacions postcirurgia i traumatologia, amb un màxim de 45 dies d’estada, una dotació clarament insuficient per les necessitats de Menorca i que van molt més enllà de la recuperació després d’una operació o convalescència.\nLes instal·lacions sociosanitàries per als pacients de Menorca estan ubicades a Mallorca, de manera que els pacients oncopaliatius, neuro-degeneratius, amb lesions cròniques o els d’accidents de trànsit han d’anar als hospitals de fora de Menorca, on es perd el contacte amb les famílies, a part del cost econòmic, només cobert en part, que açò suposa per a aquestes.\nL’alternativa és ingressar-los en geriàtrics on no hi ha especialistes per a les seves malalties i on viuen rodejats de gent major que presenta altres necessitats. Aquesta situació fa que la falta de disponibilitat de places per gent gran s’agreugi. Tant en un cas com en l’altre convindria tenir en compte l’angoixa que pateixen les famílies que no saben com resoldran aquesta dramàtica situació.\nEn l’escrit de resposta diuen que hi fa falta un centre sociosanitari funcional. Gran passa, reconèixer-ho! El conseller de Salut del Govern de les Illes Balears va afirmar en seu parlamentària fa just cosa de dos mesos que a Menorca no feien falta més places sociosanitàries. Estaria bé que l’Ajuntament de Maó li fes saber que sí, que fan falta, i no val només dir-ho a una carta a un grup de ciutadans per llevar-se el mort de damunt. En tot cas, no ens donen cap informació sobre si hi han fet cosa al respecte, cosa que ens dóna a entendre que aquest tema no és gens prioritari per l’equip de govern. I açò és la qüestió més preocupant de totes.\nEn definitiva, tenim un edifici abandonat que titllen de “mamotreto” que sembla que abans de les eleecions ja sabien que era inabordable, tot i que van fer-se una foto per reclamar-ne un ús sociosanitari; hi ha interessos privats interessats a invertir en l’edifici, però no diuen com es pensa fer ni quins procediments urbanístics emprarien; reconeixen la necessitat de places sociosanitàries, però no hi ha cap projecte darrere ni han fet res per posar-hi solució. Necessitam que els governs abordin els temes urgents que afecten a les persones del seu municipi.\nDos heridos en un accidente en la carretera general a la altura de Alaior\nEl Molí de Baix ya luce su nuevo “capell”


Campanya per demanar el pregó de les Festes de la Mercè en català\nInforma: Anònim, CAL/CIEMEN/Plataforma Llengua\nDivendres, 15 de setembre de 2006 a les 11:21\nBarcelona (el Barcelonès) - El CIEMEN, la CAL i la Plataforma per la Llengua impulsem el Manifest: A l’Ajuntament de Barcelona: que el pregó de la Mercè sigui en català!, davant la decisió de l’Ajuntament de Barcelona de designar la Sra. Elvira Lindo perquè llegeixi el seu pregó de les festes de la Mercè en llengua espanyola.\nDavant la decisió de l’Ajuntament de Barcelona de designar la senyora Elvira Lindo perquè llegeixi el seu pregó de les festes de la Mercè en llengua espanyola, les entitats de la societat civil sotasignades, manifestem públicament el que segueix:\n1. En ocasió de la festa més característica de la ciutat, la Festa Major, l’Ajuntament de Barcelona discrimina la llengua pròpia de la capital de Catalunya i la reemplaça per una altra llengua que, com succeeix en totes les situacions de bilingüisme institucionalitzat, tendeix a substituir la llengua més feble.\n2. L’elecció de l’espanyol és una opció que no beneficia el cosmopolitisme de Barcelona sinó que treu del seu lloc, rebaixant-la, la llengua comuna de la ciutat, la catalana, i va en detriment també dels centenars de llengües que s’hi parlen, cap de les quals, però, pretén substituir la llengua catalana, la llengua d’inclusió social.\n3. Encara que aparentment no ho sembli, aquesta decisió lingüística de l’Ajuntament de Barcelona situa la nostra capital al nivell del provincianisme més pregon.\n4. Evidentment, aquesta actitud nostra no té res a veure amb els valors de l’escriptora escollida per fer i llegir el seu pregó. La senyora. Elvira Lindo es mereix el nostre respecte i, per això, li estaríem agraïts que renunciés a prestar-se a realitzar un servei que no beneficia ni els ciutadans de Barcelona ni el prestigi del nostre Cap i Casal.\n5. Finalment, l’opció de l’Ajuntament de Barcelona contradiu la política lingüística de la Unió Europea, la qual vol afavorir i promoure les llengües amb dificultats, com és la catalana, perquè puguin esdevenir normals en el seu propi territori i, per tant, no subjectes a cap mena de substitució.\n- per dignitat envers nosaltres mateixos i envers els milions de persones que ens visiten;\n- per respondre coherentment a tantes lluites dels ciutadans de Barcelona a fi de preservar la llengua pròpia de la ciutat;\n- per la necessitat d’internacionalitzar, en una data tan assenyalada com és la Festa Major, solidàriament, l’exemple dels catalans que continuen defensant arreu els drets lingüístics dels diferents pobles;\n- per visualitzar, amb l’ús de la nostra llengua comuna, la nostra opció per una Europa unida en la diversitat.\n- que l’Ajuntament de Barcelona hauria de donar models socials lingüístics d’acollida i de cohesió, cosa que no demostra amb l’actitud actual;\n- que cal permetre una aproximació real entre tots els ciutadans i ciutadanes de Catalunya, els que han arribat primer i els que han arribat després.\nLes tres entitats fan una crida a les entitats de la societat civil a adherir-se a la iniciativa (activitats@ciemen.org) per tal que l'Ajuntament de Barcelona reconsideri la seva decisió i utilitzi la llengua catalana en el seu pregó de la Mercè, recorrent, si cal, a tants escriptors en llengua catalana de renom que viuen i treballen a la capital de la nació catalana.\n+Llegir el manifest\n+Adherir-se al Manifest\nMés informació: http://www.cal.cat/Noticia/tabid/156/xmid/112/Default.aspx


