Actes Socials » Club Natació Santa Perpètua Actes Socials » Club Natació Santa Perpètua\nJa des de fa molts anys, el nostre Club organitza diferents actes socials pels seus membres, ja siguin nedadors i familiars, o bé, socis i acompanyants.\nEl nostre objectiu, a més de gaudir de la vostra companyia, és promoure la relació social i el compromís de tots els seus assitents, així com la unió generalitzada per intercanviar opinions, gaudir de la natació i passar una estona divertida.\nAlguns dels nostres actes són:\nEl Sopar del Club: Aquest acte és un sopar de germanor que es celebra un cop a l’any al mes de novembre i on tots el membres del club estàn convidats. És una de les nostres celebracions més esperades i que ens serveix per reunir-nos i que ens coneguin. Hi ha festa, ball i sobretot uns premis molts especials que s’otorguen als nedadors més destacats de l’any segons els èxits o els objectius de la temporada anterior.\nLes 24 hores de Natació: En els seus origens, les 24 hores era considerada com una jornada d’esforç i esbarjo en el que els nedadors havien de fer un relleu durant un dia sencer nedant. Amb el pas del temps, les 24h ja són un clàssic de l’aigua i es considera la “Festa Estiuenca” del Club Natació Sta.Perpètua, on a més de conservar el relleu tradicional (ara ja formen part pares, familiars o tothom que vulgui col.laborar) es fan una sèrie d’activitats i jocs tant per grans com pels més petits. Molt xivarri, molta gresca i molta aigua en uns dels dies més calurosos de l’any. No hi trobareu cap moment per avorrir-vos.\nStage de Pretemporada: Són les colònies esportives que el Club realitza a principis del mes de septembre. Escalfem motors a la platja abans de la nova temporada i gaudim d’un munt de jocs i aventures que aporta als nedadors una experiència única amb els seus companys.\nDia de L’Esport: El nostre Club fa acte de presència cada any al “Dia de L’Esport”, una trobada que cel.lebra el Patronat d’Esports de L’Ajuntament de Santa Perpètua on es premia als millors esportistes i gent destacada vinculada a l’esport de la nostra ciutat. És una bona oportunitat per conèixer altres esportistes locals i relacionar-se amb les entitats participants.\nCavalcada de Reis: Participem amb els Reis amb la nostra pròpia carrossa. Vols formar part de l’equip? Anima’t!\nDiada de Sant Jordi: Fem presència amb roses i llibres al Passeig de La Florida. La visita a la paradeta del Club és obligatòria.\nBotifarrada de Primavera: Com cada any, fem una botifarrada comú amb tots el socis, nedadors, pares de nedadors i familiars. Aprofitem l’ocasió per fer gaudir de diferents jocs i activitats d’esbarjo.\nFesta Major Sta.Perpètua: A més del nostre tradicional Trofeu de Festa Major, portem uns anys amb la nostra pròpia barra a la festa del Deskoncerts. Aquí ens retrobem amb els més joves, gent del poble, antics nedadors i qualsevol que vulgui passar una bona estona de gresca.


Notícies - El curs escolar arrencarà al setembre de manera 'presencial'\nEl curs escolar arrencarà al setembre de manera 'presencial'\nEl ministeri d'Educació demana a les comunitats autònomes que 'optimitzin' espais com menjadors o biblioteques per fer classes\nEls centres educatius de Sant Cugat es preparen per tornar a la presencialitat / Foto: Lluís Llebot - Cugat Mèdia\nel 10/jun/20 Acn Societat PDF\nLa ministra d'Educació, Isabel Celaá, ha anunciat que el curs escolar que començarà al setembre serà 'presencial'. En una entrevista a la Sexta, Celaá ha dit que ha demanat a les CCAA que 'optimitzin' espais dels centres educatius per a poder utilitzar, per exemple, menjadors o biblioteques, per fer-hi classes. També ha dit que caldrà tenir en compte un seguir de mesures 'necessàries', que s'integraran en un protocol que Educació farà arribar a les autonomies i que debatrà amb elles. 'També ho farem amb mesures educatives perquè anem a un curs organitzat el principi del qual és la presencialitat', ha dit.\nLa ministra ha concretat també en una altra entrevista a la Ser que, a més, la previsió és que els centres s'obrin 'per a tothom' i no en grups reduïts com es va anunciar inicialment. En aquest sentit, ha dit que ara es té més informació que a l'inici de la pandèmia sobre el paper dels nens com a transmissors. Una informació, ha dit, que apunta que és menor de la que es creia.\nPrecisament, els ministeris de Sanitat, Educació i FP han elaborat un document que servirà de base als centres educatius per al curs escolar 2020-2021. El document, que es presentarà demà a la Conferència Sectorial d'Educació, busca oferir un marc comú que es pugui adaptar a cada comunitat autònoma i implementat segons la 'realitat' de cada centre.\nEn aquest sentit, el document contempla que en educació infantil i fins a 4t de Primària -inclosa-, es puguin establir grups estables d'alumnes, 'idealment' de 15 (màxim 20), que podran socialitzar sense mantenir la distància interpersonal, perquè es considera un grup de 'convivència estable'. Això, a més, permetrà el rastreig de contactes de manera més ràpida i senzilla si es donés el cas.\nAixí mateix, es prioritzarà, 'en la mesura que sigui possible', la utilització d'espais a l'aire lliure per a fe activitats educatives i d'oci, enlloc de llocs tancats. En matèria de prevenció personal, es recomana la higiene de mans freqüent i 'meticulosa', evitar tocar-se el nas, els ulls i la boca o utilitzar mocadors d'un sol ús.\nPel que fa a la mascareta, en educació infantil no serà obligatòria i en primària, de 1r a 4t, tampoc serà necessari el seu ús si s'està en un grup estable de convivència. En cas de que no sigui així i no es pugui mantenir la distància d'1,5 metres, s'haurà de portar.\nEls alumnes de partir de 5è de primària l'hauran de dur obligatòriament quan no puguin mantenir la distància interpersonal però no quan estiguin asseguts als seus pupitres.\nTambé s'hauran de ventilar les instal·lacions i durant almenys cinc minuts abans de començar la jornada. També en acabar i entre classes, sempre que 'sigui possible'. A més, aconsella que, quan les condicions meteorològiques ho permetin, es mantinguin obertes les finestres el major temps possible.\nEl document també indica que davant d'un possible cas d'una persona que comenci a desenvolupar símptomes, el centre el portarà a un espai d'ús individual, li col·locarà la mascareta quirúrgica (tant el possible cas com la persona que es quedi a la seva cura) i s'avisarà a la seva família.


> Tauler>Animales a bordo\nAnimales a Bordo és un joc fàcil d'aprendre, ràpid de jugar i que farà gaudir a tota la família.\nAutor Ralf Zur Linde i Wolfgang Sentker\nQuan va arribar el Diluvi, hi havia molts homes i dones que tenien la seva pròpia arca amb la que salvar als animals. Per desgràcia, un tipus anomenat Noè va decidir que les parelles de dos animals serien només per a ell, i va decretar una llei perquè així fos.\nTotes les parelles d'animals van acabar a l'arca de Noè. No obstant, la resta es van adonar que podien ignorar aquesta llei acollint a tres, quatre i fins tot cinc animals de la mateixa espècie, i un ramat sempre és millor que una sola parella.\nNomés hi ha un problema: per aconseguir un ramat, casi sempre és necessari formar una parella abans... quan parteixin les arques, seràs capaç de transportar el major número possible d'animals solitaris o de ramats per fer-te amb la victòria?


Galtera - Bocí de cuir, cosit al costat del collar d'un animal de tir, que serveix per evitar que es malmeti pel fregament dels vencillons.\nGam - Corda adherida al bast que serveix per a subjectar els cartres o lligar la càrrega d'un animal.\nGamarra - Corretja que va des de la clau de la collera fins a la ventrera, passant entre les potes del davant d'un animal.\nGamuses - Baiard que serveix per a traginar garbes, llenya, etc., a l'esquena d'un animal.\nGanxet -a - Dit de l'animal que és caminador i lleuger en caminar.\nGanxo - Estri format per quatre barres de fusta corbades, dues de les quals pengen a cada costat del bast o de l'albarda, que serveix per traginar herba, llenya i altres mercaderies a l'esquena d'un animal.\nGarbejadora - Estri format per dues barres que van a cada costat de l'albarda, que serveix per a sostenir les garbes damunt de l'animal que les porta a l'era. / Bastiment format per dues barres i alguns travessers, que es posa damunt del carro per augmentar-ne la cabuda quan es garbeja.\nGarrell -a - Dit de l'animal que te les cames arquejades o tortes, amb la concavitat mirant endins.\nGarreta - Part del dit comuna a totes les extremitats dels quadrúpedes que és l'articulació de la canya i el travador.\nGarró - Genoll de les potes de darrere de bestiar de peu rodó.\nGarrofa - Fruit de l'espècie vegetal Ceratonia siliquia, que es dona com a aliment a un animal.\nGarrot - Estaca de ferro que va travessera respecte de la barana a la contraperna del carro. / Peça de fusta corbada que serveix per a fer-hi passar una corda o un vencilló i estrènyer la càrrega.\nGarrotador - Peça de fusta corbada que serveix per a lligar-hi una corda i estrènyer la càrrega d'un carro o d'un animal de bast.\nGarrotar - Lligar fortament la càrrega d'un animal de bast o d'un carro.\nGarrotera - Corda gruixuda que serveix per a lligar la càrrega d'un animal de bast o d'un carro./ Nansa de fusta d'una portadora que serveix per a traginar-la amb dos semalers i subjectar-la damunt de l'animal de bast.\nGarrut -uda - Dit del mul que és garrell de les potes del darrere.\nGeca - Peça de vestir dels traginers que cobria des del coll fins més avall de la cintura.\nGorga - Beguda ansiada que bevien els traginers amb la creença que donava força i vigoria.\nGrana - Porció de civada o d'un altre gra que es dóna com a aliment al bestiar de peu rodó.\nGrapa - Part de les extremitats d'un animal que toca a terra quan camina.\nGrilló - Duricia que es forma al genoll d'un animal.\nGaurdalloms - Peça de tela, farcida de palla i unida per l'extrem amb peces de pell, que es posa damunt de la pallassera d'un animal de bast.\nGuarniments - Conjunt de corretges i altres elements que es posen a un animal de peu rodó per al transport o la feina en general.\nGuit -a - Dit de l'animal que acostuma a tirar guitzes.


