Darrere de la cibermuralla xinesa (Albert Cuesta)\nDarrere de la cibermuralla xinesa\nALBERT CUESTA 25/05/2015 21:32\nTenim tendència a donar per descomptat que disposant d’una connexió de xarxa podrem accedir a tots els serveis que ofereix internet. La realitat és molt diferent: els governs poden restringir quin contingut digital tenim a l’abast, i ho hem vist en casos que van des de la Primavera Àrab fins al bloqueig d’Uber a l’estat espanyol. Un dels casos més extrems és el Gran Tallafoc de la Xina, el discriminador d’internet que el govern xinès aplica a les connexions dels seus ciutadans i dels estrangers que visiten el país.\nLa setmana passada ho vaig comprovar durant una visita a Pequín i Shenzhen, convidat per Huawei a assistir al seu congrés mundial de xarxes, la seva fàbrica d’equipaments i el seu centre de ciberseguretat. Des del moment en què baixes de l’avió i et connectes a la xarxa wifi de l’immens aeroport de la capital, deixes de poder accedir als serveis de Google -el cercador, Gmail i Drive, entre d’altres-, a LinkedIn, a Facebook, a Twitter i a Instagram. La restricció es manté quan et connectes mitjançant altres xarxes, siguin fixes o de mòbil. En canvi, es pot accedir amb relativa normalitat als serveis de Yahoo i als de Microsoft (el cercador Bing, el correu Outlook i el núvol OneDrive). També funcionen els xats i les trucades per Skype, BBM i WhatsApp.\nEl pitjor és la confusió: no existeix cap llista formal amb els serveis permesos i els prohibits; de fet, en alguns moments reps els encapçalaments i les notificacions de missatges de la teva bústia de Gmail, però quan els obres descobreixes que són buits. Ocasionalment s’obre una escletxa: per exemple, als hotels de la cadena Intercontinental, el wifi està connectat a internet per una xarxa virtual situada a Hong Kong que no pateix les limitacions indicades, però potser explicant-ho aquí estic donant pistes perquè algú decideixi tancar també aquesta porta. Si teniu previst viatjar a la Xina, sigui per feina o per turisme, tingueu-ho en compte per preveure vies alternatives de comunicació.


Espai Isidor: octubre 2007\n...el director de la flamant i polèmica guanyadora dels festival de Sitges, The Fall, és també responsable d'un dels millors videoclips de la història: Losing my religion, de REM, una cançó que no sona MAI a cap ràdio... M'agrada el vídeo perquè Caravaggio hi és present. Més referències caravaggesques al videoclip...\nLa gent de Filmax va tenir la gran pensada de filmar amb càmeres de visió nocturna les reaccions dels espectadors que van assistir a la projecció al festival de Sitges de la pel·lícula Rec, de Jaume Balagueró i Paco Plaza. Mireu el vídeo perquè té gràcia i és una promoció de la peli força imaginativa.El vídeo es va penjar dijous dia 25 i en només un dia ja l'han vist més 15.800 personas, cosa que l'ha situat en el número 40 dels vídeos més vistos del món en un dia i dins de la categoría cine i animació.\nEl cas de Las trece rosas -tretze noies, la majoria d’elles menors d’edat, que van ser afusellades tot just acabada la Guerra Civil- exemplifica molt bé la persecució i les represàlies indiscriminades que es van produir durant el règim franquista. Emilio Martínez Lázaro, responsable d’un gran èxit cinematogràfic com El otro lado de la cama, dirigeix aquesta pel·lícula que s’ha estrenat en un moment molt oportú, quan l’aprovació de la llei de la Memòria Històrica ha posat sobre la taula la necessitat de rescatar de l’oblit i fer justícia a les víctimes de la repressió i la violència. En la línia d’altres films recents com La vida de los otros o Salvador, Las trece rosas resulta interessant per la forma com retrata una època marcada per les denúncies, les depuracions i el terror. En aquest sentit és especialment intensa la primera part, que mostra la persecució, la detenció i la tortura a la qual van ser sotmeses aquestes joves acusades injustament per defensar idees contràries a les del règim i, en alguns casos extrems com el de Blanca Brisac (interpretada per Pilar López de Ayala), ni tan sols per això. Brisac no es va lliurar de la injusta represàlia ni essent catòlica, de dretes i afí al règim. Aquest personatge intenta equilibrar la pel·lícula i suavitzar-ne la càrrega ideològica. Perquè la intenció final del director és reclamar la justícia i el record per a totes les víctimes. I precisament