Barcelona | Plataforma contra la impunitat del franquisme\nEntrades etiquetades com a ‘ Barcelona ’\nVint-i-tresena concentració per la Veritat, la Justícia i la Reparació “Companys de lluita”. Barcelona, 29 d’octubre de 2011\nLa Mesa de Catalunya d’entitats memorialistes organitza la 23a concentració per exigir veritat, justícia i reparació per homenatjar les víctimes, i entre elles el president Companys. Aquesta se celebrarà aquest dissabte 29 d’octubre a les 12 del migdia a la plaça Sant Jaume de Barcelona.\nOctubre és un mes de revolució, mort i dignitat, de gran significat polític al nostre país, és el mes Companys, és el mes del reconeixement a totes les víctimes sepultades al Fossar de la Pedrera, lloc de memòria per excel·lència a Barcelona. Al Fossar està el president Lluís Companys esperant l’anul·lació del seu judici i també els dels seus companys de lluita. Allà no descansen, perquè no poden, els anònims defensors de la legalitat republicana, totes les seves vides importants per a la nostra història, de la primera a l’última, mereixedores d’homenatges i honors però sobretot de justícia i reparació.\nL’octubre de 1934 va esclatar una revolució contra la injustícia de segles d’opressió. Repressió sobre els nous ciutadans i sobre els pobles de la República durant el bienni negre, avantsala del feixisme que més tard donaria un cop d’estat contra la democràcia. Una revolució esclafada per la força de les armes: morts al carrer i milers d’empresonats fins l’amnistia del Front Popular dos anys després.\nGent valenta i polítics valents, que arriscaven la seva llibertat i la vida per les llibertats del poble, uns polítics dels que ja no en queden. Avui es pensen que estan per sobre de tots nosaltres com una casta d’intocables que manen i no reten comptes, alguns encara emparats en l’escut d’impunitat de la llei de punt final del 77. Fins ara els diferents governs han sentit però no han escoltat les legítimes reivindicacions de les víctimes del franquisme, ni la de les seves hereves i hereus. S’ha fet una política de memòria de mínims dins de l’esperit d’una reconciliació nacional construïda amb materials febles i defectuosos sobre la renúncia de les víctimes i el perdó als botxins. Ara el nou govern de Catalunya dóna un pas enrere en aquesta política fins ara insuficient per espoliar-nos els drets adquirits, ignorant a associacions i protagonistes de la defensa de la legalitat republicana, basant-se en la mateixa cançó que porta des de la mort del dictador sonant dins el nostre cap: tot sacrifici és poc per a un nou futur, que passa com sempre per sobre del passat dels més febles, dels perdedors, com piconadora que esclafa els ossos dels nostres morts i que ens vol lligar les mans per barrar l’aspiració a la veritat, la justícia i la reparació. Volen que ens autocensurem, que claudiquem tot col·locant-nos l’etiqueta de rancuniosos, revengistes, obsessionats amb un temps que molts volen superar, però això sí, que el preu ho pagui el de sempre, com passa amb les crisis, el més necessitat, en aquest cas de justícia. Mentre quedi una espurna del foc d’esperança, que van alimentar els combatents per les llibertats en els seus néts o besnéts no ens deixarem trepitjar per aquest discurs, no els deixarem passar.\nL’octubre és també el més dels companys de lluita internacionals, dels joves brigadistes que van venir d’arreu del món a defensar la democràcia, la República. Gent que va pagar molt cara la seva solidaritat i generositat perquè van deixar la seva vida a les terres dels pobles de l’estat espanyol lluitant contra el feixisme. Visionaris que van veure que la república era la primera víctima de les forces feixistes que assolarien Europa. Dones i homes, alguns del quals després van lluir amb nom propi, altres van morir, sense nom, a camps de batalla més llunyans, a camps de concentració o en mans dels seus compatriotes quan van tornar als seus països, cosa que no tots van poder fer, convertits en apàtrides. El 28 d’octubre de 1938 Barcelona va retre un emotiu i multitudinari homenatge a les Brigades Internacionals, nosaltres també ho fem. Ells cantaven el seu himne:\nEls germans d’Espanya són a les barricades,\nels germans d’Espanya són pagesos i obrers.\nEndavant les Brigades Internacionals,\namunt la bandera de la solidaritat!\nNosaltres buscarem aires de llibertat i justícia on fer onejar aquesta bandera de solidaritat antifeixista.\nPer a recordar i honorar les víctimes del franquisme des del president Companys a l’última de les víctimes del feixisme espanyol i la transició monàrquica. Per a reivindicar i exigir els drets d’aquestes víctimes, que van patir tot tipus de vulneració dels drets humans i van ser víctimes de crims de lesa humanitat imprescriptibles. Per a continuar difonent la dignitat dels lluitadors antifeixistes seguim amb les nostres concentracions per la veritat, la justícia i la reparació. Per a denunciar l’atac que està patint la Memòria Democràtica de Catalunya ens reunirem a la plaça Sant Jaume el proper 29 d’octubre a les 12 del migdia.\nUs convidem a aquest exercici de memòria i dignitat.\nVintena concentració per a la Veritat, la Justícia i la Reparació. Barcelona, 28 de maig\nEl proper dissabte 28 de maig de 2011 la Mesa de Catalunya d’entitats memorialistes organitza, a la plaça de Sant Jaume a les 12 hores, una concentració per a continuar amb les nostres dignes exigències de Veritat, Justícia i Reparació per a totes les víctimes del franquisme i l’anul·lació dels judicis de la dictadura franquista.\nAquesta reivindicació de justícia és un deure moral democràtic de tota la societat i és un homenatge imprescindible per a honorar la memòria dels nostres lluitadors antifeixistes i la seva defensa, fins les darreres conseqüències, de la legalitat democràtica republicana, així com la seva valenta i compromesa actuació per a combatre el feixisme a Europa.\nPer ells, per nosaltres, pel compliment dels drets humans, us hi esperem!


Troben a Líbia els cadàvers de 74 immigrants que volien arribar a Europa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes víctimes havien pujat feia dos dies en una embarcació inflable amb 36 viatgers més dels quals no es tenen notícies\nLes platges de Zawiya, plenes de cadàvers. efe\nEls cadàvers de 74 persones que van sortir al mar en una embarcació precària amb la intenció d'arribar a les costes d'Europa van ser trobats per cooperants libis. Els cossos sense vida dels immigrants van aparèixer davant de les platges de la ciutat de Zawiya, situada a escassos 150 quilòmetres de la frontera amb Tunísia. Responsables de la Mitja Lluna Roja líbia i de l'Organització Internacional de les Migracions (OIM) creuen que els cadàvers són de persones que van pujar fa dos dies en una embarcació inflable amb 36 viatgers més dels quals no es tenen notícies.\nLes platges entre Trípoli i la frontera amb Tunísia s'han convertit en els últims dos anys en el bastió principal de les màfies que trafiquen amb éssers humans, tot i la presència de les patrulleres europees.\nDissabte passat, guardacostes libis van informar del rescat en aquesta zona de 185 persones que navegaven a la deriva davant de la ciutat de Sabratha, un antic enclavament romà a mig camí entre la capital i la frontera.\n«Una tercera part dels immigrants eren dones. També hi havia nombrosos nens. Tots ells de diferents nacionalitats africanes», va explicar Ayoub Qassem, portaveu dels serveis de guardacostes libis. «Els traficants d'éssers humans han començat a fer servir embarcacions de rem inflables molt més grans per poder omplir-les amb més persones, ja que són relativament més fortes i suporten millor les condicions del mar. Però el seu ús suposa un alt risc per a les seves vides quan hi ha onades grans», va afegir. Amb aquest rescat, van pujar a 305 les persones auxiliades al mar per serveis de guardacostes libis en només tres dies.\nAutoritats de Trípoli van explicar, per la seva banda, que entre el 14 i el 16 de febrer van ser repatriats a Nigèria i Senegal un total de 346 immigrants en dos vols noliejats en col·laboració amb l'OIM.\nSegons dades d'aquesta organització, més de 13.100 immigrants irregulars han aconseguit passar a Europa aquest any.


