El Lluçanès és una comarca natural que forma part la Depressió Central, en contacte amb el Prepirineu. És un altiplà que, per la banda d'Osona, està clarament delimitat per cingleres, mentre que el límit amb Berguedà el marca la riera de Merlès. El seus paisatges estan marcats per l’activitat agrícola i ramadera, sent un territori rural en mosaic, amb zones àmplies de conreu, extensions considerables de boscos, pastures, masos i pobles petits i compactes (amb un ric patrimoni històric i cultural).\nTot i tenir-ho molt a prop, o potser per això, sempre tinc la sensació que hi he fet moltes menys excursions de les que es mereixien (a veure si mica en mica...).\nPRATS (PR-C 44 NORD)\nPrats de Lluçanès (28/12/2013)\n12.5 km (circular)\n10.0 Km (circular)\nSant Bartomeu del Grau (22/11/2016)\nSant Boi de Lluçanès (15/01/2017)\n9.3 Km (circular)\n9.1 Km (circular)\n7.2 Km (anar i tornar)\nITINERARI NYEROS I CADELLS\nDesnivell: ± 50 m\nPERAFITA - SANT MARTÍ D'ALBARS\nPerafita - Sant Martí (20/12/2020)\n5.3 Km (circular)\nDesnivell: ± 105 m\nPrats de Lluçanès (23/01/2022)\nDurada: 2 h 15'\nBonica passejada a l’entorn de Prats de Lluçanès, tot descobrint els seu paisatge i algunes curiositats de la seva història.\nDesprés de l’operació, encara de baixa, només fent alguna visita turística al Museu Episcopal de Vic o als pobles de l’Alta Segarra, i fent passejades curtes al voltant de casa cada dia, les mateixes de quan estàvem confinats... per fi, una “de veritat”. Bé, per començar, una de ben planera i ben a prop de casa, que es tracta d’anar mica en mica.\nSortim del centre de Prats, així de passada recorrem els seus carrers, tot passant per la seva església. No tenen gaire res, però la Clara no hi ha estat mai i així ho coneix una mica. De passada farem, també, el Lluçanès amb sol, que sembla que només ens ho guardem pels dies que fa menys bo.\nAl cap de poc, però, sortim del poble. A partir d’aquí ens acompanyen camps, ara amb aspecte hivernal, tot just rebrotant en espera de la primavera. De seguida arribem a Sant Pere del Grau, davant la masia que li dona nom. D’origen romànic, va ser restaurada i modificada al segle XX.\nPoc més endavant, després de desviar-nos uns poc metres, la primera curiositat de caminada: la Cadira d’en Galceran. La primera guerra carlina a Catalunya va començar aquí, quan el pradenc Joan Galceran va fer el primer crit a favor de Carles V. Des de la Cadira d'en Galceran, una roca amb aquesta forma (i amb símbol, possiblement fàl·lic, que ens passa per alt tot i ser ben visible), es diu que el general carlí dominava la batalla que tenia lloc davant seu.\nUna mica més endavant deixem les pistes i, tot caminant per un corriol entre pins i roures, arribem a la segona curiositat del dia: el Roc Foradat o de la Bruixa Napa. La llegenda diu que és aquí on aquesta bruixa preparava els seus beuratges. La realitat, però, és que es deia Maria Pujol i vivia a Can Nap. Va ser la darrera persona executada a Catalunya com a bruixa (l'any 1767), acusada, amb fonament o sense, de matar una nena de quatre anys i menjar-se-la. Pel camí, en algunes clarianes, tenim bones vistes de les muntanyes del Berguedà.\nSeguim el camí fins arribar a Sant Sebastià. Just abans d’arribar-hi, però, hi ha un monòlit en memòria dels soldats del XI i XVIII Cos de l’Exèrcit de la República que van morir aquí, durant la sagnant batalla que hi va tenir lloc, o posteriorment ajusticiats. Sense pietat ni justícia els vencedors no van permetre enterrar-los al cementiri i van obligar als veïns del poble a fer-ho en foses comunes.\nSant Sebastià és una ermita d’origen romànic, adossada a un mas, que va ser reconstruïda al segle XIX. Des d’aquí, i ja tot baixant cap a Prats, tenim bones vistes del poble i, ja més llunyanes, de les muntanyes del Ripollès, el Montseny, Montserrat o el Montcau.\nAcabo la caminada amb bones sensacions, bé. Amb ganes de tornar aviat a fer cims i caminades més llargues... encara que falti una miqueta. Mica en mica.\nKilòmetres: 6.6 (circular)\nDurada: 2 h 15' (amb parades).\nCircular: Sí. Inici a Prats de Lluçanès (a la plaça de l'Església).\nSenyalitzada amb algun pal indicador i marques verdes i blanques (SL). Tot i que es segueixen força bé caldria millorar-les en algun punt. La ressenya de sota és orientativa i és recomanable acompanyar-la de mapa i/o TRACK Wikiloc.\nDeixem l’església a la nostra esquerra, pujant pel carrer major. Just passada girem a l’esquerra pel carrer de les Escoles. A la plaça Onze de Setembre girem a la dreta pel carrer Sant Pere. Seguim aquest carrer fins al final i continuem recte per la pista.\nPassada la Roca de Sant Pau, abans d’arribar a la carretera, girem a l’esquerra per un altre pista. Més endavant, just passada l’ermita de Sant Pere del Grau girem a la dreta (pel camí que passa just pel costat de la granja). A la següent cruïlla girem a l’esquerra.\nAl cap de poc arribarem a la Cadira d’en Galceram (ens haurem de desviar uns metres per anar-hi). Un cop vista seguim per la pista. A la posterior cruïlla, pal indicador, prenem el camí de la dreta, que es convertirà en un corriol. Anem seguint sempre les marques del S.L.\nArribarem a una altre pista que seguirem a l’esquerra. Descartem pistes a dreta i esquerra i anem en direcció Sant Sebastià (ermita que ens quedarà a la vista). Passada l’ermita seguim per la vista en direcció a Prats, que també ens quedarà a la vista.\nPasseig agradable al voltant d’Olost, tot passant per dues grans masies (la Rovira i la Riera), per descobrir indrets antigament freqüentats per bandolers.\nNomés tenim temps de fer una matinal curteta. Com que des de fa temps tenim pendent anar al Lluçanès un dia que faci sol (per una raó a una altra les anteriors sempre hi hem anat en dies grisos), ens decidim per l’itinerari de les Emboscades d’Olost.\nSortim de l’Espai Perot Rocaguinarda (que esperem visitar un dia o altre). De fet el nom de la ruta ve d’aquí, ja que està pensada per imaginar les emboscades que protagonitzaven les quadrilles de bandolers al Lluçanès.\nÉs un passeig agradable pel paisatge en mosaic típic de la zona, que combina camps de conreu de cereals i colza, amb taques de rouredes o pinedes secundàries de pi roig. El més destacable de la ruta són les dues grans i boniques masies que ens trobarem pel camí: la Rovira i la Riera.\nEn general ben senyalitzada, al tram que convindria més segurament hi faltaria algun pal, el que fa que fem una mica de volta de més (uns pocs metres). Tot i això, de seguida trobem la font de Malany que, com diu la Clara, és un “timo”. Només en queda la placa de pedra amb el seu nom gravat allà on devia ser. El seu principal interès és que era, diuen, un lloc freqüentat pels bandolers. A sobre, està en una pollancreda que ha estat talada recentment.\nPrimavera, en agrada anar escoltant pel camí el cant de puputs i cucuts (entre altres).\nDesnivell: ± 105 m.\nCircular: Si. Inici a Olost (davant l'església o al Centre Rocaguinarda).\nBona part senyalitzada, falten pals en algun punt on caldrien. És recomanable, llavors, portar una bona ressenya, mapa i/o TRACK Wikiloc.\nTot el recorregut està, en general, força ben indicat amb pals indicadors. Només cal prestar atenció passat el Molí de la Riera, primer quan després de passar per un prat (o camp), acabar girant a l’esquerra per trobar una pista (que seguirem cap a la dreta) i, poc més endavant, quan la pista s’enfila cap a un cap (darrera una fàbrica) no acabar d’arribar a dalt i desciar-nos abans per un sender a la dreta.\nCaminada que ens permetrà conèixer els petits i bonics nuclis de Perafita i Sant Martí d’Albars, tot passant pel típic paisatge en mosaic del Lluçanès, els seus masos i molins i el bell pont romànic de Sant Martí.\nSortim de Perafita tot fent una volta per aquest petit i bonic poble, i passant per la seva església, Sant Pere, refeta al segle XVIII amb estil barroc.\nEstà núvol, tot i que no amenaça pluja (i no plourà), fa molt fred, ens mourem entre 0º i 1º tota la caminada. Caminem pel paisatge més típic del Lluçanès, un mosaic de boscos (avui rouredes) i camps de cultiu, en general de cereals. De tant en tant també veiem algun bonic mas.\nTravessem la riera Gavarresa a l’alçada de l’imponent Molinot de Dalt, del segle XVII. Poc més endavant, davant del Molinot de Baix, deixem enrere una xemeneia que sembla al mig de no res. És el Vapor o xemeneia del Molinot Xic, del segle XIX (veiem les seves ruïnes una mica més avall). Es tracta d'una ampliació que va fer el molí a finals del segle XIX per a poder moldre amb la força del vapor. En aquest tram el camí es desdibuixa una mica, però gràcies al track l’anem fent sense problemes.\nJust abans d’arribar a Sant Martí passem pel costat de la gran Torre del Baró, construïda probablement entre finals del segle XIX i principis del segle XX, un edifici de reminiscències modernistes que havia d’estar format per quatre torres als seus extrems i un edifici central amb pati interior, del que només se'n va construir una petita part. Molt a prop hi ha l'església de Sant Martí d'Albars, barroca, del segle XVIII, amb la rectoria adossada i alguns masos que formen un llogarret.\nContinuem el camí i passem pel Pont medieval, o romànic, de Sant Martí. És un bell i robust pont d’uns vint-i-cinc metres de llarg. Era el pas de la Gavarresa en l’antic camí entre Sant Martí d’Albars i Perafita (també antic camí ral a Vic o Camí de la Cendra, ja que per aquí es transportava la cendra de les carboneres locals a les adoberies de Vic).\nPugem de manera suau, tal i com hem baixat, ara entre ramats de vaques. L’últim kilòmetre el fem pel costat de la carretera, no ens fa gaire gràcia, però almenys no està gaire transitada. Arribant acabem de fer la volta per Perafita, gaudint de bones vistes al Lluçanès i les muntanyes que l’envolten. Pugem al cotxe i aprofitem per dinar, al menys, més calentets que a fora on no ens hem vist en cor de fer-ho.\nDesnivell: ± 220 m.\nCircular: no. Inici a la Plaça Major de Perafita (també es pot començar a Sant Martí d'Albars).\nNo senyalitzada. En algun tram es passa per camins que no apareixen al mapa de l’ICGC o estan poc definits. Almenys per fer-la com la vam fer nosaltres, doncs, cal TRACK Wikiloc.\nItinerari Nyerros i Cadells d'Olost\nEl Lluçanès és terra de bruixes i bandolers. En aquesta ruta passarem per indrets que ens faran reviure les llegendes que parlen de les seves lluites constants entre Nyerros i Cadells.\nConfinats comarcalment decidim fer una excursió pel Lluçanès, ja que així sembla que canviem una mica més de paisatge. Ens decantem per Olost. En preveiem fer una altra, però un cop al poble, com que la Clara no està del tot bé i el temps no acompanya gaire, deixem la més llarga per un altre dia (on, de passada, si podem visitarem l’espai Rocaguinarda), per fer-ne una de més curta (i anar a dinar a casa d’hora i tranquil·lament).\nDels tres itineraris possibles al voltant del poble, farem el dels Nyerros i Cadells, tot passant per indrets on, segons les llegendes, es van enfrontar aquest dos bàndols. Nyerros i Cadells eren els dos bàndols en què estava dividida la noblesa catalana de finals del segle XIII fins a mitjans del segle XVII, mantenint lluites constants que van tenir la màxima virulència en el primer terç del segle XVII. Rocaguinarda, el mític bandoler, va viure en aquesta època, era Nyerro i era nascut a la veïna població d’Oristà.\nComencem fent una volta pel poble, on destaca especialment l’actual església de Santa Maria, neoclàssica, de finals del segle XVIII. Té un aspecte únic i particular, gràcies als seus dos campanars idèntics (de torre octogonal i coronats amb balustrada). Segons la llegenda, una família propietària d’Olost, després d’anys sense poder tenir descendència, va prometre que pagaria un campanar si la Mare de Déu de l’Assumpta els ajudava a tenir un fill... i van tenir bessons.\nSortim del poble passant pel Raval d’Olost, amb algunes cases antigues ben conservades, per arribar, al cap de poc, al castell d’Olost. Xoca trobar-lo en una fondalada, en una situació ben poc estratègica. Originari del segle XI va començar sent una torre de vigilància, per acabar convertint-se en un castell al qual si li van afegir diferents dependències. Mai, però, va ser una fortalesa de defensa, sinó més aviat una residència senyorial. Actualment de l'edifici antic només se'n conserva la torre i la capella gòtica i, segurament, el seu aspecte imponent.\nEl camí continua al costat del bosc de ribera a tocar del Torrent d’Olost, passa pel Pla de l’Estany i fa una volta per camins de carro fins al Pla de la Senyora, ja una altra vegada en direcció al nucli poble. El paisatge predominant és agrícola, amb camps de cereals, ara amb el seu aspecte hivernal. Pel camí gaudim, també, de bones vistes al Lluçanès, si bé avui no fa el millor dia per apreciar-les com cal (està ennuvolat).