UN LLOC EN LA HISTÒRIA | Ramon Cotarelo | Opinió | La República\nUN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA + UN LLOC EN LA HISTÒRIA E-mail\nUN LLOC EN LA HISTÒRIA PEP DUIXANS.\nUN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA UN LLOC EN LA HISTÒRIA E-mail\nL’independentisme està dividit entre les dues opcions possibles: la glòria i l’heroisme que proposa trencar, i la rutina i la seguretat que proposa administrar\nPuigdemont i Junqueras simbolitzen els dos esperits confrontats en la història. Homer o Hesíode\n“La història és un escorxador”, diu Hegel, que l’havia estudiat a fons per fer-la cau del desenvolupament de l’esperit. Un escorxador! Quina visió tràgica del pas de l’ésser humà per la Terra! Res a veure amb la visió relativista i escèptica de l’apòcrif “la història només és una condemnada cosa després d’una altra”. Segons autoritats, la dita és una deformació d’una altra més antiga i potser més desconsolada: “La vida només és una condemnada cosa després d’una altra.”\nLes dues expressions són possibles al mateix temps, i si no al temps de cada individu, sí al de l’espècie. La història de l’espècie, de la totalitat, és tràgica i rutinària, tot junt, però la de cada ésser humà, no. Els individus, les persones, cadascú de nosaltres, triem entre la glòria de la tragèdia o la rutina quotidiana. De vegades ho fem (o creiem que ho fem) voluntàriament; altres vegades se’ns imposa. Perquè, com diu Marx, els éssers humans fan la història, però en condicions que no poden determinar, la qual cosa equival a dir que els éssers humans fem la història, però no sabem la història que fem.\nEl que sí que sabem és que no hi ha opció: cal triar. I és el que fem, triar entre la glòria de la tragèdia i la seguretat de la rutina. I ho fem els individus. L’espècie no tria, fa el que els individus fan. Com a herois o com a administradors. Tot això en comptes de la fascinant deriva de la revolució catalana. L’independentisme està dividit entre les dues possibles opcions: la glòria i l’heroisme que proposa trencar, i la rutina i la seguretat que proposa administrar. Per descomptat tots dos troben raons polítiques, socials i econòmiques per justificar la seva presa de posició i criticar la de l’altre. Però la diferència, la distinció i la confrontació té arrels molt més profundes. És l’oposició entre la glòria de l’heroisme i la seguretat de l’administració. Els dos pols entre els quals cal triar com a individus.\nÉs per això que en els darrers temps el moviment independentista ha pres una deriva cada cop més personalitzada entre el molt honorable president Puigdemont i el vicepresident Junqueras, que simbolitzen els dos esperits confrontats en la història. Assolir la victòria en combat directe o provar fortuna amb una estratègia gradualista, fabiana, que ens durà a la mateixa finalitat a més llarg termini. Homer o Hesíode. Sempre que els conflictes polítics es personalitzen, les persones afegeixen a la seva faceta de personatges públics, líders i representants, la faceta de persona privada, amb els seus projectes personals. Els dos líders proven una voluntat decidida de persistir com a tals. Per això, el vicepresident Junqueras no delega l’autoritat, tot i la seva difícil posició, i el molt honorable president Puigdemont manté la seva, tot i exercir transitòriament com a eurodiputat.\nLa legitimitat del líder heroic rau en el mandat de l’1-O i descansa sobre la lleialtat de la gent, sense cap estructura material de suport, només el principi clar de la independència aquí i ara. La del líder administrador disposa d’una poderosa estructura de partit, que presenta com a garantia d’administració eficient. A canvi, la qüestió dels principis sembla més embolicada, atès que els principis dels partits són fungibles.\nLa mare de totes les qüestions, la independència. Cada líder té dret a proposar la seva fórmula. Tots dos volen aconseguir un lloc en la història com el que va materialitzar la independència. La competició és tan legítima com les respectives posicions. I la història, surti per on surti, només atorgarà aquell títol, aquella honra, a un dels contendents.\nA primera vista, el panorama ja és tràgic (sense prejudici) perquè la possibilitat que el líder heroic fracassi no es compensarà amb un èxit a llarg termini quan tots siguem calbs.\nNo cal ni és elegant dubtar de la sinceritat dels líders. I sobretot és inútil. Hauria de venir un Habermas a posar llum al sentit de moltes de les manifestacions públiques, semipúbliques i privades quan es tracta d’assolir un lloc en la història. Però sí que cal i és igualment elegant predir les conseqüències d’una opció i de l’altra. I una cosa és clara: l’opció d’administració i ajornament de la independència no és una opció independentista, encara que sigui molt segura.\nLa República 25-01-2020, Pàgina 4


Els costos sanitaris del sobrepès i l'obesitat pujaran un 50% la pròxima dècada\nUn estudi de l'Hospital del Mar pronostica que el 2030 el 80% dels homes i el 55% de les dones tindran aquestes patologies, ara és el 70% i el 50% respectivament\nJosep Maria Camps 10/01/2019 - 14.15 Actualitzat 11/01/2019 - 00.37\nUn estudi de l'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques, l'IMIM, adverteix que el sobrepès i l'obesitat dels adults a Espanya està augmentant de manera alarmant.\nL'estudi, fet públic aquest dijous, pronostica que aquestes patologies continuaran pujant i que el 2030 afectaran el 80% dels homes adults i el 55% de les dones. El 2016 afectaven el 70% i el 50% respectivament.\n3.000 milions d'euros de despesa el 2030\n"Es tracta de persones que tenen més possibilitats d'incrementar la despesa sanitària a causa de les comorbiditats que tenen, com ara malalties cardiovasculars, diabetis o càncer, associades al sobrepès i l'obesitat."\nEls investigadors calculen que el 2006 tractar el sobrepès i l'obesitat va suposar una despesa directa d'uns 1.400 milions d'euros, el 2016 ja van ser 1.970 milions, i que el 2030 suposarà més de 3.000 milions. És a dir, un augment de més del 50% en poc més d'una dècada.\nPer mesurar l'excés de pes es fa servir l'índex de massa corporal, IMC, que es calcula dividint el pes pel quadrat de l'alçada en metres: entre 25 i 30 hi ha sobrepès, i per sobre de 30, obesitat.\nSegons l'estudi, entre el 1987 i el 2014 l'obesitat va augmentar anualment el 0,5% en els homes i el 0,25% en les dones, i el sobrepès va créixer en un 0,28% i un 0,10% respectivament.\nEls 24 milions del 2016 es desglossen en més de 15 milions de persones amb sobrepès, gairebé 8 milions amb obesitat i 450.000 amb obesitat mòrbida, per sobre d'un IMC de 40.\nLa projecció feta per l'IMIM preveu que el 2030 hi haurà gairebé 17 milions de persones amb sobrepès, gairebé 10 milions amb obesitat i 670.000 amb obesitat mòrbida.\nPer tant, l'obesitat, sobretot la mòrbida, està creixent força més ràpidament que el sobrepès.\nL'estudi s'ha fet revisant uns 50 estudis fets durant els últims 30 anys, amb dades de 300.000 persones, cosa que el converteix en l'anàlisi més actualitzada disponible.\nJaume Marrugat, investigador principal de l'estudi, assegura que les causes són força conegudes: els canvis en l'alimentació, amb més productes industrials i menys fruita, verdura i llegums, i el sedentarisme com a més destacades:\n"El nostre estudi il·lustra, amb molt poc marge d'error, la importància d'iniciar com més aviat millor el màxim d'esforços en revertir i prevenir futures recurrències de la creixent epidèmia de sobrepès i obesitat a la nostra societat. És l'única manera de reduir els enormes costos socials, sanitaris i econòmics que emergiran els pròxims anys."\nEn l'estudi proposen augmentar els impostos als aliments poc saludables i alhora protegir els més saludables, a més de promoure'n el consum amb polítiques educatives.\nSegons un altre dels autors, l'endocrinòleg Albert Goday, decisions no gaire costoses poden fer canviar la tendència de pitjor a millor:\n"Intervencions, aparentment petites, que atenuïn les tendències d'increment de prevalença, poden tenir un enorme benefici, en reduir la càrrega de la malaltia. Petites intervencions en l'àmbit comunitari, és a dir, alimentàries, d'activitat física, conductuals, urbanístiques, especifiques en població infantil i juvenils, poden ser molt profitoses."\nEl 80% dels homes tindran obesitat o sobrepès l'any 2030


IMATGIES: VALÈNCIA, RUTA LITERÀRIA 2012\nAmb Pepa Alós i Vicent Grande vam recórrer la València Medieval. Un text aromàtic d'aljamia valenciana, el sempre actual poema 'Elogi dels diners' d'Anselm Turmeda, un fragment de Jaume Roig, sermons del dominic Vicent Ferrer, pasatges amorosos del Tirant i un remat amb Veles e Vents, tot lectures realitzades en els llocs més adients, ens van portar a recórrer la València medieval a través de la literatura de l'època. El nostre alumnat va realitzar diverses fotografies i ens anirà enviant alguns comentaris.\nAl soterrani de l'Octubre hi ha, a més del saló d'actes i la sala d'exposicions, restes de la murada àrab. Vam encetar la ruta amb la lectura d'un text de Ibn Khafaja d'Alzira, en la versió de Josep Piera. Llegiu-lo i punxeu l'enllaç per sentir-ne la versió musical que Cànem va publicar el 1987.\nDolç és el riu, com dolça la saliva\nflairant dels llavis de l'amor. El zèfir\narrossega mandrós la humida coa.\nRàfegues de perfum\ntravessen el jardí\ntot cobert de rosada.\nJo me l'enamore, aquest verger\non la margarida és el somrís,\nla murta els rínxols i la viola la piga.\nNo lluny del Portal de la Valldigna encara trobem restes de la muralla àrab, que també havíem vist a l'Octubre.\nSincerament, va ser un viatge que em va agradar molt, no sols vam aprendre moltes coses sobre la ciutat de València, també ens ho passàrem molt bé, ja que els dos guies han fet la Ruta Literària molt divertida. També m`ha agradat la lectura de diversos textos (d`Aselm Turmeda, Tirant lo Blanc...) que van recitar els guies Mihaela\nJavi Alarcón capta l'atenció de l'alumnat a les explicacions de Vicent Grande.\nJavi Alarcon ha volgut copsar l'enlairat pecat de les gàrgoles.\nHola, m'agradà molt la ruta literària, la qual ens donà a conèixer racons molt curiosos de València, com també anècdotes com la de les gàrgoles de la Llotja, com bé ens ha mostrat Javi Alarcón en una de les fotografies anteriors. M'agradaria que tornarem a fer-hi una surtida com aquesta perquè els guies van ser molt entretinguts i van saber com cautivar la nostra atenció, sobre tot en les lectures del poema 'Elogi dels diners' i del Tirant lo Blanc. Moltes gràcies per organitzar activitats extraescolars d'aquest tipus. Néstor Beltran\nPablo Trigueros ens mostra aquesta entortolligada columna de la Llotja de la Seda.\nCom si foren les catacumbes. Ara cal explicar-ho d'amagat, al soterrani del Consolat de Mar. Vicent aprofita per recordar-nos l'Anselm Turmeda i el seu actualíssim 'Elogi dels diners'. Us recordem el text i l'enllaç a la cançó que en va fer Raimon.\nsavi fan tornar l'hom orat,\npus que d'ells haja.\nSi diràs "jas" a hòmens sords,\nVíctor Blanch recull els moviments de l'alumnat per la LLotja\nVíctor Blanch ens mostra el moment en què Vicent Grande explica les malifetes de la carnissera de París, fragment de L'espill, de Jaume Roig. Cliqueu l'enllaç de Caperutxa\nDuel de lectura entre Pepa i Vicent, entre Carmesina i Tirant.\nI a la porta de l'Almoina, de posat romànic i finestra gòtica, després de contar-nos la vinguda dels matrimonis lleidatans que vigilaven el bon quefer de les donzelles, Pepa Alòs ens va llegir 'Veles e Vents' d'aquell Ausiàs March que després cantà Raimon (cliqueu l'enllaç de Caperutxa).\nObservadors com sou, em podreu comentar 4 detalls que delaten la foto com d'un altre any.\nPublicat per Jesús Bernat Agut a 19:01\nEtiquetes de comentaris: ALUMNAT-2011, Excursions, FOTOGRAFIA I LITERATURA, RUTA LITERÀRIA, VALÈNCIA\nLorena Micula 19 d’abril de 2012 a les 10:46\nEnguany no plovia i l'any passat sí.\nLa guia l'any passat tenia el pel més llarg.\nL'any passat havia anat l'alumnat de segon de battxiller i aquest any va el de primer de batxillerat.\nAquest any la guia esta embarassada l'any passat no.\nLINGÜISTES PEL CARRER (27)\nC, ALFABET DE L'INSTITUT\nLES FULLES VIVES\nROSA SANCHIS A L'INSTITUT\nDE SALSES A GUARDAMAR... DIA DEL LLIBRE\nROSA SANCHIS (PRIMAVERA LITERÀRIA, 2012)\nTRES FLORS MÉS\nALMANYA, Willcommen in Deutschland\nB, ALFABET DE L'INSTITUT (amb rodolins)\n3 FLORS AMB P