The Daily Avalanche: La mare de tots els turismes\nLa molt vella i honorable ciutat de Heidelberg té mèrits més que suficients per ser visitada; però com passa amb els destins eminentment turístics, corre el perill que l’èxit mati els seus innegables encants. El problema es fa encara més evident si hi arribes un dissabte, quan als turistes estivals s’hi afegeixen els passavolants de cap de setmana, els aspirants al coma etílic i els temibles ramats que acomiaden la seva solteria (una plaga que comença a ser alarmant allà on vagis). Després, entre setmana, els seus carrers recuperen una certa calma, sobretot als vespres, quan els tours en autocar s’han retirat als seus hotels lluny del centre.\nL’atracció que aquesta vila exerceix sobre els seus visitants ve de lluny. Serà per la proximitat del poètic riu Neckar o per l’evocadora silueta del seu desballestat castell; però ja els romàntics Brentano o Holderlin la cantaren, Turner la pintà i Twain la va descriure al seu “A tramp abroad”. Els americans la respectaren durant la Segona Guerra Mundial i en acabar aquesta hi instal·laren els seus quarters. Des de llavors, per a la ment americana, Heidelberg és la quinta essència de la Vella Alemanya. Aquests dies, que els ianquis surten més aviat poc de casa, han estat substituïts pels japonesos, que viatgen en grups compactes (com és d’esperar) i disposen de botigues on tot està etiquetat en la seva llengua. Allí poden comprar sense traumes ganivets, porcellanes i ulleres de sol Porsche, imagino. No vaig gosar entrar en cap d’elles, perquè semblaven exclusives pels nipons i ja ho vaig trobar prou estrany.\nHeidelberg compta amb una antiga universitat que va ser fundada el 1386. Per ella han passat pensadors com Hegel, Jaspers, Habermas o Hanna Arendt, així com científics de rellevància mundial. Com és sabut, la supremacia de les universitats alemanyes desaparegué amb l’adveniment de la darrera guerra, quan la flor i la nata del seu professorat emigrà als Estats Units. Dels edificis que es poden visitar, la biblioteca d’estil “art nouveau” deu de ser el més bonic. Vam poder veure una exposició sobre vells llibres d’astronomia inesperadament fascinant.\nEn quant el famós castell, pol d’atracció i marc incomparable per decisió unànime, és una ruïna pintoresca que barreja tots els estils amb força gràcia. Durant la seva història ha patit tota mena de calamitats, des d’incendis fins la caiguda d’un llamp. Ara, a l’estiu s’hi fan concerts i representacions teatrals en el seu pati. Com a curiositat, té una bota de vi que diuen que és la més grossa del món. El castell també conté un museu de la farmàcia, molt més apassionant del que pot sonar d’entrada. S’hi poden veure les reconstruccions de diverses farmàcies històriques i només per això ja val la pena.\nEmblema d'una farmacia palestina (mitjans del segle XX)\nSí, no es pot negar que Heidelberg és molt bonica, especialment si aconsegueixes abstreure’t de les invasions turístiques i de les botigues de tota mena d’objectes prescindibles. Encara millor és creuar el no tan vell pont de pedra i fer l’esforç de pujar camí amunt fins al Passeig dels Filòsofs. Aquesta ben asfaltada senda per a vianants discorre a mitja alçada al llarg del riu i ofereix vistes de postal de la ciutat, que són les que més li escauen.\nGalderich 15 de setembre de 2010, a les 0:14\nJa sabien els americans que no calia bombardejar-la per situar-s'hi. Algun dia s'hauria d'analitzar la política de bombardeig sistemàtic sobre Alemanya sense necessitats bèl·liques concretes. Aquesta revisió potser no agradaria gaire als guanyadors...\nCom sempre, una guia genial d'una ciutat!\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 0:54\nEfectivament, els americans van respectar les ciutats universitàries i poc "guerreres" com Heidelberg, Tubingen i Freiburg. Llàstima que Dresden fos més "inculta".\nen Girbén 15 de setembre de 2010, a les 8:04\nNo puc treure'm Heidelberg del cap, concretament aquella ciutat fantasiosa que apareix al gran mural de la cerveseria homònima de Barcelona (on, com tothom sap, cal anar si et ve de gust un xucrut i una salsitxes amb una mica de cara i ulls).\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 8:36\nTens raó, Girbén, gràcies a la cerveseria Alt Heidelberg de la Ronda aquesta ciutat forma part de l'imaginari col·lectiu barceloní.\nClidice 15 de setembre de 2010, a les 8:39\ndoncs mirant les fotos fa cara de ser una ciutat avorridíííííssima! serà que a mi, tota la cosa nord i centreeuropea em fa força mandra, sorry :(\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 8:50\nNo creguis, Clidi, la gent semblava divertir-se. I per a tu té un incentiu suplementari, demà us l'ensenyo.\nSalvador Macip 15 de setembre de 2010, a les 11:16\nPassejar per Heidelberg és tot un plaer. Recorda\nOxford o Cambridge.\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 11:34\nSalvador, fa molts anys que no visito Oxford, però la recordo una mica més "tibada" i senyorívola.\nSanti 15 de setembre de 2010, a les 13:51\nHi ha un altre grup potencialment perillós a Heidelberg que sembla que us vau estalviar: els ramats d'estudiants locals en plena farra etílica. Algun avantatge ha de tenir visitar-la a l'estiu...\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 14:05\nSanti, potser no hi havia estudiants de la localitat, però de jovent en plena farra etílica no ens en van faltar.\nGLÒRIA 15 de setembre de 2010, a les 15:15\nEm sembla una ciutat preciosa i m'agradaria visitar-la. Una vegada hi vaig passar amb el tren de camí cap a Múnic i li vaig dedicar una mirada plena de recança perquè m'gauria encantat quedar-m'hi uns dies però...no es pot matar tot el que és gras. El me viatge alemany va ser molt gratificant i t'ho dic perquè uns dels motius del seu atractiu és que, en cap moment, vaig percebre que Alemanya tingués cap intenció ni cap ambient turístics...vaig tenir, doncs, molta sort.\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 19:22\nTens raó, Glòria, que a Alemanya la sensació de "fer el turista" no és aclaparadora. Potser a Heidelberg és on es percep més, i encara.\nLEBLANSKY 15 de setembre de 2010, a les 22:54\nAllau, pensa en publicar les teues cròniques viatgeres en forma de llibre o guia per al viatger exigent. Tindràs èxit assegurat!\nRecorda però que encara tens pendent l'Alícia anotada (el elefante no olvida)\nAllau 15 de setembre de 2010, a les 23:07\nSí, Leb, l'any que ve a tots els quioscos, "Grandes Obras de Allau", en fascicles.