\nCircular: no. Inici a la Plaça de l'Església (o a l'Espai Rocaguinarda).\nSenyalitzada amb pals indicadors i marques especifiques de la ruta (només cal seguir-les). Tot i això, com en qualsevol caminada, sempre és recomanable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nBen senyalitzada, pràcticament l’únic punt on haurem d’estar més al cas és abans d’arribar a mas d’Olorins, al costat de la riera d’Olost, on és deixa la pista principal per girar a la dreta per una altra pista.\nPasseig agradable al costat de la bonica riera de Merlès, tot visitant alguns dels seus gorgs i salts d’aigua. Massificada pels banyistes actualment a causa de la COVID s’ha prohibit el bany (i tant de bo després també).\nGANES DE TROBAR-NOS\nPrimera caminada de grup post-confinament. Planera i fàcil hi ha ganes de trobar-se i sortir. Serem una vintena, inclosos alguns que han vingut a última hora sense avisar. Just al límit de les restriccions.\nTot i la recent prohibició de banyar-s’hi hi ha força gent. La majoria amb la intenció de saltar-se-la, tot i la informació que donen a l’entrada i els controls que hi fan els rurals, amb passada d’helicòpter inclosa. Nosaltres també ens quedarem amb les ganes, però venim a caminar i gaudir de gorgues i salts sense “domingueros” també serà un plaer.\nAnem per la pista que passa al costat de la riera, que porta força aigua encara. Ens anem desviant als diferents camins que semblen que van al riu, per anar descobrint diferents gorgs i petits salts d’aigua mentre ens anem posant al dia després de tant de temps sense veure’ns (a vegades fins i tot sembla que hi ha més ganes de xerrar que de contemplar el riu).\nArribem a l’entrada del càmping, on hi el tram més bonic, per girar per on hem vingut. La veritat és que la riera és bonica (i val la pena), però no tan espectacular com poden ser altres (o aquesta mateixa, força més amunt).\nPer allargar una mica la caminada ens arribem a Sant Climent de la Riba, una modesta ermita d’origen romànic, tot i que modificada posteriorment. Val la pena, també, per les vistes a la zona. Ho aprofitem per dinar.\nPer acabar de gaudir de la companyia i el bon dia que fa, fem el got al pont de Sant Cristòfol, amb totes les precaucions possibles. Abans de marxar, res de petons ni abraçades... però almenys ens hem pogut trobar.\nCircular: no. Inici al Pont de les Heures.\nNo senyalitzada, però d'orientació molt fàcil. Sempre és aconsellable, però, portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nDel pont de les Heures només cal seguir la pista forestal que va al costat del riu, desviant-nos als diferents corriols que van portant a gorgues i salts d'aigua. Un cop arribem al càmping reculem pel mateix camí.\nPer anar a Sant Andreu de la Riba, de tornada, només cal girar a l'esquerra per la pista que hi ha abans del pont. En la següent cruïlla, girar a l'esquerra, amunt pel mig d'un camps, i anar seguint aquesta pista.\nLa riera està freqüentada per banyistes, tot i que s'ha prohibit el bany per la COVID... i tant de bo continuï, o almenys es reguli, ja que estava molt massificada.\nBella i complerta caminada pels suaus relleus del Lluçanès. Pel camí gaudirem del romànic de Santa Maria i Sant Vicenç, el pantà de Garet i grans vistes des del castell de Lluçà.\nLa primera idea era fer raquetes de neu, però passem al pla B. De la llista de caminades pendents, és l’última que hi hem afegit (bé, almenys és a la llista, que el més normal és mirar la llista i acabar-ne fent una altra).\nComencem al Monestir de Santa Maria de Lluçà i aprofitem per visitar-lo. Aquest és un dels edificis històrics més notables del Lluçanès, romànic tot i que amb modificacions posteriors, destaca el seu claustre. La seva visita val la pena.\nDe seguida comencem a caminar per un paisatge en mosaic que combina camps i masies amb rouredes, que avui fan olor a bolets i tardor.\nDe seguida passem per una alzina monumental i ens desviem cap a la Balma de la Font dels Bous. La balma és relativament gran, però el que la fa especial és la seva font, que en realitat és un degotall que ha acabat tocant a terra. Unes teules en recullen l’aigua que va caient.\nDeixem un parell de grans masies i continuem per pistes forestals, avui fixant-nos en les petjades que trobem marcades al terra. En agrada trobar-ne de teixó, i també de senglar, llàstima que no portem el guix per fer-ne motlles.\nDesprés de fer una bona volta passem per la bonica masia del Castell, deixem la pista i ens enfilem fins al castell de Lluçà. Abans passem per Sant Vicenç, la seva església romànica, del segle XI, és una de les poques que es conserva a Catalunya de planta circular.\nUn cop vista ens acabem d’enfilar a les restes del castell de Lluçà que, d’origen medieval, dóna nom a la comarca. Avui no fa un gran dia i més aviat està tapat, tot i això les vistes valen molt la pena i en un dia clar han de ser impressionants.\nBaixem i per allargar una mica la caminada fem la volta pel pantà i el torrent de Garet, d’interès natural , especialment per als amfibis (i també per als ocells aquàtics). Per l’hora, i el dia, el pantà fa uns reflexes encisadors.\nUn cop vist en poca estona arribem al cotxe, i cap a casa.\nCircular: sí. Inici al Monestir de Santa Maria de Lluçà.\nNo senyalitzada, cal ressenya i/o mapa (es fa per pistes forestals) i/o TRACK Wikiloc, tot i que una bona part coincideix amb un GR i una altra amb la Ruta del pantà de Garet, senyalitzada amb pals indicadors (no és d'orientació dificil).\nNota: es pot fer una ruta més curta pujant directament des del Monestir (que es pot complementar amb la ruta al Pantà de Garet).\nCaminada curta però bonica fins a Santa Llúcia, bonica ermita i gran mirador d’Osona, el Lluçanès, el Berguedà i més enllà (molt recomanable i fàcil d’allargar anant fins a Sant Martí Xic.\nAvui toca una d’aquelles matinals que faig ara, tot sovint, prop de casa, per ser-hi a dinar. No fa un gran dia, però confio que la boira s’acabi aixecant del tot i surti el sol.\nComenço a caminar a les deu al collet de Sant Martí, tot seguint les marques del GR que m’acompanyaran tot el camí.\nDe seguida passo per la bonica Font de Can Quelet, entre pinedes secundàries de pi roig (per sort no som a la tardor i no em puc posar a buscar bolets).\nEn poca estona més arribo al principal objectiu del dia: Santa Llúcia de Sobremunt, una bonica ermita romànica, tot i que amb força modificacions posteriors. La boira alta, però, no ha marxat i les vistes, que s’endevinen fantàstiques, en prou feines es deixen veure.\nContinuo amb la idea d’arribar a sant Martí Xic, seguint el GR (i tal i com poso al track). Com sempre, però, ara per una cosa, ara per una altra (com per exemple els fòssils de les roques passada l’ermita) em quedo ben lluny del meu segon objectiu. Decideixo recular i fer la caminada entre ermites un altra dia (que faci més bo), que segur que val molt la pena.\nAixí doncs, a dinar a casa.\nCircular: no. Inici al collet de Sant Martí (venint de Sant Hipòlit a la dreta, uns metres abans del trencant a Sobremunt).\nSenyalitzada amb les marques vermelles i blanques del GR-3 (només cal seguir-les). Tot i això, com en tota caminada, sempre és aconsellable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nNota: si la volem allargar una mica (fent uns 11 Km en total i sense molt desnivell) una molt bona alternativa és seguir el GR fins a Sant Martí Xic, un altre dels grans miradors de la Plana.\nEls Munts és una de les muntanyes més emblemàtiques del Lluçanès. Des d’aquest 100cims les vistes són magnífiques. A més, tot pujant, passarem pel Roure de la Senyora, un arbre monumental espectacular.\nROURE CENTENARI I VISTES\nAvui serem 18 (inclosos dos que s’han apuntat a última hora, per sorpresa). Tot i això no tenim gaires problemes de “logística” i només comencem un quart més tard del previst (que tampoc passa gaire res, ja que en toca una de curta i planera).\nLa primera parada, després de fer una miqueta més de volta del compte, és al Roure de la Senyora. És un dels roures amb la capçada més gran de Catalunya (33 metres). Roure martinenc, monumental, té una alçada de 21 metres, i es creu que la seva edat podria ser d’uns 500 anys. El nom li vindria de la senyora Lotgarda de Perdals , que s’estimava molt aquest arbre i hi passava llargues estones a la seva ombra llegint o fent ganxet.\nTot seguint continuem pujant, suaument, per pistes i entre boscos, encara una mica enfarinats d’ahir (a les obagues). Cau alguna volva de neu, però prové del torb que bufa al Pirineu (fa sol i un bon dia, fred, però suportable).\nAnem a bon ritme, sense entretenir-nos massa. De seguida arribem als Munts, un 100cims amb unes vistes espectaculars: al Lluçanès, el Berguedà, Osona i el Ripollès (i això que avui els Pirineus estan tapats per les nevades). Un cop hem gaudit de les vistes visitem el santuari dels Munts, església construïda en diferents èpoques, que guarda la patrona del Lluçanès (una talla romànica). Ho aprofitem per refer-nos del fred al bar-restaurant del costat.\nLa baixada la fem per una altra banda, una mica més llarga, però també entre boscos i algun camp. Com que anem d’hora improvisem una mica però no ens surt bé, només aconseguim fer una mica més volta (no surt al track).\nEn aquest tipus de caminades no saps mai com anirà, a vegades s’allarguen molt incomprensiblement, d’altres passa el contrari... avui hem anat molt ràpid i dinem, al sol, sota el Roure de la Senyora. Tot seguit, cafè i sobretaula a Sant Boi i cap a casa. Satisfets, curta però ha valgut la pena.\nVeure, també, caminada des de Sora.\nParticipants: la Rosa, l'Enric, en Pep, la Maite (x2), l'Àngels (x2), en Ramon, en Josep, la Mari, en Joan, en Quim, la Laura, la Marta, la Gemma, l'Estel, la Clara i jo.\nParcialment senyalitzada. D’orientació fàcil, però, sempre és recomanable portar un mapa (pot ser senzill) i/o TRACK Wikiloc, ja que en alguna cruïlla ens podem despistar.\nSortint de Sant Boi hem d'anar en direcció al Vilar (un gran mas que es veu de seguida) i el Roure de la Senyora. A partir d'aquí només cal seguir les marques blanques i vermelles del GR-3. Si no ens volem complicar podem tornar pel mateix camí.\nL'alternativa per fer-la circular, però, és fàcil. Dels Munts reculem per on hem vingut i un cop deixem l'asfalt, a la primera bifurcació de pistes cal anar per la de l'esquerra. A partir d'aquí només cal seguir sempre per la pista principal.\nSender de Sant Bartomeu (PR-223 Sud)\nA cavall de la Plana de Vic i el Lluçanès, el sender baixa en paral·lel a la riera de Sant Bartomeu, per tornar-se a enfilar al costat de la riera de Llobateres. Per un camí agradable, arribarem a la principal atractiu d’aquesta caminada: les Baumes i els Salts del Molí.\nFANG, BOLETS I UN CABIROL.\nSurto de Sant Bartomeu a quarts d’onze, en principi només són dotze kilòmetres hi hauria de ser a dinar a casa.\nEl Sender baixa en paral·lel a la riera de Sant Bartomeu, tot passant pel mas la Vall. Pel camí, algunes roques carregades de fòssils (que no tornaré a trobar més endavant). També quatre llengües bovines i tres fredelucs, que no puc deixar de collir.\nPoc després el camí es torna a enfilar una mica, per passar per la Solana, un mas enrunat, i tornar a baixar mica en mica, tot passant encimbellada per alguns terrers de margues grises, típics de la Plana.\nA l’alçada del pantà deixem la riera de Sant Bartomeu i comencem a seguir la Riera de Llobateres. El camí s’enfila i torna a baixar per passar just al costat de la riera un parell de vegades. El sender és molt agradable... però avui, com bona part de la resta de camins, està molt enfangat i és de mal fer (fins al punt que al final m’arriba a fastiguejar i tot). Aquí, a més dels que ja havia trobat, trobo un bon grapat de rossinyoles de pi (o camagrocs). N’omplo una bosa, tot una sorpresa inesperada (a aquestes alçades de desembre ja no esperava trobar-ne cap). Entre una cosa i una altre m’hi entretinc una bona estona... massa (i això només collint els del costat del camí).\nQuan el camí s’enfila per tercera vegada, cap al final de la pujada veig un pal indicador que posa a “les Baumes”. La curiositat em perd i decideixo anar-hi. Per sort. El camí porta a les Baumes, grans i espectaculars, però també als dos bonics Salts del Molí (segurament el millor de la caminada). El primer m’haig de conformar a veure’l des de dalt (i no tornaré a baixar perquè començo a anar tard). Al segon, més modest, m’hi estic una bona estona, voltant-lo per totes bandes. No entenc com és que estan indicats als pals senyalitzadors que he anat trobant i no al trencall que hi porta.