bancs grecs continuaran tancats, malgrat acord\nFa 15 dies que es manté el 'corralito' a Grècia que limita la retirada de diners a 60 euros cada dia\nREUTERS Atenes 13/07/2015 15:11\n651x366 Un home treu diners en efectiu en un caixer d'un banc, al centre d'Atenes. CHRISTIAN HARTMANN / REUTERS Un home treu diners en efectiu en un caixer d'un banc, al centre d'Atenes. CHRISTIAN HARTMANN / REUTERS\nEls bancs grecs continuaran tancats, malgrat l'acord signat aquest dilluns entre el govern d'Atenes i les líders de la zona euro que manté Grècia a la moneda única, segons fonts del ministeri de Finances. Les sucursals van abaixar les persianes fa 15 dies per evitar la fugida de capitals i, des de llavors, hi ha restriccions per retirar un màxim de 60 euros per persona i dia. Fonts bancàries hel·lenes han anunciat que dimecres es debatrà si hi ha condicions per eliminar el 'corralito' i que "la voluntat és reobrir dijous".\nEn els propers dies el govern d'Atenes ha de portar l'acord al Parlament per convertir en lleis els punts del pacte. El control de capital han quedat fora de l'acord, i per tant el 'corralito' continuarà, sense que s'hagi informat encara sobre quin dia s'aixecaran les restriccions. En principi, les sucursals tenien previst obrir demà dimarts.


CRÒNICA D’UN RIU FEINER\nPer Quim Curbet dijous, de desembre 10, 2015\nCaminar per la llera d’un riu és una activitat interessant, perquè la vida sedentària dels humans sempre ha buscat la proximitat de l’aigua que nodreix i que guia. Caminar quinze quilòmetres per la conca hidrogràfica del que fou fa només un parell de dècades el riu més contaminat d’Europa, és una experiència una mica més inquietant, ho dic per experiència.\nAra la vida va retornant de mica en mica a les riberes del Congost i del Mogent, del Tenes, del Ripoll i de la riera de Caldes, els rius que afluixen al Besòs, en aquell punt exacte on sembla que conflueixin també totes les carreteres, totes les autopistes i totes les vies ferroviàries d’aquest petit país.\nEl Besòs és un riu caparrut i feiner, les fàbriques i les naus industrials s’alcen al seu voltant, dibuixant siluetes complexes en un cel il·luminat per la claror del llevant. Tot caminant llera avall, els pobles em semblen tots forjats amb un mateix formigó, acolorit aquí i allà amb tocs de pintura que intenten trencar el gris primordial.\nMontcada dorm a recer d’una cimentera, Santa Coloma es desperta vigilada pel poblat ibèric de Puig Castellar i Sant Adrià pentina els núvols arran de platja amb una pinta de tres xemeneies encarades cap al cel.\nEn el tram final del riu, un gran parc fluvial ressegueix la riba esquerra del Besòs, desafiant les riuades sobtades i els embats d’una indústria que no sempre entén de cultura mediambiental. Veig com la gent s’hi passeja calmada els dies de festa, practicant el ciclisme i el patinatge i comptant les hores que falten per un nou dilluns, que els espera a la porta de l’autobús o de l’oficina de l’atur.\nVIATGE A LA GLOCALITAT\nLES BECADES D’OSOR\nL’èxit del fracàs\nLes 4 Barretades de 2015\nDarrers somnis de tardor


La plataforma 'Sí a l'autovia A-7' reclama el desdoblament de l'N-340\nLa plataforma 'Sí a l'autovia A-7' reclama el desdoblament de l'N-340 a Torredembarra\nUn grup de deu persones han tallat la nacional durant cinc minuts en acte de protesta i per reclamar una mesura que fa temps que es va anunciar\ndilluns, 27 d’agost 2018 - 08:10h | Actualitzat a 27/08/2018 09:42h\nLa plataforma 'Sí a l'autovia A-7' reclama el desdoblament «immediat» de la carretera N-340 en el tram que arriba fins a Torredembarra, d'uns set quilòmetres. De fet, la plataforma, formada fa poc temps, va néixer amb aquest objectiu, ja que considera aquest tram «un punt negre des de fa forces anys, com a mínim des del 2011, i és que acumula accidents cada any».\nTallen la nacional durant cinc minuts\nAmb l'objectiu de fer sentir la seva veu i fer evident, un cop més, una llarga reivindicació territorial, aquest diumenge, 26 d'agost, una desena de manifestants van tallar la carretera nacional 340 per l'entrada de Tamarit, durant cinc minuts. «El nostre esperit és que l'autovia sigui des de Castelló fins a la frontera, però com a mínim que ho sigui aquest tram que concentra tots els accidents de Torredembarra, Vendrell i Coma-ruga», ha explicat el portaveu de la plataforma ciutadana, Marc Francesc. Des de la plataforma remarquen que es tracta d'una via amb una alta accidentalitat i que és transitada per uns 30.000 vehicles diaris.\n'Sí a l'autovia A-7', que compta amb el suport de les associacions veïnals, dels càmpings de la zona i d'alguns partits polítics, també està a favor de la gratuïtat de l'AP-7, perquè assegura que no desvirtua la demanda de desdoblament.\nLa manifestació va causar una petita retenció. | ACN\nLa Generalitat exigeix que es treguin els vehicles pesats de l'N-340\nA inici d'aquest mateix mes, diversos polítics tarragonins van reclamar al Govern l'aprovació de les bonificacions per retirar els camions de la carretera N-340. Xavier Pallarés, delegat del Govern a les Terres de l'Ebre, va lamentar que mori gent a la carretera i alhora va reclamar al govern espanyol que compleixi amb els acords establerts.\n«El govern espanyol arriba tard. Fa molts mesos que esperem que aquesta mesura sigui una realitat» explicava Calvet, que recordava que l'acord per treure els camions de la carretera N-340, ja es va adoptar l'any passat. A més, també va assenyalar que és «inexplicable» l'estat en què es troba la mobilitat a les Terres de l'Ebre, el Camp de Tarragona i el Penedès.\n"La Sala Lluís d'Icart acull l'exposició de maquetes d'Antoni Sastre" "La Processó del Pa Beneït i el record de 'Ximet' protagonitzen la Festa Major de Roda"\ntrànsit N-340 A-7 carreteres Torredembarra


3a temporada de l’Escola de l’Espectador | Nau Ivanow\n3a temporada de l’Escola de l’Espectador de la Sagrera\nTrobada inicial de l’Escola de l’Espectador de La Sagrera\nLectura atenta sota la mirada d’un membre de l’Escola de l’Espectador\nTrobada amb l’Escola de l’Espectador i alumnes de l’escola d’arts escèniques El Timbal\nComença un curs més l’Escola de l’Espectador de la Sagrera. Una iniciativa de la Nau Ivanow per endinsar-se en el procés de creació d’una obra teatral. Donem a conèixer la feina que hi ha al darrera d’una companyia mentre acompanyem els professionals per a sentir el teatre de més a prop.\nLa companyia escollida aquest cop és Projecte Ingenu, que porta dos anys residint al nostre espai. Seguirem, des dels primers passos, una obra basada en el Teatre de Don Joan de Josep Palau i Fabre. Es tracta d’una reinvenció del personatge del Don Joan per situar-lo en diferents contextos i gèneres dramàtics però sobretot la tragèdia i la farsa.\nAquest 2018 els espectadors han pogut descobrir 6 projectes diferents. Alguns dins el barri de la Sagrera com Escena Germinal, que es va presentar al Centre Cívic de la Sagrera “La Barraca”. Propostes internacionals gràcies al premi internacional DespertaLab i les companyies premiades Arrogante Albino i Teatro Nómada i Teatro Estudio (TEES). També conèixer espais de creació com la Central del Circ amb la companyia resident Hui Basa, o l’Escenari Joan Brossa amb Les Antonietes. Assistir a festivals com FiraTàrrega o el Festival de Teatro Clássico de Almagro. O conèixer com es creen les produccions del Festival Grec amb Shenzhen, una obra de Roberto Romei.\nReportatge sobre l’Escola\nEl programa Teló de Fons de La Xarxa ha emés un reportatge sobre els espectadors on dediquen un espai sencer a parlar de la nostra Escola de l’Espectador de la Sagrera. En destaquen el procés de conèixer la creació d’una obra i com s’aconsegueix trencar aquesta barrera que pot sorgir entre espectadors i companyia.


DA tanca files per defensar Jover i Gallardo\nBonell creu que el PS "aprofita qualsevol ocasió per demanar dimissions"\nLa subsíndica, Mònica Bonell, durant la roda de premsa posterior a la junta de presidents. / M. M.\nAndorra la VellaLa presidenta suplent del grup parlamentari demòcrata, Mònica Bonell, creu que les manifestacions del Partit Socialdemòcrata (PS) envers el 'cas Chato' són desmesurades i que la formació "aprofita qualsevol ocasió per demanar dimissions". Així, no entén l'escrit on es demana la renúncia dels titulars de Finances i Economia, Eric Jover i Jordi Gallardo, així com la del segon d'Economia, Salustià Chato, ja que creu que abans de fer públiques aquestes informacions s'ha d'esperar a tenir sobre la taula els informes que s'han encarregat al ministeri de Funció Pública i al gabinet jurídic. Bonell, en declaracions per a l'ARA Andorra, ha assenyalat que recolza la decisió de Gallardo de mantenir Chato al càrrec fins a veure si realment es va cometre un delicte a l'haver estat remunerat per dur a terme tasques d'àrbitre en partits de futbol.\nAixí, la presidenta suplent demòcrata ha assegurat que fins al dia d'avui "s'ha actuat correctament" i les lleis que s'impulsen des de l'executiu sempre es fan "amb la màxima cura possible", encara que ha reconegut la possibilitat que els funcionaris hagin fet una interpretació indeguda. Per aquest motiu, Bonell ha reconegut que el que s'haurà de fer és "aclarir la llei" o, fins i tot, s'hauria d'arribar al punt de "modificar-la" per evitar malinterpretacions. Així, també ha posat en relleu que quan es redacten les lleis "ens queda claríssim" el significat, tot i que de vegades "la pràctica et demostra que no ha quedat suficientment clar", i aquest n'és un exemple.\nTambé ha defensat Chato dient que si no va fer els deguts pagaments a Tributs, es podria deure al desconeixement que tenia el secretari d'Estat d'aquest tràmit, tot i que sobta aquest fet perquè va ocupar el càrrec de director de Pressupost. Bonell ha volgut demanar prudència i esperar a tenir tots els informes perquè "ens estem avançant" i, pel que fa al PS, ha demanat "que siguin coherents".\nD'altra banda, pel que fa al conseller general del grup parlamentari terceravia + Unió Laurediana + Independents, Josep Pintat, ha anunciat que la formació es reunirà la setmana vinent per tractar aquest assumpte però, tot i això, ha reconegut que existeix una contradicció entre l'informe policial pel 'cas Cautxú' i les darreres declaracions de Jover i Gallardo, que defensen Chato "a capa i espasa".\nPer tal de no deixar dubtes enlaire, el decret d'aprovació del Reglament regulador de la Classificació nacional d'ocupacions d'Andorra (CNO), reconeix la tasca d'àrbitre o jutge esportiu com a una activitat professional i, per tant, Chato no l'hauria d'haver desenvolupat mentre ocupava un càrrec a l'administració pública a temps complet.\nEl decret d'aprovació del Reglament regulador de la Classificació nacional d'ocupacions d'Andorra (CNO)\ncas Chato Salustià Chato Eric Jover Jordi Gallardo DA Govern