La Xina embogeix amb la primera pel·lícula 'porno' en 3D\nGrups de turistes xinesos estan planificant desplaçar-se a Hong Kong o Taiwan per poder veure una versió de la pel·lícula sense 'retallades'\n2 min. Barcelona 07/04/2011 16:17\nL'anunci de Sex and Zen: Extreme Ecstasy com la primera pel·lícula 'porno' en 3D ha causat una gran sensació al país asiàtic, fins al punt que molts xinesos s'estan plantejant desplaçar-se a alguna zona del país més permissiva, com ara Hong Kong, per tal de poder veure una versió de la pel·lícula sense 'retallades', segons informa The Guardian.\nDe fet, ja hi ha el precedent d'una acció similar al país. El 2007, una gran quantitat de xinesos es van desplaçar a Hong Kong per poder veure la versió original de Lust, Caution d'Ang Lee, ja que la versió emesa a la resta del territori xinès havia censurat vàries escenes de la pel·lícula amb un alt contingut sexual.\nLa pel·lícula, que s'estrenarà la setmana que ve a Hong Kong i Taiwan, està basada en un text eròtic clàssic de la cultura xinesa, The Carnal Prayer Mat, i explica la història d'un jove que es fa amic d'un membre de la burgesia i entra en un món d'orgies i altres fantasies sexuals. El film és també l'adaptació d'una altra pel·lícula xinesa realitzada el 1991, Sex and Zen.\nL'escriptor i productor de la pel·lícula, Stephen Shiu, va dir als mitjans locals que el film “conté escenes sexuals molt gràfiques” i va afegir que “farà sentir als espectadors com si estiguessin a dins del llit”.\nSex and Zen es presenta amb l'esperança de fer revifar el cinema 'porno', greument afectat per la distribució de contingut pornogràfic gratuït per internet.


Com sobreviure a la teva terra nadiua: Hexàleg per sobreviure\nPublicat per Lluís Gon Saga a 15:55\nUnknown 15 de juliol de 2009, a les 23:53\nTotalment d'acord amb tu, Gon Saga. Jo també puc afirmar a partir de la meva pròpia experiència que és possible viure i sobreviure en català. En tres mesos es pot fer el canvi de xip si la voluntat és ferma. No parlem del català: parlem en català, sempre.\nLluís Gon Saga 16 de juliol de 2009, a les 23:33\nAixò és bastant exacte, Xicola. De fet, la majoria d'entrenadors, "coaches" o psicòlegs que treballen per ajudar a persones a aconseguir canvis en la seva vida, estan d'acord que per fer durador qualsevol canvi d'actituds o costums, calen uns 90 dies. Quan es manté una nova rutina durant 90 dies, aquesta es converteix en una cosa habitual i normal.


Diumenge 5 juliol: Sortida a a la finca Ca’n Caló (Ruberts, Sencelles) - Amics de la Terra\nDiumenge 5 juliol: Sortida a a la finca Ca’n Caló (Ruberts, Sencelles)\n10:00 h a 13:00 h. Farem una visita a un finca agrària ecològica (www.cancalo.com) que fa compostatge amb totes les restes orgàniques que genera, fent així un aprofitament total i tancant el cicle. També veurem con fer biofertilitzant. Hi haurà un piscolabis de productes locals i ecològics.\nLloc de trobada: diumenge a les 09:00 h al pàrquing del Conservatori de Palma o a les 10 h directament a la finca de Ruberts (Sencelles). Per arribar a la finca: carretera vella de Sineu, km 24 a mà dreta trobareu un indicador que posa “Pina, Algaida, Montuïri”, l’agafeu i a 500 m hi ha l’entrada de a finca a mà dreta (just km 5,2).\nPlaces limitades. Els/les socis/es d’Amics de la Terra tindran preferència\nPosted in Recursos naturals i residusTagged participacio, sortides


Accediu al portal del client | Friman\nEntri al portal\nNo recordA la paraula clau?\nSou clients de Friman però no teniu les credencials per accedir al portal del client?\nPer poder entrar al portal del client cal que prèviament us hàgiu donat d'alta al mateix. Per donar-vos d'alta heu de ser clients de Friman i disposar de la següent informació: una adreça vàlida de correu electrònic, un codi de client, el número de la darrera factura i l'import d'aquesta.\nL'alta de client del portal web pot no ser instantani ja que alguns clients poden haver restringit aquesta funcionalitat per motius de seguretat. No obstant això, podeu crear el compte i un cop validat rebreu una notificació al correu electrònic que hàgiu facilitat en el registre.\nNo recordeu la paraula clau?\nSi heu perdut la paraula clau del vostre compte de client, podeu recuperar-la mitjançant aquest enllaç. En aquesta pantalla caldrà que escriviu l'adreça electrònica amb que us vau donar d'alta i seguir les indicacions que els mateix sistema us mostrarà. És molt fàcil!\nSi us cal ajuda directe no dubteu en contactar-nos i descriviu-nos el problema breument i mirarem de resoldre'l en el temps més breu que ens sigui possible.\nNo sóc client de Friman, puc crear un compte?\nMalauradament, el portal del client és d'ús exclusiu per als clients de Friman. Si us sembla que la nostra proposta comercial pot ajudar-vos en les vostres necessitats de negoci, sentir-vos lliures de contactar-nos, explcar-nos breument el vostre negoci i ens posarem en contacte amb vós en breu.


Càritas i l’Ajuntament d’Altafulla endeguen un projecte d’acompanyament a la gent gran del municipi | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nCàritas i la regidoria de Gent Gran de l’Ajuntament d’Altafulla, que encapçala l’edil Inma Morales, han posat en marxa un projecte d’acompanyament a la gent gran del municipi. La finalitat del programa és pal·liar la solitud de persones grans amb mancances socioeconòmiques, a través de la participació social en aquesta necessitat. Segons ha assenyalat la regidora, “Es tracta de fer companyia dues hores a la setmana a una persona gran amb activitats com ara jugar a cartes, conversar, donar un tomb…”.\nAl mateix temps, els joves tenen l’oportunitat d’adquirir nous coneixements i, alhora, aquestes persones grans i expertes se senten més útils, actives i integrades socialment. El projecte reivindica i potencia un model d’envelliment digne i de qualitat, fent que aquestes persones se sentin reconegudes i valorades socialment.\n01/04/2019 Edificacions i Urbanitzacions Vendrell, adjudicatària de les obres del col·legi La Portalada d’Altafulla


Laren, the Lodge Laren Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Laren.\nVerlengde Houtweg 3, Laren, Laren, Països Baixos, 1251 EG - Veure al mapa\nMés informació sobre Laren, the Lodge\nConvenientment situat a Laren, Laren, the Lodge és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Laren, the Lodge és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Laren, the Lodge és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Laren.\nAllotjaments a Laren


SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA - Informació sobre la patent\nSYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA /\nPatent europea per "SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA"\nA61B 5/00,A61B 5/369,H04L 12/16,A61B 5/16\nA61B 5/00 - A61B 5/369 - H04L 12/16 - A61B 5/16\nEP3865056 (18/08/2021) - A1 Solicitud de patente europea con informe de búsqueda en la OEP\nInformació sobre el registre de patent europea per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910\nEl registre de patent europea per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910 va ser sol·licitat el 16/09/2013. Es tracta d'un registre en Patent Europea pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta dels països. El registre SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910 va ser sol·licitat per INTERAXON INC.. El registre [modality] per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910 està classificat com a A61B 5/00,A61B 5/369,H04L 12/16,A61B 5/16 segons la classificació internacional de patents.\nAltres invencions sol·licitades per InteraXon Inc.\nÉs possible conèixer totes les invencions sol·licitades per InteraXon Inc. entre les quals es troba el registre de patent europea per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910. Si es desitgen conèixer més invencions sol·licitades per InteraXon Inc. clicar aquí.\nAltres invencions sol·licitades en la classificació internacional de patents A61B 5/00,A61B 5/369,H04L 12/16,A61B 5/16.\nÉs possible conèixer invencions similars al camp de la tècnica es refereix. El registre de patent europea per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el nombre E21166910 està classificat amb la classificació A61B 5/00,A61B 5/369,H04L 12/16,A61B 5/16 pel que si es desitja conèixer més registres amb la classificació A61B 5/00,A61B 5/369,H04L 12/16,A61B 5/16 clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les invencions publicades a Patent Europea entre les quals es troba el registre patent europea per SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de patents en Patent Europea. Conèixer les patents registrades en un país és important per saber les possibilitats de fabricar, vendre o explotar una invenció en Patent Europea.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A (NECESSITATS CORRENTS DE LA VIDA) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A61 (CIÈNCIES MEDIQUES O VETERINÀRIES; HIGIENE) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A61B (DIAGNOSTICO; CIRURGIA; IDENTIFICACIÓ) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe H (ELECTRICITAT) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe H04 (TÈCNICA DE LES COMUNICACIONS ELÈCTRIQUES) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe H04L (TRANSMISSIÓ D'INFORMACIÓ DIGITAL, p. ex. COMUNICACIÓ TELEGRÀFICA) entre les quals es troba la patent SYSTEMS AND METHODS FOR COLLECTING, ANALYZING, AND SHARING BIO-SIGNAL AND NON-BIO-SIGNAL DATA amb el número E21166910. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nData sol·licitud 18/11/2016\nData sol·licitud 30/10/2013


Com va anunciar Joan Laporta en la roda de premsa del divendres passat, el Barça començarà a anunciar les primeres incorporacions al primer equip de futbol masculí durant aquesta setmana. Un cop la Champions League ja ha acabat i, per tant, també ho ha fet tota la temporada de clubs, l’entitat blaugrana encara uns dies importants pel que fa a la confecció de la plantilla de cara al curs vinent.\nA l’espera que es faci oficial el fitxatge d’Eric Garcia, el qual ell mateix ja va avançar aquest cap de setmana, sembla que el segon de la llista també podria ser un futbolista del Manchester City, concretament el Kun Agüero. El davanter argentí, que fa temps que està relacionat amb el Barça i que també arribaria de forma gratuïta, ha estat caçat a Barcelona, passant una revisió mèdica amb el doctor Ramon Cugat, especialista en genolls i metge de confiança del club. Agüero ha estat gran part de la temporada lesionat i el Barça vol assegurar-se que tot plegat funciona correctament abans de signar el contracte.\n🏥 Kun Agüero llega a la Clínica Creu Blanca de Barcelonahttps://t.co/F3xBB4DqKW\n🎙 @DavidIbanez5 pic.twitter.com/9F3GpZJsBu\nEl Kun Agüero té 32 anys i ha estat un dels millors davanters del futbol mundial de la darrera dècada. Es tracta d’un fitxatge molt interessant, sobretot perquè ve gratuïtament, però és una arma de doble tall. Si funciona i encara té olfacte golejador, serà una gran oportunitat de mercat. D’altra banda, si continua lesionant-se i va abaixant el seu rendiment, haurà estat una pèrdua de temps.\nBarça Futbol Kun Agüero Lesió


Nou pàgines per vendre la roba del nen, i obtenir ingressos extra | Consumer\nNou pàgines per vendre la roba del nen, i obtenir ingressos extra\nEstàs en la següent localització: Portada > Bebè > Bebès > 1-2 anys\nDiferents plataformes en Internet permeten vendre les peces infantils que s'han quedat petites i així guanyar uns diners addicionals amb això\nData de publicació: Divendres, 24deGenerde2014\nImatge: Magic Madzik\nEls nens creixen, però la seva roba no. Què fer amb totes les peces infantils que es queden petites en tan poc temps? Internet ofereix la solució per obtenir uns ingressos extres amb elles. Diferents plataformes on line permeten vendre la roba infantil, uniformes del col·legi i fins a disfresses que ja no s’usen i, a més, adquirir peces seminuevas per un preu molt inferior a l’original. A continuació, s’enumeren nou pàgines web on és possible desfer-se de la roba dels petits en perfectes condicions i consguir diners per això.\nOn vendre la roba del nen i obtenir ingressos extra?\nEls nens creixen a passos engegantits, i la roba infantil que els està ben un mes al poc temps deixa de servir-los. Aquesta situació genera dos problemes. El primer, l’acumulació a casa de peces en desús; i el segon, l’obligació d’adquirir roba nova. Per resoldre’ls hi ha diverses solucions: donar les peces del petit a familiars i amics -i acceptar les que ells donin-, optar per ampliar aquesta xarxa de barata amb pares desconeguts, a través d’alguna de les iniciatives que es troben a la Xarxa o, per què no, posar-les a la venda i així adquirir uns ingressos extres.\nEls portals on es pot vendre roba de nens usada paguen entre el 20% i el 40% del preu pel qual es posaran a la venda\nLes plataformes on line per vendre la roba infantil que ja no s’usa ofereixen un servei de compravenda de segona mà. La mecànica és senzilla. Per vendre les peces els interessats solament han de contactar amb el portal web triat, que els enviarà una borsa especial per dipositar les que volen vendre i que després, de forma gratuïta, recullen al domicili. Una vegada en la destinació, la tenda taxa el lot de roba. I si el venedor accepta la valoració (entre un 20% i un 40% del preu pel qual sortirà a la venda), es procedeix al pagament. No obstant això, s’exigeix un mínim de peces (entre 10 i 20) i que aquestes compleixin uns estàndards de qualitat específics. La premissa és fàcil: no posar a la venda gens que no s’estaria disposat a comprar.\nEn aquestes pàgines web també permeten adquirir. En aquest sentit, funcionen igual que altres establiments on line. La diferència és que la roba que es compra és usada i, per això, es paga un preu fins a un 80% inferior. La majoria, a més, admeten devolucions.\nNou plataformes on line on vendre la roba del nen\nQuiquilo. Ofereix la possibilitat d’estalviar-se més d’un 72% en la compra de peces infantils. Es poden adquirir des de 0 a 12 anys de diferents marques. Per vendre, exigeixen un mínim de 15 peces en bon estat, que paguen en funció de la seva qualitat i marca. En el seu site es pot calcular el valor benvolgut de cada roba.\nPercentil. Compta amb més de 30.000 peces infantils de segona mà de 0 a 12 anys de diferents marques per un 70% menys del preu original. Aquesta tenda on line anima a reutilitzar la roba dels petits que ja no s’usa per obtenir una mica de diners per ella, a més de posar-ho més fàcil també a altres famílies. Per la venda de les peces s’obté entre un 20% i un 40% del preu al que es ven cada peça.\nTilby. Les famílies trobaran roba infantil de segona mà de zero a vuit anys i sabates fins al número 30 amb un 70% de descompte sobre el cost original. Per vendre cal reunir almenys 20 peces en bones condicions, que es valoren en funció de la marca, si conserva l’etiqueta i el seu ús.\nMami Mami. Es pot adquirir i vendre roba des de 0 a 14 anys i inclou una secció especial de peces per a bessons. Per a la venda és necessari comptar amb un mínim de 20 peces per les quals s’obté entre el 20% i el 40% del preu de venda, que és almenys un 70% inferior a l’original, o un 50%, si és una peça nova amb la seva etiqueta.\nPetit GuiGo. La roba per a nens des de zero a set anys d’aquesta tenda són de marques premium. En cada peça s’especifica, també, la temporada (estiu o hivern) i l’estat d’ús. Quant a la venda, s’obté entre un 30% i un 40% de l’import de venda final, que sol ser entre un 50% i el 80% del preu original, en funció de la marca, l’estat i la sortida que pugui tenir al mercat.\nBaby Complements. Per vendre la roba cal reunir un mínim de 10 peces la valoració de les quals sol oscil·lar entre un 25% i el 40% del cost de venda final. Incorpora un complet llistat amb les taxacions orientatives de les diferents peces.\nCadeneta. Es pot vendre roba de bebè i nens d’entre 0 i 12 anys i sabates fins al número 35. Per a això cal agrupar un mínim de 10 peces. Paguen entre el 20% i el 40% del preu al que es vendrà.\nBaby and buy. Per a la venda, n’hi ha prou amb seleccionar 15 peces que compleixin les condicions establertes i preparar un paquet. Si alguna no passa els estàndards de qualitat exigits, es retorna a ports deguts o es dona a Creu Vermella.\nUniformes de col·le. És el lloc idoni perquè les famílies que no tinguin intenció d’utilitzar més els seus uniformes puguin vendre’ls, i obtenir així una mica de diners per ells. La tenda està organitzada per comunitats autònomes i col·legis, per facilitar la cerca de les peces i inclou una secció de disfresses infantils i una altra roba tèxtil per a compravenda.\nnens aconseguir diners amb la roba usada economia domèstica estalviar famílies ingresos extras para familias-ca on vendre robes de nens uniformes del col·legi vendre disfresses de nens vendre la roba que es queda petita\nMostra més sobre 1-2 anys\nSis trucs per ajudar a expulsar els gasos del bebè\nConeix per què has de ballar a casa amb el teu bebè i com has de fer-ho