\nTorno al PR i continuo pujant fins al molí que dona nom als salts (lamentablement abandonat). Aquí segona sorpresa del dia: un cabirol és deixa veure bé una bona estona (i només fuig mentre m’hi intento acostar poc a poc, seguint pel camí).\nDesprés, més fang i dues fonts que no sé veure o trobar, tot i que també estan indicades als pals indicadors. Pals amb algunes distàncies, que sigui dit de passada, potser s’haurien de revisar.\nArribo a Sant Bartomeu a mitja tarda, afamat (només havent menjat quatre nous i panses que portava de casualitat). No aprenc dels errors... ja m’ho diuen.\nDesnivell: ± 310 m.\nSenyalitzada amb marques grogues i blanques (PR-223 sud). La senyalització en general és bona, tot i que en un parell o tres de punts el camí es desdibuixa una mica i les marques poden costar una mica de veure (en tot cas si fem gaire tros sense veure'n, és que ens hem equivocat). Tot i això, com en tota caminada, sempre és aconsellable portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nAtenció! El Salt del Molí no està senyalitzat. En una pujada hem de deixar momentàniament el PR, quan trobem un pal indicador a les Baumes (cap a la dreta, de baixada). Un cop a baix, ens quedarà un primer salt d’aigua a la dreta, que veurem des de dalt (per veure'l des de baix, suposo, abans de la segona pujada forta hauríem de continuar pel costat de la riera, tot i que jo no recordo haver vist cap camí definit i, encara menys, senyalitzat). Tot seguit travessem la riera i ens enfilarem a les Baumes, per seguir-les per sota, cap a l'esquerra, fins a trobar un segon salt d’aigua.\nPuig Cornador i Santa Margarida\nCaminada bonica fins al sostre del Lluçanes, el Puigdon, i el Puig Cornador (100 Cims). Boscos (amb bolets) i boniques vistes.\nCAMINADA I BOLETS, EL QUE BUSCAVA\nAvanço un dia la caminada, per les previsions del temps. Tot i que no sé ben bé que vaig a fer... si a caminar o a buscar bolets. Una prop, a Alpens, que a la tarda haig de ser a casa.\nComenço a pujar a quarts d’onze... i em començo a entretenir. Els primers bolets: fredelucs i algun rovelló. Prous per anar mirant, però no suficients perquè deixi estar la caminada i em posi a buscar bolets directament.\nUn cop a dalt la carena giro a l’esquerra. Vull arribar al Puigdon, el sostre del Lluçanès. Cobert d’arbres, les seves vistes no són massa bones (ni millors que les que veure després). Per sort, però, m’entretinc una bona estona collint rossinyoles de pi (camagrocs), de fet, fins que gairebé omplo una bossa i me’n canso.\nReculo i continuo per la carena. Des d’alguna clarina hi ha bones vistes, i les úniques que és poden veure cap a la banda del Ripollès. Boniques.\nTot parlant amb un ciclista arribo al Puig Cornador (més alt que l’anterior, però ja a les Lloses, el Ripollès), amb bones vistes (excepte a la banda del Ripollès, tapades pels arbres). Cap a l’altra banda, però, estan molt bé: el Lluçanès, Queralt, Montserrat, el Montseny, la Plana de Vic, Bellmunt i la serra de Milany. Ho aprofito per dinar.\nContinuo per la carena fins a Santa Margarida de Vinyoles, situada més amunt de les ruïnes del castell (on no vaig), de fet, era la seva capella. L'edifici actual, però, és del 1854 (barroc i neoclàssic), construït amb motiu d'un vot popular fet durant una epidèmia de còlera (com es pot llegir en una placa a la porta). Les vistes són similars a les del Puig Cornador, millors cap a la serra de Milany però amb el Ripollès també tapat pels arbres.\nReculo una mica i començo la baixada, acabant d’omplir la bossa amb alguns fredelucs més. Feliç, la caminada és prou bonica i porto una bona menjada de bolets... el que buscava.\nCircular: si (gairebé). Inici al Mas Torrats (també es podria començar a Alpens, seguint el GR).\nCaminada senyalitzada amb diferents marques, irregulars (a vegades abundants, a vegades menys), tot i que fàcil. La ressenya de sota és orientativa i és recomanable acompanyar-la amb un mapa i/o TRACK Wikiloc.\nDe mas Torrats cal seguir el sender amb marques grogues que surt de darrere la casa, escollint sempre el més ample i fresat (excepte en una bifurcació al costat d'una pista, en què cal anar a la dreta).\nAl collet de les Bruixes, un cop arribem a la carena, cal seguir el PR i/o les marques grogues a l'esquerra per arribar al Puigdon (no val massa la pena, l'únic interès és que és el cim més alt del Lluçanès).\nUn cop vist el cim s'ha de recular ara, però, seguint sempre per la carena i sense deixar les marques de PR i/o grogues fins al Puig Cornador. Fet el cim continuem seguint les marques. Al següent coll trobarem un pal indicador i el GR (llavors tornarem aquí), però si volem anar a Santa Margarida cal continuar recte, per la carena i seguint el PR.\nUn cop vista l'ermita reculem fins al coll, per començar a seguir el GR ja fins al final (a l'esquerra i avall).\nPrats de Lluçanès (PR-C 44 Nord)\nCaminada planera, variada i molt bonica al voltant de Prats de Lluçanès. Gairebé sempre amb bones vistes, el camí passa per diverses ermites, fonts, masies i un parell de curiositats... com el Roc Foradat, on la bruixa Napa hi preparava els seus beuratges.\nLLÀSTIMA QUE EL TEMPS NO ACABA D'ACOMPANYAR.\nTorna a tocar una ben a prop de casa, però a una zona que tinc molt "abandonada", malgrat que sé que és bonica i val la pena. No em decebrà.\nAvui organitza la ruta en Salvi, això vol dir passar per totes les ermites i fonts que puguem, a més de fer una caminada més llarga del que és habitual.\nNo fa molt bon dia, un gran núvol sembla que tapi únicament aquesta zona, per totes bandes es veu sol menys aquí. Les fotos no quedaran tan maques, però que hi farem. Comencem a caminar a quarts de deu.\nEl paisatge d'avui serà el típic del Lluçanès, un mosaic de camps i boscos mixtos de pins i roures (tot i que avui potser predominaran una mica més els camps). Una altra cosa que m'agrada d'aquesta altiplà suament ondulat és que de seguida que t'enfiles, per poc que sigui, tens bones vistes cap a una banda o altra. Avui ens acompanyaran pràcticament tot el camí. Al nord, les serralades berguedanes, avui tapades pels núvols, a l'oest la serralada transversal, del sud del Ripollès fins al Montseny, al sud, Sant Llorenç del Munt i Montserrat.\nLa primera parada és ben aviat, a l'ermita de Sant Sebastià. Malgrat el seu origen romànic, l'edifici actual és del segle XIX. Les altres aniran seguint una darrere l'altre.\nLa Següent és a Sant Andreu de Llanars. Diuen, la joia arquitectònica de Prats. Romànica, del segle XII, està molt ben restaurada.\nPer no recular, deixem les marques del PR per fer una drecera, fins a tornar-les a trobar una mica més endavant.\nPoc després, la següent parada, al curiós Roc Foradat o de la Bruixa Napa. La llegenda diu que és aquí on preparava els seus beuratges. La realitat, però, és que es deia Maria Pujol i vivia a can Nap. Va ser la darrera persona executada a Catalunya com a bruixa (l'any 1767), acusada amb fonament o sense, de matar una nena de quatre anys i menjar-se-la.\nMés endavant, una altra curiositat. La primera guerra carlina comença a Catalunya a Prats, quan el pradenc Joan Galceran va fer el primer crit a favor de Carles V. Des de la Cadira d'en Galceran, una roca amb aquesta forma (i amb símbol, possiblement fàl·lic, que ens passa per alt tot i ser ben visible), és diu que el general carlí dominava la batalla que va tenir lloc aquí.\nUna mica més enllà, la petita ermita de Sant Pere del Grau. Poc més endavant, la Pedra Dreta, una fita dels camins de transhumància, i punt de reunió d'actes culturals del Llucanès.\nMés avall la bonica bauma on es troba la Font de les Coves, amb una petita àrea de pícnic.\nEncara una mica més avall, la bonica font de Marçal, ben a prop del mas Marçal i l'ermita de Sant Marçal, d'origen romànic tot i que l'edifici actual és del segle XVIII.\nNo surt al track (ni a l'explicació de la fitxa tècnica), la idea és continuar fins a Santa Creu de Jutglar. Deixem el PR però a mig fer comencen a caure quatre gotes i el dia sembla cada cop més gris. Ho deixem estar i ens enfilem fins al santuari de Lurdes, on retrobem les marques grogues i blanques.\nEl Santuari de Lurdes, a més d'un mirador excepcional, és una ermita del segle XIX. La primera dels Països Catalans dedicada a la Mare de Déu de Lurdes (la va fer construir un capellà que deia que s'havia curat al encomanar-se a la verge francesa).\nD'aquí, ja gairebé som a prats, on encara farem tres parades més. La primera a la Mare de Déu de la Bona Sort, d'origen romànic l'edifici actual és del segle XVI. La Segona a les Tres Fonts, d'esquerra a dreta: el Cel, el Purgatori i l'Infern, del segle XVIII es diu que antigament la gent només agafava aigua de la primera, encara que hagués de fer cua. Finalment, una mica més avall, al bonic Safareig Públic, construït l'any 1911 per tenir un lloc més adequat per rentar la roba (abans és feia a la mateixa riera Merdinyol, just al costat, una mica més amunt).\nDinem, entrepans, a la Font, i cap a casa. No ha set tan llarga com volíem (tot i que a mi, ja m'està bé), però la caminada ha estat molt bé... i això que el dia no ha acabat d'acompanyar (ara que marxem, però, com sol passar, surt el sol i el cel gairebé queda ben blau en poca estona).\nCircular: si. Inici al monument de la Trencadansa a Prats de Lluçanès (entre altres punts del poble).\nParticipants: la Thaïs, en Salvi i jo.\nCaminada senyalitzada amb marques grogues i blanques (PR-C 44), només cal seguir-les. Aquest PR té una longitud total d'uns 25 Km, però la seva forma de 8 fa que es pugui partir en dues de més curtes. Sempre és aconsellable, però, portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nLa caminada descrita aquí correspon a la part nord, més Sant Andreu de Llanars (fent una drecera per tornar a enllaçar amb el PR nord). Si no ens volem complicar la vida, o no portem mapa per fer aquesta drecera, només cal seguir el PR.\nPassejada fàcil i agradable fins al mas Rocaguinarda, on va néixer el mític bandoler. Una mica d'història tot passant per un paisatge en mosaic, cada cop més escàs.\nCom que ahir no em vaig cansar prou, havent dinat (i després de la Formula 1) decideixo fer una caminadeta, curteta, prop de casa i, si pot ser, planera. La que tinc més ganes de fer és la d’Oristà, estrenant una nova zona a descobrir: el Lluçanès (a veure si mica en mica en vaig fent alguna més).\nSurto del centre d’Orista ben bé a les tres de la tarda. Sense preses i com sempre amb la intenció d’entretenir-me buscant floretes (que poques, però alguna o altra trobaré). Tota la caminada passa per un paisatge en mosaic típic, que alterna camps, amb bonics masos (com els de la Quintana), amb pinedes i algun cingle. Un paisatge que s’ha perdut en bona part del país, afavorint l’extensió de les grans masses forestals, sense discontinuïtats. Això fa que, sovint, els incendis forestals siguin més difícil d’aturar i acabin tenint una gran extensió. Esperem que aquí es pugui anar mantenint.\nA mitja caminada arribo al mas Rocaguinarda, actualment en ruïnes. En aquest mas hi va néixer el mític bandoler: Perot Rocaguinarda, també conegut com a Perot lo Lladre. Al no ser l'hereu se'n va anar de casa a cercar fortuna i, per culpa d'un malentès, es va haver de fer bandoler, del bàndol dels Nyerros. Era un bon estrateg, hàbil i audaç, temut pels soldats i per l'autoritat, estimat pel poble i molt odiat pels seus nombrosos enemics. Posseïa uns excel·lents dots de líder i de comandament. Més enllà dels Països Catalans Rocaguinarda és considerat com a un dels grans bandolers populars europeus (i està citat, per exemple, al Quixot).\nUna mica més enllà de la casa, amagat al cingle hi ha uns gravats a la roca. En un hi ha el nom d’en Perot Rocaguinarda. La llegenda diu que ho va fer ell mateix, i que les creus i altres símbols que hi ha gravats a la paret serien senyals que servien a la seva banda per comunicar-se, sense que les autoritats poguessin desxifrar els missatges.\nAllargo l’excursió una mica, fins a l’Alzina de Pujalt, amb bones vistes al voltant (com en bona part del camí). A partir d’aquí comença la tornada, amb calma, les cames noten els 23 kilòmetres d’ahir i haig de fer alguna parada de tant en tant.\nCircular: si (excepte una petita part al principi). Inici a la plaça Catalunya d'Oristà.\nSenyalitzada amb pals indicadors (Xarxa de Senders del Lluçanès), més alguns pals amb fletxes. Sempre és aconsellable, però, portar mapa i/o TRACK Wikiloc.\nPer anar als gravats només cal seguir les marques de pintura verda a partir del mas Rocaguinarda (estan mig esborrades, però en general encara es mantenen més o menys visibles).