en boca d’aquest personatge, que llegeix mirant a càmera la carta que va deixar escrita al seu fill abans de morir, es transmet el missatge final de la pel·lícula: no guardar rancúnia, però no oblidar. A nivell de realització, Las trece rosas resulta una pel·lícula excessivament plana i convencional. Martínez Lázaro abusa de la música com a recurs per provocar l’emoció sense acabar de ser conscient que la pròpia història, i també la notable interpretació i la química entre les actrius, ja són suficients per colpir l’espectador. Per això la pel·lícula cau contínuament en el parany melodramàtic quan una aposta pel drama més auster hauria estat tant o més eficaç. El disseny artístic i de vestuari també resulta una mica massa postís. Però fora d’aquests aspectes més tècnics, Las trece rosas és un film digne i necessari, responsable i proper tant a les persones que van viure aquest trist capítol de la nostra història com per aquells que es preguntin el perquè de recuperar la memòria històrica.Crítica publicada a Capgròs\nCom que sembla que no tothom té clar això del canvi climàtic, els que dubteu us podeu mirar aquest anunci que ha rodat Carlos Holemans en el qual s'imagina la vida d'aquí a vint anys. I si no fem res per aturar els efectes del canvi climàtic, ens adverteix aquest anunci, en dues dècades els millors vins del món seran escandinaus, una plaga de meduses causarà estralls a la platja de Carabanchel i la desaparició de la perifèria sota l'aigua farà desplaçar el brot nacionalista al barri madrileny de Lavapiés. Holemans és un dels publicistes que participa a la campanya genial dels amics de Greenpeace, que juntament amb Digital + han demanat a diversos creatius que imaginin com seran els anuncis d'aquí a vint anys, en un món marcat pel canvi climàtic. Participen en la iniciativa Holemans, Rafa Antón, Alberto Astorga, Ángel Torres i Lucas Paulino, Andrés Martínez, Fabio Mazía, Toni Segarra y Julio Walovits, Julián Zuazo i Antonio Morales. D'acord, Holemans aborda el tema amb humor. Però l'anunci dels immigrants europeus arribant a les costes africanes ja no fa tanta gràcia... Podeu veure'n més clicant aquí. Cap comentari\nNotícia de Cultura21: George Steiner considera que el cinema, l'art conceptual i determinat tipus de televisió d'ara són "força més interessants que la literatura". Des del seu punt de vista, la literatura a Europa no està vivint un gran període, a diferència d'altres arts com l'arquitectura o la música, tal com ho demostra que el Premi Nobel d'aquest any hagi recaigut en una nord-americana de 88 anys. Aquesta és una de les reflexions que el pensador va compartir amb periodistes a Barcelona, on no es va mostrar especialment optimista sobre temes com el futur d'Europa a nivell ideològic i polític, abans de pronunciar una conferència al vespre al Saló del Tinell sota el títol de Remembering the Futur. Per Steiner la literatura europea no està passant per una època brillant, encara que reconeix que hi ha bons escriptors. Des del seu punt de vista, la creativitat es troba actualment al continent americà, tant al nord com al sud. "Shakespeare avui hauria escrit grans pel·lícules, no hi ha dubte; hauria estat un cineasta incomparable", va assenyalar. Steiner va sentenciar així mateix que l'antiamericanisme d'Europa demostra un "complex d'inferioritat".\nNo comparteixo l’entusiasme generalitzat de la crítica per la comèdia Supersalidos, entusiasme que m'ha fet anar encuriosida a veure una pel·lícula que en una altra circumstància no sé si hauria vist. Feta la confessió, s'ha de reconèixer l’intent dels seus responsables –el director Greg Mottola i els productors Judd Apatow i Shauna Robertson- d’anar una mica més enllà sense sortir dels tòpics dels High School films que ells mateixos han contribuït a recuperar en els darrers anys. Dit d’una altra manera, Supersalidos no s’amaga de ser un nou Porky’s o American Pie, però no massa secretament anhela també tocar la sensibilitat d’obres sobre inquietuds adolescents més "serioses", com ara American Graffiti, El club de los cinco o fins i tot Y tu mamá también. La pel·lícula parteix del típic pretext dels "nerds" de l’institut lluitant per ser admesos socialment a base de "sobornar" a canvi d’aconseguir alcohol per una festa i poder així tocar pit i cul. Tot això en el transcurs d’una nit infernal en la qual passa de tot i a pocs dies d’encetar una nova etapa en la universitat, un canvi essencial d’aquells que trunca la vida de qualsevol adolescent per sempre més. Potser és l’expressió d’aquesta angoixa tan comú –tots l’hem patit i, gràcies a deu, l’hem superat- el que millor queda reflectit en una pel·lícula que tampoc no renuncia a la vulgaritat i l’escatologia pròpia de les pel·lícules d’adolescents calents. 