Aprovada una gran residència d’estudiants privada al Paral·lel\nSolar del Paral·lel on es construirà una gran residència d'estudiants / Google Street View\nEl govern Colau argumenta que ha aconseguit, a canvi de l'aval, 65 habitacions concertades i un local cedit\nL’Ajuntament de Barcelona ha aprovat aquest divendres, al plenari, la construcció d’una gran residència d’estudiants privada al tram baix del Paral·lel. Ocuparà una parcel·la entre els números 25 i 37 de l’avinguda, on ara hi ha una gran benzinera. La promotora –el fons Alba Spanish Propco– podrà comercialitzar 200 places d’allotjament a escassos metres de la Rambla i el mar, una zona que els veïns consideren excessivament saturada de visitants.\nLes residències per a estudiants no són teòricament allotjaments turístics, però els darrers anys s’ha evidenciat que sovint acullen visitants en estades curtes quan acaba el curs lectiu. El moviment veïnal fa temps que les té al punt de mira, perquè a més es poden construir en solars qualificats d’equipament en detriment d’altres serveis públics que els barris reivindiquen.\nLa tinenta d’alcaldia Janet Sanz ha donat a entendre que als comuns no els agrada el pla però l’han hagut d’aprovar per imperatiu legal: “És un pla privat i s’ajusta a la legalitat”. “Vam detectar fa temps un excés de residències d’estudiants”, ha assumit Sanz. Per revertir-la el consistori disposava del PEUAT, que ha quedat en entredit als jutjats. Ara prepara una altra eina legal, segons ha avançat la tinenta.\nGovern i tècnics municipals treballen una modificació urbanística per limitar l’obertura de residències d’estudiants i obrir-les al públic general. Es presentarà “els propers mesos”, segons Sanz. “Hem dialogat amb tots els operadors per oferir places més assequibles i espais que es puguin destinar als barris, i en aquest cas s’ha aconseguit 65 places concertades d’un total de 200 i un local de 200 m2 per a usos municipals”, ha indicat.\nEl solar està just al costat del Parc de les Tres Xemeneies, un espai que genera moltes discrepàncies polítiques. L’antic edifici de FECSA pertany ara a una promotora immobiliària, Conren Tramway, que vol fer-hi oficines de gran volada a través d’una requalificació del terreny. Les primeres recreacions virtuals del projecte, a l’estil Sillicon Valley, van fer témer a l’activisme veïnal una gentrificació imminent de la zona baixa del Paral·lel, avui força degradada i amb molts residents vulnerables.\nLV gener 28, 2022 | 14:31\nCom a vei de Poblesec vull inversions al barri que el millorin. Un edifici emblematic d'oficines de qualitat, que cumpleixin condicions energetiques i disseny vanguardista es un reclam per empreses i aixo dona riquesa al barri possibilitant la demanda de locals al voltant del nou edifici, actualment buits. No volem pisos d'acollida ni socials que no porten riquesa al barri. La gentrificacio sra. Janet la tenen mal entesa, evitant la gentrificacio converteixen un barrib en pobre, brut, locals buits i increment dels delictes. El que volem es riquesa, creixement i prosperitat...i aixo no ho aconseguirem amb les seves propostes de ciutat.


L’Ajuntament inverteix 181.323 € en la millora i manteniment de centres educatius aquest estiu 2020 - Ajuntament de Mataró\nMillores a la tanca perimetral de l’Escola Bressol Cerdanyola, la renovació del sistema d’alarm...\nMillores a la tanca perimetral de l’Escola Bressol Cerdanyola, la renovació del sistema d’alarmes de quatre centres educatius, la insonorització d’espais del Centre Cívic Pla d’en Boet per a dependències de l’Escola Municipal de Música i la substitució de les cobertes de dues escoles són algunes de les obres de millora i manteniment que l’Ajuntament porta a terme aquest estiu 2020. La inversió municipal en la posada al dia d’aquests equipaments és de 181.323,11 €.\nEl període de vacances dels centres escolars és el moment més idoni per realitzar obres de millora i manteniment. Aquest estiu 2020 es portaran a termes les següents:\n-Les cobertes de les escoles Germanes Bertomeu i Vista Alegre es milloren amb diferents actuacions. En el cas de la coberta de l’Escola Germanes Bertomeu, les obres consisteixen en la renovació parcial de la coberta amb la millora de les pendents i amb la substitució de les làmines impermeables per evitar filtracions i goteres. La zona de les aules tindrà una coberta invertida amb el corresponent aïllament tèrmic, dues làmines bituminoses i l’acabat en grava. El pressupost d’adjudicació d’aquesta millora és de 65.239,47€ i es preveu que els treballs es facin en 3 mesos. Pel que fa a l’Escola Vista Alegre, es retirarà el paviment de la coberta existent fins arribar a la capa superior del forjat i posteriorment s’impermeabilitzarà amb una tela auto protegida que disminuirà els gruixos i augmentarà el pendent per evitar l’estancament de l’aigua. Les obres, amb una durada de 2 mesos, tenen un cost de 24.154,86 €\n-L’adequació de la tanca perimetral de l’Escola Bressol Cerdanyola. Aquesta actuació ha suposat la modificació de la tanca existent per evitar l’entrada i sortida d’objectes del pati així com per evitar el contacte entre infants i vianants. La tanca, amb un pressupost de 8.736,20€, s’ha planteja amb la màxima transparència per garantir l’entrada de llum solar.\n-La instal·lació d’alarmes anti intrusió a les escoles Camí del Mig, Peramàs, La Llàntia i l’Institut Escola Mar Mediterrània. L’actuació es concreta en la substitució de les alarmes existents per una de noves amb centrals, teclats, detectors de presència, contactes magnètics de porta i finestres així com sirenes interiors. El pressupost és de 34.867,89 € i la durada de la instal·lació és aproximadament d’un mes.\n-Adequació en la primera planta del Centre Cívic Pla d’en Boet, en els espais que ocupava Mataró Audiovisual, per a classes de l’Escola Municipal de Música de Mataró (EMMM). Les obres, amb un cost de 48.324,69€, consistiran en la insonorització i aïllament d’espais amb portes acústiques i la creació d’un nou envà.


Frontpage CAT BACKUP – HOBAC\nBenvinguts a Hobac\nLa cervesa artesanal de Santa Maria de Martorelles\nLes nostres cervesesPunts de venda\nSANTAMARIA La nostra Pale Ale\nMés seca en boca i amarga que la Santamaria. Accentuem el gust del llúpol per als amants del Cascade.\nGRAU ALCOHÒLIC: 4,4%\nBALANÇ D’AMARGOR: 0,75 amarga\nINGREDIENTS: Aigua, malt d’ordi (Pale Ale), ordi cru, llúpol (Cascade), llevat\nEXTRACTE SEC PRIMITIU: 12,5˚ OG\nSeguint l’estela de la saga Santamaria, l’Especial Amarillo fa seu el sabor d’aquest llúpol, evitant l’astringència però maximitzant el gust i l’aroma del llúpol, apropant-la perillosament a\nhttps://hobac.cat/wp-content/uploads/2014/07/bastarda_hobac.png 526 145 IllaCervesers https://hobac.cat/wp-content/uploads/2020/11/hobac_logo_noLetter.png IllaCervesers2020-11-07 20:13:142020-11-10 10:53:16Bastarda\nBRUMA La American IPA\nÉs una cervesa d’entre temps amb un predomini del llúpol, seca, amarga, amb una nota lleugerament especiada i una aroma intens amb un caràcter cítric i floral.\nBALANÇ D’AMARGOR: 1,1 amarga\nINGREDIENTS: Aigua, malt d’ordi (Pale Ale, Cara Ruby), ordi cru, llúpol (Columbus, Cascade) i llevat\nEXTRACTE SEC PRIMITIU: 15˚ OG\nBASTARDA Una IPA molt fresca\nCervesa amarga d’estil IPA, de graduació mitjana, llupulitzada i d’escuma persistent. Els llúpols Amarillo i Cascade li donen un sabor afruitat amb final sec, i el dryhopping li confereix un aroma fresc i envoltant a llúpol, propi d’aquest estil de cervesa.\nAMARGOR: 61 IBU\nBALANÇ D’AMARGOR: 0,99 amarga\nINGREDIENTS: Aigua, malt d’ordi (Pale Ale), llúpol (Columbus, Chinook, Amarillo, Cascade) i llevat\nEXTRACTE SEC PRIMITIU: 14,6˚ OG\nDONYA CODONYA La IPA de codony\nSINISTRA La strong ale\nParent de les Strong Ale angleses. De carbonatació suau, complexa en aromes, d’aspecte tèrbola i amb cos, amb sofisticats aromes torrefactes que recorden al cafè i un interessant final licorós. La unió de gustos i aromes la fan ideal con a cervesa de sobretaula.\nGRAU ALCOHÒLIC: 7 %\nINGREDIENTS: Aigua, malt d’ordi (Pale Ale, Crystal), llúpol (Chinook), aromes i llevat\nMEMENTO MORI Gaudint l’obscuritat\nCAL.303 La belga\nNADALA És moment de celebrar\nVins i vermuts, bones tapes i pintxos.\nCeller i taverna amb tapes fredes.\nRestaurant La Columna\nCarrer Pintor Mir, 13-15 (Barcelona).\nSabors sorprenents, plats originals i molt bones cerveses, tot fa d’aquest restaurant un lloc ideal per gaudir de la bona taula.\nCarrer Santa Maria, 23 (Cerdanyola).\nLocal emblemàtic de Cerdanyola on trobareu bones cerveses i bons vins.\nCarrer Torres i Bages, 2 (Cerdanyola).\nBirrotes en excel·lent companyia.\nOferta de qualitat i creativa de vins i cerveses amb servei de bar.\nRestaurant amb cervesa artesana. Excel·lent combinació de cervesa i menjar, i a més un espai per llegir i pensar.\nLocal de copes amb varietat de cerveses i bona teca.\nCòctels i menjars originals, i per descomptat bona birra artesana.\nEspai agradable on menjar o prendre una copa.\nRestaurant La Cirereta\nBar restaurant de tapes, a Martorelles.\nÀpats casolans catalans i de la zona del Vallès.\nBodega especialitzada en la venta de vins i cervesa artesana.\nFrankfurt antic de Mollet on menjar bons entrepans i xurros.\nRestaurant típic català, que combina cuina tradicional i moderna, una àmplia selecció en un ambient acollidor i familiar.\nRestaurant al centre de Mollet, en una ubicació agradable i bon ambient.\nGran varietat de cerveses artesanes nacionals i internacionals, amb una bona oferta culinària.\nPizzes per emportar amb el sabor d’abans, feta al forn de llenya. També per a celíacs i pa rústic amb farina ecològica d’espelta de Gallecs.\nBar amb tapes espectaculars o per prendre quelcom tranquil·lament, en família, sol o acompanyat dels amics.\nFusió entre pub irlandès i cocteleria. Bones opcions per dinar, sopar o picar i una terrassa ideal per els dies més càlids.\nAlimentació, licors, vins… i cervesa de qualitat.\nPlaça major, 6 (Mollet del Vallès).\nGastrobar amb una carta plena de sorpreses i originalitat, amb una bona relació qualitat-preu.\nAliments bàsics, rebosteria, vins i cerveses de artesanes, tot de proximitat i de la millor qualitat\nTapes, entrepans i gran varietat de cerveses artesanes.\nMítica taverna de Ripollet. Local entranyable de cultura inquieta, molt bona birra i millor gent.\nDL-DV de 8 a 14 i de 17 a 20. DS-D de 8-14.\nTenda de queviures amb una gran varietat d’aliments i vins de proximitat.\nBrewpub on podràs gaudir de vuit tiradors de cervesa de qualitat i proximitat, acompanyada de les millors hamburgueses i pintxos.\nCarrer Valldoreix, 73 (Sant Cugat)\nGran varietat de cervesa artesana amb tapes i plats variats.\nPopular bar ubicat a Sant Fost de Campsentelles amb bones racions i de bona qualitat. Varietat de espectacles, inclòs música en directe. Bon bar, tant per anar a esmorzar com per anar a dinar, o simplement prendre una copa a la terrassa.\nCarrer Sant Jeroni, 3 (Sant Fost de Campsentelles).\nMenjar casolà, perfecte per esmorzar o menú de mig dia, i una molt bona relació qualitat preu.\nCombinació de bar, restaurant i botiga. Menjars elaborats amb matèries primeres de l’entorn. Un lloc per gaudir l’Slowfood-km0.\nLocal de venda i distribució de begudes, amb bar, terrassa i zona chill-out molt agradable per la tarda nit.