Sengchan Apartment Vientiane Laos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSengchanh ApartmentApartamentRue Bourichane, Sisattanak, Vientiane, Laos - Veure al mapaSengchanh ApartmentVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionattransport hotel/aeroportmini bar\nComparar amb allotjaments semblantsKhamsaner ApartmentFAA ApartmentLa Ong Dao Hotel 2Malinamphu HotelValoració dels clientsPuntuació dels comentaris 2,0 (1 comentari)Excel·lent 8,5 (97 comentaris)Puntuació dels comentaris 5,8 (65 comentaris)Notable 7,3 (1101 comentaris)BarriDistricte de SikhottabongVientiane CentreSisattanakVientiane CentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop7 kmAeroport Internacional Wattay (VTE) - Vientiane66 kmAeroport Internacional d'Udon Thani (UTH) - Udon Thaniestacions de tren i autobús1,5 kmEstació de Bus de Vientiane4,9 kmEstació de Bus Nordhospitals i clíniques1,1 kmCentre Of Medical Rehabilitationfarmàcies400 mKhamnone Pharmacybotiga de conveniència300 mHommai Mini MartRetirada d'efectiu800 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióIdeal tant per a la diversió com per al relax, Sengchan Apartment es troba a la zona de Sisattanak de la ciutat de Vientiane. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 3km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Sengchan Apartment, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport. Entri en una de les 8 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com mirall, aire condicionat, escriptori, mini bar, ventilador. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sengchan Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Vientiane.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamenttransport hotel/aeroport Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatforn microonesservei de planxacuina americanamini barTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiamirallventiladorescriptorimosquiter estris de cuinanevera Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilDesplaçamentDistància des del centre de la ciutat: 3kmDistància fins a l'aeroport: 6kmDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 30L'allotjamentNombre de plantes: 2Nombre d'habitacions: 8Mostrar més


Valencia Basket li va arrabassar el factor pista a Perfumerías Avenida en el primer partit de la final de LF Endesa a Salamanca, i ara es troba a 40 minuts d'alçar el títol de lliga a la Fonteta. Rubén Burgos valora com arriba l'equip a aquest partit.\nEl tècnic aclaria que “nosaltres el que hem de fer és continuar treballant en la línia que venim les últimes setmanes, on cada partit ha sigut pràcticament una final i transcendental. Som conscients que vam fer un pas important però que igual de difícil, sinó una miqueta més, serà ara reafirmar-ho a casa i enfront del nostre públic. Ens enfrontem a un gran equip que ha demostrat molta fam i molt desig tota la temporada i així ho farà. Haurem de fer-ho una miqueta millor si cap per a aconseguir aqueix objectiu”.\nSobre el possible guió del partit, tenint en compte que els tres anteriors contra aquest rival anaren a pròrroga, Burgos comenta que “el normal seria que fora un partit ajustat on tots dos equips cada vegada ens coneixem una miqueta millor. Segur que hi ha alguna sorpresa tàctica o alguna cosa que hàgem usat en partits anteriors ho revisarem per a analitzar i veurem també l'estat físic en el qual les jugadores de tots dos costats arriben. Totes estan cansades, tocades, amb sobrecàrregues, amb xicotetes lesions i tant el factor físic i mental quan hi ha tant de desgast serà un factor important”.\nL'entrenador incidia en l'estat físic de Laura Gil, que no va participar en l'última trobada: “Amb Laura Gil seguirem amb la línia que portem últimament de protegir-la, de no córrer cap risc d'aqueixa xicoteta lesió que té i ha arrossegat i de la qual no acaba de trobar-se al cent per cent i si està en disposició d'ajudar a l'equip comptarem amb ella sempre sense posar en risc la salut de la jugadora. La resta amb els tractament i les cures extremes que els serveis mèdics van realitzar des del minut un després del partit, i intentar que arriben en el millor percentatge possible al qual puguen estar ara mateix”.\nLa Fonteta tindrà 1.500 persones espentant i Burgos admet la importància de l'afició: “Ens abelleix jugar a casa, ho notem moltíssim en el segon partit de semis contra Girona. Des del calfament el públic es va fer notar i les sensacions van ser bones. Això ajuda al fet que les jugadores se senten abrigallades i amb una mica més d’energia i per a aquests partits sempre és clau”.


Article de Miquel Casellas: «Viure al costat d’un polvorí» | NacióTarragona\nArticle de Miquel Casellas: «Viure al costat d’un polvorí»\nper Miquel Casellas , El Vendrell, 21 de gener de 2020 a les 19:40 |\nAccident de la petroquímica | ND\nSi mirem les programacions festives del Baix Penedès veiem que aquí tenim un gran calendari de propostes lúdico musicals per a tots els gustos. Petits i grans gaudim d’un ampli ventall d’històries d’oci i diversió. Des d’inflables fins a la havaneres per a les persones amb més experiència vital passant per molts i variats esdeveniments per a totes les edats i intencions. L’accident del passat dimarts a la petroquímica de Tarragona ens va ensenyar una cosa que sí que som una comarca privilegiada en molts sentits, però vivim al costat d’un perillós polvorí.\nEl complex químic que tenim a Tarragona està a dos quilòmetres de la capital de la província i és el més important del sud d’Europa. Aquest important complex ocupa un total de 12.000 hectàrees entre la Canonja i Vila-seca tot i que el seu conjunt s’estén a altres localitats com el Morell, Constantí, Reus, Salou,i la Pobla de Mafumet. Aquest monstre que treu fum pels queixals representa el 25% de la indústria química espanyola amb unes 30 empreses existents en aquest territori conegut per tots. Algunes organitzacions ecologistes i veïnals consideren les mesures de seguretat i ambiental insuficients.\nArran dels fets de la passada setmana les seves queixes surten més reforçades que mai. Per altra banda, ha agafat empenta en els darrers anys la crítica els abocaments nocius de manera continuada que deixa una herència de difícil solució en el medi ambient. No podem oblidar que en alguns anàlisis a la zona s’han trobat que alguns components químics nocius com el benzè han superat els llindars permesos en la normativa actual. Aquesta indústria que ha aportat molts recursos a Tarragona va agafar embranzida fa més de 50 anys i amb el pas del temps la societat ja no gaudeix de la mateixa simpatia per molts dels seus veïns.\nTot i que són moltes les famílies que viuen indirectament o directament d’aquest complex químic, això fa que molts es mirin aquest monstre amb respecte. Només cal anar a alguns dels municipis que formen part d’aquest complex petroquímic i és fàcil veure com els ingressos originats per aquests empreses han donat un nivell de vida superior que a la resta de municipis veïns que no gaudim de les avantatges tot i que correm el risc de gaudir de les desavantatges d’aquest polígon.\nNo gaire lluny d’aquí tenim dues centrals nuclears de les més antigues de la península ibèrica que van fent de les seves esperant que algú s'atreveix a tancar els seus reactors, però sempre es va perllongant de mica en mica fins a la propera cita sense fer gaire soroll.\nLa nostra comarca del Baix Penedès sempre ha mirat més a Barcelona, encara que formem part d’aquesta província meridional sempre hem tirat més cap al nord que cap al sud i quan ho fèiem en aquesta direcció en moltes ocasions era perquè no hi havia alternativa i per simples qüestions administratives.\nGràcies a aquesta ubicació totalment irracional de l’estació del Camp de Tarragona ha estat una de les causes que alguns haguem descobert darrerament una mica més aquest monstre de llum i foc que tenim aquí a la porta del darrere a uns 30 quilòmetres de casa nostra en línia recta. Molta gent del Vendrell, Calafell, la Bisbal del Penedès van notar la vibracions del parell o tres d’explosions que van tenir lloc en aquest incident de la passada setmana.\nA nivell general, fa uns anys les administracions públiques i la majoria d’empreses privades tenien una especial cura en el mateniment de les instal·lacions i material, però el capitalisme ens aboca cada dia a abandonar aquestes tasques que no aporten tan benefici industrial i ho deixen a uns nivells mínims. Només cal veure la política de l’Adif i Renfe que cada dos per tres mostren ensurts, alguns provocats per una manifesta manca de manteniment. Esperem que aquestes 30 empreses i administracions públiques i privades vigilin aquest polvorí que tenim aquí darrera a les portes perquè no passa cap ensurt i si algun fet succeeix que sigui el més lleu possible per tots i des del primer moment tothom ho tingui clar.\nL’altre dia va ser un infortuni però el monstre ens va avisar un cop més. Sembla ser que en portem 4 en un any. Ell està allí viu amb les seves coses bones i les dolentes. L’hem de mimar i vetllar. Ens dóna riquesa però esperem que d’aquí uns anys les coses que ara ignorem o no ens volen dir no repercuteixin negativament en la nostra salut i medi ambient i no tornem a viure escenes tràgiques com la passada amb grans ciutats a tocar del seu perímetre. No baixem la guàrdia.\nGeneral, perill, accident, Petroquimica


El Teatre de Lloret presenta 26 espectacles per aquesta tardor — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Ajuntament / Comunicació i publicacions / Sala de Premsa / El Teatre de Lloret presenta 26 espectacles per aquesta tardor\nEl Teatre de Lloret presenta 26 espectacles per aquesta tardor\nLa temporada comença el 13 d’octubre amb la versió de la companyia basca Tanttaka Teatro del Florido Pensil Niñas\nEl proper 13 d’octubre comença la temporada teatral i de cineclub a Lloret. La nova programació inclou 26 propostes teatrals que tindran lloc entre els mesos d’octubre a desembre de 2017.\nDes del 13 d’octubre fins al 29 de desembre, el públic podrà gaudir a Lloret de figures del teatre, el circ i la dansa, com és el cas d’Alberto San Juan, Pere Arquillué, Francesc Orella, Anna Barrachina i Sergio Caballero, entre d’altres.\nLa temporada escènica de tardor començarà a Lloret el 13 d’octubre amb Florido Pensil Niñas de la companyia basca Tanttaka Teatroa, que narra la història del dia a dia de cinc noies sotmeses a l’absurda i il·lògica brutalitat del sistema educatiu que va dominar l’Espanya de la postguerra.\nEl segon espectacle és un dels èxits de la temporada teatral barcelonina, estrenat al Festival Temporada Alta l’any passat, Art, de Yasmina Reza que ha traduït Jordi Galceran. El 20 d’octubre, els espectadors podran degustar aquesta comèdia excel·lent sobre la fragilitat de les relacions humanes, protagonitzada per tres grans actors: Pere Arquillué, Francesc Orella i Lluís Villanueva.\nEl mateix cap de setmana, el diumenge 22 d’octubre a les 19.00 h, s’ha programat un espectacle de circ per a tota la família. La companyia andalusa Vol’e Temps presenta l’espectacle Mundos de papel, un espectacle que combina amb humor i espontaneïtat tècniques de circ, teatre i dansa amb un ritme trepidant.\nEl cap de setmana de l’11 i el 12 de novembre Lloret acollirà dos bombons teatrals. El dissabte 11 Carinyo, de la companyia valenciana Pérez&Disla. L’obra, interpretada en valencià pels actors Sergio Caballero i Mireia Pérez a partir de la dramatúrgia conjunta de Juli Disla i el director Jaume Pérez, parla de com compartir l’espai i el temps amb una altra persona. En definitiva, de dues persones que un dia van decidir seguir junts. Un espectacle d’aquells que sorprendrà al públic. Mentre que l’endemà diumenge serà el torn d’Homes, la comèdia musical, un muntatge de nova creació i autoria catalana signat per un tàndem prodigiós: Carol López i Sergi Belbel. Una comèdia musical fresca i actual amb música original de Marc Parrot, protagonitzada per cinc actrius excepcionals amb grans dots còmiques: Anna Barrachina, Agnès Busquets, Mireia Portas, Alba Florejachs i Glòria Sirvent.