Red House Gallipoli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVIA LECCE, 94, Gallipoli, Gallipoli, Itàlia, 73014 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Gallipoli, no busqui més enllà de Red House. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Red House asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, ascensor, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Red House.


L'entorn | Casa rural La Fàbrica\nCASTELLANO - CATALÀ » Inici / L’entorn\nTelefèric de Sallente – estany Gento\nVall situada a la comarca del Pallars Jussà, entre la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i la Vall de la Noguera Pallaresa (Pallars Sobirà).\nLa casa rural La Fàbrica està situada als voltants de Senterada, municipi conegut com La Porta de la Vall Fosca. Senterada està envoltada de petits pobles i àreas on gaudir de la natura.\nPer Senterada passen dos rius: el Bosia, que ve de la Vall de Bellera, i el Flamisell, de la Vall Fosca.\nOn neix el Flamisell trobem la zona lacustre de Capdella, amb multitud de llacs d’alta muntanya i el telefèric de L’Estany Gento, que dóna accés a la zona sur del Parc Nacional d’Aigüestortes i al Llac de San Maurici. Per a més informació sobre el parc i les activtats visita www.aiguestortes.info\nDes de Senterada es pot fer senderisme per la multitud de camins que antigament conduïen a als pobles de la zona. Per un d’aquests camins s’arriba al Pont del Diable, digne de veure. A prop de Senterada es pot visitar l’ Estany de Montcortès, un preciós llac d’origen càrstic, ideal per banyar-se en plena natura.\nEntre d’altres importants localitzacions properes, trobem la Reserva Nacional de Caça de Boumort, creada per protegir els cèrvids i les aus rapaces, entre d’altres animals; i el seu ecosistema, amb boscos de pins i roures.\nCasa rural La Fabric\nDisseny realitzat per Web Marketing Virtual | Màrketing Online per a Pymes, Disseny Web y Xarxes Socials


Cinc magistrats del Suprem decidiran dimarts si aturen cautelarment l'exhumació de Franco Cinc magistrats del Suprem decidiran dimarts si aturen cautelarment l'exhumació de Franco\nCinc magistrats del Suprem decidiran dimarts si aturen cautelarment l’exhumació de Franco\nLa família del dictador demana paralitzar els tràmits abans del 10 de juny mentre no es resol el fons del recurs\nCinc magistrats del Tribunal Suprem resoldran dimarts a partir de les deu del matí si aturen cautelarment l’exhumació de les restes del dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos. La secció quarta de la Sala Contenciosa-Administrativa té sobre la taula la petició de la família del dictador, que vol que s’aturi l’exhumació de manera cautelar fins que els magistrats no resolguin el fons de la qüestió. D’aquesta manera, es vol evitar que el govern de Pedro Sánchez tregui les restes de la basílica de Cuelgamuros el proper 10 de juny i que, més endavant, el tribunal no dictamini que l’exhumació no es podia fer. A banda de la família, també han recorregut l’exhumació la Fundació Francisco Franco, l’Associació de la Defensa del Valle de los Caídos i la comunitat benedictina.\nLa portaveu del govern espanyol, Isabel Celáa, va assegurar divendres passat que ho tenen tot a punt per a l’exhumació el 10 de juny però que acataran la decisió que prengui el Suprem. La secció quarta estarà presidida dimarts per Jorge Rodríguez-Zapata i integrada per Celsa Pico, José Luís Requero, Antonio Jesús Fonseca-Herrero i Pablo Lucas. No hi serà Segundo Menéndez Pérez per ser integrant de la Junta Electoral Central.\nUn procediment de més de nou mesos\nEl procediment administratiu per exhumar el dictador ha durat més de nou mesos i l’executiu de Sánchez argumenta que ha estat un procediment “amb totes les garanties”.\nL’executiu espanyol va demanar a la família que comuniqués on pensava inhumar les restes del dictador però no va acceptar l’opció de portar-lo a la cripta de la Catedral de l’Almudena, on està enterrada la seva filla, Carmen Franco Polo. Va argumentar que no es pot inhumar el dictador en un espai públic perquè va contra la llei de Memòria Històrica i, a més, generaria “problemes d’ordre públic”.\nPer això, i tal com determinava el procediment administratiu, el govern espanyol va decidir en lloc de la inhumació: el cementiri de Mingorrubio, a El Pardo, on està enterrada la seva esposa i on la família té un panteó. La data fixada és el 10 de juny, a l’espera del que pugui determinar dimarts l’alt tribunal.\nUn buc de la Marina russa expulsa un destructor dels EUA al golf de Pere el Gran\nUn buc de guerra de l'Armada de Rússia ha expulsat un destructor de la Marina nord-americana que havia entrat dins d'aigües territorials russes al...