Casa Ceremines | Viulebre\nHotel modernista a Xerta\nCasa Ceremines és un hotel encantador situat a Xerta, a només 15 minuts en cotxe de Tortosa, a uns 40 minuts dels dos parcs naturals de les Terres de l’Ebre: el delta de l'Ebre i el Port, i aproximadament a una hora de Port Aventura.\nD’estil modernista i senyorial, només entrar a Casa Ceremines ens dóna la benvinguda una porta amb vitrall policromat que dóna accés a la recepció, on descobrim una escalinata amb ornaments modernistes. I a partir d’aquí tot són detalls: els mosaics dels terres, les parets, els sostres pintats a mà… Una meravella per als sentits!\nEn aquest singular edifici ple de racons amb història, l’Hotel Casa Ceremines ofereix un ambient acollidor i distingit, amb un excel·lent tracte personal i un servei acurat perquè gaudiu intensament de les seues sis espaioses habitacions amb vista al jardí, a la piscina o a les muntanyes.\nLes nobles estances de l’Hotel Casa Ceremines traspuen art pels quatre cantons: a la biblioteca podreu admirar l'arcada de pedra que pertany a la primitiva estructura del segle XVII; a la sala Rústica destaca la imponent volta de pedra del segle XVI; al menjador sala Hereva, una llar de foc de marbre i amplis finestrals que donen al jardí i a la piscina; a la sala Noble, paper daurat, pintures modernistes, mobles isabelins... tot conservat des de finals del XIX. I a l'estiu, al voltant de la piscina, fins i tot podeu gaudir d'un sopar sota les estrelles a l'esguard del campanar modernista de Xerta.\n• Llit supletori gratis infants menors de 5 anys\n• Bressol gratis\n• Esmorzar: 8 € / pers.\n• Dinar: 20 € / pers.\n• Sopar: 20 € / pers.\n• Pàrquing públic als voltants de l'hotel\n• Gestió d'activitats esportives i d'oci\nI a més, podeu fer el vostre reportatge fotogràfic a Casa Ceremines. Contacteu-hi!\nAllotjament en l'habitació Lilà ús individual amb esmorzar\nNomés allotjament en l'habitació Lilà ús individual\nAllotjament en l'habitació doble Lilà amb esmorzar\nNomés allotjament en l'habitació doble Lilà\n• Activitats a Xerta • Informació de Xerta\n• Què visitar a Xerta • Història de Xerta\n• Rutes per Xerta • Passejant per Xerta\n• Espais naturals a Xerta • Gastronomia de Xerta\n• Esdeveniments de Xerta


El PSC vol que Girona reclami a la Generalitat el deute de les escoles bressol - Diari de Girona\nEl PSC vol que Girona reclami a la Generalitat el deute de les escoles bressol\nEls socialistes presentaran una moció en el proper ple després d'una sentència favorable a la demanda que van presentar 26 ajuntaments\nlaura fanals girona 05.02.2018 | 07:09\nEl PSC vol que la Generalitat pagui a l'Ajuntament de Girona els diners que li deu per la gestió del servei de les escoles bressols durant tres cursos, que segons els seus càlculs ascendeix a uns 651.000 euros. Els socialistes s'amparen en una sentència del Ttribunal Superior de Justícia (TSJC) que ha fallat a favor de 26 ajuntaments -entre ells, Camprodon, que és l'únic de les comarques gironines- que ho van demanar. Per això, presentaran una moció en aquest sentit en el proper ple.\nSegons ha recordat la portaveu socialista, Sílvia Paneque, la Generalitat va aprovar el 2010 que el departament d'Educació contribuiria al finançament de la despesa ocasionada pel funcionament de les llars infantils de titularitat municipal. Inicialment, el cost es va fixar en 1.800 euros per alumne i curs, mentre que el curs 2011-2012 es va rebaixar fins a 1.300. Tot i això, el govern català va deixar de fer front a aquest compromís el curs 2012-2013.\nSegons les dades recopilades pel PSC, des de la Diputació han estat finançant unes 511 places d'escoles bresol a la ciutat, a un preu de 875 euros per infant. Per això, i tenint en compte que la sentència considera vàlida la quantitat de l'últim conveni (1.300 euros per infant), l'Ajuntament hauria assumit el diferencial que queda de 425 euros per alumne. I com que la sentència només fa referència a tres cursos -2012-2013, 2013-2014 i 2014-2015-, això faria una suma total de 651.525 euros: 217.175 per curs.\nTot i això, el PSC espera que els càlculs oficials els facin els serveis tècnics i per això la moció no especifica xifres. El que sí que demanen és que el Govern retorni els diners que deu al consistori i que el departament d'Ensenyament elabori una nova proposta de corresponsabilització de costos i de sosteniment en aquest àmbit.


Aficionat a les curses i travesses de muntanya: d’octubre 2009\nAquest cap de setmana vàrem anar amb la Montse a Andorno Micca, un poble de la provincia de Biella (Pre-Alps italians), on es feia un trail de 46km i 2050 metres de desnivell positiu. La Montse tenia ganes de provar una distancia llarga així, per saber si mai seria capaç d’anar a l’Ultra Trail del Mont Blan (CCC), és a dir, el que vaig fer jo. Doncs bé, sincerament, crec que ho pot provar, a més havent fet aquest trail, li han donat un punt per poder-hi inscriure’s-hi. El nostre temps va ser de: 7:11:13. Podreu trobar tota l’informació de la cursa a: http://www.mauscilla.it/pages/index.html\nLa contra-crònica de la Montse:\nEl trail del “Monte Casto” ha estat la primera vegada a la meva vida que he completat (corrent i caminant) una distància tan llarga (el “tan llarga” depèn del lector). Durant els últims mesos i gràcies al Xevi he tingut l’oportunitat d’entrenar: una mica anant a córrer entre setmana al parc de la Citadella (Parma) i una mica fent sortides el cap de setmana a la muntanya. Això si que ho puc dir, en Xevi és el principal responsable que jo pogués acabar-lo, em va fer de “llebre” durant tot el camí, animant-me i esperonant-me quan em feia falta.\nPel que fa al trail del Monte Casto us puc dir el que segueix. En primer lloc, comentar que el paisatge és impresionant, preciós i el camí et permet gaudir de la cursa, a part de la bona organització del trail el temps va ser immillorable. Bona part del recorregut passava per boscos de castanyers, els quals a part dels colors màgics de la tardor ens mantenien en alerta, com que és temps de castanyes de tant en tant sentíem com quèien, una mica perillós però fantàstic. En segon lloc, i com a principiant, no us puc dir si és o no un trail complicat, però si jo el vaig fer és que no ho deu ser massa… segueix força pistes forestals i en general els altres trams no presenten massa dificultats, de fet podem dir que el camí és de “bon fer”.\nSi algú em demana com em vaig trobar durant la cursa… tenia les referencies dels “cancellos” és a dir els temps de tall, els vam complir tots, encara no sé molt bé com. A part, només puc dir que fins el km 32 tot va ser oli en un llum, però després del control del 32… va costar força, era tot baixada pràcticament fins al final (hi havia un turonet al km 40, però res de l’altre món). Semblaria que la baixada és el més fàcil de fer… però no. Em feia mal tot, sobretot els abdominals, fins al 38 vaig patir, sort que tenia la llebre personal… després va ser un “anar fent sense parar” i resulta que vam arribar a temps.\nAvui encara tinc les cames entercarades, però ja torno a tenir ganes d’anar a caminar una estoneta, i és que això del “sedentarisme positiu” és un gran què, oi sendentaris?\nPublicat per Xavier Posa 2 comentaris:


Badanotis :: Enllestida la plaça de Pius XII del barri de Llefià\nEnllestida la plaça de Pius XII del barri de Llefià\nLes entitats del barri faran demà una festa per celebrar aquesta remodelació\nRedacción - 25/02/2011 06:30\nDemà dissabte, a partir de les 10.30 hores, els veïns i veïnes del barri de Llefià estrenaran la plaça de Pius XII després de la seva remodelació; la plaça està situada entre l'avinguda de Pius XII i la rambla de la Solidaritat. La festa està organitzada per les entitats del barri i s'iniciarà cap a les 10.30 hores amb l'actuació del grup de percussió dels Diables Kapaoltis, amb una tabalada i amb un taller infantil fins a les 11.30 hores per a tots els nens i nenes que s'acostin a la festa. A continuació, prendrà el relleu durant dues hores més un taller de disfresses i de màscares i un taller de xapes commemoratives a càrrec de l'Associació de Veïns de Juan Valera i, finalment, a les 12.30 hores la Cobla Contemporània i la Colla Sardanista de l'Ateneu de Llefià faran una ballada de sardanes.\nUna plaça renovada\nLa remodelació de la plaça de Pius XII ha estat integral, de manera que s'ha renovat l'enjardinament dels talussos, s'ha substituït la sorra per paviment de cautxú, s'han instal·lat nous jocs infantils, bancs i punts d'il·luminació i també s'han millorat els accessos.\nTambé demà dissabte entraran en servei les millores realitzades en la plaça de l'Amistat, situada en l'avinguda del Marquès de Sant Mori, que han consistit en el reforç dels jocs infantils. La plaça havia estat recentment remodelada però s'havia detectat la necessitat, donada l'alta demanda, de col·locar més mobiliari infantil. La propera plaça de la mateixa àrea que serà renovada serà la de les Brigades Internacionals.


ESGLESIA DE MANACOR: NOSTRA POR\nQuan nostre cor no està habitat per un amor fort o una fe ferma nostra vida està a mercè de pors. A voltes és la por a perdre prestigi, seguretat, comoditat o benestar el que ens priva de prendre les decisions. No gosem arriscar nostra posició social, nostres diners o nostra petita felicitat.\nA voltes ens atura la por a no ser acollits. Ens atemoreix la possibilitat de quedar-nos tot sols, sense la amistat o l'amor de les persones. Enfrontar-nos a la vida diària sense la companyia propera de ningú.\nSovint vivim preocupats per quedar bé. Ens fa por el ridícul, confessar nostres conviccions, donar testimoni de nostra fe. Temem les crítiques, els comentaris i el rebuig dels altres. No volem ser classificats. Ens envaeix el temor al futur. No veiem clar nostre avenir. No tenim seguretat en res. No confiem en ningú. Ens fa por afrontar el demà.\nSempre ha estat temptador pels creients buscar en la religió un refugi segur que ens alliberi de pors, incerteses i temors. Però seria error veure en la fe l'ansa fàcil dels pusil·lànimes, els covards i atemorits.\nLa fe confiada en Déu, quan és ben entesa, no mena el creient a defugir la pròpia responsabilitat davant els problemes. No porta a fugir dels conflictes per a tancar-se còmode en l'aïllament. Per contra, és la fe en Déu la que omple el cor de força per a viure amb més generositat i de manera més arriscada. És la confiança viva en el Pare la que li ajuda a superar covardies i pors per a defensar amb audàcia i llibertat el regne de Déu i sa justícia.\nLa fe no crea homes covards, sinó persones resoltes i audaces. No tanca als creients en ells mateixos, sinó que els obre més a la vida problemàtica i conflictiva de cada dia. No els envolta en la peresa i la comoditat, sinó que els anima per al compromís.\nQuan un creient escolta de veritat en son cor les paraules de Jesús: «No tingueu por», no se sent convidat a defugir els compromisos, sinó animat per la força de Déu per a afrontar-se a ells.


PROVES LLIURES PATRONATGE I MODA\nformació professional - FP: PROVES LLIURES PATRONATGE I MODA\nFP » PROVES LLIURES GRAU SUPERIOR » PROVES LLIURES PATRONATGE I MODA\nProves Lliures grau superior a Catalunya, Balears, Comunitat Valenciana i Aragó 2022\nEl curs FP Proves Lliures Patronatge I Moda està orientat a totes aquelles persones que no tenen el temps suficient per realitzar la formació de forma presencial als centres d’estudi oficials però que tenen la necessitat i el desig d’aconseguir el títol oficial de FP. Si prepares les Proves Lliures de FP et podràs presentar al exàmens per lliure que convoquen les comunitats autònomes cada any per aconseguir el títol oficial de FP de Tècnic Superior en Patronatge I Moda. Aquests estudis postobligatoris capaciten per elaborar els patrons i la gradació de patrons ajustats al disseny dels articles i per organitzar i gestionar tècnicament els processos de producció, dins l'àrea de la confecció industrial. La nostra experiència en la preparació de les Proves Lliures de FP és molt gran. Som un dels centres formatius més importants en aquest camp de la Formació Professional i hem aconseguit que milers dels nostres alumnes aconsegueixin la titulació oficial de FP. Si vols preparar-te per a les Proves Lliures i vols aconseguir el títol oficial de Formació Professional Grau Superior Patronatge I Moda.\nPots inscriure't en el curs per superar les Proves lliures del CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR PATRONATGE I MODA A DISTÀNCIA sense cap requisit previ. Si desprès vols obtenir el títol oficial de FP de grau mitjà es necessita complir amb els requisits oficials: tenir el COU o el curs preuniversitari o un títol universitari la Universitat o sér en Tècnic Superior-Tècnic especialista (títol oficial) o haver aprovat el segon curs del batxillerat. També pots accedir al curs si has superat la Prova d'accés a la Universitat per a més de 25 anys. Els estudiants que no compleixin els requisits anteriors hauràn de preparar-se per superar la Prova d'accés a grau superior.\nEls continguts bàsics que s’inclouen a les assignatures del curs FP Proves Lliures Patronatge I Moda són els següents:\nA. Materials en tèxtil, confecció... Veure el programa del curs\nQuan acabis l’estudi del curs FP Grau Superior Proves Lliures Patronatge I Moda aconseguiràs el teu títol oficial de FP. La teva projecció professional amb la titulació de Tècnic Superior en Patronatge I Moda estarà relacionada amb el treball en empreses a les que desenvoluparàs activitats com:\nFP GRAU MITJÀ A DISTÀNCIA PROVES LLIURES GRAU MITJÀ FP OPERACIONS DE TRANSFORMACIÓ DE PLÀSTICS I CAUTXÚ A DISTÀNCIA FP AUDIOPRÒTESIS A DISTÀNCIA 4 magnifiques formacions per a aprendre Calder Tuber Curs de Carnisser. Les 4 millors formacions que pots trobar a Internet