2 comentaris\nAl YouTube corren aquestes dues versions animades xulíssimes de la cançó dels Ramones Judy is a punk. La cançó està dedicada a dues groupies de la banda i és una mica premonitòria, ja que la lletra diu "Perhaps they'll die, oh yeah" (aquests punks...), i les dues es van acabar matant en un accident d'avioneta. Cap comentari\nNoies, voleu passar una nit amb Vincent Gallo?\nVincent Gallo (a la imatge, fotografiat per Lukas Gobel) s'ofereix a passar una vetllada amb qualsevol que pugui pagar 50.000 dòlars. Això si, només accepta dones. Llegiu, llegiu aquest extracte de la seva web de merchandising: I, Vincent Gallo, star of such classics as Buffalo 66 and The Brown Bunny have decided to make myself available to all women. All women who can afford me, that is. For the modest fee of $50,000 plus expenses, I can fulfill the wish, dream, or fantasy of any naturally born female. (L'oferta completa aquí) L'actor, músic i model també ofereix el seu esperma (!), tot i que llavors la cosa puja una mica més: 1.000.000 $Si tot això us sembla excessiu, podeu trobar infinitat d'altres articles seus a la venda, com ara discos, pósters de pelis molt freaks o objectes tan curiosos com una pintura de Charles Manson que Johnny Ramone li va regalar a Vincent Gallo.Jo, com que soc de gustos senzills, em conformaria amb aquest bolso de la marca Vincent Gallo que "només" costa 300 dòlars.\nAquesta notícia m'ha deixat ben intrigada:La Fontana di Trevi de Roma mostrava aquest espectacular aspecte avui divendres dia 19 després que uns desconeguts hagin abocat tint vermell a l'aigua. L'acte ha estat reivindicat pel grup "FTM Azione Futurista 2007", d'origen desconegut. Segons les notícies que arriben per agència, aquest grup ha deixat fulletons on anuncien el naixement d'un moviment basat "en una concepció violenta de la vida i de la historia, que exalta la batalla contra la pau i menysprea els aduladors del poder i esclaus del mercat global". El grup també menciona el moviment futurista i la seva posició vanguardista "de tots contra tots amb esperit de lluita i sana violència". En el fulletó, a més, ataquen la Festa del Cinema que es va inaugurar ahir a la capital italiana. "A vosaltres l'alfombra vermella, a nosaltres una ciutat sencera de vermell intens", diuen els pamflets. "Volem que en aquesta societat gris i burgesa triomfi el color", afegeixen. Les autoritats romanes temem que el tint pugui danyar el monument barroc de la font, fet de marbre i datat del 1762, ja que el circuit d'aigua és tancat i el colorant ha circulat per tota la xarxa. (Resum de la informació de diverses agències)\nEls caballers de la taula de lego\nUn consell: Cliqueu els dos videos a l'hora per apreciar les similituds.\nDes de l’estrena de Tesis, d’Alejandro Amenábar, el cinema estatal –deixarem el debat sobre la nacionalitat del film per altres espais- no veia un debut tan sonat i prometedor com el de J.A. Bayona amb la notable El orfanato. Bayona, en part responsable de la recuperació del curtmetratge als anys noranta i aplaudit realitzador de videoclips, fa el salt a la direcció de llargmetratges amb una pel·lícula que ha aconseguit la sempre difícil unanimitat entre crítica i públic. El film que va inaugurar la quarantena edició del festival de cinema de Sitges s’ha convertit en la pel·lícula més vista de l’any en només un cap de setmana gràcies a una feliç suma de coincidències: la presència “mediàtica” de Belén Rueda, l’interés que suscita un film amb grans possibilitats d’estar entre les cinc nominades com a millor pel·lícula estrangera, la presència com a productor de Guillermo del Toro que arrossega la inèrcia de l’èxit d'El Laberinto del Fauno, les bones crítiques recollides a Cannes i a Sitges i també el fenomen boca a boca. El públic ha caigut rendit a un film del qual poden gaudir tant els aficionats més exigents al gènere del terror com els espectadors ocasionals ja que un altre dels grans mèrits de la pel·lícula és la seva capacitat