Cançons i rimetes. Flic Barcelona al CCCB | Festival de literatures i arts infantil i juvenil\nCançons i rimetes. Flic Barcelona al CCCB\n30.11.13 – 29.12-13 CANÇONS I RIMETES AMB 2PRINCESESBARBUDES\nEnguany el Flic enceta una programació específica per a les escoles que té per objectiu oferir recursos als centres per a promoure la literatura i el foment de la lectura tenint en compte el marc curricular. El Flic vol incentivar la cultura literària dels nois i noies escolaritzats a partir del gaudi artístic que constitueixen un punt de partida per dotar d’eines pedagògiques als docents que els permetran continuar aquesta tasca a les aules.\nUs proposem que vingueu al CCCB ha escoltar el concert de les 2princesesbarbudes que han musicat els textos recollits per Joan Amades, el Flic us proporciona eines per continuar treballant la relació literària – musical a l’aula amb el CD del concert, les partitures i lletres de les cançons i un dossier pedagògic de la mà dels músics i de la Roser Ros.\nBaixar Fitxa de l’Espectacle\nDia: 17.01.14 Horari:09:30h – 10:30h – 11:30 Cursos: Infantil i primària\nINSCRIPCIONS A flic@tantagora.net\n← Flic Bilbao\nFesta de la creació per a petits i grans 19/01 →


La Cursa de Tardor d’Altafulla es limita a 250 privilegiats que corren per espais naturals protegits | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nLa Cursa de Tardor d’Altafulla es limita a 250 privilegiats que corren per espais naturals protegits\nSortida de la primera edició de la Cursa de Tardor d’Altafulla.\nHores d’ara, la Cursa de Tardor d’Altafulla, que tindrà lloc el proper dimarts 1 de novembre, només té espai perquè s’hi inscriguin una cinquantena de corredors més. Per tal d’evitar massificar els entorns naturals per on passa, l’organització (l’Ajuntament i Atletes d’Altafulla) va decidir des de la primera edició de l’any passat limitar la participació a 250 persones.\nLa desembocadura del riu Gaià i la muntanya de Sant Antoni són els paisatges protegits per on passa el recorregut de deu quilòmetres de la cursa. «El que fa especial aquesta cursa és que posem l’activitat esportiva al mateix nivell que el respecte pel medi natural. Volem que gaudeixin del recorregut, però també que el respectin. Nosaltres la cataloguem com una cursa paisatgística», afirma el regidor d’Esports d’Altafulla, Guillermo Alonso.\nPer potenciar aquesta vessant naturalística, els organitzadors convoquen una acció de neteja voluntària dels camins per on passa la cursa i de l’entorn protegit de la Muntanya de Sant Antoni, que es farà aquest dissabte a les nou el matí començant des del castell d’Altafulla.\nEl foment de la participació femenina és una altre dels factors que, segons Alonso, diferencia aquesta cursa. Amb l’objectiu que la competició sigui el més paritària possible, els organitzadors potencien la imatge de la dona en els seus materials promocionals. L’esdeveniment mobilitza una cinquantena de voluntaris entre la organització i l’avituallament de la cursa, que acaba amb una botifarrada popular.\n21/12/2016 Exhaurides les places de la VI Marxa dels Castells del Baix Gaià un mes abans de la prova\n23/01/2020 Anul.lada la Marxa Castells del Baix Gaià pels efectes de les pluges


Formació - Caro Cañellas\nEns encanta la fotografia, la fotografia en tota la seva essència! Compartir coneixements fotogràfics ens motiva, ens dóna canya i ho gaudim, no sabeu fins a quin punt!!\nDes del maig del 2015 vam iniciar uns cursos de fotografia… que van ser tan enriquidors, que hem decidit que no poden faltar en els nostres objectius anuals. És per això que oferim aquest petit ventall de formació… petit, que a poc a poc anirem ampliant, és clar, però de moment, us oferim un curs d’iniciació a la fotografia i un curs de gestió i retoc digital.\nDe la mà d’Arnau Chavarria i Caro Cañellas, dos fotògrafs professionals enamorats de l’art fotogràfic, us conduirem per un deliciós camí per conèixer allò que ens apassiona i ens fa treure el millor de nosaltres, la fotografia! Estem il·lusionats, encantats i boixos per compartir amb vosaltres aquest meravellós món de la imatge. Ens acompanyes?\nLes places són molt limitades, per tal de gaudir al màxim de vosaltres, i vosaltres pugueu degustar fins a l’última engruna aquests cursos.\nClica sobre el curs que t’agradaria fer\nNous cursos que farem pròximament:


Veïns d'un poble malagueny inspeccionen els desperfectes causats per la pluja.\nJa són deu les víctimes mortals a causa dels aiguats que han afectat Andalusia i Múrcia. Cinc persones han mort a Múrcia i cinc més a les províncies de Màlaga i Almeria.\nRedacció 29/09/2012 - 09.00 Actualitzat 20/10/2012 - 09.05\nEl temporal de pluges ha escombrat el sud de la Península i ha deixat un tràgic rastre de deu morts a Múrcia i Andalusia.\nTres persones -una nena de nou anys, el seu avi i un veí que havia anat a rescatar-los- han mort després de ser arrossegats per una riuada que ha afectat la localitat de Puerto Lumbreras, a Múrcia. Dues persones més han perdut la vida a les localitats de Llorca i Sangonera. Els aiguats han afectat fortament Llorca i Puerto Lumbreras, on s'han evacuat alguns dels veïns per perill d'esllavissades i pel mal estat d'algunes cases encara malmeses pel terratrèmol.\nA Andalusia, el front ha deixat cinc víctimes mortals. Una dona ha mort al municipi malagueny d'Álora i una altra persona, a Archidona. En algunes localitats, els cotxes naveguen pels carrers i es calcula que hi ha més de 5.000 persones afectades, 830 de les quals han estat desallotjades, segons ha informat la ministra d'Ocupació i Seguretat Social espanyola, Fátima Báñez.\nA Almeria, concretament a la zona residencial de Vera Playa, una altra persona també ha mort aquest divendres després de ser evacuada per Salvament Marítim. La víctima, d'edat avançada, ha quedat incomunicada per les inundacions. El president de la Junta d'Andalusia, Jose Antonio Griñán, ha lamentat les víctimes mortals i ha reconegut la feina dels serveis d'emergència. També han trobat els cossos sense vida d'un matrimoni que havia quedat atrapat a l'interior d'un vehicle a Cuevas de Almanzora, molt a prop d'un pantà.\nLa pluja també ha fet molt mal a la província de Màlaga. 300 famílies han hagut de ser desallotjades a Villanueva del Rosario, una de les poblacions més castigades per les precipitacions. L'aigua ha fet mal el matí de divendres especialment als municipis per on passa el riu Guadalhorce.\nA la tarda, el temporal ha pujat fins a Múrcia, on l'aigua s'ha endut literalment el pont de l'A-7 entre Llorca i Lumbreras. Es calcula que unes 8.000 persones s'han vist afectades pels aiguats en tot el litoral mediterrani sud.\nEl temporal ha acumulat precipitacions de fins a 200 litres per metre quadrat que han provocat infinitat de destrosses. A les poblacions de Ronda i d'Álora, en menys de 8 hores han caigut més de 110 litres per metre quadrat.\nLa pluja també afecta els transports. Un vol amb destí a l'aeroport de Màlaga s'ha hagut de desviar i també s'han hagut de tallar alguns trams de la via ferroviària per acumulacions d'aigua. La Direcció General de Protecció Civil ha activat el pla d'emergències per risc d'inundacions a la província de Màlaga.