12.12.2017 - 04:01\nActualització: 11.12.2017 - 11:35\n«L’educació, la investigació i la innovació són fonamentals per al desenvolupament i el creixement de qualsevol societat.» Així ho destaca l’Associació Europea d’Universitats (EUA, en les seues sigles en anglès) en el seu document Ambitious funding for excellent research in Europe post-2020. I, afegeix, «les universitats continuen essent essencials per a la salvaguarda d’una societat democràtica, tolerant i progressista».\nSens dubte, aconseguir una societat basada en el coneixement és un repte que competeix molts actors, i la universitat n’és un que representa un paper fonamental. Sembla que a Espanya finalment hem superat la paradoxa suscitada per Unamuno, el «que inventen ells»; segons les dades, ocupem entre la novena i la desena posició en producció científica. Però ens falta aconseguir incrementar encara més l’impacte de la nostra ciència en l’àmbit internacional, i fonamentalment que aquesta servesca a la societat en el sentit que indicava l’EUA.\nLa universitat pública espanyola –a la qual es deuen els resultats del nostre sistema universitari–, tal com la coneixem avui, té un recorregut de no més de cinquanta anys. El finançament ha estat bastant limitat en comparació amb altres països del nostre entorn i, el que és més greu, no ha existit una clara política científica. I a pesar d’això ocupa una posició internacional destacable en algunes àrees de coneixement. És, per tant, injust criticar que les universitats espanyoles no ocupen posicions de lideratge en els rànquings internacionals.\nPerò per molt negatiu que siga aquest fet, no és el pitjor. També s’ha impedit l’entrada a gent jove, un fet que, al meu parer, constitueix el principal problema actual de les universitats públiques espanyoles. El sistema científic necessita joves, tant en l’àrea de la docència com de la investigació, que afronten els canvis que la universitat requereix. És un problema que s’ha d’afrontar políticament, però és obligació de la universitat reivindicar-ho.\nPilar Campins Falcó.


La nostra fàbrica, situada a Tortosa, a prop del Delta de l’Ebre, compta amb eines per a reduir la nostra empremta de carboni i minimitzar l’impacte ambiental.\n¿PER QUÈ SOM ECO?\nUtilitza biomassa en lloc de combustible fòssil per a escalfar el torrador.\nSense contaminació creuada. Només es produeix cafè orgànic.


19.000 dosis administrades i cinc notificacions per reaccions greus\nDues van ser per reaccions al·lèrgiques immediates\nLa cua del centre únic de vacunació a l'antiga plaça de Braus. A. S.\nAndorra la VellaEl Govern ha informat que durant aquest dilluns es van inocular un total de 1.009 dosis, fet que representa que ja s'hagin administrat fins a 19.064 vaccins des de l'inici del pla de vacunació i que diumenge, un 30% de la població estarà vacunada almenys amb una dosi. La responsable del programa de farmacovigilància, Carme Pallarès, ha explicat aquest dimarts, a la comissió de Salut celebrada al Consell, que s'han dut a terme accions per informar a la població i als professionals sobre els possibles efectes de les vacunes i també s'ha creat un sistema per recollir notificacions, analitzar-les i enviar-les a l'OMS. També ha comentat que s'han rebut 208 notificacions, 6 de les quals no mostraven cap efecte advers i 43 han estat notificacions amb dades rellevants incompletes. Quant a les vacunes, 56 notificacions han estat del vaccí d'AstraZeneca amb dos casos greus i 152 de la Pifzer, amb tres casos greus. Pallarès ha especificat que dues d'aquestes notificacions per efectes greus de la vacuna Pfizer van ser per reaccions al·lèrgiques al mateix centre de vacunació.\nPel que fa a les reaccions no greus, la majoria són per dolor muscular, febre i fatiga, problemes digestius o insomni, entre d'altres, i la gran part de les persones que han declarat aquests efectes i els han notificat han estat la població més jove d'entre 15 i 59 anys, principalment, del sexe femení amb més d'un 80% del total. Pallarès ha comentat que després, aquestes notificacions es validen i en el cas de les greus es fa un formulari per poder esbrinar si l'efecte ha estat causat per la vacuna o no. Per tant, ha comentat que si una reacció greu és pel vaccí, "no se li administraria la segona dosi" i en cas de no ser consistent la causalitat, per precaució, tampoc se li aplicaria. D'altra banda, "si es veu que l'efecte no és per la vacuna, sí que se li aplicaria la segona dosi", ha indicat. En aquest sentit, el ministre ha explicat que un dels casos greus va ser un accident bascular cerebral hemorràgic en una persona que ja tenia factors de risc, "però en cap cas ha tingut relació i un efecte amb la vacuna".\nEl Govern també està treballant en un dispositiu específic per donar resposta a les persones que han patit més psicològicament durant la pandèmia, el qual es preveu que estigui enllestit aquesta setmana. De fet, el ministre ha assegurat que estan a punt de tancar amb el president del Col·legi de Psicòlegs aquest dispositiu que disposarà d'un pressupost específic, en el qual un dels aspectes més destacables seran els joves i també hi haurà un apartat pels professionals de la salut.\nEs tractaria d'un dispositiu integrat per diversos psicòlegs que s'hi afegirien i hi hauria unes tarifes per prestacions, les quals s'estan acabant de veure com s'hi adhereixen. Sobre el pressupost, el ministre no ha pogut avançar més detalls, però ha indicat que serà ampliable segons les necessitats o fins que el pla de Salut Mental estigui en funcionament. En aquesta línia, es preveu que el pla pugui estar enllestit en les pròximes setmanes, ja que actualment s'estant fent les darreres aportacions dels diferents col·lectius per poder acabar d'elaborar el document definitiu, ha matisat Benazet.\ncoronavirus andorra vacunació Pfizer AstraZéneca


El temps a Palamós: L'OMM confirma que el 2012 fou el novè any més càlid des de l'any 1850\nL'OMM confirma que el 2012 fou el novè any més càlid des de l'any 1850\nSegons la Declaració sobre l'estat del clima mundial de l'Organització Meteorològica Mundial (OMM) publicada el passat 2 de maig, el 2012 ha passat a formar part, en novena posició, dels deu anys més càlids mai registrats, malgrat l'efecte de refredament que va portar implícit l'episodi de la Niña de principis d'any.\nS'estima que la temperatura anual mundial de la superfície de la terra i l'oceà entre gener i desembre del 2012 va superar en 0,45°C (± 0,11° C) a la mitjana de 14,0°C corresponent al període 1961-1990.\nEl 2012 es considera com el novè any més càlid des que s'iniciaren els registres a l'any 1850 i també és el 27è any consecutiu on les temperatures mundials de la terra i l'oceà han estat per sobre de la mitjana corresponent al període 1961-1990, segons la Declaració. Els anys de 2001 a 2012 van situar-se entre els 13 anys més càlids dels quals es tenen dades.\n"Encara que el ritme de l'escalfament varia d'un any a un altre a causa de la variabilitat natural causada per fenòmens com el cicle del Niño, les erupcions volcàniques o altres, l'escalfament sostingut de l'atmosfera inferior és un indici preocupant", va dir el secretari general de l'OMM, el senyor Michel Jarraud. "La contínua tendència a l'alça de la concentració atmosfèrica dels gasos d'efecte hivernacle i el consegüent augment del forçament radiatiu de l'atmosfera de la Terra confirmen que l'escalfament seguirà".\n"La pèrdua rècord de gel marí de l'Àrtic entre agost i setembre (un 18% menys que el rècord mínim anterior de 4,17 milions de quilòmetres quadrats aconseguit el 2007) també va ser un indici preocupant del canvi climàtic," va dir el senyor Jarraud. "L'any 2012 es van produir molts fenòmens extrems, com ara sequeres i ciclons tropicals. La variabilitat natural del clima sempre ha provocat fenòmens extrems, però ara les característiques físiques dels fenòmens meteorològics i climàtics extrems tenen el seu origen cada vegada més en el canvi climàtic," va manifestar.\n"Per exemple, atès que el nivell mitjà del mar a escala mundial és actualment uns 20 cm més alt que el 1880, els fenòmens com l'huracà Sandy estan causant més inundacions costaneres que les que s'haurien produït d'haver estat d'una altra manera", va explicar el senyor Jarraud.\nLes declaracions anuals de l'OMM reuneixen els principals fenòmens climàtics de cada any. Avui dia es consideren una font autoritzada d'informació, reconeguda internacionalment, temperatures, precipitacions, fenòmens extrems, ciclons tropicals i extensió del gel marí. A l'última Declaració publicada s'inclou una anàlisi a fons de les tendències regionals com a part de l'obstinació de l'OMM per proporcionar més informació a escala regional i nacional per tal de donar suport a l'adaptació a la variabilitat del clima i al canvi climàtic.\nL'avaluació del clima del 2012, que és la més detallada que hi ha hagut fins ara, servirà per canalitzar les deliberacions del Consell Executiu de l'OMM durant la reunió del 15 al 23 de maig del 2013.\nEl 2012 hi van haver temperatures superiors a la mitjana climàtica a gairebé tota la superfície terrestre, sobretot a Amèrica del Nord, el sud d'Europa, l'oest de Rússia, algunes zones del nord d'Àfrica i la zona septentrional d'Amèrica del Sud. Tanmateix, també es van observar temperatures inferiors a la mitjana a tot Alaska, en parts del nord i l'est d'Austràlia i a l'Àsia central.\nLes precipitacions a tot el món van estar lleugerament per sobre de la mitjana a llarg termini pel període 1961-1990. Hi van haver condicions més seques del normal a gran part de la zona central dels Estats Units, el nord de Mèxic, el nord-est del Brasil, el centre de Rússia i el sud i el centre d'Austràlia., en canvi, es van donar condicions d'humitat superiors a la mitjana en algunes zones del nord d'Europa, l'oest d'Àfrica, el nord i el centre d'Argentina, l'oest d'Alaska i la major part del nord de la Xina.\nL'extensió del mantell de neu d'Amèrica del Nord durant l'hivern de 2011/2012 va estar per sota de la mitjana, convertint-se en la quarta extensió més reduïda registrada, segons les dades del "Global Snow Laboratory" (Laboratori de Neu Mundial). Això contrastava notablement amb els dos hiverns anteriors (2009/2010 i 2010/2011), on havien coincidit la major extensió del mantell de neu i la tercera extensió major, respectivament, des que s'iniciaren els registres el 1966.\nMentrestant, durant l'hivern l'extensió del mantell de neu del continent euroasiàtic va estar per sobre de la mitjana, convertint-se en la quarta extensió més gran mai registrada. En general, l'extensió del mantell de neu de l'hemisferi nord va ser superior a la mitjana (590.000 quilòmetres quadrats per sobre de la mitjana de 45,2 milions de quilòmetres quadrats) i va ser la catorzena extensió més àmplia que s'hagi registrat mai.\nMantell de gel de Groenlàndia: a principis de juliol la coberta de gel de la superfície de Groenlàndia es va fondre considerablement i s'estima que el 97% d'aquesta superfície de gel es va fondre en major o menor proporció a mitjans de juliol. Es tracta de la major superfície que s'hagi fos des que comencessin els registres per satèl·lit ara fa 34 anys. Durant l'estiu es sol produir el desglaç de gairebé la meitat de la superfície de la capa de gel de Groenlàndia de forma natural, especialment a les elevacions més baixes. No obstant això, a causa d'un sistema d'altes pressions que el 2012 va donar unes condicions més càlides del normal a Groenlàndia, es provocà un ràpid desglaç.\nL'extensió del gel marí a l'Àrtic va arribar a un nivell baix sense precedents el 16 de setembre, assolint uns 3,41 milions de quilòmetres quadrats. Aquesta extensió va batre el rècord mínim anterior situat en un 18%, aconseguit el 18 de setembre del 2007.\nEl passat any l'extensió va ser inferior en un 49%, o en gairebé 3,3 milions de quilòmetres quadrats, respecte a la mitjana d'extensió mínima pel període 1979-2000. La diferència entre la màxima extensió del gel marí a l'Àrtic assolida el 20 de març i l'extensió mínima més baixa del 16 de setembre, va ser d'uns 11.830.000 de quilòmetres quadrats, això fou la major reducció estacional de l'extensió del gel marí produïda en els darrers 34 anys de registres per satèl·lit.\nL'extensió del gel marí de l'Antàrtida al març va ser la quarta més gran mai registrada, amb 5,0 milions de quilòmetres quadrats o un 16,0% per sobre de la mitjana corresponent al període de 1979-2000. Durant la temporada d'expansió, l'extensió del gel marí a l'Antàrtida va aconseguir la seva màxima superfície des que comencessin els registres el 26 de setembre del 1979, amb 19,4 milions de quilòmetres quadrats. Aquest valor va superar el rècord màxim anterior de 19.360.000 de quilòmetres quadrats, establert el 21 de setembre del 2006.\nFenòmens extrems: l'huracà Sandy va causar la mort de gairebé 100 persones i va provocar una destrucció important al Carib, així com desenes de milers de milions de dòlars dels Estats Units en danys i al voltant de 130 víctimes mortals a l'est d'Estats Units.\nEl tifó Bopha, que va ser el cicló tropical més mortífer de l'any, va assolar Filipines dues vegades al desembre. Durant l'any, els Estats Units i el sud-est d'Europa van patir condicions de sequera extrema, mentre que l'Àfrica occidental es va veure greument afectada per les inundacions extremes.\nEuropa, el nord d'Àfrica i Àsia, van quedar afectades greument per les nevades i el fred extrem. Per tercer any consecutiu es van produir greus inundacions al Pakistan.\nEl canvi climàtic està agreujant la variabilitat natural del clima i s'ha convertit en una font d'incertesa per als sectors econòmics sensibles a les condicions climàtiques, com l'agricultura i l'energia.\n"És vital que continuem invertint en les observacions i investigacions que milloraran els nostres coneixements sobre la variabilitat del clima i el canvi climàtic", va dir el senyor Jarraud.\n"Cal que entenguem quina proporció de la calor addicional capturada pels gasos d'efecte hivernacle s'emmagatzema en els oceans i les conseqüències que això suposa en referència a l'acidificació dels oceans o als efectes d'un altre tipus. Necessitem saber més sobre els efectes de refredament temporals provocats per la contaminació i per altres aerosols emesos a l'atmosfera. Així mateix, hem d'entendre millor el comportament canviant dels fenòmens meteorològics i climàtics extrems com a conseqüència de l'escalfament mundial, així com la necessitat d'ajudar els països de les zones més afectades a gestionar millor els riscos relacionats amb el clima mitjançant sistemes millorats d'alerta primerenca i sistemes de vigilància del clima ", va dir el senyor Jarraud.\nAnimals (148) Articles de meteorologia (492) Astronomia (146) Bolets (23) Cinema (6) Climatologia (252) Dites (refranys) (54) Fonts (8) Fotos (1850) Humor (24) Llamps (66) Llegendes (18) Mar (872) Medi ambient (186) Nota informativa (389) Núvols (1084) Paisatges (379) Patrimoni històric (216) Plantes (260) Postes de Sol/Albades (322) Previsions/seguiment meteorològic (2356) Terratrèmols (15) Tornados (86) Vídeos (536) Volcans (51)