d’unir autoria amb comercialitat, profunditat i lleugeresa, por i diversió. Pel·lícula ancorada en la tradició del terror més clàssic, que recorre als recursos i llocs comuns de la geografia del terror: la casa abandonada amb secrets, els fars, les institutrius, els traumes infantils, els amics invisibles, elements que emparenten El orfanato amb una llarga llista de films referencials, des d’El final de la escalera o El otro a El fantasma y la señora Muir, Poltergeist o Los otros, sense oblidar l’entranyable i ben tramada referència literària a Peter Pan. Absolutament deliciosa i poètica la manera com Bayona assimila la història de Laura, el seu fill desaparegut i el record dels infants assassinats a l’orfenat amb la Wendy, el petit Peter Pan i els nens perduts del país de Neverland. Emotiva i mesura la interpretació de Belén Rueda, a qui la pel·lícula pot haver enfrontat també als seus propis fantasmes (ella mateixa va perdre una filla a la vida real), i "simpàtiques" –entre cometes perquè protagonitzen dos dels moments de més terror del film- les aparicions de Montserrat Carulla i Geraldine Chaplin, al rostre castigat de la qual Bayona treu gran partit.\nKylie Minogue convertida en la tràgica Ofèlia prerafaelita de John Everett Millais, ofegada per Nick Cave en el video de "Where The Wild Roses Grow".\nDavid Cronenberg sembla sentir-se còmode amb la nova etapa iniciada amb l'excel·lent Una historia de violencia, amb la que deixa enrera el fantàstic truculent i malaltís i s'endinsa pel camí de la representació realista i austera. Com al seu film precedent, a Promesas de l’este les seves obsessions es plasmen de forma menys extrema, malgrat que algunes seqüències encara puguin incomodar, per la seva duresa, al gran públic.L’acostament a les interioritats de les màfies russes és potser l’aspecte més notable d’aquest film on el Cronenberg més genuí –el que es va convertir en abanderat del moviment anomenat de la Nova Carn- aflora en contades ocasions, com en el pla del nadó i la màscara d’oxigen o en els plans en que la motocicleta i el cotxe es converteixen en metàfora d’acostament sexual dels protagonistes. Però en general, el director aposta pel realisme per mostrar com la quotidianitat es veu interferida per un sobtat esclat de violència, contra la que només sembla possible respondre amb més violència.Aquest plantejament inicial resulta interessant i està prou ben sustentat gràcies a la bona labor d’actors com el veterà Armin Muller Stahl. Però la història fa un gir no del tot comprensible a partir del moment en que es desvetlla el misteri al voltant del personatge de Viggo Mortensen, la definició psicològica i moral del qual queda desdibuixada. I aquesta indefinició acaba arrossegant també el film a una molesta ambigüitat amb voluntat autocomplaent. Crítica publicada a Capgròs\nHi ha una nova generació de directors catalans i espanyols que comparteixen uns mateixos criteris estètics sobre el cinema i que, a través de les seves pel·lícules, estan teixint un interessant retrat coral sobre la solitud i l’aïllament que aclaparen la societat. Encara que no sigui el seu tema principal, la solitud defineix en tots els casos els personatges protagonistes i, d’alguna manera, es converteix en causa de les accions que duen a terme. Potser l’exemple més extrem és el de Las horas del dia, de Jaime Rosales, títol clau d’aquesta onada de cinema que té en comú la pràctica absència de diàleg i el to minimalista. Las horas del dia mostra la quotidianitat d’Abel en una ciutat perifèrica. La vida d’aquest jove transcorre entre la petita botiga familiar, la casa de la seva mare i la de la seva nòvia, que no aconsegueix traspassar la barrera d’un personatge absolutament tancat en una solitud asfixiant de la que només sembla fugir quan s’allibera dels seus instints criminals. Menys extrema i més propera resulta la reflexió sobre la solitud de la segona pel·lícula de Rosales, titulada justament La soledad, i en la que torna a apostar per fer visibles els aspectes més quotidians de l’existència humana. El film presenta a una mare soltera que decideix marxar del seu petit poble i instal·lar-se en la capital, fent-se seu aquell tòpic que converteix la ciutat en símbol de la solitud i la incomunicació més absoluta. L’espai té també una dimensió simbòlica a La línia recta, del basc José Maria de Orbe. Un barri perifèric torna a simbolitzar aquest desert existencial pel qual es mou Noelia, una solitària i pràcticament invisible repartidora de publicitat que de nit treballa en una gasolinera, i que està en permanent fugida de si mateixa. La solitud que fa invisibles a les persones empeny també el protagonista de la pel·lícula Yo, del mallorquí Rafa Cortès, a una dolorosa lluita per adquirir una identitat. Article publicat a Valors\nGlobal, plural, independent....