llibres catalans - Oniricat. Productes de disseny català.\n> LLiBRES i LLiBRETES\nSelecció de llibres per a tota la família. Fes lloc al prestatge!\nHumorada fonètica, entrebancs, jocs de paraules i 1670 refranys català-castellà de Magí Ferrer. Un clàssic de l’enigmística popular catalana.· Rústica amb solapes· 120 pàgines· Mides: 13 x 18 cm.\nEl conte per trobar-nos en la diferència. La Rosa, una mestra d'escola, veurà com sovint apareixen conflictes entre els seus alumnes, derivats del malestar i les emocions que porten cadascun d'ells. Per tal de que tornin a connectar entre ells i vegin que tenim més punts en comú dels que ens pensem, els proposa el joc del cercle.\nEls 50 millors de Catalunya. Tenim la sort de viure en un indret on els formatges artesans tenen un elevat nivell de qualitat molt valorat internacionalment, però que encara compta amb una difusió reduïda entre nosaltres mateixos. En aquest recull hi trobaràs els millors formatges d'una selecció de 50 formatgeries de Catalunya. Autores: Laia Pont Diez i...


Sang de Corb 2011, un vi amb personalitat i fidel a la terra – Vinateria Tot Vi, botiga de vins i caves a Reus\nHome > Sang de Corb 2011, un vi amb personalitat i fidel a la terra\nSang de Corb 2011, un vi amb personalitat i fidel a la terra\nAvui us presentem un altre vi de recent incorporació a les prestatgeries de Vinateria Tot Vi. Es tracta del DO Terra Alta ‘Sang de Corb’ de Celler Frisach de Corbera d’Ebre. Un vi negre ecològic elaborat amb Garnatxa, Garnatxa Peluda i Samsó de vinyes velles procedents de Dellà del Rius. És un vi de criança envellit durant 12 mesos en barriques de roure.\n‘Sang de Corb’, és un vi que fa homenatge a la terra i a la seva recent història, la Batalla de l’Ebre.I d’aquí al seu nom, ja que segons expliquen els seus elaboradors, durant la batalla, les vinyes de Corbera van estar regades de sang i els tres corbs que apareixen a l’etiqueta fan referència a la gent de Corbera, concretament, a les tres generacions posteriors a la batalla, els avis, els fills i els nets.\nCeller Frisach elabora aquest vi amb la intenció de ser un vi autòcton i amb personalitat, el celler és un projecte familiar que encapçala el jove enòleg Francesc Ferré.\nColor cirera picota amb el ribet lilós. Brillant i net, deixant una llàgrima densa i lenta. En nas és intens on destaquen fruites madures, cireres, maduixes, notes de pell de taronja i essències. En boca entra amb foça. Es un vi voluminós, untuós i fresc. Té un final dolç, llarg i persistent.\nTags: Celler Frisach, do terra alta, garnatxa, Terra Alta, vi, vi català


Experimentem amb la llum, traslladem objectes reals al món digital i programem amb Scratch en el nou taller virtual del Citilab! - Citilab\nInici » Actualitat » Actualitat » Experimentem amb la llum, traslladem objectes reals al món digital i programem amb Scratch en el nou taller virtual del Citilab!\nExperimentem amb la llum, traslladem objectes reals al món digital i programem amb Scratch en el nou taller virtual del Citilab!\nL’activitat, que es desenvoluparà telemàticament durant el març, s’inspira en la iniciativa ‘Jugant amb la llum’ de Fab Lab Barcelona\nCitilab impulsa un nou taller familiar sobre programació amb Scratch que s’impartirà íntegrament de manera telemàtica durant quatre tardes de dimarts: els dies 2, 9, 16 i 23 de març, de 17:00 a 18:30 hores!\nCreativitat, experimentació, creació d’històries jugant amb la llum i programació amb Scratch\nEls participants d’aquesta nova activitat familiar i virtual del Citilab es divertiran i experimentaran fent servir objectes del món real, tot jugant amb la llum i la projecció d’ombres des de casa. Després, amb les fotografies resultants d’aquesta experimentació amb la llum i les ombres, es traslladaran al món virtual i crearan la seva pròpia història animada a través de la programació visual per blocs amb Scratch.\nEn aquesta activitat familiar del Citilab es treballarà a través de la metodologia computational tinkering, que replica les idees del tinkering però integrant els materials físics amb el món digital. És a dir, es tracta d’experimentar i pensar amb les mans, de manera lúdica i sense por d’errar, però afegint-hi petits elements digitals que ens permetin crear nous efectes, interaccions, etc.\nEl taller del Citilab versiona la iniciativa original impulsada per Fab Lab Barcelona, ‘Jugant amb la llum’, que va néixer el març del 2020 com un projecte escolar i que ha tingut ressò internacional (#LightUpOurDays a les xarxes socials). Arrel de la pandèmia, ‘Jugant amb la llum’ es va convertir en una proposta per experimentar amb la llum (generant formes, colors i figures), treballant la creativitat i l’aprenentatge en comunitat de forma virtual, des de casa.\nPúblic, preu i procés d’inscripció\nLes quatre sessions -que s’impartiran els dies 2, 9, 16 i 23 de març, de 17:00 a 18:30 hores– va dirigida a un públic familiar. Els nens i les nenes de 6 a 10 anys han d’estar acompanyats d’un adult (+18). A partir dels 10 anys, els infants poden seguir el taller amb autonomia, però comptant amb el suport per part dels adults.\nEl format del taller és virtual i el preu és de 15 euros per infant.\nUn cop confirmada la inscripció pel Citilab, s’ha de realitzar el pagament i disposareu de 5 dies per entregar el justificant. En cas de no rebre’l, la inscripció quedarà cancel·lada.\naprenentatge per projectescomunitatscreativitateducacióformaciótallertecnologia\nNomés un de cada quatre professors utilitza habitualment les TIC (Tecnologies de la Informació i Comunicació) quan són a classe amb els seus alumnes. I gairebé un terç dels docents no les utilitza mai. Un informe sobre la integració d'internet en l'educació escolar espanyola analitza com l'ensenyament s'adapta als nous temps.\nPortàtils lliures a l’escola\nEn el darrer debat sobre l'estat de la nació, el president del govern espanyol, José Luís Rodríguez Zapatero, va anunciar que el curs vinent tots els nens de cinquè de primària rebrien un ordinador portàtil. Ràpidament es van alçar diverses veus per demanar que aquests dispositius tinguessin programari lliure i, finalment, els socialistes van reaccionar a favor del codi obert. El debat, però, segueix encès.\nCitilab participa en el projecte pilot de formació en innovació social i digital impulsat per la Generalitat de Catalunya en el marc del programa Catlabs


La gran evasió....i alguna perversió del doctor: Un resultat per emmarcar\nUn resultat per emmarcar\nDesprés de un any horrorós futbolísticament parlant, ho dic perquè ningú pensi ara “ ja deia jo que en Sergi li passava algo, esta envellit”, noooo, jo estic bé. El que anava malament es l’equip. Que entre lesions, mala sort i que cada dia som més vells, no fotíem res de bò.\nDoncs bé, seguint la tònica de sempre el Milk està demostrant que lo seu, és la copa. Dic lo seu per dir algo clar, perquè seu seu no té res. La qüestió és que contra tot pronòstic varem guanyar un partit. I no un partit qualsevol no, un partit guanyat amb dos collons, bé amb 18 exactament.\nJugàvem contra un equip nou, que el cap de setmana anterior jugant amb gent i porter, ens varen guanyar bé.....Quant aquest diumenge al sobre el camp érem 9, el resultat que es preveia no era gaire alentidor, però ja posats, ens varem col•locar com varem poder (i quan dic colocar, no vull dir.........) i varem aconseguir arribar a la mitja part amb 2-1 en contra. El resultat a la majoria ja ens anava bé. Tornàvem a casa sense tenir que mentir en el resultat i a sobre al•legant que clar, ells eren molt i nosaltres pocs i a sobre nosaltres tenim en Rovira.\nPerò la cosa va començar bé a la segona part, gol a la primera jugada i aguantar l’empat.\nDesprés expulsen en Rovira durant 10 minuts. Minuts de incertesa fins que ens adonem que el expulsat es en Rovira i que encara i podem fer algo.\nTotal, que contra tot pronòstic, ens avançem i acabem sentenciant el partit amb un 4-2.\nA tot això m’agradaria felicitar a tots els que hi érem ( si , si a tots, fins i tot en Rovira, que en realitat va fer un bon partit) i fins i tot els que no varen venir , perquè amb ells no sé si ho haguéssim aconseguit.\nEn aquest partit es van veure coses que no es veuen sovint. En Rovira fent bé el fora de joc, en Xevi fent bones passades i en Joanet amb cabell........bueno això últim no, però tindria la seva gràcia.\nTambé vull donar gràcies a deu, per concedir-me el desitg de jugar contra nosaltres mateixos. Bé, no contra nosaltres exactament, pero si en part. M’explico. Per primera vegada vaig tenir la sensació de jugar contra un equip com el nostre. Un equip que per molta voluntat i ocasions sempre acaba encaixant gols a punta pala. I tot, en part gràcies a dos personatges que varen jugar amb nosaltres aquesta lliga passada. En Javi i en Pedro. Que quant jugaven en nosaltres, semblaven dolents, però quant juguen de contraris encara semblen pitjors. Un per donar la sensació de inutilitat i ineficàcia davant de porteria, i l’altre per ser capaç de desquiciar amb la seva descol•locació i verborrea a tot el seu equip. Una garantia per l’equip contrari.\nI dit això aquí us deixo la taula de classificació , a la que injustament falta el nom d’en Jordi Palillos, segurament el crack mediàtic q en faltava. I que va marcar dos gols.\nPublicado por wasup en 12:15 p. m.\nUn partit èpic i atòpic.\nI el porter (Jose) ho va fer de puta mare.\nTots varem jugar, com a mínim dignament, que ja és molt.\nutòpic (referent a utopia).\ngràcies Sergi, jo també et corregiré les faltes ortogràfiques que comets. Segurament també, és per escriure ràpid...\n3 comentaris i encara no ha sortit el tema despedida?\nOstres quina sorpresa. Us felicito a tots.\nAra que faig, vinc el proper partit o em vaig buscant una altra distracció...\nDespedida, quina despedida?\ncon dos cojones imajino que se y sabeis quien soy a la mierdaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaa , por cierto me han comentado que pedrito se a retirado a monje budista , si hay novedades ya os la comentare jajajjaaj\njo no sé qui ets.\nLLadó a Eurovisió!!!!!!!!!!!