\nEl 24 i el 26 de novembre serà el torn de la música i la dansa. El divendres dia 24 s’ha programat Pluja de Guillem Albà i Clara Peya. Un espectacle que parla de la vulnerabilitat. De sentir-se petit. Unint la música de la pianista i compositora Clara Peya i les diferents disciplines de Guillem Albà, es convidarà al públic a fer un viatge sensible i sincer, de la poètica a l’humor. Mentre que el diumenge 26 de novembre la coreògrafa sevillana, Raquel Madrid, portarà amb l’espectacle Hay cuerpos que se olvidan una reflexió sobre les defuncions, els finals, i també els inicis de cicle, amb tots els rituals exigits, fins i tot, les diferents fases del dol. L’espectacle ha rebut diversos premis com a millor espectacle de dansa.\nLa temporada de teatre continuarà el 9 de desembre amb Masacre, historia del capitalismo español amb Alberto San Juan i Marta Calvó. A l’obra San Juan ofereix un capítol més de la seva visió sobre els esdeveniments polítics més recents a Espanya. Mentre que per Nadal, el 27 i el 29 de desembre, hi haurà dos concerts de Nadal: Johan Strauss. Gran concert d’Any Nou el dia 27 i la presentación en públic del Cor ArsNovaLloret amb un concert programat el dia 29.\nEl Lloret Espai Off, el cicle que programa espectacles a fora del teatre, arriba de nou aquesta temporada amb tres nous títols: Pares Nostres (14 d’octubre) a càrrec de la Cia. Indòmita dirigit per Iván Morales; Plou a Barcelona (27 d’octubre) del Mirall de Blanes i Balneari Maldà 2: L’educació (25 de novembre) amb la cia. Els Pirates Teatre.\nLa cartellera teatral local i familiar\nA Lloret entre els mesos d’octubre a desembre també s’han programat 13 espectacles de companyies locals i propostes familiars. Entre les propostes locals destaca l’estrena de l’obra On li fa mal? de la cia Sempre anem tard que actuaran el 28 d’octubre i el 4 de novembre. Mentre que el 3 de novembre l’espectacle Somos jóvenes, a càrrec del Grupo de Teatro Municipal de Cúllar, obrirà les jornades culturals de Cúllar que a Lloret se celebren el primer cap de setmana de novembre.\nEl Teatre de Lloret recrearà el 10 de novembre el mític programa de televisió de Lloret, Tal com Raja, dirigit per Salvador Pujós. Un espectacle que es porta a escena gràcies a l’entitat Espai Setè Art i l’Arxiu de Lloret. I CorseTeatre estrenarà el 19 de novembre la seva nova obra, Alta suciedad, mentre que Ja Cobrarem estrenarà, El foteta de Pallerols el dissabte 2 de desembre. Per Nadal, l’Asociación Hispano Americana de Lloret oferirà per tercer any consecutiu un concert de Nadal. Enguany s’ha programat pel dissabte 16 de desembre. Mentre que el Casal de l’Obrera ha tornat ha programat els Pastorets pel 17 i el 26 de desembre.\nLes propostes familiars inclouen el musical El libro de la selva, de Saga Producciones (5 de novembre); el concert Riallades! A càrrec d’El pot petit (19 de novembre), el musical en català i anglès Jan and Julia: Let’s Go Camping! (3 de desembre) i l’espectacle per a nadons Aupapá amb Zig Zag Danza (8 de desembre)\nLa cartellera de tardor del Cineclub Adler\nEl Cineclub Adler torna a programar aquesta tardor al Teatre de Lloret. A partir del 19 d’octubre ofereriran projeccions de cinema en versió original cada quinze dies. L’entitat ha dissenyat una selección de films majoritàriament europeus, premiats en festivals de cinema de prestigi i aclamats per la crítica internacional.\nEntre la programació del Cineclubb Adler d’aquesta tardor destaca "Frantz" (François Ozon, 2016), un film subtil i poètic, un melodrama de postguerra dirigit per François Ozon, un dels directors més versàtils del cinema francès contemporani. "El otro lado de la esperanza" (Aki Kaurismäki, 2017), segona part de la trilogia portuària del finlandès Aki Kaurismäki; una comèdia humanista d'inqüestionable rerefons social. Film premiat amb l'Ós de Plata a Berlín.\nA més, per segon any consecutiu el Cineclub Adler presenta el cicle Cinema i Dona, coorganitzat amb l'Associacio de Dones l'Aurora que es portarà a terme entre Els mesos de desembre i febrer. Enguany s’hi podrá veure els films catalans "Júlia ist" (Elena Martín, 2017) i "Brava" (Roser Aguilar, 2017); així com un film argentí, "La idea de un lago" (Milagros Mumenthaler, 2016) presentat al Festival de Locarno.\nTambé l’entitat portarà a Lloret per la festa major de Sant Romà i per segon any consecutiu l’activitat El meu primer festival, una iniciativa que proposa un festival internacional de cinema per a nens i nenes de 2 a 12 anys, que vol contribuir a la difusió d’un cinema plural i creatiu. I el 21 de desembre a la Biblioteca de Lloret, tornaran a portar a terme la celebració d’El dia més curt, una cita que se celebra a nivell mundial per reivindicar el cinema de curta durada amb esdeveniments i projeccions.\narxivat sota: Actualitat, Turisme, Cultura i Art, Teatre, Ciutadania


Aquest article tracta sobre el palau de Barcelona, seu de la Reial Acadèmia de Bones Lletres. Vegeu-ne altres significats a «Palau dels Requesens (Molins de Rei)».\nDavant dels resultats obtinguts amb el sondeig fet el 1960 al pati del Palau Requesens es va plantejar una segona actuació. Aquesta tenia com a objectiu esbrinar la relació del mur localitzat en el primer sondeig amb les restes de la muralla, la qual delimitava l'edifici per la zona nord-est. En un principi es volia realitzar una excavació estratigràfica, però es va haver de renunciar a aquest propòsit i es va practicar una rasa perpendicular a la muralla, seguint el traçat del mur descobert, amb una fondària determinada pel subsòl geològic. Aquesta rasa va ocupar tota l'amplada del pati des de la muralla fins al vestíbul de la casa, on es va optar per excavar la rasa per sota, a modus de túnel fins al fons del carrer sense sortida. No obstant es va haver d'abandonar i tapar el sondeig en la zona del carrer, i es van centrar l'excavació a tots dos costats del mur al sector més proper a la muralla. Es pretenia realitzar una excavació en extensió, seguint els nivells estratigràfics que s'anaven documentant en el tall de la rasa. Però es va haver de descartar aquest propòsit perquè els arcs que limitaven el costat sud-est del pati tenia molt poca fonamentació i resultava perillós descalçar-los. El mur es va documentar en una llargada d'uns 11 m. No es va localitzar cap obertura en l'alçat conservat que era de més d'un metre sense comptar els fonaments. El seu parament estava definit per trams d'uns 1,90 m. de longitud de maçoneria de pedra poc regular, encara que més o menys escairades i alineades, lligat amb morter de calç. Entre cada tram es disposava verticalment uns carreus paral·lelepípedes tallats en pedres de Montjuïc. Els fonaments estaven conformats per una banqueta que sobresortia uns 10 o 15 cm. i per tres fileres de carreus regulars amb una alçada de 50 cm. Els carreus verticals no sobrepassaven la banqueta i es van localitzar restes d'enlluït groller per ambdues bandes. No es va observar cap resta de pis o paviment d'un possible carrer que discorregués paral·lel a la muralla. Possiblement, amb la construcció del mur perpendicular es van destruir els vestigis de la via. Aquest mur era posterior al tram de muralla romana, al qual es va adossar. Aquí, el llenç de la construcció defensiva presentava una filades inferiors desiguals adaptades a la irregularitat del terreny. Per damunt continuava el parament de carreus fins a unes 23 filades, a partir del qual la muralla ja no es conservava en tan bon estat. A aquesta alçada se li adossava el mur perpendicular. A l'alçada del sòl, les refeccions fetes al mur eren tan abundants que pràcticament no quedaven carreus antics, i fins i tot alguns que quedaven tenien les juntes lligades amb morter de pòrtland.\nEl vestigi més antic estava constituït per la muralla. Per la seva construcció es va excavar una rasa d'uns 50 cm de fondària. Dins es va col·locar les pedres irregulars de cimentació. Per damunt continuava el parament de carreus amb les juntes lligades amb morter, que era la part visibles de l'obra.\nMés tard, es va construir un edifici del qual només es conservava el mur descrit que s'adossava a la muralla. En aquest moment, el terreny va quedar sobrealçat uns 80 cm. per damunt del nivell que hi havia quan es va iniciar la construcció de la muralla.\nEl mur de l'edifici es va considerar que havia estat enderrocat intencionadament, ja que s'havia mantingut fins a l'alçada exacta dels carreus verticals inferiors de les cadenes de grans pedres que el reforçaven. Això es va considerar que hauria passat cap a l'any 1000, després de la destrucció d'Almansur, que va comportar un replanteig urbà, amb l'enderroc de certs elements i l'anivellació intencionada del terreny. En aquest moment, el nivell del sòl quedaria fixat a 1 m. per damunt del nivell de construcció de la muralla.\nMés tard en aquesta zona es van anar succeint les diverses construccions des d'època medieval fins al segle xix.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Palau_Requesens&oldid=26312544»


Dipofilopersiflex II: Israel i Palestina\nPublicat per Unknown el 31.12.08\nTrobo que coïncidim en les nostres opinions respecte el tema. Però segurament se'ns escapen tantes coses bàsiques per entendre bé el que hi passa allà, que posicionar-se a favor d'uns o altres seria no com llençar una moneda enlaire però si una falta de prudència en quant a valor de justícia. Bona entrada, també d'any! :)\nen el fons fa quatre mil anys que es barallen i l'odi està tan enquistat que fa molt dificil algun acord de pau. Es un odi que es retroalimenta i que uns i altres el necessiten.\nÉs un tema molt complex i de difíciil (no impossible) resolució. Tots dos bàndols han de cedir. Pe`ro qui més té és qui ha de ser més generós. I no veig el govern israelià per la feina.\nMira Veí, amb això et dono la raó. Forma part de la lògica normar de gent normal.\nHi ha hagut molt de temps per veure gestos generosos substancials per part d'Israel i si hi han sigut no han tingut prou ressò mediàtic.\nAra bé, crec que com diu Efrem, des d'aquí se'ns escapen coses essencials. Crec que hi ha molta gent proisrraeliana que voldria veure justament que Israel cedeix des de la seguretat i la força perquè el patent del poble palestí no es converteixi també en el clam de totes les persones de bona voluntat.


Nom: CA LA PONA: FINESTRES\nGòtic-Renaixement Una finestra a la façana principal.\nGòtic tardà Una finestra a la façana principal.\nFinestres d'un edifici civil, situades sobre la façana del mateix. Es tracta d'una típica masia catalana de caràcter rural.\nLes finestres són simètriques respecte a l'eix que marca el carener de la teulada. La de la dreta es troba al damunt de la porta d'accés, que no respecta l'eix de simetria, i respon a una tipologia gòtica: una llinda dividida en dues parts i formant un arc conopial decorat amb motius geomètrics. Els bancals són fets amb blocs de pedra rectangulars (llinda).\nL'altra finestra ha substituït l'arc gòtic per una llinda rectangular decorada amb dos àngels que sostenen un escut en el que hi ha un calze i l'Esperit Sant al damunt. Es pot llegir gravada la data 1566. Finestres d'un edifici civil, situades sobre la façana del mateix. Es tracta d'una típica masia catalana de caràcter rural.\nL'altra finestra ha substituït l'arc gòtic per una llinda rectangular decorada amb dos àngels que sostenen ...