Vídeos i imatges del Seminari de Recerca – Jean Monnet Chair of EU Environmental Law\nPosted 11 maig, 2018 17 setembre, 2018 ubjmchaireuenvironmentallaw\nDijous 10 de maig, amb la ponència del Prof. Ludwig Krämer van tenir inici les sessions del Seminari de Recerca de la Càtedra Jean Monnet de Dret Ambiental. En aquest post podreu trobar, a mesura que s’imparteixin les sessions, els vídeos del seminari de recerca que s’impartirà els dies 10, 11 i 14 de maig.\n10 de maig (16.00-18.00): Saló de Graus\n“Implementation and enforcement of EU Environmental Law”\nProf. Ludwig Kramer, Conseller de Client Earth, Honorar Professor Bremen University\nEnllaç del vídeo: https://uboc.ub.edu/portal/Play/e5ef137d123a413f8647932310fbb9741d\n11 de maig (16.00-19.00): Seminari 2\nSessió de treball: “Principals aspectes i qüestions de Dret ambiental de la UE”.\nDra. Mar Campins, Dr. Àlex Peñalver, Dra. Mar Aguilera\n14 de maig (16.00-19.00): Seminari 2\nSessió de treball: “Presentació de projectes de tesi dels doctorands”\n⟵Seminari de Recerca\nVídeos i presentacions del seminari: “Formació en Dret Ambiental de la UE” (2017-2018)⟶


Josep Minguell enllesteix el seu darrer mural a l'ermita del parc Sant Eloi de Tàrrega - Tàrrega Televisió\nJosep Minguell enllesteix el seu darrer mural a l’ermita del parc Sant Eloi de Tàrrega\nL’artista targarí és un dels pocs arreu del món que practica la tècnica pictòrica del fresc\nACN Tàrrega .- L’artista Josep Minguell ha representat els atributs de Sant Eloi i la creació del parc dedicat al Sant a Tàrrega en un mural que el targarí està pintant a l’interior de l’ermita del parc. Es tracta d’una pintura mural al fresc, una tècnica pictòrica mil·lenària en la qual Minguell s’ha especialitzat, sent un dels pocs artistes d’arreu del món que la practiquen. L’artista va començar el treball fa tres setmanes, coincidint amb el confinament per la covid-19, i espera acabar-lo la setmana vinent. L’obra està impulsada per l’Associació Amics de l’Arbre, que té cura de l’ermita i el parc, per commemorar els 50 anys de la troballa a l’interior del temple de la imatge gòtica del sant.\nEl mural té una superfície de 34 metres quadrats, 7,48 metres d’alçada i 7,50 metres d’amplada. Emmarca el portal d’entrada i la balconada del cor. S’hi representen la bellesa de la natura i la creació del parc de Sant Eloi com una acció de respecte i de goig de la naturalesa, així com els atributs de Sant Eloi, representats d’una manera simbòlica a través de mans.\nSegons Minguell, l’obra vol “donar sentit” a la paret de tancament, ja que es tracta “d’una paret nova dins una edificació gòtica medieval antiga”. Així, l’objectiu del mural és que el conjunt del temple agafi “una unitat”, de manera “que la pedra s’enriqueixi amb els pigments del fresc i que el fresc llueixi emmarcat amb la pedra gòtica”, ha afegit l’artista.\nMinguell ha creat una composició de cercles. D’aquesta manera, a la part superior ha representat el “cicle de la vida” amb la Lluna i el Sol al costat esquerra i dret, respectivament, envoltats d’arbres, naturalesa i escales que representen la creació del parc de Sant Eloi.\nA la part inferior del mural, hi ha dues imatges que fan referència al Sant. Per una banda, a la part inferior esquerra s’hi observa una enclusa i diverses eines utilitzades en l’orfebreria dins un cercle daurat, amb les que l’artista ha volgut representar la figura de Sant Eloi com “orfebre, artesà i creador”. Per altra banda, a la part dreta Minguell representa el Sant de manera simbòlica com a “edificador i bisbe” a través d’uns mans dibuixades, també, a l’interior d’un cercle.\nFinalment, als peus del mural l’artista pintarà unes mans que planten arbres a la terra, en una al·lusió a l’Associació Amics de l’Arbre, ja que “gràcies a la seva iniciativa, aquest espai erm s’ha convertit en un parc formidable”.\nL’artista preveu acabar el mural la setmana vinent. Segons ha explicat, el fet d’haver coincidit l’execució de l’obra amb el confinament per la covid-19, ha fet que hagi estat “una mena de confinament personal”. “Tot i això, els artistes ja hi estem avesats perquè per crear necessitem el silenci, solitud i concentració”, ha afegit.\nAixí mateix, l’artista ha qualificat de “goig” el poder treballar a la seva ciutat natal. A banda de “l’estima” i els “vincles” que té amb Tàrrega, Minguell considera que el fet d’haver d’interpretar llocs que té “molt viscuts i interioritzats” també li facilita el poder expressar-se a través del seu treball.\nLa pintura al fresc\nEl mural ha estat pintat amb el procediment al fresc, una tècnica de pintura mil·lenària i utilitzada històricament en les grans decoracions arquitectòniques. El conjunt de pintures realitzades per Miquel Àngel a la Capella Sixtina (El Vaticà) és, probablement, l’exemple més significatiu de pintura al fresc. Minguell, que és fill i net de pintors al fresc, és un dels pocs artistes contemporanis que practica aquesta tècnica, sent la seva especialitat.\nHa pintat un total de 45 conjunts arquitectònics. Destaquen Santa Maria de l’Alba de Tàrrega (amb 800 metres quadrats de frescos), el Palau de la Diputació de Lleida, la facultat de medicina de la Universitat de Lleida, l’església de l’Espluga Calba, el Carme de Sant Joan Despí, Sant Joan de Reus i la Mare de Déu del port de Barcelona.


Tres robatoris a les piscines de Tortellà i Montagut en una setmana - Diari de Girona\nTres robatoris a les piscines de Tortellà i Montagut en una setmana\nDel bar de les instal·lacions de Tortellà els lladres se n'enduen la caixa i gelats · A Montagut i Oix regiren els vestuaris\nxavier valeri 05.08.2020 | 23:43\nLa nit del dilluns passat uns lladres van entrar al recinte de la piscina municipal de Montagut i Oix, la mateixa nit en què també es va produir un assalt a la piscina pública de Tortellà, que ha estat objecte de dos robatoris en una setmana, segons ha pogut saber aquest diari.\nEn el cas de la piscina de Montagut, es tracta d'un equipament situat prop de la cruïlla de les carreteres que van a Sadernes i Tortellà. Per entrar-hi, els lladres es van situar a la part de la carretera de Sadernes amb menys edificis que l'altra. Van tallar la xarxa de protecció en un lloc que limita amb un parc infantil i van entrar dins del recinte de la piscina. Un cop dins, van esbotzar una porta que va a parar a l'edifici que acull els vestuaris i el bar. Dins de l'edifici, es van trobar amb les portes tancades i es van haver d'enfilar per unes finestres respiradores que estaven mig tancades. D'aquesta manera es van trobar dins de la zona de vestuaris que van regirar del tot sense trobar res perquè els vestuaris estan fora de servei per causa de la covid. Des dels vestuaris, van arribar al bar on van robar la caixa registradora i una tauleta electrònica que tenien per controlar les entrades.\nDurant la mateixa nit, van robar la piscina de Tortellà. Es tracta d'un equipament situat a la zona esportiva. L'accés a la piscina i el bar, una petita construcció, estan voltats d'arbres i en pendent, per la qual cosa queden una mica amagats de nit.\nEn aquest cas els lladres van rebentar una finestra lateral del bar i van entrar a l'interior. Un cop dins van regirar l'interior dels congeladors i es van endur la màquina registradora. Es van poder endur gelats que hi havia als congeladors. Es dona el cas que encara no feia una setmana que hi havien entrat a robar pel mateix lloc. En aquella ocasió per obrir la finestra van fer servir una pota de cabra que un cop perpetrat el robatori se la van oblidar al cim del taulell on se serveixen gelats i refrescs. El que no van oblidar va ser la caixa registradora i els gelats.\nEls alcaldes i càrrecs públics de la Garrotxa es queixen de poca presència policial a la comarca.\nArthur Melo dona positiu en un control d'alcoholèmia a Palafrugell.\nDetenen dos reincidents a la Bisbal per intentar robar 400 euros en productes .