Espai de lectura: d’agost 2011\nLLEGEIX MÉS, SIGUES FELIÇ\nFont: TRAFEGANDO RONSEIS\nPublicat per Gertrudis Carreras a 8:55 0 comentaris\nPrest començarem un nou curs, amb noves experiències i lectures."El poder de Joel" és una d'aquests llibres que ens motivarà: treballa els valors, fa participar els pares i entretén els fillets/es. Què més volem?\nPublicat per Gertrudis Carreras a 8:46 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: lectura, novel·la, vídeo\nEl Kamishibai és una manera de contar contes molt coneguda a Japó. És una tècnica de transmissió oral que va néixer a Tòquio a finals dels anys 20. Només es necessita un teatret de fusta, amb dues portetes. En una guia, van col·locades les làmines amb les imatges del conte. El contacontes seu darrera el teatre, el qual ha d'estar de cara a un públic assegut en semicercle. En el revers de les làmines hi ha el text de la història. Els dibuixos han de ser senzills i molt visuals i l'intèrpret ha de saber captar l'atenció del públic, amb bona entonació, ritme, i sense exagerar les veus dels personatges.\nSi utilitzem el Kamishibai a classe, els fillets/es poden crear els seus propis contes i estarem treballant Expressió Plàstica, Llengua escrita i Expressió oral, alhora que fomentarem el gust per la lecura i l'escriptura.\nPublicat per Gertrudis Carreras a 8:54 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: expressió oral, kamishibai, teatre\nGuten ens mostra els contes i llegendes que ha escoltat durant els seus viatges al voltant dels llibres. Les històries que ens conta, demostren que el món és molt gran, però de vegades, és més petit i proper del que ens pensem...\nPublicat per Gertrudis Carreras a 0:12 0 comentaris\nLa UNESCO ha fet públic un manifest en el que proclama la biblioteca pública com una força viva d'educació, informació i cultura i com agent essencial de foment de la pau i dels valors espirituals de l'ésser humà.\nAquests són els objectius dels serveis que ofereix la biblioteca pública:\ncrear i consolidar l'hàbit de la lectura en els fillets des dels primers anys;\nrecolzar l'autoeducació i l'educació formal de tots els nivells;\noferir possibilitats per a un desenvolupament personal creatiu;\nestimular la imaginació i creativitat dels fillets i dels joves;\nsensibilitzar respecte del patrimoni cultural i l'apreci de les arts i les innovacions i assoliments científics;\nfacilitar l'accés a l'expressió cultural de totes les arts de l'espectacle;\nfomentar el diàleg intercultural i afavorir la diversitat cultural;\nrecolzar la tradició oral;\ngarantir a tots els ciutadans l'accés a la informació comunitària;\ndonar serveis d'informació a les empreses, associacions i agrupacions;\ncontribuir en la millora de la capacitat d'informació i de les nocions bàsiques d'informàtica;\nemparar les activitats i programes d'alfabetització destinades a totes les edats, participar en elles i, si fos necessari, iniciar-les.\nEstà clar que les biblioteques públiques són les grans aliades de l'escola i de la societat, ens ajuden a créixer i ens fan més forts!\nPublicat per Gertrudis Carreras a 9:04 0 comentaris\nTe leo un cuento ofereix textos lliures, en àudio i en text, pensats per a fillets/es invidents o per a fills de pares amb alguna limitació per a poder-los llegir un conte cada dia.\nSi voleu, hi podeu col·laborar gravant un conte. Iris Fernández explica com fer-ho aquí.\nPublicat per Gertrudis Carreras a 8:35 0 comentaris\nUN BON REMEI\nKahani significa conte en la llengua Sindhi. És un lloc on descobrir totes les coses que els homes i les dones volen expressar mitjaçant els textos, concretament, els contes. Hi podem trobar històries de tot el món. (Es poden descarregar en format pdf)\nPublicat per Gertrudis Carreras a 9:06 0 comentaris\nAquesta activitat ens ajuda a conèixer els diferents tipus de biblioteques, els seus espais i la seva organització.\nPublicat per Gertrudis Carreras a 8:06 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: activitats online, biblioteques\nCONTES MODERNS BILINGÜES\nAquesta web està beníssim, perquè podem llegir els contes en anglès i en castellà; una bona manera de practicar i entretenir-se alhora.\nPublicat per Gertrudis Carreras a 0:24 0 comentaris


Casa / vil·la de 332m² en lloguer a Gavà Mar, Barcelona\n30.000 € al mes\nCasa / vil·la en excel·lents condicions de 5 dormitoris amb 52m² terrassa en lloguer a Gavà Mar\nImpressionant i moderna casa adossada de lloguer temporal en un complex residencial únic situat a primera línia de platja a Gavà Mar.\nCasa adossada de luxe a 3 vents, en lloguer temporal, situada a la preciosa i exclusiva urbanització de Bonavista Beach a Gavà Mar. Aquest complex d´alt standing confereix la increïble sensació de viure en una casa que s´integra sense esforç amb el paisatge que la envolta. Aquí, no hi ha límits entre la bellesa exterior de lentorn i la bellesa interior del seu habitatge. A més, es troba en un veïnat familiar, format per un públic internacional exclusiu, amb executius de negocis i esportistes d'alt rendiment.\nLa vila té un disseny arquitectònic modular, amb una gran fluïdesa entre espais interiors i exteriors.\nL´habitatge consta de 332 m² construïts, juntament amb un jardí privat amb piscina. Compte amb cinc dormitoris, cinc cambres de bany, jacuzzi exterior, un saló-menjador i una cuina, tots distribuïts entre les tres plantes. A més, la planta baixa té un garatge de dues places i un traster.\nPer a més comoditat dels vostres residents, posa la vostra disposició una àmplia zona comunitària amb pista d'esport, jardins i servei de seguretat amb vigilants 24 hores, tots els dies de la setmana.\nDisponible per a lloguer de temporada:\nJuliol: 30.000 €\nAgost: 40.000 €\nLa resta de mesos, preu a consultar.\nMàster suite amb bany privat, vestidor, terrassa i jacuzzi\nGavà és una localitat molt propera a Barcelona, a 25 quilòmetres del centre de la ciutat ia 10 quilòmetres de l'aeroport internacional del Prat. Al centre de la ciutat de Barcelona, podrem arribar-hi en uns 20 minuts amb el ferrocarril o per l'autopista C-32 o l'autopista C-31. Les Botigues de Sitges és a 15 minuts de l'aeroport internacional de Barcelona.\nA més, compta amb tots els serveis, com les escoles internacionals més prestigioses de Barcelona que estan en aquesta àrea. Entre elles, podem nomenar el British School of Barcelona i el Lycée Français Bon Soleil. També tenim famoses acadèmies de tennis com l'acadèmia Sánchez-Casal. Nombrosos esdeveniments culturals, restaurants i centres comercials atractius completen l'oferta d'instal·lacions de Gavà.\nDe lloguer, Pis 12.000 € al mes\nDe lloguer, Casa / Vil·la 13.500 € al mes


PREU: 359 €, mitja pensió inclosa, senderisme amb animació històrica.\nSuplement habitació individual: 45€ (places limitades, si us plau, consulteu-nos disponibilitat).\nEl sopar i allotjament del divendres, dissabte i diumenge. L'esmorzar de dissabte, diumenge i dilluns.\nEl dels participants. Quan us apunteu us demanem si teniu cotxe, i si voleu compartir les places a canvi de compartir les depeses del viatge amb d'altres companys d'excursió. Als que no disposeu de cotxe us passem els telèfons del conductors/es que volen compartir plaça per coordinar-vos. Us passarem les infos de la trobada per correu electrònic. Bonviure únicament coordina els cotxes dels participants per facilitar el transport, la nostra tasca d'organització tècnica de viatges GC1829 comença en el punt de trobada abans de l'excursió a peu. Emprarem els cotxes per fer els moviments de travessa, coordinació i trasllat.\nDesnivells i quilometratge màxim és de + 600 m -600 m i entre 10 i 14 km aproximadament. Temps d'entre 3 i 5 hores de marxa diaris, sense comptar aturades. Bons camins sense dificultat tècnica.\nAllotjament en hostal-gîte, en habitacions dobles. Algunes habitacions amb el bany a l'interior, d'altres amb el bany compartit. Allotjament senzill. Bona cuina casolana i bona acollida. Amb dret a fer servir la nevera i la cuina si ens hi volem fer els picnics.\nBotes de senderisme, vestimenta per capes amb impermeable-paravent, folre polar, guants, barret. Gorra, ulleres de sol, cremes solars. Bastons de senderisme recomanats. Motxilla petita per les excursions. Bossa de viatge on podreu posar la resta de la roba i objectes personals. Abans del viatge us enviarem un llistat exhaustiu de material.\nUn cop sapigueu si disposem de places en aquest viatge i voleu reservar-ne una/es cal fer un ingrés d'una bestreta de 120 € per persona al compte corrent que us indicarem.


Com comprar armaris de cuina usats i estalviar diners - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Com comprar armaris de cuina usats i estalviar diners\nCom comprar armaris de cuina usats i estalviar diners\nMolts propietaris s’acosten a una remodelació de cuina completa només per deixar-se sorpresos pel cost del projecte. Els preus en les cinc xifres baixes són rutinaris, fins i tot alguns arriben fins a sis xifres. Quin és el factor impulsor dels costos de remodelació de cuina d'alta cel ">\nEls armaris de cuina poden representar un terç o fins a la meitat del cost total de la remodelació de la cuina. I per una bona raó: hi ha molt material als armaris, amb part d’aquest material en forma de xapes de fusta dura. Afegiu accessoris i accessoris únics, com ara diapositives, organitzadors i sopans mandrosos, i el preu augmenta encara més. La compra, el bescanvi o l’obtenció d’uns armaris de cuina usats d’una qualitat acceptable són una forma de compensar els costos considerables associats als nous armaris.\nSi bé els estalvis poden ser profunds, tret que estiguis disposat a assumir treballs de detectius importants per trobar els gabinets i acceptar algunes limitacions, potser voldràs mirar altres mesures d’estalvi de costos com comprar nous armaris RTA (preparats per muntar).\nTipus d'armaris de cuina usats\nEls armaris de propietat anterior es troben en dues formes principals: armaris de treball usats o vitrines.\nEls armaris de cuina de treball usats són els que s’han fet servir en un habitatge per a la feina de cuina. Sovint, el propietari o contractista vol treure aquests armaris com a part d’una remodelació de la cuina. En contraposició amb els armaris nous, nets, que funcionen i costosos, els armaris de cuina usats poden estar bruts, arrabassats i sovint poc funcionals o poc atractius. Normalment, aquest tipus d’armaris usats són molt barats o fins i tot gratuïts.\nEls armaris de cuina d’exposició usats són els que s’han mostrat a una botiga de millores d’habitatges o a un showroom de remodelació de cuina / bany. Quan visiteu una botiga de millora de la llar o un showroom local de remodelació de cuina / bany, veureu diverses vitrines d’armaris de cuina burlades per semblar cuines reals. Quan una botiga necessita espai, es queda sense negoci o vol desfer-se d’una línia que no s’hagi suprimit, ha d’eliminar els seus aparadors. Els armaris de la cuina es troben en una zona crepuscular entre els nous i els usats. Pot ser derrotat, però no tan espantat com els armaris que provenen de cuines reals. Poden estar brutes, però mai brutes amb greixos de cuina i residus d'aliments.\nQuè obteniu amb els armaris usats\nCom que els propietaris solen comprar armaris que valen una cuina sencera, no només un o dos, aquestes pantalles poden tenir cuina de 10 peus de 10 peus de longitud i fins i tot poden incloure elements que no són del gabinet com pica, aixetes i fins i tot il·luminació.\nAmb armaris de cuina de treball usats, només podreu obtenir un conjunt d’armaris. O els propietaris poden incloure el taulell, ja que no té cap valor per al seu següent armari. Poden incloure l’aigüera i deixar-lo enganxat al taulell de la cuina.\nAmb vitrines usades, podreu trobar armaris de qualitat, com ara Kraftmaid, Merillat, Wellborn, Quality, StyleCraft i molt més. És freqüent trobar armaris de base i vidres blancs i vidres, amb tiradors, plaques de vidre, tauler i accessoris marcats profundament pel seu preu original. O podeu trobar armaris d'auró amb tancaments suaus, incloent-hi una pica de masia, aixeta de coure, taulells de quars i il·luminació d'armaris, que es van reduir fins a la meitat del seu preu original. Podeu trobar aquests accessoris, a més de caixes de pa, bastidors de vi i bastidors d’espècies. La raó de tots aquests accessoris? Com que es tracta de models de visualització, els fabricants i els minoristes han volgut desenganxar la pantalla per mostrar i vendre el major nombre possible d’extres.\nLimitacions d’armaris de cuina usats\nEls armaris de cuina de treball usats rarament tenen forma estel·lar. Aquests armaris han estat utilitzats sovint des de fa anys i poden quedar tacats amb greix i menjar per cuinar. Les portes de l’armari, els fronts del calaix i els laterals de les caixes de l’armari poden ser delaminants. Això és especialment cert si els armaris són de tèrmic. Si els armaris ja han estat retirats de la cuina, hi ha possibilitat d'algun trencament.\nEls vitrines usades han tingut un ús, però no en un ús de cuina. Els clients obren i tanquen les portes i calaixos milers de vegades i deixen que els seus fills les utilitzin com a joguines mentre parlen amb el representant del servei. Les vitrines del gabinet solen estar datades. Si un showroom d'armaris de cuina es desprèn d'una pantalla a causa de les tendències canviants, per definició, la pantalla queda desfasada estilísticament. A les sales d’exposició els agrada guardar articles pesats, com mostres de sobretaula de granit, als calaixos. Però, en general, beneficia la sala d’espectacles perquè les vitrines de l’armari estiguin tan bones com sigui possible.\nOn trobar gabinets de cuina usats\nDemolicions verdes: aquesta empresa en línia amb seu a Greenwich, Connecticut ofereix armaris d’exhibició i altres usats que normalment són a la meitat del preu al detall.\nSalvament arquitectònic: els jardins de salvament arquitectònics bàsicament de gran qualitat, que es troben a la majoria de grans àrees de metro, solen utilitzar armaris de cuina de qualitat acceptable. És una opció ecològica i amb estalvi de diners.\nCraigslist: trobareu alguns aparadors d’armaris de cuina a la venda a Craiglist o eBay. Com que costa tant enviar els armaris, l’únic camí a recórrer és el local. La majoria de venedors no consideraran ni l’enviament dels armaris. Els showrooms volen que la venda sigui el més fàcil que sigui possible, preferint un comprador local que pugui agafar el rebut amb un camió de lliurament o recollir-los. Puntuar els armaris de cuina usats a Craigslist és un joc de velocitat. Comproveu habitualment Craigslist i contacteu immediatament amb l’altra part quan vegi una oferta.\nObres d’art: La millor aposta per trobar armaris de cuina expositius que es venen és contactar amb els showrooms per telèfon o en persona. Demana que parli amb el gerent. Agitant prou arbres, podeu trobar aparadors disposats a mostrar-se amb visualitzacions per a grans reduccions de preus.\nArticle AnteriorCom seleccionar una pantalla de ventilació d'escapament per al vostre forn\nArticle SegüentPerfil de plantes Violas\nMolts propietaris s’acosten a una remodelació de cuina completa només per deixar-se sorpresos pel cost del projecte. Els preus en les cinc xifres baixes són rutinaris, fins i tot alguns arriben fins a sis xifres. Quin és el factor impulsor dels costos de remodelació de cuina d'alta cel "> Els armaris de cuina poden representar un terç o fins a la meitat del cost total de la remodelació de la cuina. I per u © Copyright 2019