No et perdis una nova edició de la Botiga al Carrer!\nUna nova edició de la Botiga al Carrer se celebrarà el dissabte 11 de juny | | REDACCIÓ\nEl dissabte 11 de juny, l'illa de vianants s'omplirà de vida amb les parades del comerç local al carrer\nRedacció Rubí. 03 de juny de 2022 13:47\nEl pròxim dissabte 11 de juny arriba una de les cites més esperades de l'any per a la ciutadania, la Botiga al Carrer, iniciativa organitzada per Comerç Rubí, en col·laboració amb l'Ajuntament de Rubí.\nDe 10 a 20:30 h, l'illa de vianants s'omplirà de vida amb les parades del comerç local al carrer i la ciutadania podrà passejar i comprar, mentre gaudeix d'activitats d'animació, espectacles i música.\nDes de l'associació Comerç Rubí recorden que l'esdeveniment és una "gran oportunitat de promoció", i conviden a sumar-s'hi als establiments que encara no ho hagin fet. Per fer-ho cal que contacten a través del telèfon de 606 03 63 92, o bé per correu electrònic a: [email protected].\n“Esperem que dissabte sigui de nou un èxit. La Botiga al Carrer sempre ha anat molt bé amb l’objectiu d’apropar el comerç local a la ciutadania i dinamitzar-lo. Esperem que sigui una gran festa del comerç local”, ha dit Miquel Ortuño, president de Comerç Rubí.\nCal recordar que aquest any coincidirà en el mateix dia la Fira d'Art de Primavera, amb la presència de l'Associació de Sant Galderic a la plaça del Dr. Guardiet i el Col·lectiu d'Il·lustradors de Rubí City (CIRC).\nMés info: Rubí celebrarà una nova fira de primavera


'Una brutta figura' (Sílvia Bel)\nEl compositor i lletrista Irving Berlin deia que "la vida és un 10% el que fas i un 90% com t'ho prens". La forma de reaccionar i de prendre'ns la vida està condicionada per uns estímuls innats que ens defineixen a priori. Però, com afirma Sartre, "als homes ens donen l'existència, però no l'essència". Perquè l'ésser humà és lliure. Els nostres actes no vénen només predeterminats per l'instint com en els altres animals, sinó que dirigir, controlar i modelar el nostre temperament ho fa el caràcter. I cada dia es va perfilant en la tria d'una opció o una altra davant la vida, sempre canviant. Res està decidit. Som lliures en essència, l'únic ésser viu realment lliure. Pessimistes, orgullosos, valents, avars, desconfiats, pacients, capaços o no, però lliures de decidir en cada moment.\nCosta Concordia és el nom d'una tragèdia precedida per l'acte temerari d'un home i l'actitud de no assumir-ne les conseqüències. Escapa de si mateix, l'evidència dels fets l'empeny a desentendre-se'n i fuig. El comandant Schettino només havia de tornar, tot hauria estat molt més fàcil. Però a la vida el temps corre endavant. Només avui es tria, ahir ja no.\nEls auguris no eren bons en el vaixell no beneït pel déu Neptú el dia de la inauguració: l'ampolla de cava oferta al mar no es va trencar i el déu no va tastar la beguda. Devia ser ell qui poc després va posar al timó d'aquella nau un home feble que un dia l'enfonsaria contra l'escull. La roca s'esperava feia segles, sense pressa, podia passar-s'hi l'eternitat sencera, qualsevol hauria pogut trobar-la. I tot es va decidir en el moment en què un la va trobar, un home lliure que va triar. Aquest home ara és això: l'essència del no-res, vida i prou. Una planta, un peix, com tots els que fugiran algun dia, potser no d'un naufragi, només de la seva pròpia existència.


El Consell prorroga el conveni amb l’Ajuntament de Bétera per a la realització del projecte d’FP Dual – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nEl Consell prorroga el conveni amb l’Ajuntament de Bétera per a la realització del projecte d’FP Dual\nEl Consell prorroga el conveni…\nEl ple del Consell de la Generalitat Valenciana ha aprovat acordar la pròrroga, per quatre anys addicionals, dels convenis de col·laboració firmats amb diversos ajuntaments per al desenvolupament de projectes de Formació Professional Dual del sistema educatiu valencià. Entre aquests ajuntaments es troba el de Bétera.\nEls convenis s’estendran fins al 2 d’octubre de 2024. L’aplicació i l’execució de la pròrroga d’aquests convenis no suposa cap obligació econòmica per a la Generalitat.\nAixí, en el Consistori de Bétera es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior d’Administració i Finances en l’IES Les Alfàbegues de Bétera.\nAmb l’Ajuntament d’Elx es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau mitjà de Jardineria i Floristeria al centre educatiu La Torreta d’Elx.\nAixí mateix, es prorroga el conveni amb la corporació municipal de Xàtiva, per al desenvolupament de projectes del grau mitjà d’Obres d’Interior Rehabilitació al centre educatiu Dr. Lluis Simarro de Xàtiva.\nA més, amb l’Ajuntament de Salinas es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior d’Administració i Finances en l’IES Antonio Navarro Santafé de Villena.\nAmb l’Ajuntament d’Alfafar es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior d’Educació Infantil a l’IES Berenguer Dalmau de Catarroja.\nAmb el consistori d’Albaida es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior d’Integració Social a l’IES José Segrelles d’Albaida.\nAmb l’Ajuntament de Picassent es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau mitjà de Gestió Administrativa a l’IES l’OM de Picassent.\nAmb l’Ajuntament de Benidorm es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior de Guia, Informació i Assistències Turístiques l’IES Mediterrània de Benidorm.\nAmb l’Ajuntament d’Agullent es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior d’Educació Infantil a l’IES José Segrelles d’Albaida\nAmb l’Ajuntament de l’Alfàs del Pi es prorroga el conveni subscrit per al desenvolupament de projectes del grau superior de Guia, Informació i Assistències Turístiques l’IES Mediterrània de Benidorm\nFinalment, els convenis amb els ajuntaments de la Pobla Llarga i Castelló, a La Ribera es prorroguen per al desenvolupament del grau mitjà de Jardineria i Floristeria a l’IES Vicente Gandia de Castelló, a la Ribera.


Porteu-vos a conèixer FMUSER en un minut\nHola a tothom! Això és Fmuser! Moltes gràcies per dedicar-vos el vostre temps lliure a fer clic al nostre lloc web, així que permeteu-me presentar-vos la nostra empresa.\n4.Com resoldre un problema\nParlem de Fmuser\nLa nostra empresa és una empresa d’integració de sistemes, ens centrem en la transmissió sense fils de radiofreqüència / equips d’àudio de vídeo d’estudi / transmissió de suports i processament de dades. Tenim 13 anys d’experiència en aquest camp, amb clients de tot el món i un equip professional per resoldre diversos problemes dels nostres clients, i ens comprometem a oferir productes i serveis professionals a preus raonables.\nEls productes que oferim satisfan les necessitats de les grans xarxes de difusió internacionals i de petites emissores de ràdio privades. Es pot dir que els camps que proporcionem són molt amplis.\nEls tipus de productes que oferim són: transmissor FM, transmissor de TV digital, transmissor VHF UHF, antena, connector de cable coaxial, STL, processament d’aire, productes d’emissió d’estudi, monitorització de senyal RF, codificador RDS, processador d’àudio i unitat de control de lloc remot, IPTV productes, codificador / descodificador de vídeo / àudio, etc.\nA continuació, permeteu-me que us expliqui els nostres productes en general. (Feu clic al tipus de lletra blau per tenir una sorpresa.)\nEl codificador multimèdia de transmissió FMUSER admet 1 entrada d'àudio i vídeo HDMI i la captura al mateix temps que una opció. Podeu utilitzar l’entrada de línia d’àudio estèreo HDMI o 3.5 mm. També disposem d’una versió SDI, un codificador 4 en 1 o 16 en 1 en un armari professional de 19 ’, si els necessiteu, no dubteu a posar-vos en contacte amb nosaltres.\nEl transmissor FM de FMUSER supera la vostra imaginació en termes de qualitat, rendiment, funció i abast. El nostre funcionament encara és fàcil i aviat aprendrem a utilitzar-lo.\nEl modulador FMUSER és un modulador digital de TV analògic desenvolupat per la tecnologia del programari. Adopta la nova arquitectura de tecnologia FPGA + DDS incorporada per realitzar la funció de modulació de tot el sistema, tots els canals, TV digital i analògica. Tots els indicadors tècnics compleixen i superen plenament els estàndards nacionals rellevants.\nTota la màquina està produïda per la tecnologia SMT, que no només té indicadors tècnics excepcionals, sinó que també té una alta fiabilitat del producte. Disseny flexible, amb una potència d’imatge i so ajustable, protecció de vídeo i altres funcions, amb xassís estàndard d’aliatge d’alumini d’1U / 19 polzades, compacte i lleuger.\nAquest modulador és la millor opció per a moduladors de transmissors de TV de diversos nivells de potència.\nTotes les nostres antenes són d’acer inoxidable, amb alta resistència, resistència a la corrosió, etc., val la pena comprar-les.\nLlavors, com solucionem els problemes dels nostres clients?\nEn primer lloc, hi ha diversos tipus de problemes que resolem, a saber: Les nostres solucions inclouen estacions de ràdio FM / estacions de televisió analògica / estacions de TV digitals / equips d’estudi d’àudio i vídeo / enllaços de transmissor d’estudi / sistemes de telemetría de transmissor / sistema de televisió d’hotel / IPTV en directe difusió / transmissió multimèdia transmissió en directe / videoconferència / sistema de transmissió CATV. Si creieu que teniu algun dels problemes anteriors, podeu venir a nosaltres. Perquè entenem que no només necessitem utilitzar productes de tecnologia avançada per al sistema, sinó que l’alta fiabilitat i l’alt rendiment són molt importants per als sistemes i les solucions. No només això, sinó que també ens assegurarem que el nostre sistema de productes tingui el preu més raonable.\nTenim clients de radiodifusors públics i comercials, operadors de telecomunicacions i agències reguladores, i també oferim solucions i productes per a centenars de radiodifusors locals i comunitaris petits.\nA continuació es detallen alguns dels nostres plans:\nStantion de televisió complet L'estació de ràdio de FM completa\nSistema de protecció contra llamps STL Estudi transmissor Enllaç\nSolució del sistema IPTV Emetre un transmissor FM\nEn aquest moment hauríeu de desitjar la nostra informació de contacte, oi? Us ho explicaré ara. Aquí teniu la nostra informació de contacte:\nHi ha hagut un lleuger moviment després de la introducció? A continuació hi ha enllaços de productes més detallats, benvinguts a tothom a entendre-ho!\n1.Equips Broadcast Studio\n3.Peces del transmissor de FM\n4.DTV Equip de Capçalera\n5.receptor de FM\n6.Venda a l'engròs Transmissors FM\n:Quan va tocar el COVID-19, vam deixar de reunir-nos per adorar i vam passar a una experiència de culte en cotxe. Hem pegat la sortida de la nostra taula de ressonància a l’entrada d’aquest transmissor i ha funcionat perfectament. Just fora de la caixa, empeny un senyal clar fins a mig quilòmetre, que és molt més gran que el campus de la nostra església. Els participants poden aparcar a l’aparcament i sintonitzar el servei amb els equips de música del cotxe ... tothom està segur però segueix junt. Sóc usuari final i no he rebut cap gratificació per la meva opinió.\n:Volia explotar la meva parcel·la quadrada de 3 acres amb una transmissió FM des de la targeta de so estèreo analògica de 10 dòlars del meu ordinador. Això funciona molt bé! Però, com tothom sap, hi ha dues sortides de potència: H i L, per a alta i baixa, i la baixa potència continua sent molt alta als Estats Units.\n:Aquest transmissor ens ha funcionat molt bé. L’hem utilitzat per transmetre a les ràdios del cotxe per als feligresos amb problemes de mobilitat que assistien als serveis de culte a l’aire lliure i funcionava força bé.\n<< [Altres]Monster Beats Studio Studio per Dr Dre auriculars diferents colors >>\nposat SKYSKY vist hora de publicació 21/08/12\nCàmera en miniatura FMUSER, mini càmera, càmera sense fils, càmera CCD, càmera microones\nFMUSER COFDM Helicòpter no tripulat Avions Robot Sistema de transmissió de comunicacions sense fils diagrama receptor transmissor 15-20KM