Dos positius per coronavirus a l'equip tornen a aturar la Unió Esportiva Olot - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Dos positius per coronavirus a l’equip tornen a aturar la Unió Esportiva Olot\nPer segona vegada aquesta temporada, el coronavirus atura l’activitat de la Unió Esportiva Olot. En els darrers testos, s’han detectat dos casos positius a la plantilla. Aquestes dos baixes s’afegeixen a les sis que ja tenia l’equip per problemes de lesió. Per tant, no té prou efectius i la Federació ha dictaminat l’aplaçament del matx contra l’Hospitalet, que s’havia de jugar aquest diumenge a la Feixa Llarga. Fa dues setmanes, l’Olot va jugar contra l’Andorra a Prada de Moles i el conjunt del Principat va detectar positius que el van fer aïllar a la plantilla el dia després del partit.\nL’olotí Pau Martín aprofita la pandèmia de la COVID-19 per iniciar-se al pàdel


El Club Tutriatlón va competir a Albalat de la Ribera - Diari Serpis\nEl Club Tutriatlón va competir a Albalat de la Ribera\nEl dissabte passat l’equip masculí del club Tutriatlón es va desplaçar a Albalat de la Ribera per a disputar el campionat autonòmic de duatló contrarellotge per equips.\nCarles Escrivà, Miguel Fernández, Carlos Gomis, Joan Muñoz i Pablo Palmer van demostrar que estan entre els millors de la comunitat, aconseguint una cinquena posició, entre els 100 equips masculins que van finalitzar la prova.\nAixò dona al club un extra de motivació que, segur, servirà per a mantindre aquesta quarta posició en el rànquing de la lliga de clubs de la Comunitat Valenciana, ja que només queden 2 setmanes per a la segona prova puntuable a Ontinyent.\nLa primera prova puntuable va ser el duatló de relleus mixtos de Vilanova de Castelló. L’equip format per Cristina Gallach, Pablo Palmer, Terry Ribes i Miguel Fernández van aconseguir una setena plaça autonòmica i quarta plaça entre els clubs de primera divisió de la Lliga.\nArticle anteriorEl Govern Municipal de Bellreguard fa gala dels seus indicadors financers\nArticle següentDavid Ronda nou president de NNGG de Gandia


“Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” | Bernat Salvà | Barcelona | Cinema | El Punt Avui\n“Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” + “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” E-mail\n“Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport”\nIsaki Lacuesta a la gala dels Gaudí de diumenge passat, en el moment de rebre un dels premis ACN.\n“Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” “Els Gaudí fan il·lusió, no ens sobra suport” E-mail\nL’única vocació d’‘Entre dos aguas’ és la de fer el retrat d’una vida, d’un barri, d’una gent\nEls set premis Gaudí que va guanyar diumenge passat amb Entre dos aguas, que ja es va endur la Petxina d’Or del Festival de Sant Sebastià, fan més dolç encara el moment de triomfs i reconeixements que viu Isaki Lacuesta: retrospectiva al Centre Pompidou de París, cicle a la Filmoteca, exposicions a Girona i Barcelona... Aquesta nit aspira amb el mateix film als premis Goya a la millor pel·lícula i director, en una gala que se celebrarà per primer cop a Sevilla, amb Andreu Buenafuente i Sílvia Abril com a presentadors. El reino, de Rodrigo Sorogoyen, és la favorita de la vetllada amb tretze nominacions, i Campeones parteix amb onze candidatures.\nDeia el dia de la foto dels nominats que els cineastes no són pagesos, han de sembrar durant la collita...\nNo pots parar, no pots esperar a començar una pel·lícula quan acabes l’anterior. Normalment trigues sis o set anys a fer una pel·lícula. Podries trobar-te massa temps sense fer res. Mentre en rodes una, muntes l’altra, en vas escrivint una altra... I a més a més, la majoria de projectes cauen.\nPot explicar-ne algun?\nEstic acabant de muntar una minisèrie documental a Madrid i començant a preparar una pel·lícula de ficció.\nPer què va dedicar un agraïment especial a Paco Poch en rebre un dels Gaudí?\nÉs un productor important, un referent. El vaig conèixer com a estudiant, el vaig tenir de professor al màster de documentals de creació de la UPF i va ser el primer productor que em va ajudar quan estava preparant Cravan vs. Cravan. Va acabar produint tant aquesta pel·lícula com La leyenda del tiempo. Era un moment [2002-2006] en què era difícil creure en aquesta mena de pel·lícula, i li estic profundament agraït.\nHi ha algun altre personatge clau en la seva carrera?\nEn aquest país s’ha explicat molt malament el que és la producció, hi ha aquesta imatge del productor amb un puro que va contra els creadors... La realitat que m’he trobat jo amb tots els productors ha estat de col·laboracions creatives, d’anar tots en el mateix vaixell, i el Paco Poch n’és un exemple. Altra gent que podria destacar són directors com Joaquim Jordà, José Luis Guerín, Marc Recha i Agustí Villaronga; són quatre directors que han estat davant nostre obrint camins i rebent cops, alguns dels quals ens els hem estalviat nosaltres. I podria dir el mateix d’Isabel Coixet. O gent com Jordi Balló, que va muntar el màster de documentals de creació en un moment en què era inviable fer-ne. Costa recordar que als anys noranta es van fer a tot l’Estat només cinc pel·lícules documentals per al cinema, i apareix Jordi Balló amb aquest model de fer una pel·lícula cada dos anys.\nEs considera ‘fill’ del màster de documentals de creació de la UPF?\nSí, clarament, sobretot perquè va ser un punt de trobada entre generacions, on es va obrir una mena de diàleg en què tots compartíem el que fèiem, formes de treballar, vam saber qui era gent com Wiseman... I sobretot es va plantejar un model de producció que no existia, amb les complicitats entre el màster i Canal +, TV3, TVE...\nQuants Gaudí té?\nNo tots els tinc jo, n’hi ha que són d’altra gent de l’equip, o dels productors. Vam guanyar el de millor guió per Garbo: el espía , amb Edmon Roch i Maria Hervera; amb Los condenados  el de millor pel·lícula en llengua no catalana; amb La propera pell  vam guanyar el de guió i pel·lícula, i amb Entre dos aguas, el Gaudí a millor pel·lícula en llengua no catalana i direcció.\nHa guanyat sis premis Gaudí, en total. Segueix fent il·lusió?\nÉs un premi molt especial, ens fa molta il·lusió. El premi al millor director em fa una il·lusió especial, mai l’havia guanyat i me’l donen els companys de la professió. Et sents estimat i és més bonic. No anem tan sobrats de suport, sempre va bé.\nCom va d’espectadors ‘Entre dos aguas’?\nEm fa l’efecte que estem entre quinze i vint mil espectadors, però no n’estic segur, fa temps que no ho pregunto. Crec que està a punt d’arribar a les expectatives que hi havia. A Barcelona i Madrid encara està en algunes sales, i va voltant per altres ciutats més de províncies. Estaria bé que amb els premis es pogués reestrenar a més sales, ja ens va passar amb La propera pell. A l’època de Los condenados no passava, eren uns premis molt joves.\nAmb quins ànims va a la gala dels Goya?\nAmb l’ànim de gaudir-ho i passar-ho bé. És el primer cop que ens nominen, ens ha costat molts anys de feina aconseguir que els acadèmics veiessin el nostre cinema i el sentissin com a propi, i el reconeguessin d’alguna manera. Estem molt contents d’haver-ho aconseguit.\nRepassem tots els fronts que té oberts. La Filmoteca de Catalunya li dedica un cicle...\nÉs una retrospectiva completa. La van fer a la Filmoteca espanyola al desembre i ara és a la catalana. Són cicles independents, però en el fons totes dues agafen la programació que em va dedicar el Centre Pompidou, que era una retrospectiva completa i una selecció de curts.\nTambé ha inaugurat una exposició a la sala Bòlit de Girona.\nHi estarà fins a l’abril. Hi ha les instal·lacions que vaig presentar al Pompidou, una mica ampliades, i una instal·lació nova.\nTambé vindrà a Barcelona?\nDe maig a setembre es veurà al Centre d’Art Santa Mònica. També l’ampliarem amb alguna obra nova. I ara mateix a Fabra i Coats tenim una instal·lació interactiva que hem fet amb el Refree, que es diu Your phone is a cop. La vam inaugurar fa dues setmanes amb un concert. És interactiva, els usuaris poden jugar a fer el concert que vulguin amb els sons i efectes del Refree i les meves imatges.\nQuina part de ficció i de realitat hi ha a ‘Entre dos aguas’?\nÉs una pel·lícula de ficció en la qual tot està posat en escena. Hi ha coses molt properes al que han viscut els protagonistes, recreem converses que han tingut..., i altres que són pura ficció, com ara que Israel ha estat a la presó o la dona l’ha fet fora de casa. Juguem a les dues coses: a vegades interpreten coses similars a les seves vides i altres vegades interpreten coses que imaginem, o responen a realitats de companys, veïns o familiars, però que ells no han viscut. L’única vocació és la de fer el retrat d’una vida, d’un barri, d’una gent. És una ficció molt realista, no és un documental. M’agrada explicar com estan fetes les meves pel·lícules.\nEl llarg camí per arribar als Goya\nEl Punt Avui. Girona 02-02-2019, Pàgina 34\nEl Punt Avui. Nacional 02-02-2019, Pàgina 22


Xerrada sobre hàbits saludables i salut mental al SES Sant Llorenç de Morunys\nEl Sol del Solsonès , en motiu del desenvolupament del PLEAS (Pla Estratègic d’Atenció les drogues i promoció de la Salut), va visitar dimarts dia 28 de maig el SES de Sant Llorenç de Morunys\nLa xerrada va durar una hora i va comptar amb la atenció i l’interès de l’alumnat de primer i segon d’ESO. Durant la xerrada es van tractar aspectes diversos: la malaltia mental, el funcionament del nostre cervell, addiccions (alcohol, tabaquisme,cànnabis, noves tecnologies i altres) i els hàbits saludables com a factors de protecció per la malaltia mental.\nLa intenció d’aquesta xerrada és la de sensibilitzar a l’alumnat entorn a la malaltia mental i promocionar els hàbits saludables com a potenciadors d’un bon funcionament del nostre sistema nerviós. La xerrada fou impartida pel coordinador del PLEAS, Tonet Mujal , en col·laboració amb el president del Sol del Solsonès Enric Serra. Posteriorment es va obrir un debat força interessant.\nDes del Sol del Solsonès agraïm a l’Ajuntament de Guixers i al SES de Sant Llorenç la invitació, la complicitat i la col·laboració mostrada. Treballem amb responsabilitat compartida ja que entre tots podem fer moltes coses per una millor qualitat de vida.