\n...fashioniquis, hippyprogre i una mica new age, però he de confessar que l'anunci del nou País m'agrada força.\nResulta preocupant que un director respectable com Neil Jordan s’hagi implicat en una pel·lícula tan qüestionable com La extraña que hay en ti. Jodie Foster interpreta un personatge que, en determinats moments pot arribar a fer pensar en el taxista Travis Bickle de Taxi Driver. Aquí, l’actriu també es converteix en justiciera urbana decidida a resoldre a la seva manera els problemes als quals, aparentment, no pot fer front ni la policia ni la justícia. Fins i tot salva a una prostituta, en una mena de clicada d’ullet al film d’Scorsese en el qual ella feia aquest paper.Però al final, La extraña que hay en ti acaba parlant de la manca de justícia i de seguretat en termes absolutament demagògics. La protagonista, víctima d’una agressió al carrer, no prova de denunciar a la policia els responsables de la mort de la seva parella. Prefereix, directament, resoldre el tema amb una pistola.Són de lamentar les trampes d’un guió manipulador que busca que l’espectador s’identifiqui sentimentalment amb la protagonista per tal de disculpar la seva venjança. Més preocupant resulta encara que el personatge del policia renunciï també als mitjans legals i es converteixi en còmplice d’una venjança més pròpia del salvatge oest que d’un estat de dret. Es podria pensar que la intenció de Neil Jordan era la de mostrar la paranoia i la sensació d’inseguretat que es viu després dels atemptats de l’11-S, amb un cert esperit de crítica. Però el missatge no arriba de forma gens clara, si tenim en compte que una part del públic de la sala va acabar aplaudint en el moment de l'execució final.Crítica publicada a Capgròs\n...veure una bona pel·lícula per entendre perquè és important aquesta notícia. Esperem que el desenllaç real sigui més feliç que el de la pel·lícula. PD: A la notícia del País expliquen que Kim Jong-il, amb fama de cinèfil (cosa que no el disculpa de ser dictador), rebrà com a obsequi un lot de telenovel·les i pel·lícules sudcoreanes entre les quals s'hi comptarà aquesta Joint Security Area. I és que segons diuen, l'home és un fan de l'actriu Lee Young-Ae, que hi fa un paperet. Cap comentari


Espanya registra 31.785 nous positius per covid-19 i 31.411 morts, 179 més que divendres La República\nACN Madrid .-El Ministeri de Sanitat ha registrat 31.785 nous positius i 179 morts més per coronavirus a Espanya en relació amb el total de casos confirmats divendres, amb 31.411 […]\nACN Madrid .-El Ministeri de Sanitat ha registrat 31.785 nous positius i 179 morts més per coronavirus a Espanya en relació amb el total de casos confirmats divendres, amb 31.411 defuncions totals. Segons l’últim informe publicat, des que va començar la pandèmia hi ha hagut 748.266 casos confirmats per proves diagnòstiques. Madrid continua al capdavant en nombre de contagis i acumula 227.158 des que va començar la pandèmia, 20.457 en la darrera setmana. A Catalunya se n’acumulen 138.652, 5.930 en els últims set dies.\nLa comunitat autònoma amb més diagnosticats en l’últim dia continua essent Madrid, amb 451. La segueixen l’Aragó (388), el País Basc (338), Andalusia (268) i Navarra (258). A Catalunya se n’han diagnosticat 89 el dia previ.Pel que fa a les defuncions, Sanitat xifra en 31.411 el total de morts per coronavirus a tot l’Estat espanyol, 179 més que divendres. Segons l’últim informe del Ministeri, 359 s’han produït en els últims set dies. D’aquestes, 82 a Madrid i 60 a Andalusia. A Catalunya n’hi ha hagut 5.Des que va començar la pandèmia, hi ha hagut 148.614 hospitalitzacions. En l’última setmana, se n’han registrat 2.249 i 163 ingressos en UCI, dels 13.448 que hi ha hagut des que va començar la pandèmia.De les 2.249 hospitalitzacions que hi ha hagut en la darrera setmana, 507 s’han produït a Andalusi i 303 a Madrid. Catalunya n’ha registrat 65 i 8 ingressos en UCI.