El camí vora Ter (GR210)\npenúltim dia TT\nAvui ens hem llevat tard. Després de fer el bibac als caus de Manlleu, hem tingut el nostre temps per esmorzar coca amb xocolata i melindros, per cert, amb fongs..\nUn cop acabat l'emorzar hem anat al parc del passeig a valorar tot sobre aquests quinze dies al camp de treball. També ens hem sincerat amb nosaltres mateixos, un exercici que ha creat d'alguna manera, un ambient més humil.\nHem marxat cap a Vinceç de Torelló amb els cotxes dels diferents monitors ja que ahir la forgoneta es va espatllar, deixant-nos d'aquesta manera tirats!!\nQuan hem arribat, un grup ja havia començat a fer el dinar, per tant, la resta del grup no ha tingut que esperar gaire per poder dinar;\nhavent dinat (després de les cinc de la tarda) hem anat a la piscina, però el sol ja havia marxat i no picava gaire.\nDutxats la majoria del grup s'ha possat a jugar amb els matalassos, que estaven apilonats a la habitació on dormim (vegin foto).\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 20:52 0 comentaris\nUn dia diferent =)\nSenyors i senyores, nens i nenes, molt bona tarda!!\nAvui ha estat un dia totalment diferent als altres:\nEns hem llevat a dos quarts de vuit; hem esmorzat i tot seguit, els monitors ens han portat a Manlleu al Museu Industrial del Ter per trobar-nos amb la Núria i l'Èlia del CERM. Primer de tot hem anat al bosc a treballar, en grups de dos (10 i 10), per fer un seguiment de la restauració del bosc de ribera de la zona del Gelabert i cuidar els plançons que hi havia plantats. Tot seguit, ens han fet una xerrada sobre els espais naturals del riu Ter, on en Toni (monitor) ha obert un debat molt interessant que ens ha fet reflexionar sobre moltes coses.\nUn cop a l'escola, ja dinats per fi hem pogut fer la primera migdiada de tot el camp de treball!!!!!!!\nDesprés de la migdiada ens hem repartit ens dos grups. Un d'ells ha anat a acabar de desbrossar un troç del camí de Borgonyà i uns ens hem quedat a l'escola a fer diferents tasques com : fer la compra, el sopar, neteja a fons de l'habitació, rentar els plats, el berenar, el mateix bloc (ara)...\nQuan arribin els altres ens començarem a dutxar i arreglar, perque ens espera l'esperat concert de Boys Damm!!!\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 18:33 0 comentaris\nDijous 15, 11è dia\nEl despertador sona a quarts de vuit, i ens hem posat tots el banyador disposats a banyar-nos al riu, ja que hem anat a fer un treball al riu: Projecte rius. un cop allà hem calculat el cabal del riu, la velocitat, la duresa, pH... Hem après a identificar diferents bitxos (macroinvertebrats) que viuen al riu. Però també hem tingut una estoneta per a fer els nostres balls i passar-nos-ho molt bé.\nUn cop dinat, ens han dit que havíem de preparar una presentació power point en la que hem explicat l'experiència de treballar en un camp de treball per a joves a l'embarcador de Manlleu. Ho hem presentat davant del públic i més d'un s'ha emocionat :D En acabar, hem anat cap als Caus on hem sopat tot mirant uns curt metratges i hem anat a dormir esgotats. Pel camí, però, ens hem aturat a fer unes quantes danses de les nostres (Tio Pep, Atenció formació...) per fer venir la gana abans de sopar.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 15:01 0 comentaris\nMolt bones a tothom, sabem que és tard, però ens ho passem tant bé que no hem tingut temps d'actualitzar el dia!! :D\nEl 10è dia teníem la inenció de llevar-nos a les 7, però ens vam acabar despertant a les 7.40, quina sooooon! Vam dividir-nos en els tres grups, alguns vam marxar amb la furgoneta i d'altres ens vam haver d'esperar quasi una hora! Però afortunadament vàrem treballar menys que els altres senyalitzant el camí, ja que es van patejar més quilòmetres.\nFinalment ens vam trobar tots junts a Roda per dinar. On van haver-hi múltiples petits accidents: dormir la migdiada sobre i trepitjar merda de gos, banyar-se per alleujar la calor a una font pública, fer-se un tall "profund" al dit netjant una navalla... En resum una tarda distreta!!\nPer rematar el dia la "bomba" (aviso és ironia jaja): visita a l'Esquerda, unes restes arqueològiques. Voleu un altre resum? Doncs senzillament, tots fèiem esforços per aguantar els ulls oberts i no dormir-nos davant de la guia, acabem de sortir d'un dia molt cansat i acalorat!! Però no us podem negar que l'estudi d'ossos ens va despertar una miqueta, era realment interessant.\nJust després d'aquesta visita, vàrem poder recarregar piles amb unes galetes com no..... GOURMET!! Aquest pas retirarem al propietari, s'està forrant amb nosaltres!! jaja S'ha de dir que tots els seus productes són molt bons!!! :D (encara que amb les llaunes de tonyina s'hi van lluir fent-les, tot un espectacle digne dels grans circs per poder-la obrir!!! jajaja)\nPer acabar el dia i poder agafar el llit a gust, vam acabar d'esgotar-nos jugant tots junts al joc del petó. Realment molt divertit, potser pel nom sembla un joc plàcid i calmadet, però us assegurem que semblava més una batalla campal que no pas un joc tranquil·let. No us amoïneu, ja us ho explicarem el diumenge!! jajaja\nPares, mares, amics, amigues, novios, novies, etc... No us preocupeu per res, us podem ben prometre que ens ho estem passant d'allò més bé!!\nSalut i records!!\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 14:59 0 comentaris\nNovè dia, Vespella\nAhir a la nit vam anar a dormir a Vespella, la rectoria de Sant Andreu de Gurb. Al arribar vam estar cantant una estoneta i després de sopar (quarts d'una de la matinada) vam anar a observar les estrelles. Com que el cel estava molt tapat i tots estàvem cansats, ja que ens havíem despertat molt aviat, no vam estar-hi molta estona.\nAquest matí ens hem aixecat a les nou, un luxe per tots nosaltres. Després d'esmorzar i haver fet un petit taller sobre les constel·lacions, hem inagurat el dia de l'energia renovable. Avui hem après a construir uns forns solars que han servit per poder fer el dinar... encara que ha trigat una mica!!!\nA la tarda dos joves han vingut a fer- nos un conjunt d'activitats per concenciar-nos sobre el malvaratament que acostumem a fer de l'energia, i seguidament ens han presentat la seva proposta d'escriure entre tots una cançó per acostar l'ecologia al jo\nHa estat un dia intens, però molt interessant.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 21:57 0 comentaris\nAvui ha estat un dia força complet i exhaust.\nDe bon matí, uns hem anat a acabar el tram de Borgonyà, i uns altres a prop de Seberra. El ritme de treball va disminuir molt, el cansanci es començava a notar entre tots; a més, cal remarcar, que més que un camp de treball, era un hospital de camp, teniem a un amb mal de panxa, un altre amb turticulis i a una altra que li havien de treure els punts.\nDesprés de dinar, hem anat a la piscina per dutxar-nos, ja que no disposavem d'aigua als vestidors.\nQuan ja estavem ben nets, hem pogut gaudir una bona tarda i nit a una caseta Vespella, on just al costat de la casa hi havia un cementeri.\nEn Xevi, juntament amb la Maira, ens han donat una petita lliçó de les constel·lacions d'astronomia, on no hem pogut veure amb claretat les estrelles ja que la nit estava tapada.\nMés tard hem anat a fer el "bibac", que tots esperavem amb impaciència.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 21:56 0 comentaris\nEl que havia de ser un dia de relax ha acabat sent un dia ben mogut. Hem agafat el tren des de Torelló i ens hem dirigit a Campdevànol. Allà ens esperava la furgoneta i ens ha acostat cap al riu. Llavors hem hagut de caminar una llarga estona fins a trobar els gorgs. Un cop allà ens hem refrescat i alguns ens hem atrevit a llançar-nos de les roques. Ha siguit una experiència inolvidable.\nHa sigut a la tarda quan els núvols ens han fet canviar els plans del dia, ja que quan hem acabat de dinar ens núvols s'han apoderat del cel i ha començat una forta tempesta. Corrents hem agafat la furgoneta i ens ha dirigit cap a l'estació de tren altre cop. Tot i això, alguns ens hem mollat i també hem sigut apedregats pels nostres estimats núvols. Allà a l'estació hem menjat síndria mentres que cantàvem cançons.\nHa sigut un dia bastant mogudet i demà hem de tornar a treballar, així que ens acomiadem amb ganes de veure el festival d'aquest vespre: ESPANYA-HOLANDA.\nEquip 1 els millors periodistes :)\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 19:47 0 comentaris\nSetè dia, treball INTENS i massatge al riu\nAvui hem fet tres grups enlloc dels dos que ja teniem assignats. Amb la furgoneta ens hem desplaçat uns fins a Manlleu, uns a Roda de Ter i els altres a mig camí.\nHa sigut un dia intensiu de desbrossament, des del matí fins a la tarda. Al migdia dos dels tres grups s'han trobat i s'han banyat al riu i han dinat junts (uns esplèndits entrepans de llom "embutxat" i formatge, fets amb molt d'afecte la nit anterior...). A mitja tarda ha aparegut l'últim grup i ha pogut fer un banyet al riu, mentres un altre grup el rellevava amablement de la feina interminable de desbrossament.\nHem arribat tots en furgoneta i amb moltes ganes d'una bona dutxa i morts de gana (ens hem assabentat que el sopar és plat únic...)\nPD1: S'ha tornat a incorporar la Meri al grup (UEEEEE!!!!!)\nPD2: No tot ha sigut suor i feina bruta, també hi ha hagut alguna estoneta per divertir-se, us adjuntem un vídeo que ho demostra. (Ens havia tocat molt el sol...)\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 21:59 0 comentaris\nDesprés d'una nit molt animada, ens hem llevat gràcies als flaixos del Miki. Hem hagut de treure el Pau del llit tot estirant-lo. L'esmorzar ha estat ràpid i senzill. Al principi el temps no ha animat gaire (feia mooolta xafugor i núvol), més les poques hores dormides per culpa de l'escuderia Ferrari del Pau (roncs xD) i les contínues rialles, hem mostrat els primers signes d'esgotament. Tot posant-nos la motxilla a l'esquena i banyar-nos en AUTAN, hem començat fent camí cap al tren. hem estat esperant una estona mentre gaudíem del perfum natural (caca de vaca) de la plana de Vic. Un cop dins, ens hem portat un ensurt ja que el tren ha parat de cop. Però tant sols s'ha quedat en un ensurt.\nEns hem dividit en el rutinaris grups de treball. El grup de la Maira i el Toni, després de currar-s'ho molt, han aconseguit el seu gran desig, refres car-se al riu. En canvi, el grup del Miki i la Trini, hem estat treballant de sol a sol . Hem anat caient mica en mica, però ens hem pogut recuperar a l'acollidora sombra d'un pont acompanyats d'unes galates. Ens hem retrobat amb l'altre grup i com que la unió fa la força, hem treballat excel·lentment amb poc temps complint els objectius prestablerts.\nGràcies a l'ajuda de les SÚPER GALETES del BON PREU hem pogut aguantar la gana fins a les 3.30, quan hem començat a anar cap a l'escola. A més d 'un, gràcies a la calor del sol aplastant, ens hem motivat pel camí fent-lo més soportable, tot cantant: "ORGULLOSO DE ESTAR, ENTRE EL PROLETARIADO...". Aproximadament a les 5.00 ens hem posat a dinar afamadament desitjant anar a la piscina.\nCom que som tan sumamanet guais, a la piscina no hem passat precisament desepercebuts tot cantant i practicant natació sincronitzada. Per uns instants hem sigut els reis del recinte.\nRealment ha estat un dia rodó, però els següents ens agradaria que fossin millors!! :)\nPD: Hem patit una importantíssima baixa al nostre fabulós grup, la Meri ( RECUPERAT AVIAT!).\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 20:07 0 comentaris\nEl quart dia, descans a Manlleu!!... Descans??\nJornada de descans al Camp de Treball.\nEns hem llevat dora encara que avui no hem anat a treballar. Hem agafat un tren que ens ha portat fins a l'estació de Manlleu i primer de tot hem anat a visitar el Museu Industrial de Manlleu. Durant la visita hem aprés el funcionament de les colònies industrials i detalls sobre l'època. Concluida la visita ens hem dirigit fins l'embarcador del Ter ( gestionat pel GDT ) i allà la Imaculada ens ha preparat el dinar amb els seus ajudants tot fet amb productes ecològics de la zona.