Joan Carles I no compra Espanya - Diari de Girona\nJoan Carles I no compra Espanya\nmatías vallés 11.12.2020 | 00:47\nJoan Carles I no compra Espanya Diari de Girona\nEntre les cites precises del jutge nord-americà Oliver Wendell Holmes, sobresurt la seva proclamació que «m´agrada pagar impostos, perquè amb ells compro civilització». Sota aquest criteri entusiasta, queda clar que Joan Carles I no inverteix en les accions de la societat o marca Espanya que s´adquireixen tributant. El monarca mostra una escassa confiança en l´empresa estatal, potser perquè la va presidir durant quaranta anys i coneix el seu valor real. Sense llevar-li un àtom d´excel·lència, es converteix així en el primer rei anarquista, que desitja estrangular l´Estat pel procediment infalible de negar-li el finançament.\nEs recorda ampul·losament que la Constitució està subscrita pel poble espanyol que la va votar, però té la signatura concreta de Joan Carles Rei, estampada davant del seu fill. A continuació, l´empresari per delegació del projecte nacional es nega a invertir les quantitats a què està obligat per les lleis que ha aprovat en persona. La falsedat documental seria flagrant si no vingués empitjorada pel pitjor crim que pot cometre contra l´Estat, i que consisteix a no pagar-lo. Des de Weber, el poder estatal resideix en la por dels veïns, que així li concedeixen aquesta envergadura. Aquesta institució pot resistir pandèmies o fins i tot assassinats en el seu si, però mai sobreviurà amb les arques buides, potser buidades pels seus màxims representants.\nEls militars obsessionats amb els filoetarres i els independentistes no dipositen la menor atenció en els contribuents que paguen les seves folgades jubilacions, almenys en comparació amb els sous d´incorporació al mercat laboral. Un votant d´ERC o de Bildu que abona religiosament els impostos, contribueix a l´Estat que no reconeix amb més solidesa que els autors de discursos engolats que simultàniament cisen a Hisenda. La civilització no és un article molt cotitzat per aquests ravals, estimat Holmes.


Foto: CF La Riba\nEl CE Altafulla, a picar pedra al camp de la Riba per tornar al camí de la victòria\nL’equip de Luis Rosado visita el penúltim classificat i s’haurà d’enfrontar a la seva necessitat de guanyar i a la superfície de terra del terreny de joc\nEl CE Altafulla es desplaçarà a la comarca de l’Alt Camp per visitar la Riba en el partit corresponent a la 20a jornada del Grup 3 de Tercera Catalana. El duel enfrontarà a dos equips que tenen la necessitat extrema de sumar els 3 punts.\nEls groc-i-negre arriben a la cita després de no ser capaços de guanyar cap dels dos partits seguits que han jugat a casa. Primer van empatar contra el Constantí i després davant el Calafell, dos resultats insuficients per refer-se de la dura derrota al camp de la Riera i que corroboren el mal moment que travessen. Tot això els ha portat a arribar a l’equador de la classificació en terra de ningú. Si mirem la diferència de punts, es troben a 11 del TOP-5 i a 20 de les places de descens.\nPer tal de revertir la situació, el triomf contra la Riba és obligatori. Els locals són penúltims amb 5 punts i només han guanyat un partit en tota la temporada. No obstant això, la visita al municipi de l’Alt Camp és més difícil del que pot indicar la situació del rival.\nEl camp de la Riba és l’únic que encara és de terra i això és un factor que pot ser determinant. Els locals aprofiten aquesta circumstància per emprar un estil de joc directe que per a les defenses contràries resulta bastant difícil de contrarestar. En aquest sentit, la defensa altafullenca haurà d’intentar augmentar les seves prestacions si pretén tornar amb els 3 punts al Baix Gaià.


Opinión | Superar prejudicis. Per Vicent Martínez #OpiniónVP - Valencia Plaza\nCarlos Mazón y Pablo Casado, en la Plaza de Toros durante el mitin del PP. Foto: KIKE TABERNER\nHem arribat a 2022 i no, la pandèmia no se n’ha anat. La incidència més o menys esmorteïda per les vacunes i les característiques de la nova variable no trau que segueix morint gent i continua fent por, molta por, i sobretot generant molta incertesa econòmica, social i emocional. La inflació muntada a cavall del preu de l’energia no ajuda, precisament. Pareix que el nou any comença com una pròrroga de 2021, que en el fons va ser també una espècie de pròrroga de 2020. Però el temps passa inexorable i ja estem en any teòricament preelectoral, on partits i organitzacions esmolen els ganivets per a arribar amb les màximes garanties a les múltiples eleccions previstes en 2023: municipals, a les Corts Valencianes i a Congrés i Senat.\nDavant d’aquest panorama, la dreta espanyola i la seua sucursal valenciana han optat per vendre un producte coherent amb el context: una pròrroga de 2021. L’any on Carlos Mazón va pronunciar la frase màgica: “és el moment de superar prejudicis”. Sí, efectivament, la Persona de l’any segons la revista Plaza parlava de governar amb VOX. I anirem veient durant tot l’any més picades d’ullet, més aplaudiments a la bancada popular de les Corts després de les intervencions dels ultres, més complicitat entre uns i altres de forma cada dia més evident.\nNo ens ha d’estranyar: en essència, el Partit Popular i VOX no és que siguen fills de la mateixa mata, és que a efectes pràctics són matriu i escissió. VOX naix del PP, de la seua ala més ultraconservadora, que comprén elements nostàlgics del franquisme, ultracatòlics intransigents i admiradors de la nova ultradreta europea basada en la xenofòbia i l’odi. No debades gran part dels quadres voxistes provenen del PP, com el mateix Santiago Abascal o el cap de llista per València al Congrés, Ignacio Gil Lázaro, que després de tres dècades de representat popular va passar a VOX sense despentinar-se. Gent amb poca cotització a la seguretat social fora de la política, per cert.\nCom que són matriu i escissió defensen el mateix, que no és altra cosa que els interessos de classe. De la seua classe, clar està. És per això que coincideixen plenament en els atacs furibunds contra els serveis públics i els pilars de l’estat del benestar, com són la sanitat, l’educació i els serveis socials. Si l’espectador o espectadora fera un mínim seguiment de les intervencions dels portaveus de sanitat, educació i serveis socials de VOX i PP hauríem d’esforçar-nos per trobar les set diferències.\nPer exemple, si algú ens digués que la diputada popular Beatriz Gascó representa a VOX tampoc ens resultaria tan estrany: el to i el contingut de les intervencions d’aquesta exdirectora general de Maria José Català a la Conselleria d’Educació en la pitjor època de privatització, retallades i acomiadaments fan olor a classisme, intransigència i antivalencianisme. La gran diferència amb la seua companya de VOX Llanos Massó és que la diputada de VOX es prepara ben poc les intervencions. Però el forment és el mateix i no és altre que atacar al conseller Vicent Marzà perquè impulsa tot allò que la dreta odia: l’educació pública, de qualitat i plurilingüe amb més professorat, ràtios més baixes i més oportunitats per a totes i tots, també les famílies més vulnerables. Ataquen Marzà i les seues polítiques des d’una perspectiva de classe perquè defensen els seus interessos: individualisme, elitisme, qui més puga per a d’ell i les butxaques dels amics ben plenes.\nLa mateixa raó de fons, amb formes i actituds encara més lamentables i absolutament indignes, és el que apliquen a la vicepresidenta Mónica Oltra. La persecució política i personal infame que està patint és una demostració de la profunditat dels canvis impulsats des de la seua arribada a la gestió dels serveis socials. I també una prova del que ella i la seua formació política representa: la garantia de la continuïtat del Botànic. Una persecució vergonyosa i coordinada amb personatges sinistres de l’extrema dreta com José Luis Roberto com a ariets i alimentada per mitjans de comunicació ben assortits de diners de grups de pressió molt interessats en la fi del govern del Botànic i que torne l’època de la barra lliure de privatitzacions i concessions.\nI si cal deformar dades i mentir descaradament per a atacar Oltra es fa sense cap escrúpol, com es va demostrar ahir mateix a les Corts de forma vergonyosa. I si cal rebentar el sistema de protecció de menors es rebenta i punt. Només importa l’objectiu final: fer fora el Botànic i governar ells per a aplicar les polítiques que beneficien als seus, que comencen en la laminació de l’estat del benestar com a xarxa de protecció mútua i continuen en les retallades dels drets de les dones, les persones LGTBI+, les persones migrants, les persones empobrides i en definitiva tots aquells grups socials que creuen que amenacen els seus privilegis.\nEn definitiva, superar prejudicis per a Carlos Mazón i el PP és la forma de dir “tot val” per a guanyar. Tot val per a atacar Mónica Oltra i per extensió a Compromís i per extensió al Botànic. És això, i no una altra cosa, el que està passant aquests dies. Un passet més en el camí cap a l’objectiu compartit del PP i la seua escissió VOX: que tornen els bons temps, els de la gomina, els maletins, els de sempre amb les butxaques plenes i els puros a la boca, les dones a la cuina i els armaris plens.\nDe Compromís i el conjunt de les forces progressistes d’aquest país i de la seua capacitat de convéncer la població valenciana de la necessitat de continuar el projecte Botànic depén que no visquem un retorn al passat. 2022 pareix una pròrroga, però no ho és. És un any que determinarà moltes coses.