Orquestració - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'orquestració és l'estudi o la pràctica d'escriure música per a orquestra (o de manera més àmplia, per a qualsevol conjunt instrumental) o bé, l'adaptació per a orquestra de música composta per a un altre medi.\nPàgina manuscrita de la 9a. simfonia de Beethoven\nL'adaptació es pot fer bàsicament de dues maneres: Transcrivint amb la màxima fidelitat possible el fragment original o bé arranjant-lo lliurement per tal d'adaptar-lo el nou medi orquestral. Malgrat això, els termes transcripció i arranjament s'utilitzen habitualment de manera indistinta.\nEl terme orquestració s'aplica, en sentit estricte, només a l'orquestra, mentre que si l'adaptació és per a qualsevol altre conjunt musical es parla d'instrumentació. En aquest sentit, la instrumentació inclou l'orquestració.\nContràriament al que acabem de dir, en els estudis acadèmics d'orquestració el terme instrumentació també es pot referir a la consideració de les característiques pròpies de cada un dels instruments en particular, més que a l'art de combinar-los entre ells.\nEn la música comercial, la música per a pel·lícules o per al teatre musical, sovint es recorre a orquestradors independents per a completar la feina del compositor, per tal d'agilitzar el procés de composició i poder complir amb els terminis estrictes què exigeix la indústria audiovisual.\nUna de les obres orquestrals que tradicionalment han estat considerades com a exemples de brillant orquestració és la versió orquestral que Maurice Ravel va fer dels Quadres d'una exposició de Modest Mússorgski\nTractats d'orquestració amb rellevància històricaModifica\nMichael Praetorius (1619): Syntagma musicum volum dos, De Organographia.\nHector Berlioz (1844): Grand traité d'instrumentation et d'orchestration modernes.\nCharles-Marie Widor (1904) : Technique de l'orchestre moderne (Manual pràctic d'instrumentació).\nNikolai Rimski-Kórsakov (1912): Основы оркестровки (Principis d'orquestració).\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Orquestració\nExemples de l'orquestració[Enllaç no actiu] de Ravel dels "Quadres d'una exposició" de Mússorgski\nGuia breu a l'orquestració, per Kentaro Sato (anglès)\nAlan Belkin: Artistic Orchestration Arxivat 2008-03-14 a Wayback Machine. Tractat d'orquestració amb versions en anglès, francès alemany i castellà.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Orquestració&oldid=27975593»


Blog sobre budisme i meditació - Centre Budista Triratna de Barcelona\nAl blog podreu trobar una gran varietat d’articles interessants escrits pels membres de l’Ordre Budista Triratna.\nLa meditació és un mitjà cap a la auto consciencia, transformació i visió espiritual. En aplicar un esforç continuat durant períodes de pràctica breus i regulars aprenem a no reaccionar com habitualment als estímuls, sinó a respondre de forma creativa i amb...\nL’Ordre Budista Triratna\nTriratna és un moviment budista internacional que té la meta d'expressar els principis tradicionals del budisme al món modern. Aquest moviment gira al voltant d'una comunitat espiritual cridada Ordre Budista Triratna fundada en 1967 per Sangharákshita. Triratna té...\nPer què som aquí? Com podem ser feliços? Com podem ser lliures? Per què sofrim? Com podem viure en harmonia i crear un món millor? Una vegada que nostres necessitats bàsiques estan complertes, sorgeixen, gairebé inevitablement, aquestes preguntes perennes de l'ésser...\nNormalment, solem parar esment a les activitats del moment només amb una petita part de nosaltres mateixos, mentre la ment i els pensaments estan en una altra cosa completament. Vivim en la manera “pilot automàtica”, ocupant-nos de les nostres coses amb molt poca...