HOQUEI PATINS OKLLIGAF BIR: CRONICA JORNADA Nº3 BIR - REUS DEPORTIU\nAhir es va dispustar la tercera jornada d'aquesta oklligaF al pavelló de Bigues i Riells davant d'un Reus un altre dels aspirants a entrar a jugar competició europea.\nJa desde l'inici del escalfament es veia com les noies estaven concentradissimes ( una molt més que les altres i no dire noms.....)en el partit escoltant les cançons que els motiven.\nEl partit va començar com era de preveure amb una igualtat màxima i tots dos equips disposaven d'oportunitats que defenses i porteras s'encarregaven de que amb l'empat a 0 acavessin els primers 20 min.\nLa segona part va començar molt bé per nosaltres ja que en el min 2 un xut llunyà de Vanesa Garcia era tocada per Gemma Cristòfol enviant la bola a la xarxa, a partir d'aquest moment el Reus va apretar de valent dirigit per dos jugadores internacionals com són la Panxa Puerta i la Berta tarrida i en una d'aquestes jugades va arribar l'empat a 1 materialitzat per Berta Tarrida, el joc seguia igual dinàmic i sense pausa la realitat es que va ser un partit amb un alt ritme i un nivell de joc més que bo , es veia que aquell partit no era de cap equip i que tothom podia guanyar el punts , la llàstima es que com a Voltregà quant faltaven 6 minuts per finalitzar Laia Jimenez va marcar el 1 a 2 favorable al reus, un gerro d'aigua freda, però això es hoquei i fins l'ultim segon no es pot mai cantar victorià!!\nLes noies van seguir intentan-to i al final com a Voltregà va donar el seu fruit, una jugada personal de la Sara Cristòfol que venia de ser atesa per la fisioterapeuta després d'un placatge arbitral que li va regirar el coll va treure un xut que ens va donar l'empat final .\nLlàstima que a 3:30 de final del partit el Reus estava amb 9 faltes d'equip i no la vam saber forçar " noies hem de ser mes .........\nLa Setmana vinent l'equip es desplaçara a Vigo i lluitar per començar a sumar de 3 en 3.\nPublicat per admin. a dissabte, de setembre 29, 2012


Centres Juvenils: Un estiu en positiu - Revista SMX\nPer: Jordi Lleixà. Delegat de Pastoral Juvenil\nHa arribat l’estiu, habitualment un dels moments més especials per als Centres Juvenils. Però aquest any ens hem trobat amb una realitat que ningú havia previst ni imaginat. Estem immersos en uns crisi mundial generada per una pandèmia que ens obliga a replantejar totes les nostres activitats.\nUna de les característiques dels Centres Juvenils ha esta sempre la capacitat d’adaptació per donar respostes adequades a cada realitat. Aquest estiu 2020 suposa per a nosaltres un repte al qual estem responent amb creativitat. Ens hem posat a treballar per a dissenyar activitats diferents perquè han de ser activitats segures en un context d’emergència sanitària; acollirem infants, adolescents i joves que necessiten un espai positiu de socialització després de tres mesos de confinament en els quals els han insistit en el concepte de “distància social”; viurem un entorn de crisi econòmica amb famílies que tindran serioses dificultats econòmiques, una crisi que s’agreuja de manera especial en els més vulnerables.\nEn aquest context sentim també la necessitat de reivindicar que en tota aquesta crisi la infància i l’adolescència han estat un dels col·lectius més oblidats. Mentre ningú posava en dubte el “dret” de les mascotes a sortir a fer un passeig, els infants havia d’estar tancats a casa, hem vist amb tota normalitat terrasses de bar obertes al costat de parcs infantils tancats, sense oblidar els plantejaments de fons en el retorn a les escoles, o és més important la possibilitat de conciliació dels pares que els drets dels fills. Davant d’aquesta situació la resposta que donem des dels nostres Centres Juvenils és una reivindicació que els infants i adolescents tenen dret a gaudir de l’estiu junt amb altres.\nL’aposta dels Centres Juvenils Salesians ha estat la de no quedar-nos quiets, treballant a nivell local, des de la responsabilitat, posant sempre en el centre al jove i les seves necessitats, atenent de manera especial als joves en risc d’exclusió social.\nHem assumit les limitacions que ens marquen les diverses normatives, no per a decretar el tancament de les nostres activitats, sinó per fer un any més que les nostres activitats siguin per als joves una experiència positiva. La nostra aposta ha estat per un estiu en positiu.


Oci i Cultura – Pàgina 7 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nL’Associació per la Nova República de Bétera realitzarà hui dijous un acte commemoratiu\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 10 de abril de 2022\nEl 14 d’abril de 1931 es va proclamar la Segona República Espanyola. En commemoració d’aquest dia, l’Associació per la Nova República de Bétera ha organitzat un acte en el municipi. Així dijous, 14 d’abril, durà a terme un homenatge floral als republicans que van ser víctimes dels Camps de Concentració Nazis, en el Monòlit situat…\nEl passat cap de setmana es va celebrar a Mutxamel la XXXV Assemblea de la Federació de Teatre Amateur de la Comunitat Valenciana i la Gala dels Premis “Tablas” que atorga anualment aquest col·lectiu valencià. Els premiats van ser els següents: ·Grup amateur Pla i Revés, d’Altea. ·Juan Alarcón, actor aficionat i regidor de cultura…\nAquest diumenge tindrà lloc un concert coral a l’església de la Puríssima\nedusi, inicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 10 de abril de 2022\nEl Centre Artístic Musical de Bétera ha preparat un concert per a aquest diumenge, 10 d’abril. En aquesta ocasió serà un concert coral del Rèquiem de Fauré a càrrec de l’Orfeó d’Aldaia i el Cor del citat centre. La coral formada per a aquest citat concert estarà dirigida per Fernando Tabernes i Muñoz. El baríton serà Fabio Pinto…


El Banc d'Espanya sosté que la democràcia directa redueix un 8% la despesa pública.\nEl Confidencial. Diumenge, 19 de març del 2017. Economia. Opinió.\nEls interessos generals s'imposen sobre els particulars.\nSi els interessos generals s'imposessin als particulars, la despesa pública es reduiria un 8%. Això és el que assegura un estudi del Banc d'Espanya sobre la democràcia directa.\nAutor: Carlos Sánchez.\nTemps de lectura: 3 minuts.\nQuè passaria si els ciutadans d'un municipi decidissin de forma directa les polítiques de despesa? La resposta l'acaba de donar el Banc d'Espanya, i la seva conclusió és que la despesa pública es reduiria un 8%.\nLa causa d'aquest estalvi té a veure amb el fet que en ser els ciutadans els qui decideixen la despesa, i no només els seus representants, marginen les elits que influeixen de manera directa sobre els alcaldes amb l'objectiu de defensar els seus interessos. O expressat d'una altra manera, la baixa qualitat de les institucions determina de forma rellevant les polítiques de despesa pública. Es tracta, per tant, d'un enfocament institucionalista, cada cop més rellevant en la ciència econòmica.\nL'estudi l'ha realitzat l'economista Carlos Sanz, del servei d'estudis del Banc d'Espanya, i conclou que la democràcia directa porta a una «menor grandària» del govern local, reduint, al mateix temps, la despesa pública al voltant d'un 8%. En paraules de l'autor de l'estudi, sota la democràcia directa, la ideologia i la despesa van per separat.\nL'estalvi té a veure amb el fet que en ser els ciutadans els qui decideixen la despesa marginen a les elits que influeixen sobre els alcaldes.\nSegons les seves estimacions, els ingressos públics disminueixen en una quantitat similar i, per tant, no hi ha un efecte sobre el dèficit, sinó, sobretot, sobre la mida de la despesa pública. En la seva opinió, aquests resultats poden explicar-se mitjançant un model en el qual «la democràcia directa permet als votants imposar una menor despesa en interessos particulars». És a dir, els ciutadans influeixen de manera decisiva sobre determinades partides de despesa pública que només s'expliquen per la pressió de les elits locals sobre els partits polítics, capturats per minories influents.\nEls càlculs de l'economista del Banc d'Espanya estimen que, si la mitjana de despesa municipal per habitant són 709 euros per càpita, la democràcia directa reduiria aquesta despesa en 57 euros. Una explicació d'aquesta evidència té a veure amb que la democràcia directa tendeix a convertir els ciutadans en més conservadors a l'hora de decidir sobre la despesa pública.\nDe la mateixa manera, la democràcia representativa tendeix a establir una competència entre els dos principals partits de govern, la qual cosa pressiona a l'alça els nivells de despesa pública. Aquests resultats suggereixen que l'augment de la despesa en les democràcies representatives procedeix de tots dos partits. L'evidència ha demostrat que el caràcter deliberatiu de les reunions de veïns en què es decideixen les polítiques públiques permet als ciutadans gaudir de millor informació, la qual cosa pot revelar la inconveniència d'una determinada despesa pública.\nL'experiència a Espanya de democràcia directa és limitada. Es redueix als consells oberts per a nuclis de veïns de menys de 100 habitants.\nAra bé, l'estudi sosté que una elit que prefereixi una política de reducció de la despesa pública, està en condicions d'exercir una major influència en les democràcies directes que en una de caràcter representativa. L'autor troba tres raons a aquest comportament a partir de l'experiència de Suècia. En primer lloc, l'absència de partits polítics en la democràcia directa, la qual cosa dificulta als ciutadans resoldre els seus problemes d'acció col·lectiva, com van demostrar els economistes Robinson i Acemoglu, aquest últim guardonat recentment amb el premi de Finances de la Fundació BBVA.\nEn segon lloc, són elevades les probabilitats que l'alcalde que presideix les reunions i elabora l'agenda pública sigui membre de les elits locals, i, en tercer lloc, hi ha una possibilitat alta que, en prendre les decisions en assemblees obertes, la capacitat d'intimidació d'aquestes elits sigui més gran.\nL'experiència a Espanya de la democràcia directa és molt limitada. Es redueix als consells oberts –hereus de la tradició medieval– per nuclis de veïns de menys de 100 habitants, on les decisions es prenen després d'una deliberació, normalment al voltant d'un símbol municipal: un arbre centenari o un monument local. A Àlaba, per exemple, estan censats 334 consells oberts, si bé en països com Suïssa és on la democràcia directa –també en molts comtats de EUA– ha tingut històricament una major rellevància.


joc de construcció tutakaboo 18 peces\nInici > Les Joguines>Construccions>Tutakaboo 18 peces\nTutakaboo 18 peces\nCompra'l abans de 7 h i 50 minuts\nEdat recomanada per Jugar i Jugar: 1 a 12 anys.\nMides producte: Triangle: 64 cm. hipotenusa y 33 cm. alçada\nDescripció de Tutakaboo 18 peces\nEl Tutakaboo és una joguina de construccions especial, perquè es composa únicament de peces grans en forma de triangle (totes iguals), unions planes i frontisses. Res més que això.\nPel seu disseny, acompanya molt bé diferents interessos del joc. Per una banda, desenvolupa totes les capacitats associades a activitats de construcció, afegint-hi un component social perquè es presta a jugar amb altres nens i nenes, amb els quals caldrà consensuar, treballar en cooperatiu... Les frontisses, a més, suposen un al·licient perquè permeten crear en volum, fent un pas a les 3 dimensions, donant lloc a coves, túnels o qualsevol altra cosa que permeti la seva imaginació.\nLa forma de triangle de totes les seves peces, dona cabuda a interessos més geomètrics o matemàtics. El triangle és una peça clau amb la seva combinació es poden compondre altres figures com ara cubs, rectangles, hexàgons... i que també pot tenir un reflex en les tres dimensions.\nS’ajusta a diferents etapes del joc. Els més menuts (d’1 a 4 anys), poden habitar les construccions i jugar amb elles. Els més grans (de 5 a 12 anys), poden construir des de cases per les nines, un coet, un seient...\n12 triangles (4 grocs, 4 verds i 4 blaus)\n34 frontisses dobles complertes amb cargol\n12 unions planes\nbossa de roba per guardar les unions i frontisses\nColors dels triangles: 4 grocs, 4 verds i 4 blaus\nFabricat a Espanya i recomanat d’1 a 12 anys.\nProductes relacionats veure 435 productes\nEl Tutakaboo és una joguina de construccions especial , perquè es composa únicament de peces grans en forma de triangle (to...