\nFeta la migdiada ens hem dividit en dos grups: uns han anat a fer piraguisme al Ter i els altres han anat a l'hort comunitari ecològic.\nDesprés de les activitats de tarda hem anat tots plegats a comprar el berenar i hem pogut escoltar el final del concert de la Tarabanda ( una banda formada per nens de l'Escola de Música de Manlleu ) . També hem asistis com a oients a una conferència de persones relacionades amb el món de l'esport.\nA la nit mentres uns preparaven el sopar, els altres han estat inspirats i han començat a cantar i ballar varies cançons. Arrel d'això tots ens hem posat a dançar. A continuació us deixem un dels molts videos que hem fet:\nCom podeu veure hem fet molt escandol i hi ha hagut veïns que s'han queixat i per aquest motiu hem anat a la vora del Ter a sopar. Després de sopar hem estat una volta per Manlleu fin que hem arribat a la zona on aviem de dormir a l'aire lliure.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 19:57 0 comentaris\n3er dia, mig relax\nAvui ens em llevat més d'hora: a les 7:00 a.m.\nL'esmorzar, com sempre, dos "sobaos" i dos magdalenes. Acte seguit, em fet el recorregut de cada dia (esperem no acabar-lo ratllant).\nEl matí ha estat dur, acabant el que ens faltava d'ahir, pero a la tarda, després de dinar, ¡¡Macarrons!!, em anat a la piscina que, per sort, tenim al costat del col·legi, on em gaudit d'una bona estona, plena de rialles, bromes, ofegaments...\nEn definitiva, que després de molt treball, ve una bona recompensa!\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 19:58 0 comentaris\nEns hem llevat ben d'hora, hem esmorzat i ja amb les eines hem fet camí cap a l'estació de tren de Torelló. Allà ens hem dividit en dos grups i ens hem dirigit a llocs diferents del tram de camí. Allà hem fet molta feina: hem desbrossat el camí i hem arreglat una zona on hi havia molt fang i el seu accés era difícil. Hem passat molta calor i set, però un dels grups hem pogut gaudir d'un bany al riu per refresacar-nos.\nA les 7 per fi hem arribat a l'escola i hem disfrutat d'una refrescant dutxa. Així doncs hem acabat un dia intens, dur i divertit.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 20:16 0 comentaris\nAvui dia 5 de Juliol hem matinat per anar a agafar el tren a l'estació de Torelló i hem parat a Sant Quirze de Besora. Un cop allà hem recorregut el camí GR 210 (camí Vora Ter) per localitzar els trams els quals l'endemà hauriem d'arreglar. Tres hores després hem arribat finalment a l'escola per dinar.\nA la tarda hem caminat fins a Borgonyà per fer una visita guiada a la colònia escocesa de Borgonyà. Hem pogut observar el canal, les turbines, les calderes, les cases on vivien...\nDesprés de berenar pà amb nocilla hem tornat caminant fins a l'escola.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 23:47 0 comentaris\n12è i 13è dia: sender de St Bartomeu al Sorreig i horts de manlleu\nAhir el matí vam anar a descobrir el camí que uneix St Bartomeu del Grau amb el PR-C46 (Ruta del Sorreigs) perquè a causa d'alguns imprevistos no havíem pogut acabar de desbrossar.\nTornant vam trobar unes xurris de carretera i les vam portar al cole.\nA la tarda vam anar a l'hort comunitari de manlleu on fan cultiu ecològic i vam estar observant totes les hortalisses que hi cultiven. A més a més, vam descobrir alguna tècnica de cultiu sense utilitzar productes químics.\nRuta del Sorreigs desbrossada i pintada amb les marques corresponents.\nSender de St Bartomeu al Sorreigs acabat de desbrossar (més ben dit, acabat d'obrir aprofitant el traçat d'un torrent)\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 22:32 1 comentaris\n11è dia: son, sorreigs i font\nAvui estem molt adormits i no estem inspirats. Ahir vam tornar a treballar separats per grups però fent algun canvi ja que tots els malalts eren del mateix grup.\nEl primer grup es va dedicar a netejar i indicar la Font del Gorg Negre\nEl segon grup va acabar de desbrossar el sender del Sorreigs i va marcar el tros que faltava. A mig matí, l'Adrià va rebre un cop de destral que per sort no va ser res.\nFinalment, vam passar la tarda junts a la piscina.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 9:34 0 comentaris\n10è dia: cagarrines, cuina solar i bivac\nAhir al matí en David no volia llevar-se, com cada dia, era d'esperar. Deia que tenia mal de panxa. Els monitors pensaven que era "cuento" fins que van aparèixer els primers símptomes. Llavors, altres companys també van caure com mosques: en Marc, en Martí i en Nil, que tornava d'un viatge molt llarg.\nDesprés d'esmorzar i posar en quarantena els de les cagarrines vam agafar la fragoneta i vam anar a Vespella. Allà passaríem el dia treballant les energies renovables. Vam començar amb un personatge bastant famós -Eugeni Tals- que ens va fer una xerrada sobre el consum d'energia.\nTot seguit vam dinar xistorres solars (després d'un mecano de 4h)\nI finalment vam construïr unes plaques solars casolanes per escalfar aigua\nA la nit, astronomia i bivac\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 20:46 0 comentaris\n9è dia: despertador, camins que no són camins, marejos, gana i un bon espant\nUna estava prenent el sol a la piscina, l'altre fent un combat de taikondo amb uns immigrants i l'altre fent una partida de poker apostant-se tot el què tenia. De cop i volta, totes les històries han convergit a un punt on una moto, que feia molt soroll, els estava apunt d'atropellar. Què passava? Estaven somiant? Doncs sí! Tot i que al obrir els ulls -en comptes de moto- tots s'han topat amb una desbrossadora a mans d'en Miki com a despertador.\nDesprés d'esmorzar, mentre alguns encara somiaven amb motos i coses rares, hem començat la ruta per desbrossar el camí entre St Bartomeu del Grau i la Riera del Sorreigs. Hem començat molt bé: un primer grup trencava branques d'arbres i romagueres amb podalls, destrals i rasclets i, seguidament, venien les dues desbrossadores per obrir el camí.\nTot ha anat molt bé fins que... la Berta, la Nayana, la Miriam i l'Adrià han desaparegut del mapa. Aquí s'ha iniciat una cerca i captura de les fugitives pel mig de la muntanya i pels tallafocs de les línies d'alta tensió fins que, finalment, en Xevi les ha trobat. A més a més, teníem gana i hem decidit desviar-nos del camí per anar a buscar una pista on podia arribar la furgoneta. Allà, en Nil s'ha marejat i l'hem hagut d'ajudar arribar a la furgoneta perquè no podia més. Nil, et trobem molt a faltar i esperem que et recuperis! T'estem esperant!\nPD: com que no hi ets tu i l'Andreu és al metge ja no té gràcia fer bivac (el farem demà)\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 19:29 0 comentaris\n8è dia: neteja, pintura i escales\nDiumenge al vespre vam omplir el temps amb "una mica" de neteja general. De fet, vam buidar l'habitació, la vam netejar de dalt a baix i hi vam trobar coses increïbles que no hauríem esperat trobar mai sota els llits. Des de pomes que encara aguantaven des del primer dia, passant per galetes i tallaungles fins a quantitats ingents de roba interior masculina i bosses de roba bruta que devien anar carregades pel diable.\nAhir, vam anar a la ruta del Sorreigs a seguir fent feina. Un dels grups va recórrer 11 Km marcant i repassant els símbols de PR (Petit Recorregut i sort de ser petit...). Després d'una dura, llarga i deshidratant odissea sota un sol de justícia vam arribar al lloc on hi havia el segon grup "treballant". Ells estaven fent unes escales en una zona de molta pendent, tot i que hi va haver gent d'aquell grup que va currar molt, gran part del grup ens el vàrem trobar descansant a la furgoneta, però bé, el segon grup no va arribar a casa fins les 9, ja que es van haver de quedar a acabar el que aquell matí no havien fet. Finalment, tots cansats vam fer el taller de llegendes i contes, una mica bastant ràpid, perquè vam sopar tard. Havent sopat i xerrat, tothom va anar a dormir. Avui ens espera un bon trajecte de 4 Km de desbrossament i una bona nit de bivac.\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 8:24 1 comentaris\n7è dia: descans\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 21:09 0 comentaris\n6è dia: tallers, comiat i Sta Eulàlia de Puigoriol fins que surti el sol!\nAra mateix hem arribat de la piscina aprofitant que fa molt bon temps. Ahir, com abans d'ahir, vam arribar a les tantes de la matinada perquè veníem de la Festa Major de Sta Eulàlia de Puigoriol (fins que surti el sol).\nEl matí vam fer taller de caixes caixa niu i de cartells cartell.\nA mig matí un company va haver de marxar i li vam fer un comiat molt emotiu on hi va haver alguna llagrimeta.\nA la tarda-vespre-nit vam anar a Sta Eulàlia on vam assistir a un taller de danses de ses illes (jotes, boleros i mateixes), vam posar cadires, vam ajudar a penjar una pancarta del Solc, la Nayana i l'Andreu van pujar a l'escenari a explicar en què consisteix el camp de treball i vam participar activament als dos concerts: visca la carrau!\nAh, i en Rambo també va pujar a l'escenari!\nPublicat per Ruta del Sorreigs i les Fonts del Lluçanès a 15:20 0 comentaris\nBenvinguts al bloc del Camp de Treball amb base a Sanvi!\nUn camp de treball, respectem el territori\nAquesta és la 5a edició del camp de treball entorn de la conca del Ter. La direcció del camp està en mans de Minyons Escoltes i Guies de Catalunya amb el suport del Grup de Defensa del Ter, el qual va iniciar aquest projecte.\nTant els Escoltes com el GDT, estem convençuts que conèixer i treballar pel territori, és l’eina fonamental per aprendre a respectar-lo, valorar-lo i en definitiva a estimar-lo.\nEsperem que aquesta edició sigui tan interessant i útil com les precedents. Minyons i Guies hi posem tota la nostra il·lusió i el GDT seguirem donant-li tot el suport que calgui.\nFruïm tots plegats d'aquesta aventura.


Sant Andreu comptarà amb un servei d'inserció ocupacional per a joves amb trastorns mentals | Districte de Sant Andreu\nDistricte de Sant Andreu / Sant Andreu comptarà amb un servei d'inserció ocupacional per a joves amb trastorns mentals\nSant Andreu comptarà amb un servei d'inserció ocupacional per a joves amb trastorns mentals\ndilluns, març 20, 2017 - 15:07\nEs tracta d’un servei pioner de Barcelona Activa vers la inserció laboral de joves amb problemes de salut mental que permetrà una atenció descentralitzada, específica i personalitzada d’uns 150 joves. Els altres dos serveis s’ubicaran als districtes de Sant Martí i Nou Barris.\nAl districte de Sant Andreu, aquest nou servei integral que s’incorpora a les polítiques d’ocupació de la ciutat s’ubicarà a al punt d’atenció juvenil del carrer Garcilaso i permetrà oferir, de manera estable, una atenció descentralitzada i específica als joves amb problemàtiques de salut mental d’entre 16 i 35 anys. Aquest nou servei, que s’ha licitat per valor de 355.891 euros, és fruit de la coordinació dels serveis i professionals de l’àrea de Drets Socials i Barcelona Activa, que ha permès identificar les necessitats actuals i l’increment de joves amb malestar psicològic, millorar els circuïts d’atenció específics, i crear dispositius estables i descentralitzats territorialment.\nEl primer tinent d’alcaldia, Gerardo Pisarello, ha assegurat en la presentació del projecte aquest dilluns que “es tracta d’un projecte innovador que té com a objectiu que les polítiques d’ocupació i d’inserció sociolaboral a la ciutat no deixin ningú enrere. Aquest és un fenomen molt sovint invisibilitzat, estigmatitzat, que és greu pel conjunt de la població i sobretot per la gent jove, que està experimentant un malestar psicològic creixent molt preocupant, on tots ens hem de sentir implicats, l’administració però també el teixit empresarial”. Pisarello ha destacat que aquestsel programa d’inserció “preveu que hi hagi tutors específics de referència que puguin acompanyar a aquestes persones fins a 6 mesos després de trobar feina per donar garanties als empresaris, que vegin que professionals de l’Ajuntament estaran allà per fer l’acompanyament i contribuir a reduir pors i angoixes”.\nCreix el malestar psicològic entre els joves\nDispositius a mida