Recomanacions lectores pasqua 2019 - Club Lectura Secundaria\nPosted by mvanyo on 15 abril, 2019\nDéus, herois i mites de l’antiga Grècia.\nTeseu, el minotaure, o Èdip, són protagonistes d’algunes de les llegendes més fascinants de la mitologia grega. Amb un llenguatge clar i entenedor, en aquest recull es donen cita diversos mites clàssics, a través dels quals el lector descobrirà les arrels literàries de la cultura que es va convertir en bressol de la civilització occidental.\nLlibre inspirador que il·lustra els assoliments i històries de cinquanta destacades esportistes des de la dècada de 1800 fins a l’actualitat, inclòs dones que han estat pioneres en el seu esport, olímpiques i batedores de rècords en més de quaranta disciplines esportives. Entre les esportistes que apareixen en aquest llibre hi ha figures molt conegudes, com la tenista Serena Williams i la gimnasta Simone Biles.\nPreparat per a fer la volta al món? Emprèn un viatge fantàstic ple d’endevinalles i sorpreses. En cada pàgina t’espera un repte diferent. Acceptes el desafiament?\nQuantes vegades puges i baixes escales en una sola jornada? És probable que ni tan sols ho hagis pensat. Intenta fer-ho a peu coix: costa molt, veritat? Així és el dia a dia d’algú amb mobilitat reduïda. En aquest llibre trobaràs un testimoni en primera persona del que suposa viure amb discapacitat física.\n‘I si fores tu?’ és un llibre que parla del bullying o assetjament escolar i com lluitar contra ell. Una història d’amistat, convivència i solidaritat, perquè davant d’una situació d’assetjament no s’ha de tindre por. Mai estem sols, mai estem soles. Sempre tenim amics i amigues disposats a ajudar-nos.\nInternet pot ser una eina indispensable en la teua vida, però pot tornar-se en contra teua en qualsevol moment. Glauca té un novio anomenat Sergi. Està perdudament enamorada d’ell.\nUna nit, Sergi li proposa que li passe una foto en roba interior «per a poder gaudir d’ella quan estigués sol». Al principi Glauca no vol, no està convençuda, però al final accedeix a enviar-la. Al cap i a l’últim, és sol per a ell, per al seu xic.\nLes dones invisibles ens acosta a la realitat de discriminació i violència que encara avui pateixen moltes dones a tot arreu. Situada a l’Índia, ens conta la història d’Indira, una jove que, després de la mort del seu home, és repudiada per la família d’aquest.\nExisteixen les sirenes? I les sirenes negres? Què faries tu si t’oferiren viatjar a l’Antàrtica en el marc d’un programa de la Unió Europea per a estudiants? I sí, durant el viatge, descobrires un secret tan antic com la humanitat? I sí, ja posats, descobries l’amor?\nMés de dos mil moriscos no van ser expulsats del País Valencià amb el decret de Felip IV. Fet i fet, es van convertir en una mena de criats, de vegades esclaus, de famílies cristianes velles. Una parella de joves morisquets decideixen escapar-se dels seus amos i anar a buscar els seus pares a l’altre costat del mar, és a dir, a les terres de la Berberia.\nLa vida de la jove Fay sembla perfecta, però tot canviarà de la manera més insospitada. Un dia, aparentment un dia com un altre qualsevol, Fay comença a tenir la molesta sensació que alguna persona l’està seguint. Encara que semble absurd, Fay juraria que aquesta altra persona és un doble seu, una persona exactament igual a ella.\nEn tots dos bàndols, uns homes esgotats, enterrats en uns forats cavats per ells mateixos i que seran les seves tombes, s’acuren a matar-se els uns als altres… Sens dubte, no hi ha pitjor guerra que una guerra de trinxeres que s’eternitza! Tardi ens retorna a l’horror de les trinxeres de la Primera Guerra Mundial amb la veu i l’art que han fet d’ell tot un referent del còmic francès.\nLa destrucció de Guernica el 26 d’abril de 1937 va quedar gravada a foc en la consciència europea: va ser la primera ciutat «oberta» pràcticament arrasada durant un bombardeig. Van ser tres hores de bombes i metrallament en vols rasants, un atroç atac perpetrat en dia de mercat, que més tard seria objecte d’una terrible campanya de manipulació.\nAquest còmic del francès Jacques Tardi versa sobre els milions de tragèdies que van conformar la Primera Guerra Mundial, i tracta de documentar els horrors de la guerra de trinxeres, d’humanitzar un conflicte les xifres del qual de mort i devastació són tan grans que excedeixen la capacitat d’assimilació humana.\nÉs una obra que relata els horrors que van sofrir els soldats durant la guerra. L’autor aconsegueix transmetre l’absurd de la guerra i el drama que va suposar per a milions d’europeus. És molt interessant per a observar l’evolució de la Primera Guerra Mundial fase a fase, es divideix en 5 capítols que corresponen cadascun a un any de la contesa.\nAmb Carles estudiant a Londres, a poc a poc la Xènia comença a sentir-se atreta pel seu nou seguidor a Twitter. Mentrestant, a l’institut els alumnes s’alcen en peu de guerra: els professors han prohibit l’ús del mòbil! I, per si no n’hi hagués prou, la Xènia un dia que anava amb moto té un accident i ha d’anar amb crosses. Les coses s’emboliquen per a la Xènia a ritme de tuits!