L'Ajuntament de Girona retira la pancarta dels presos i la canvia per una que resa 'Llibertat d'expressió' - El Gerió Digital\nL'equip de govern proposarà canviar el nom de la plaça Constitució per la de l'1 d'Octubre\nDilluns, 4 de desembre de 2017 13:15h\nMoment en què s'ha retirat la pancarta dels presos de la façana de l'Ajuntament de Girona © ACN\nGirona ha retirat aquest dilluns la pancarta dels presos de la façana de l'Ajuntament. Ho ha fet obligat per la Junta Electoral, després que se li desestimés el recurs que va presentar a finals de la setmana passada. L'alcaldessa, però, ja va dir que si això passava, buscarien una solució imaginativa. I així ha estat.\nL'Ajuntament ha substituït la pancarta per una altra que porta el lema 'Llibertat d'expressió'. Madrenas ha dit que és "tristíssim" haver hagut de despenjar la que "demanava la llibertat dels presos polítics". I més haver-ho de fer avui, després que s'hagi conegut que el Suprem "manté a presó el vicepresident, Joaquim Forn i els dos líders cívics del país" (en referència als Jordis).\nL'alcaldessa ha dit que, ara, esperen que amb el nou rètol no passi el mateix que l'anterior. "Sembla impossible que, després de tants anys d'haver-se acabat el franquisme, haguem de tornar a reclamar un dret reconegut per la Convenció dels Drets Humans", ha afirmat, en referència a la llibertat d'expressió.\nMarta Madrenas subratlla que, amb la nova pancarta, "en cap cas anem contra la neutralitat política". I per això, ha reiterat que confia que ni PPC ni Cs la portin davant la Junta Electoral per demanar-ne la retirada (com sí que van fer amb la dels presos i els llaços grocs).\nL'alcaldessa de Girona ha aprofitat també per avançar que l'equip de govern proposarà canviar el nom de la plaça Constitució per la de l'1 d'Octubre. La proposta d'acord es presentarà al ple extraordinari del proper dia 18, en el qual també es preveuen portar a aprovació els pressupostos de l'any vinent.\nMadrenas ha explicat que el canvi de nom es farà atenent "la voluntat de gran part de la ciutadania" perquè hi hagi un espai públic que recordi "la violència que l'Estat va exercir contra les persones que defensàvem col·legis electorals". L'alcaldessa ha dit que el canvi no suposarà trasbals per als veïns ja que, de fet, no n'hi haurà cap que se'n vegi afectat.\nMarta Madrenas també ha dit que aquest és "el lloc ideal" perquè rebi el nom d'1 d'Octubre. No només perquè ara es diu Constitució, sinó també per la càrrega simbòlica que ha assolit l'espai. "Precisament va ser allà on tants i tants ciutadans ens vam reunir per defensar la democràcia i reclamar decidir lliurement el futur que es vulgui", ha explicat l'alcaldessa, en referència a les concentracions que s'hi han convocat.\nPendents de l'admissió a tràmit\nD'altra banda, els ajuntaments de Girona, Sant Julià de Ramis i Aiguaviva estan pendents que el jutjat admeti a tràmit la querella conjunta que van presentar per les càrregues de l'1-O. L'escrit es va entrar als jutjats el passat 27 d'octubre.\nAllò que ja fa via són, però, les denúncies que van interposar els afectats. La setmana passada, els forenses ja van examinar els 300 ferits per les càrregues que van decidir interposar denúncia (dels quals, els advocats voluntaris en representen uns 200). Ara, el proper pas, segons explica el portaveu dels lletrats, Albert Carreras, és que vagin als jutjats a prestar declaració (cosa que s'ha fixat per als mesos de febrer i març).\nEn paral·lel, Carreras també explica que estan pendents que la policia espanyola i la Guàrdia Civil trametin al jutjat els noms i cognoms dels agents i càrrecs que van participar al dispositiu de l'1-O. De moment, cap dels dos cossos encara no ha respost el requeriment que se'ls va fer des del jutjat.


La Generalitat vol rebaixar el 30% el preu dels enterraments\nEs proposa imposar l'accés a tercers en els 150 públics, 101 dels quals tenen gestió privada\nEl Govern atribueix l'excessiu encariment del servei al fet que es donen casos de monopoli\nDiumenge, 28/05/2017 | Actualitzat el 29/05/2017 a les 00:00 CEST\nMorir-se és massa car a Catalunya. Especialment en ciutats com Barcelona i Tarragona, on el preu de mitjana ronda o supera els 6.000 i 5.000 euros, respectivament. La Generalitat ha arribat a la conclusió que hi ha d’intervenir per combatre aquesta situació: la capital catalana és ara la ciutat d’Espanya on resulta més costós per a una família acomiadar un mort. I el Govern té clar el camí que creu que s’ha d’agafar: obrir el mercat a nous operadors.\nEssencialment, es proposa aconseguir-ho obrint a tercers l’ús dels tanatoris públics, 150, del total de 294 que hi ha a Catalunya. A aquestes altures, el seu ús està limitat a un grup molt reduït d’empreses, que els gestionen. Tant perquè aquestes fan el possible per evitar l’entrada de nous competidors com perquè els que ho intenten es veuen molt limitats per algunes exigències desproporcionades que segueixen figurant a la normativa. La Generalitat preveu tant la possibilitat d’una nova llei com la de modificar la llei catalana sobre serveis funeraris, del 1997. S’espera que el Govern doni llum verda a la regulació passat l’estiu. L’aprovació per part del Parlament podria anar per llarg, especialment amb unes eleccions pel mig.\nEls departaments de Governació, Presidència, Salut, Territori i Sostenibilitat i Vicepresidència i Economia han participat en l’elaboració d’una memòria preliminar que aquesta setmana entrarà en exposició pública durant un mes i que recull les actuacions que es consideren necessàries per combatre el que en la pràctica, en alguns municipis, s’ha convertit en monopoli. La redacció ha sigut coordinada per la Direcció General de Promoció Econòmica, Competència i Regulació, el responsable de la qual, Albert Castellanos, considera que amb una norma adequada que asseguri la competència els preus es reduirien en un 30%. Castellanos recorda que fa anys que la gent ha deixat de vetllar els morts a casa. El tanatori s’ha convertit en un destí unànime.\nTENIR O NO CENTRE\nUna empresa de serveis funeraris no està obligada ara a comptar amb un tanatori per operar en el sector, tret d’alguns municipis que ho han regulat a les ordenances. Però si no en té un de privat o no aconsegueix la gestió d’un de públic, té poques opcions de resultar atractiva per als clients.\nD’entrada, aquests clients es troben en una situació que els debilita: algú emocionalment afectat pel decés d’un familiar no s’asseu tranquil·lament a estudiar quines són les possibilitats més econòmiques de què disposa per al seu enterrament, així que la majoria es decanta pel que li ofereix un circuit complet, i aquest és el que disposa de tanatori. Això, en el cas que no disposin d’assegurança. Els que sí que en tenen acabaran sent atesos per alguna de les grans funeràries. La Generalitat es planteja que el servei de tanatori sigui obligatori per poder operar, però no la seva propietat.\nDels 294 tanatoris, com s’ha dit, 150 són públics i 144 privats. Dels 150 públics, 101 han delegat la seva gestió mitjançant concessió a una empresa privada. El Govern vol centrar la seva nova regulació a assegurar la competència en els públics. En el cas dels privats seria complicat. Només si es demostra que un tanatori privat compta amb una posició de domini es podria considerar que és una infraestructura bàsica per a la zona en qüestió, fet que obriria la porta a forçar-ne l’obertura a més empreses. I determinar-ho és complex, segons Promoció Econòmica, Competència i Regulació. En el cas de les empreses que gestionin un tanatori públic, els termes de la concessió vigent s’hauran de modificar per complir amb la nova regulació: ara no especifiquen la possibilitat d’accés de terceres empreses.\nAlguns ajuntaments compten amb ordenances funeràries que fixen límits. Els que no en tenen es veuen regits per un decret supletori que serà reformat quan arribi el moment. I les ordenances hauran d’adaptar-se de la mateixa manera si incompleixen la nova regulació.\nEntre els 294 tanatoris que hi ha a Catalunya sumen 814 sales de vetlla: tres per tanatori de mitjana. Segons les dades de què disposa la Generalitat, a cada comarca hi ha uns 20 sales de vetlla. Amb aquestes xifres, la ràtio és a Catalunya de 75,33 difunts per sala de vetlla i de 208,57 difunts per tanatori, unes xifres que, segons el Govern, demostren que no falten recursos, sinó que estan mal repartits.\nCom a prova, la Generalitat esgrimeix que a la comarca amb un nombre més elevat de morts per sala de vetlla, el Barcelonès, la ràtio de defuncions per dia a cada sala no arriba al 0,5, és d’un 0,43: en el pitjor dels casos, cada sala atén un cadàver cada dos dies.\nLA SOLUCIÓ DE BARCELONA\nTornant al principi, el Govern ha arribat a la mateixa conclusió que Barcelona: s’ha d’intervenir per rebaixar els preus dels enterraments. Coincideix amb l’ajuntament en el diagnòstic però no pel que fa al remei, o no completament. La decisió de l’ajuntament d’intentar obrir una funerària amb tanatori públic és vista com una mesura alternativa però no suficient: la Generalitat creu que amb això no n’hi hauria prou per generar una competència suficient que contribueixi a una oferta més gran i que morir-se no sigui tan car.\nBarcelona busca suport de l'oposició per crear la seva funerària pública\nL’Ajuntament de Barcelona va anunciar el novembre passat que tenia la intenció de crear una funerària municipal i que per a això construiria un tanatori públic. La previsió era, i segueix sent, que obri les portes en l’últim any de l’actual mandat, el 2019.\nEls motius eren els mateixos que esgrimeix la Generalitat: els enterraments a Barcelona són molt cars perquè el sector no té competència. Segons el consistori, el preu mitjà d’un enterrament a la ciutat és de 6.400 euros. Igual que l’Administració catalana, la local es proposa obtenir una reducció del preu d’un 30%.\nEls principals operadors a la ciutat, Mémora i Áltima, van posar el crit al cel: van negar que la mitjana sigui l’al·ludida (van assegurar que la mitjana és d’uns 3.500 euros) i van advertir que el projecte municipal pot provocar competència deslleial, pirateria i acomiadaments.\nPer emprendre la creació de la funerària, el consistori ha de vendre el 15% de Serveis Funeraris, antiga empresa pública que s’ha anat privatitzant de mica en mica. El 85% de la firma està en mans de Mémora. La venda reportaria entre 27 i 30 milions a les arques municipals i evitaria el conflicte d’interessos d’estar operant en una empresa privada i una altra de pública. Si no apareix comprador, Mémora està obligada a adquirir la participació.\nPer ara, el pla del govern de Colau és construir un nou tanatori, amb sis sales de vetlla, 1.500 metres quadrats i un pressupost previst de 3,5 milions. L’ajuntament sosté que el preu mitjà serà de 3.500 euros. Però falta el consens polític per aprovar la iniciativa en el ple municipal. Colau va haver de retirar el punt de l’ordre del dia en la sessió plenària del 28 d’abril passat. Tant CiU com ERC i el PP es disposaven a votar-hi en contra. Els republicans reclamen al govern municipal que, en lloc de vendre el 15% de Serveis Funeraris, compri un 36% més de participació i es converteixi així en soci majoritari de l’empresa, i considera que amb només sis sales de vetlla, el nou tanatori públic no podrà ampliar la competència per rebaixar el preu. El regidor de Presidència, Eloi Badia, va replicar a ERC que l’operació que proposa no resulta viable perquè Mémora no vol vendre aquest 85% i sosté que és molt més barat crear una empresa. El govern municipal va renunciar a tornar a intentar que el projecte fos aprovat en el ple del mes de maig i continua buscant el suport polític necessari, per a la qual cosa és probable que hagi de fer alguna concessió.\nTemes: Funeràries Generalitat