Repòrter: El nou repte dels ajuntaments - Saül Gordillo\nRepòrter: El nou repte dels ajuntaments\nDimecres, 27 de gener de 2021 04:00 h\nQuan l'abril de 1979 es van celebrar les primeres eleccions municipals democràtiques després de 36 anys de dictadura, hi havia moltes il·lusions posades en aquells comicis. Alguns alcaldes de l'època anterior es van reciclar i van guanyar les eleccions, i alguns ja porten més de 20 anys en el poder. Tanta continuïtat impedeix canvis generacionals i relleus necessaris. Els primers passos de la democràcia van ser, molts cops, ensopegades per culpa de vestigis de l'antic règim. Però hi havia una característica comuna als novells ajuntaments: la col·laboració entre partits, entre gent del poble. Durant aquells anys no van ser estranys els governs de consens en els quals les carteres es repartien entre tots. L'evolució durant aquests 15 anys ha portat a uns ajuntaments en els quals es fa més política. I això tampoc és dolent, però respectant els marges del joc democràtic.\nLes últimes eleccions municipals van suposar per a l'Alt Maresme un gir important. Pesos pesats dels consistoris del 79, com Josep Mora a Malgrat i Ramon Bagó a Calella, es van retirar i van deixar pas a una nova generació. De retruc, els seus partits han perdut la majoria que tenien abans. La dispersió del vot ha afavorit la política de pactes a molts ajuntaments. I com a la resta del país, el fenomen del transfuguisme ha aparegut amb força, especialment a Calella, que té el trist rècord de número de trànsfugues a la comarca. Aquesta revista ha manifestat des del principi la seva opinió obertament contrària a aquesta pràctica que obeeix més a una mena de mercadeig polític que a una postura de coherència personal i política. Si un regidor no està d'acord amb la línia del seu grup, no hauria de passar al grup mixt o el que és pitjor encara, de l'oposició a l'equip de govern, ja que els ciutadans no l'han votat a ell personalment, sinó a la llista presentada per un partit. Per tant, hauria d'abandonar el consistori i deixar el lloc al següent de la llista. Inserida en aquesta pràctica política poc ètica hi ha també els vergonyosos espectacles oferts per alguns regidors insultant d'altres membres del consistori. Els ajuntaments actuals presenten aspectes tant o més preocupants. Un d'ells és l'endeutament. L'eufòria d'uns anys de bonança econòmica van portar alguns alcaldes massaconfiats o massa temeraris i despreocupats a invertir per sobre de les seves possibilitats. Molts paguen ara les conseqüències. De cara als propers anys, el repte de tots els regidors serà aconseguir connectar amb la societat, fer que la gent s'interessi més pel que es decideix a la Casa de la Vila. Així baixarà l'abstenció a les eleccions municipals, tant les de l'any que ve, com les següents.\n(Editorial de la revista Repòrter, número 21, abril de 1994, pàgina 5.)\najuntaments, alt maresme, josep mora, maresme, política, ramon bagó, repòrter\n366 lectures Cap comentari\nDiumenge, 31 jul.


Damaris GelabertEn concert\nLa cantant, pedagoga i musicoterapeuta Dàmaris Gelabert s’ha convertit en els darrers anys en el referent infantil musical per excel•lència, les seves cançons es reprodueixen diàriament a les escoles i a les cases, on nens i nenes les canten i les gaudeixen. El seu canal de YouTube ja acumula més de 73.000 subscriptors. Des del seu debut, ha escrit més de 150 cançons, la major part d’elles, editades en 16 discos. Els videoclips Bon dia i Els dies de la setmana ja han superat els 10.000.000 de visualitzacions. L’experiència d’aquest concert ens dóna l’oportunitat de viure els efectes positius de cantar junts, ens fa feliços, ens ajuda a aprendre, a créixer, ens uneix, ens fa viure emocions i, sobretot, suposa un moment únic per reforçar els vincles afectius.\nCoordinació, gestió i management: Totsona Records S.L\nPreu ÚNIC ZONA A,B i C 21 €\nPreu ÚNIC ZONA D 18 €


Hank Williams III edita quatre discs de cop | BCNCultura.cat\nYou are at:Home»Música»Hank Williams III edita quatre discs de cop\nPer toni 03/10/2011 Música\nUn cop alliberat del seu contracte amb Crub Records, Hank Williams III contraataca editant quatre nous treballs de cop. El net del famós i llegendari Hank Williams sempre ha fet gala d’una gran inquietud artística i al marge de la seva carrera com a cantautor country, ha participat en diferents projectes força allunyats del so tradicional americà, entre aquests destaquen l’aventura al costat de Phil Anselmo a Superjoint Ritual, Assjack o Arson Anthem.\nLa poca llibertat creativa que li deixava el seu anterior segell discogràfic va ser la principal raó perquè Hank Williams III decidís trencar la unió amb aquests, sobretot arrel de la negació per part de la discogràfica a editar, This ain’t Country, treball que ha vist la llum aquest mateix any sota el nom de Hillbilly Joker, en un acte de venjança de Crub Records en vers el músic, i que no ha fet cap mena de gràcia a Williams. Ara, amb la llibertat que li dóna editar-se els seus propis treballs a través del segell que ell mateix ha creat, Williams pot explotar al màxim el seu caràcter indomable, inconformista i provocador, del que ha fet gala tot aquest temps, i quina millor forma de fer-ho que editant quatre treballs de cop que poc tenen a veure l’un amb el altre, i que mostren la seva gran versatilitat musical. Ghost to a Ghost / Gutter Town (aquests dos s’han editat en un disc doble), mostra la seva cara més tradicional, però dividida en dos parts. La primera segueix el les constants de la seva obra més tradicional, i es mostra com una continuació encertada del seu Rebel Within; si bé no arriba als nivells d’aquest (superar-lo és força complicat), sí que hi trobem just el que podem demanar-li al músic: himnes de country hillbilly. Gutter Town, Day By Day, Troopers Hollar (amb la col.laboració del seu gos Trooper), Don’t ya Dance o la sorprenent Ghost to Ghost (amb la participació de Tom Waits), són temes que avui en dia només pot firmar un personatge com ell. Gutter Town en canvi és un disc molt experimental, i es converteix en un particular homenatge a la música cajun. Sorolls de trens, gossos bordant i sons de tot tipus tenyeixen les cançons que formen el treball, però el disc no passa de ser una curiositat, ja que és força lineal. Pel que fa a les altres dues obres, 3 Bar Ranch: Cattle Callin, recorda als treballs de Mike Patton al costat de Fantomas o Mr. Bungle, i per tant ja us podeu imaginar per on va la cosa; mentre que Prescriptions (sota el nom de Attention Deficit Domination) segueix les pautes del doom metal, gènere musical del qual sóc tot un ignorant, i del que no m’atreveixo a parlar.\nExercici arriscat el de Hank Williams III, i més tenint en compte els dies en els que estem, però que segueix confirmant-lo com una autèntica rara avis dins el panorama musical actual, fent honor a la seva condició de rebel i d’autèntic outlaw.\nArticle anteriorArrels Nòmades, de Pius Alibek\nArticle seg�ent Esta vez es distinto: Ocho siglos de necedad financiera


Roc de Sant Aventí - D'excursió per Catalunya\ndes de la Pobla de Segur\nEl Roc de Sant Aventí és una muntanya de 1.480 metres situada entre els municipis de Baix Pallars al Pallars Sobirà i la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.\nIniciem la pujada al Roc de Sant Aventí deixant el cotxe al costat dels jardins de l’Ajuntament. Anem fins a la carretera i la seguim en direcció Sort durant un quilòmetre, fins a una corba a la dreta sobre el barranc de Montsor. A l’esquerra surt una pista i l’agafem. Un cartell informatiu marca el recorregut del Camí Vell de Montsor que seguirem durant la totalitat de l’excursió. De seguida deixem la pista que va l’esquerra i seguim uns metres fins a una petita pedrera. Les fites i una de les marques grogues ens ajuden a situar-nos per sobre de la pedrera. El terreny, inicialment més aviat lleig, va guanyant atractiu. Continuem ascendint per l’esquerra d’un cordal rocós que recorre una línia elèctrica. A l’esquerra s’obre l’ampli barranc de Montsor. Aquest primer sector d’ascens finalitza en un replà pedregós on hi ha un pal indicatiu.\nLa ruta continua superant en llaçades unes grades rocoses. Les vistes de la conca de la Pobla de Segur i del barranc de Montsor comencen a ser notables. El camí, que en alguns trams conserva un antic empedrat, és clar i molt còmode. Ens permet guanyar alçada gairebé sense adonar-nos-en. L’entorn desborda una bellesa aspra, solitària, i ens transmet una sensació de pau i serenitat accentuada pel silenci.\nFinalment arribem a la carena que seguim durant un breu tram. Després tornem a el vessant oest per entrar en una zona boscosa. Unes llaçades excavades en un vessant rocós (Marrades de Montsor) ens permeten assolir de nou la carena. Al nord, fins i tot bastant amunt i allunyades, descobrim les cases del poble de Montsor, a la part alta d’una roca. Una travessa gairebé horitzontal esquiva unes agulles del cordal on pastura un grup de cabres. Més enllà d’aquestes s’alcen els cims abruptes i retallats del Turó de la Llosa. Ens dirigim cap a un vessant pedregós que mor en una carena horitzontal. A l’esquerra de la mateixa, hi ha el Coll de Montsor des d’on tenim una bona vista del Roc de Sant Aventí. La ruta travessa aquest vessant i, amb algunes ziga-zagues, ens dirigeix al coll. Les vistes dels tallats de barranc de Montsor i de la Cresta de Gelat, situada més a l’esquerra, són impressionants. Per darrere, es perfila la carena que hem seguit a la pujada, emmarcat en un fons on apareixen la Pobla de Segur i l’embassament de Sant Antoni.\nArribem al coll de Montsor. Una pista que puja forta pel bosc a la recerca del poble de Montsor. Seguim la pista. Després d’un breu tram en pendent, el terreny se suavitza. En còmode ascens seguim la carena rocosa, passant per una elevació coronada per una torre d’alta tensió. Després un descens gairebé horitzontal ens deixa en un coll, al peu del monticle rocós on es troba Montsor, per on passa una pista més marcada. La seguim breument, fins a trobar a l’esquerra les fites que marquen un corriol que, amb un parell de llaçades, ens deixa a la part baixa del poble. Totes les cases de Montsor estan en ruïnes. Els veïns les van abandonar a la dècada dels 70 i ara tenen usos ramaders.\nVoregem el poble per l’esquerra i arribem a un coll. Un pal indicador marca la continuació d’un corriol que, a l’oest, creuant vessants i barrancs, baixa fins a la Font del Poble. Després remunta suaument a la recerca de la carena de la serra de Gelat.\nDeixem el camí i pugem per un vell camí que ens ajuda a creuar una zona boscosa. Ens porta fins a una pista que ve de Montsor. El track gps que m’he descarregat, continua remuntant una forta i incòmode pendent d’herba i pedres fins a arribar la carena SE de la muntanya aquest tram, no hi ha camí per enlloc. Uns minuts més i arribem al cim. Al nord, veiem l’ampli i arrodonit Roc de Sant Aventí. Baixem fins a un coll herbat. Una desena de metres a l’esquerra passa una pista per on tornarem. Remuntem per la carena. Una Última pujada ens deixa al cim del Roc de Sant Aventí. Un pal geodèsic assenyala el punt més alt (Com a tots els cims). Cap al nord, un bosc ens tapa la vista.\nÉs hora de baixar. Anem al nord per un ample camí que baixa per la carena seguint el límit del bosc. No triguem a arribar a un coll pel qual passa una pista.\nGirem a l’esquerra invertint el rumb de l’excursió. Recorrem la pista que travessa el bosc que ocupa el vessant oest del Roc de Sant Aventí. Després passem a prop del coll que el separa de Lo Tossalet, i voregem per la dreta aquest cim. La pista ens deixa en un replà de la seva carena.\nSeguim per un camí ample i pedregós. Ara el camí continua en forta baixada per l’ample corriol pedregós. En pocs minuts arribem a un coll per on passa una pista. La seguim uns moments per deixar-la per un camí ben marcat que surt a l’esquerra. Aquest esquiva una elevació i baixa a un sector horitzontal del cordal. Aquí trobem un pal indicador que assenyala el camí que ve de Montsor.\nAra hem de seguir el camí, de vegades poc marcat però que, en anar per la part alta del cordal, no té possibilitat de perdre. Un agradable descens amb grans vistes del barranc de Montsor ens porta per la carena pedregosa. Aviat arribarem al Salt del Llop. Les marques grogues ens diuen per on s’ha d’anar. Una cosa a l’esquerra, en la vora de la paret, una cadena i diverses grapes metàl·liques, permeten baixar sense dificultats.\nDeixem enrere el Salt del Llop per travessar a la dreta per una terrassa pedregosa. Després seguim baixant per la part alta de la carena amb algun tram rocós costerut però de bon passar. El corriol esquiva una elevació per l’esquerra. Poc després arribem on finalitza la Cresta de Gelat on trobem un pal amb una bandera.\nEl corriol salva per l’esquerra unes parets. Amb algunes llaçades i algun fàcil tram rocós, on la pedra solta aconsella anar amb compte, baixem sense problemes i arribem a una bifurcació de camins al peu dels tallats. Un nou pal indicador informa que el camí que surt a la dreta va a la Roca. No hi anem! Continuem baixant al sud, per grades rocoses que el camí esquiva en curtes ziga-zagues. No triguem a arribar a un sector horitzontal. La ruta entra al bosc i baixa suaument fins a la central de captació d’aigües.\nContinuem descendint per una pista que, després de passar al costat les canonades es dirigeix amb alguna llaçada a la dreta. Ja molt a prop del poble, deixem la pista i prenem a l’esquerra un camí que creua un rec i passa pel costat un antic dipòsit d’aigua. Un ràpid descens per terrasses amb alguns arbres ens deixa al primer carrer del poble. Poc després arribem a la plaça al costat dels jardins de l’ajuntament on tenim el cotxe.\nMontsorPobla de SegurSant AventíSerra de Gelat