Pistó TM de fons pla 125ccm complet Di Carmine amb recobriment de carreres - Mora Racing Wolfgang Mohr\nPistó TM de fons pla 125ccm complet Di Carmine amb recobriment de carreres Pistó TM de fons pla 125ccm complet Di Carmine amb recobriment de carreres carreres de mora Pistó TM de fons pla complet Di Carmine de 125 cm amb recobriment de carreres Pistó de fons pla TM complet (pistó, anell de pistó especial de 0,8 mm, passador del pistó, tirants) Pes: 125 g Fabricat a Itàlia El pistó és qualitatiu i el seu rendiment és perfecte per a ús en carreres. una corona de pistó plana S'ha de conduir amb una cambra de combustió del tipus FH. Ofereix un rendiment molt bo i és extremadament resistent a les detonacions. A causa del seu recobriment de disulfur de molibdè i els forats de lubricació, augmenta la fricció i el rendiment. La fricció entre la paret del cilindre i el pistó es redueix al mínim pel recobriment i l'anell del pistó de 0,8 mm i el pistó encara tenen propietats de funcionament d'emergència. Tria sempre un pistó de mida més gran. A les 53,93, s’utilitza el 53,94.\nMatràs de fons pla TM complet de 125 cm Di Carmine amb recobriment de carreres\nPistó de fons pla complet TM (pistó, anell de pistó especial de 0,8 mm, passador de pistó, circlips)\nLa qualitat i el rendiment del pistó són perfectes per a les carreres. Té una corona de pistó plana que ofereix un millor rendiment, especialment en el rang de velocitats mitjanes. Ha de ser conduït amb una cambra de combustió tipus FH. Ofereix molt bon rendiment i també és extrem Resistent a les detonacions. A causa del seu recobriment de disulfur de molibdè i els forats de lubricació, augmenta la fricció i, per tant, el rendiment. propietats d'execució d'emergència.


La recaptació de les quotes fixes d'Assegurança Escolar es fa a través dels Centres docents que imparteixen ensenyaments inclosos en el seu àmbit d'aplicació i que les cobren conjuntament amb l'import de la matrícula corresponent al curs escolar.\nEls Centres docents han de fer l'ingrés de las quotes cobrades als estudiants en el termini següent: Des que l'alumne ingressa les quotes fins al darrer dia del mes següent a l'acabament del termini de matrícula, a qualsevol de les Entitats financeres autoritzades per actuar com a Oficines Recaptadores a la província on és el Centre.\nDe les liquidacions respectives, els Centres docents estan autoritzats a retenir, per premi de cobrança, la quantitat de 0,02 euros per alumne matriculat i quota ingressada.\nQuan es coneixen les quotes abonades pels alumnes en el moment de fer el pagament de la matrícula corresponent, la Tresoreria General de la Seguretat Social sol·licita a la Direcció General d'Avaluació i Cooperació Territorial del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport les quotes d'aquests alumnes. L'ingrés d'aquestes quotes s'ha de fer mitjançant un lliurament per part del Ministeri d'Hisenda al compte corrent de la Tresoreria General de la Seguretat Social al Banc d'Espanya.\nSegons l'article 60.4 del Reglament sobre Cotització, l'estudiant que el mateix curs acadèmic es matriculi en diversos centres, només abonarà la quota d'un.\nDes de juny de 2017 s'han implementat dos nous serveis per a la gestió electrònica de les obligacions derivades de l'Assegurança Escolar. L'accés a aquests serveis es podrà fer a través del Sistema RED o de la Seu Electrònica.\nEmissió de Rebuts de la liquidació de les quotes de l'Assegurança Escolar: permet obtenir un rebut de la liquidació de les quotes de l'assegurança escolar per al pagament electrònic.\nPer a més informació es pot consultar el "Manual de serveis electrònics per a la gestió de l'Assegurança Escolar" que es troba disponible a la pàgina web, en l'apartat de Sistema RED/Assegurança Escolar.\nTarifes de primes d'AT i MP


tens un racó dalt del món: Recordant Salinger\nHa mort Salinger, i res millor per a homenatjar-lo que recordar El vigilant en el camp de sègol.\nPublicat por Jesús M. Tibau at 23:49\nUn bon petit homentge.\n30 de gener de 2010, a les 8:55\nMolt bon llibre, i una pena perdre un increible home!\n30 de gener de 2010, a les 9:24\nUna de les millors plomes amb qui he tingut mai l'oportunitat de topar. Desimbolt, directe, tutejant.\nBen fet per recordar-li, natros també hem posat, i posarem, una coseta als dos blocs.\nBen pensat, pos, ha viscut 91 anys que ja és una bona vida,i ens ha deixat una obra maestra; pero el més fort - pels lectors - es que , suposo, que ara algu publicarà el grapat de llibres no-publicats que diuen (les veus) que té en una caixa forta a casa. Suposo que ha deixat clar ell mateix que no s'han de publicar, pero normalment, passa el temps, i surten - com seràn? per que no els volia publicar? per que no volia publicar res més durant els utlims 40 o 50 anys? ho sabrem un dia ...?\n30 de gener de 2010, a les 13:43\nSuposem que Salinger hagi escrit diversos llibres. Suposem que hagi deixat escrit que no vol que es publiquin.\nEls hereus haurien de publicar-los igualment, pel bé de la literatura i de la seva economia? Els criticarem per això? Els criticarem però no podrem resistir la temptació de llegir-los tot i que sabem que l'autor no ho volia?\n30 de gener de 2010, a les 13:47\nÉs un tema delicat, aquest que planteges. Jo crec que pel bé de la literatura s'haurien de publicar, però si hem de jutjar pel bé de l'economia dels hereus s'haurien de quedar al calaix per sempre més... considero que la literatura és art per a tothom i tan sols un negoci per a l'artista, i això últim no sempre. I si hem de tenir en compte la voluntat de Salinger... suposo que caldria pesar els motius de la seva negativa. Jo em trobo entre l'espasa i la paret si se'm fa decidir si és ètic, o no, violar un testament en aquests casos.\nI ja per un altre costat, si els publiquen no tindrem més remei que llegir-los... no? El mal ja estarà fet i si ens posen el caramel als llavis... :P.\n31 de gener de 2010, a les 12:13\nDiuen, les veus, que té uns 15 llibres a la caixa forta en diferent estats de acabat - suposo que no era tonto, i devia saber que els familiars els publicaran passat un temps ... per que no els va cremar si no volia que es surten? algun autor pot cremar la seva obra?!\ntots son pensaments, la realitat ja ens ho dirà ....\n31 de gener de 2010, a les 16:13\nMolt bon llibre, que voldria rellegir si el temps ho permet...\n31 de gener de 2010, a les 18:39