El Lluçanès reclama la mobilitat durant els caps de setmana - Regió7\nEl Lluçanès reclama la mobilitat durant els caps de setmana\nEl territori té 7.500 habitants repartits entre 13 municipis, i el confinament és «una ruïna» per a bars i restaurants\n29·11·20 | 00:08\nEl Lluçanès reclama la mobilitat els caps de setmana per garantir la supervivència del sector turístic. En total, hi viuen 7.500 habitants repartits entre 13 municipis, i això fa difícil mantenir el negoci amb el confinament municipal de cap de setmana.\nPer això, el territori demana que es permeti la mobilitat entre els pobles del Lluçanès i garantir així la supervivència del sector turístic. «Han fet cafè per a tots i la situació no és la mateixa a la ciutat que al món rural», lamenta el president del Consorci del Lluçanès, Marc Sucarrats.\n«El problema del coronavirus és a les aglomeracions de gent que aquí no tenim. Llavors, per què ens tracten igual? Si el problema fos del món rural, em pregunto si tancarien les ciutats». Així s´expressa el president del Consorci del Lluçanès, Marc Sucarrats, que lamenta que la normativa s´apliqui de la mateixa manera a les ciutats que als pobles petits.\nLes cases de turisme rural estan pràcticament tancades des del setembre per culpa del confinament municipal i, a les portes del desembre, un dels mesos més forts de l´any, la situació és «insostenible». Davant d´aquest panorama, el Consorci del Lluçanès ha fet arribar un manifest al Govern perquè revisi la situació i faci una excepció en aquest territori. Ara esperen resposta i confien que es replantegi la situació abans del pont de la Puríssima.


Les Falles reben 1,8 milions per a iniciar els pagaments de l'exercici 2022 - Levante-EMV\nLes Falles reben 1,8 milions per a iniciar els pagaments de l'exercici 2022\nUna junta de govern urgent aprova l'anunciada subvenció del 30 % al monument\nValència | 07·04·21 | 16:39\nLa subvenció permetrà anar complint els terminis amb els artistes fallers. | M.D.\nUna junta de govern convocada amb caràcter extraordinari i urgent ha aprovat la concessió i, per consegüent, l'ingrés en compte d'1,8 milions d'euros a un total de 323 comissions de falla de València. És la subvenció al monument promesa a aquestes per acollir-se al Pla especial de Falles 21-22. És a dir, comprometre's durant el passat exercici i el que ve a gastar almenys un 75 % del que van invertir per a 2020, per a les falles que encara estan per plantar i que es van contractar sense pensar que es produiria una pandèmia.\nÉs la subvenció «del 25 %» de tota la vida, però que ara està condicionada a fer aquest esforç econòmic i que, en aquest cas, puja del 25 al 30 %.\nEl regidor de Cultura Festiva, Carlos Galiana, va assegurar que «ja estem treballant» en l'altra gran injecció per a les comissions de falla: l'ajuda suplementària. El particular Pla Resistir de les comissions, que es va aprovar fa dos mesos en el ple municipal (mitjançant una moció alternativa a la presentada pel PP) però que, 70 dies després, encara no s'ha activat.\nAquesta segona tanda econòmica és bàsica perquè les comissions puguen hibernar sense gravar excessivament els seus fallers i, per consegüent, puguen evitar una deserció més o menys massiva de membres de les comissions que, al seu torn, poguera comprometre els pagaments als artistes fallers.\nLes 323 comissions són gran part de les que es planten a la ciutat. De fet, a penes són onze les que van ser rebutjades d'origen per demanar la subvenció sense haver-se acollit al Pla especial, que era requisit indispensable.\nGaliana va assegurar, sobre el 30 % aprovat ara, que «és importantíssim ajudar les comissions per a no perdre el teixit associatiu del qual depenen molts sectors econòmics de la ciutat, com la indumentària, els artistes fallers o la pirotècnia. Sense falleres i fallers no seríem patrimoni de la humanitat».\nEl Grup Municipal Ciutadans va ser el primer a interpretar aquesta aprovació, restant-li importància en definir-lo com un ingrés «amb el qual les comissions ja comptaven».


L'Espanyol perd contra el Figueres i continua sense guanyar a la pretemporada\nL'Espanyol continua sense conèixer la victòria en la pretemporada. Els blanc-i-blaus han encaixat una derrota per la mínima contra el Figueres en un partit amistós que ha servit per tancar l'stage de Peralada. L'únic gol del partit l'ha fet Iray en el minut 42 aprofitant una greu errada de Gorka en el refús. L'últim fitxatge espanyolista, Pablo Zabaleta, finalment no ha fet el debut amb el seu nou equip. Els jugadors blanc-i-blaus disposaran de dos dies de descans abans de viatjar cap a Anglaterra per continuar amb la pretemporada.\n31/07/2005 - 00.00 Actualitzat 03/08/2005 - 08.55\nL'Espanyol ha tancat l'stage de Peralada amb una derrota contra el Figueres i segueix sense conèixer la victòria en la pretemporada. L'últim fitxatge blanc-i-blau, l'argentí Pablo Zabaleta, encara haurà d'esperar per fer el seu debut després d'haver entrenat dos dies amb els seus nous companys. Tampoc han jugat Iván de la Peña, Jonathan Soriano i Kameni, que arrossegaven molèsties físiques.\nEls homes de Lotina han dominat durant la primera meitat encara que no han creat excessives ocasions de perill. Tamudo ha tingut l'oportunitat més clara per inaugurar el marcador en el minut 28 amb un xut de rosca que Gallego ha desviat a córner amb la punta dels dits. El Figueres no s'ha prodigat gaire en atac durant els primers 45 minuts però poc abans del descans, una greu errada de Gorka l'ha aprofitada Iray, un jugador cedit per l'Espanyol al conjunt empordanès per marcar a porta buida.\nEn la represa, Lotina ha introduït quatre canvis per donar minuts al màxim nombre de jugadors disponibles. L'Espanyol ha sortit decidit en busca de l'empat i Martín Posse, un dels jugadors descartats per Lotina, ha pogut fer l'1-1 amb una rematada creuada que un defensa ha desviat a córner. El jove davanter del filial Albert Yagüe també ha volgut aprofitar la seva oportunitat, però no ha estat gaire encertat i ha estat substituït per un altre dels descartats, Raúl Molina.\nEn el minut 67, l'Espanyol ha desaprofitat l'ocasió més clara per empatar. El cop de cap de Robusté s'ha estavellat al travesser després que el porter Toni Moreno hagi desviat la pilota. Tot i els intents dels espanyolistes, sobretot amb un incisiu Martín Posse, l'Espanyol no ha estat capaç de trobar el camí del gol.\nEls homes de Miguel Ángel Lotina tindran ara dos dies de descans abans de viatjar cap a Anglaterra per disputar dos partits amistosos.


Estils de vestir que amaguen el ventre: quin model escollir i com triar un vestit\nQuant de temps prefereixo: llarg, mig o curt?\nVestits de longitud mitjana\nQuins colors s'ajusten millor?\nUna mica sobre els teixits\nQuin color corregeix visualment la forma?\nValor del retall\nQuins accessoris cal recollir?\nConsells: amaga l'estómac i els costats\nVesteix - aquesta és la millor roba per a una noia, perquè només en ella es pot sentir realment atractiu i desitjable. Però, per desgràcia, moltes noies rebutgen aquest equip a causa de defectes de la figura. Un dels problemes més habituals és el ventre que sobresurt. L’aparença d’un "ventre" no sempre és culpa de la noia. Pot aparèixer no només a causa de la dieta i la negligència de l’esport, sinó també per part o malaltia. En un esforç per dissimular un ventre que sobresurt, les noies solen utilitzar dues maneres radicals: o porten peülles per ocultar-ne la figura, o es queden amb roba ajustada, amb l’esperança que els faci més prims.\nEn aquest article volem explicar-vos els estils existents de vestits de moda que amaguen el ventre. Aprendràs que, fins i tot amb una figura no ideal, pots pagar una roba bonica i elegant.\nEstireu visualment la figura, de manera que són genials per amagar la panxa.\nNo obstant això, aquesta propietat dels vestits a terra no és vàlida per a noies amb un creixement molt petit. El vestit llarg "Thumbelina" el fa encara més baix. Per tant, si tractes les noies en miniatura, és millor rebutjar-lo.\nEls vestits de longitud midi són idonis per a una gran varietat de tipus de cos. Aquesta és la millor opció per a aquells que desitgin disfressar un ventre que sobresurt.\nUna faldilla de longitud mitjana obre les cames de forma seductora alhora que amaga totes les zones problemàtiques del cos.\nAquesta és la zona més perillosa per a les noies tímides. La minifaldilla, especialment si cobreix els malucs, divideix horitzontalment la figura en el lloc on no es necessita. Trieu estils solts que no accentuen la vostra panxa. També és adequada una faldilla acampanada amb maluc estret.\nPer evitar errors, és millor abandonar completament els vestits ultracortes, determinant per si mateix la longitud màxima permesa per a un palmell sobre el genoll.\nEl color del vestit que necessiteu per triar el que més us convingui. És molt important recordar, tantes noies, que els colors foscos representen visualment una persona més prima, mzbegat al seu armari de colors brillants. Utilitzant una combinació de colors negre i gris, és clar, podeu corregir la figura, però vestida constantment amb colors foscos, és fàcil oblidar els altres avantatges de la vostra aparença.\nPell fresca, bonic to de ulls, color de cabell inusual - tot això es pot destacar amb l'ajut d'un vestit de coloració correcta. Per tant, els colors pastís brillants, rics o delicats han d'estar al vostre armari.\nEl vestit amb panells laterals, que contrasta en color, redueix visualment la figura; les noies amb una panxa han de mirar definitivament aquest estil. Si us agraden els vestits amb una impressió, trieu els patrons d’orientació vertical: aquest dibuix "tira" la figura.\nSi hi ha un ventre que sobresurt, cal evitar els teixits ajustats. Desfeu els vestits de punt gruixut o de guipur elàstic. Aquests materials no només faran èmfasi en tots els plecs existents, sinó que també afegiran de nous.Si us agraden els teixits de calat, trieu els models de vestits amb mànigues de guipur o una zona de decollet, però deixeu que les àrees problemàtiques es cobreixin amb un material més dens.\nA més, cal tenir cura de teixits brillants, ja que la superfície brillant sembla més del que realment és. Per tant, també s'han de deixar els vestits de seda i setí. Per tant, la seva elecció és gruixuda, teles mate com cotó, lli, vellut, crep-chiffon, batis, etc.\nNo només la longitud del vestit, sinó també el seu color pot ajustar visualment la forma. Tota la paleta de colors es divideix en dues parts: una inclou tons càlids i l'altra freda. Al mateix temps, un color de l'espectre pot tenir tons càlids i freds. Les tonalitats fredes tendeixen a fer que la distància a l'objecte sigui més visualment i els tons càlids, al contrari, la redueixen. Per tant, per crear la il·lusió de reduir el volum, heu de triar la roba en un rang fred.\nAprendre a distingir entre tons freds i càlids és molt fàcil. El color més càlid de la paleta de colors és el taronja i el més fred és de color porpra. Ara mireu amb atenció el ventilador de color: la part més propera a la taronja és càlida i la que és més propera a la violeta és freda.\nLa funció inicial d'acabar el teixit és decorativa. Però si necessiteu ocultar la presència de l'abdomen, es donarà més importància a l'acabat, ja que canvia l'atenció de la figura a la roba. Hi ha molts tipus de decoració de vestits: drapejats, insercions de puntes, brodats, aplicacions i franges: encara els podeu enumerar durant molt de temps. Per acabar de jugar a la mà, eviteu línies horitzontals i patrons petits. Costures decoratives verticals o brodats, que cobreixen, caient de dalt a baix: aquests són els mètodes més efectius de correcció visual de la figura.\nAccessoris: aquest és un altre assistent fidel en la lluita contra el ventre que sobresurt. Igual que l’acabat, s’han dissenyat per desviar l’atenció. Hi ha diverses opcions per utilitzar accessoris per emmascarar aquest defecte:\nCoses que creen línies verticals, com ara mocadors llargs o cadenes.\nLes coses brillants que generen accents en els llocs adequats, per exemple, grans fermalls o flors artificials (simplement no els enganxeu a la cintura - és millor triar una zona de desaprofitament).\nUtilitzeu diverses corretges. Les corretges àmplies, els corsets s’han de col·locar directament a la cintura i prims, una mica més alts i usats amb vestits espaiosos amb tall lliure.\nRoba interior correcta - Això és el que han de portar les senyores amb problemes de cintura, si no tots els dies, almenys en els casos en què necessiteu tenir el millor possible. La roba de cintura és de diferents tipus: separen la part superior i inferior, o un model sòlid, semblant a un vestit.\nDesenvolupa una postura correcta: tan aviat com comencem a caure, els músculs abdominals es relaxen immediatament i l’estómac "cau". Intenteu recolzar-vos en la columna vertebral quan camineu: llavors l'estómac es torna automàticament i es veurà més prim.\nCanvieu l'atenció sobre els avantatges de la vostra figura, i les seves deficiències es faran menys visibles. Què t'agrada més de tu mateix? Potser es tracta d’un cofre magnífic, i potser d’una bella esquena o unes cames esveltes. El que us enorgulleix és necessari destacar amb l’estil de vestir correctament escollit.\nTinc una panxa que sobresurt.Normalment trio els vestits de cintura alta.


Unió Nacional Bru - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUnió Nacional Bru\nLa Unió Nacional Bru (Bru National Union, BNU) és un partit polític de l'Índia que representa a l'ètnia dels bru o reang.\nFou fundat el 1994 pel líder bru Sawibunga. La BNU va demanar un consell autònom de districte dins Mizoram i va rebre el suport d'un altra organització dels reang, el Partit de la Convenció Democràtica Reang (Reang Democratic Convention Party, RDCP), però la proposta fou rebutjada i la Mizo Zirlai Pawl (MZP) i la Young Mizo Association (YMA) es declaraven totalment en contra.\nEl 1996 van esclatar violents incidents entre reang i mizo, aquest darrers enquadrats pel Mizo Zirlai Pawl (MZP) i l'Associació de la Joventut Mizo (Young Mizo Association, YMA). Uns trenta mil reang van fugir a Tripura i es van formar organitzacions armades.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Unió_Nacional_Bru&oldid=24784992»


Autoritzat un transvasament del Tajo al Segura de 14 hectòmetres cúbics a l'agost - À Punt\nAutoritzat un transvasament del Tajo al Segura de 14 hectòmetres cúbics a l'agost\nLa comissió central d'explotació ha considerat en la decisió la situació hidrològica excepcional (nivell 3) dels embassaments de capçalera i les reserves en les conques receptores\nEl transvasament Tajo-Segura, en una imatge d’arxiu / À Punt NTC\n05 d'agost 2021 - 14:53\nLa comissió central d'explotació de l'Aqüeducte Tajo-Segura ha autoritzat el transvasament de 14 hectòmetres cúbics (hm³) des dels embassaments de la capçalera, Entrepeñas i Buendía, per al mes d'agost. D'eixa quantitat, 7,5 es destinaran a proveïments urbans i els 6,5 restants seran per a regadiu, segons explica en un comunicat el Ministeri per a la Transició Ecològica i Repte Demogràfic (Miteco).\nLa decisió s'ha adoptat aquest dijous en la reunió telemàtica de la comissió, que ha valorat la situació del mes d'agost tenint en compte les noves normes d'explotació del transvasament, que va aprovar el govern espanyol el passat 27 de juliol a través d'un reial decret, així com les noves tarifes.\nIgualment s'ha considerat la situació hidrològica excepcional del sistema de la capçalera del riu Tajo i les reserves de volums d'aigua transvasada disponibles en la conca del Segura. Un excedent que ha xifrat en 125,9 hm³ per a proveïments i regadius i 33,3 hm³ més corresponents a volum autoritzat no transvasat.\nL'organisme regulador del Tajo-Segura ha constatat que, en data 1 d'agost de 2021, la situació del sistema es correspon amb el nivell 3, referida a situacions hidrològiques excepcionals. Això permetria autoritzar un transvasament de manera discrecional però motivada de fins a 20 hectòmetres cúbics.\nHa assenyalat, a més, que els canvis efectuats en la reforma del govern espanyol no afecten la situació corresponent a aquest nivell i ha pres nota de la previsió per als propers sis mesos, que indica que el sistema es mantindrà en situació hidrològica excepcional.\nRetallada polèmica en el transvasament\nEl passat 27 de juliol el govern espanyol va acordar canviar les regles d'explotació del Tajo-Segura, el que implica reduir de 38 a 27 hectòmetres cúbics mensuals la quantitat d'aigua transvasada quan hi ha una situació de normalitat hídrica (nivell 2). Una modificació que l'executiu estatal justifica per a "garantir l'estabilitat del sistema" i que té el rebuig en bloc dels regants de tot el Llevant i els governs autonòmics valencià, murcià i andalús.


El compte general o el conte de Hänsel i Gretel | Compromís amb Girona\nmaig 13, 2014 | Ciutat, Drets Socials, Portada, Pressupostos | 0 comments\nSegurament molts de vosaltres haureu fet o haureu demanat un pressupost al llarg de la vostra vida.\nDemanar un pressupost vol dir valorar el preu d’un servei o producte abans de comprar-lo o consumir-lo.\nAixò és el que fan els Ajuntaments cada any. Fan un pressupost del que ingressaran i es gastaran durant un any. En el cas de l’ajuntament de Girona això puja la quantitat de uns 100 mil.lions d’euros i escaig.\nAl final de l’any , l’Ajuntament està obligat per llei a explicar en què s’ha gastat aquest pressupost, si realment s’ho ha gastat i si el pressupost aprovat correspon a la despesa REAL.\nD’això s’en diu el “Compte General”. I resulta que els ciutadans podem consultar-ho, contrastar-ho i fer alegacions.\nPerque el que una bona colla de funcionaris qualificats ha trigat 4 messos a redactar, els ciutadans ho hem d’ESTUDIAR, ANALITZAR I RECLAMAR , en quinze dies.\nI resulta que aquest plaç , tic tac , ja ha començat. En silenci , tic tac. Perquè ningú vol que els ciutadans poguem verificar en que es gasten els nostres diners. Que no són de l’Ajuntament, si no que són nostres.\nTeus i meus , de nosaltres i vosaltres. Diners pel bé comú.\nAhir vam tenir ple municipal i ningú va dir que el rellotge , tic tac , ja era en marxa.\nNingú va animar a la gent a participar de la liquidació del pressupost.\nNingú ens va convidar a la transparència.\nAquí teniu el text de l’edicte\nEsperem que en properes ocasions , els nostres càrrecs electes ens donin l’oportunitat de contribuir a la transparència, la participació i l’esperit democràtic que tots els ciutadans de la ciutat de Girona ens mereixem.\nI afanyeu-vos, que el rellotge està en marxa i fa tic tac, tic tac.


Una societat amb participació andorrana opta a l'explotació de l'estació d'esquí de Manzaneda - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUna societat amb participació andorrana opta a l'explotació de l'estació d'esquí de Manzaneda\nEl Taller d'Enginyeria Ursúa SL amb dos accionistes del Principat aspira amb una altre empresa a la concessió que es decidirà el mes d'octubre\n09/08/2020 (12:34 CET)\nRemuntador de Manzaneda obert a l'estiu pels practicants de bike trial. Estación de Manzaneda\nEl Taller d'Enginyeria Ursúa SL, amb seu a Lleida i amb dos accionistes d'Andorra opta a la concessió per explotar l'estació de muntanya de Manzaneda a Ourense. L'altre empresa és Stem Internacional, ubicada a Tolosa i dirigida per un antic col·laborador de Saetde i de Pas Grau Internacional (PGI). La concessió es farà el mes d'octubre.\nUrsúa té una relació molt estreta amb l'andorrana Serveis i Enginyeria de Muntanya (Semsa) per bé que es tracta d'empreses independents. La gestió d'Ursúa és facilitar els tràmits administratius i legals dels clients de Semsa als seus clients del mercat internacional. Creada el 1988 és una empresa d’enginyeria i consultoria, que dedica la seva activitat principal a l’assessorament, la planificació, la programació, el desenvolupament i la gestió integral de projectes de transport i esportius de muntanya.\nUrsúa és candidata a gestionar l'estació de Manzaneda i s'ha presentat a un concurs que encara no té resolució a causa de la pandèmia de la Covid-19. L'anunci de licitació preveu un pressupost inicial de 580.800 euros, així com un termini de tres anys, que pot ser prorrogat per dos més.\nManzaneda és l'estació d'esquí més occidental d'Europa i va ser una de les primeres d'Espanya en apostar per la desestacionalització i oferir un ampli ventall d'activitats per a gaudir de la muntanya durant tot l'any. Disposa de 16 pistes homologades d'esquí d'alpí i d'esquí de fons. Compta també amb allotjament, pavelló poliesportiu i piscina.