\nEnganxada al mòbil? No; estic enganxada a la persona que hi ha darrere de la pantalla. No ho puc evitar, prioritzo un missatge de whatsapp a qualsevol altra cosa. També estic enganxada a les magdalenes de l’àvia, a la música, a les pel·lícules, als llibres i als petons. I men desenganxo quan em controlen, em toquen el whatsapp o metiqueten en fotografies sense permís.\nPamela Palenciano va sobreviure a una relació de maltractament que va durar tota la seua adolescència. En aquest llibre comparteix el que va viure i ens brinda una mirada fresca i enginyosa que analitza amb profunditat la idea de l’amor romàntic i com ens afecten els rols de gènere. O, dit d’una altra manera, per què els homes competeixen per tot, per què les dones dels anuncis sempre surten amb la boca oberta i què li passa a la princesa després d’escapar de la torre amb el seu príncep blau.\nPer culpa d’una rateta presumida es poden editar mil llibres? Es parla valencià en Beverly Hills? Coneixeu a les valencianes que creen personatges, rimen versos, persegueixen objectes o investiguen les potetes de les molècules? Alguna ha inventat una peça de roba o una paraula?\nLos Futbolísimos. El museo del obelisco mágico\nCol·lecció de futbol i misteri, escrita en clau d’humor i protagonitzada per un grup de xiquets i xiquetes d’11 anys. Van junts al col·legi, juguen al futbol al Soto Alt Futbol Club i han fet un pacte secret: sempre seran amics i sempre jugaran junts al futbol, passe el que passe.\nNicco està passant per una època difícil: la seua novia li ha deixat i des que el seu pare va morir ha d’ocupar-se de la família, que sembla haver perdut el nord: la seua mare no aixeca cap, la seua germana menor canvia de novio cada nit, i la major, mare d’un nen de tres anys, s’ha tornat a enamorar d’un antic amor. Per si no fos prou, té dos treballs: en el quiosc de periòdics familiar als matins i com a agent immobiliari a la vesprada.\nEnrere van quedar els mals moments que van fer perillar el futur del club dels incompresos. Valeria, Raúl, María, Bruno i Ester tornen a estar molt units, gràcies sobretot a l’obstinació d’Alba, qui s’està guanyant amb escreix formar part del Club .\nPots descarregar tota la informació a l’enllaç següent:\nPrevious Post L’or del Rei Mides\nNext Post Recomanacions lectores estiu 2019 ✈


Cada dia hi ha més incertesa sobre el sector del lloguer. L'Associació de Propietaris d'Habitatges en Lloguer (Asval) calcula que actualment per unes 350.000 famílies espanyoles que estan en una situació de vulnerabilitat econòmica el pagament del lloguer suposa, de mitjana, un 48% dels seus ingressos. D'entre aquestes famílies, Asval calcula que un 10% tenen serioses dificultats per seguir pagant el lloguer. Segons els experts, el lloguer no hauria de representar més del 30% dels ingressos totals d'una persona.\nEntre aquestes 350.000 famílies estan les que ja tenien problemes econòmics abans de la crisi i les que ara, com a conseqüència del coronavirus, estan en una situació de vulnerabilitat econòmica. Des de maig a dia d'avui, 100.000 famílies més han estat incloses en les xifres d'Asval.\nA més, Asval explica també com ara els casolans poden entrar en una situació de vulnerabilitat, ja que segons l'Agència Negociadora del Lloguer, entre 570.000 i 855.000 particulars que tenen més de 55 anys són jubilats i / o tenen l'habitatge de lloguer com a principal font d'ingressos.\nAmpliació de les moratòries\nAquesta setmana ha entrat en vigència l'ampliació de les moratòries dels lloguers i hipoteques fins al 30 de setembre. Segons la directora de Asval, Beatriz Toribio, "l'ampliació de la moratòria dels lloguers no és la solució als el problema d'accessibilitat al lloguer que tenim a casa nostra. Prova d'això és que segons les nostres dades a ASVAL, només un 9% de els inquilins han sol·licitat aquesta moratòria durant la crisi de la covid i els crèdits ICO amb prou feines han despertat interès perquè els col·lectius en situació de vulnerabilitat no volen endeutar-se més per pagar una renda ".\nA més, hi ha molt retard en els crèdits ICO per al lloguer, que permeten a les famílies amb menys de 2.700 euros d'ingressos tenir 900 euros al mes durant 6 mesos.\n"Defensem que a través dels fons europeus es creï un fons de més de 700 milions d'euros que permetria que 350.000 famílies que destinen actualment un 48% dels seus ingressos a el pagament d'un lloguer, amb un ajut de 2.038 euros anuals reduirien aquest esforç a el 30%, que és el límit que es recomana no superar ", expliquen des de Asval.\n"Aquest tipus d'ajudes per als col·lectius més vulnerables estan estandarditzades en la resta d'Europa i a Espanya hem de estructurar-, sobretot tenint en compte les dificultats que portarà aquesta crisi i amb previsions de taxa d'atur del 20%", explica Beatriz Toribio. "Necessitem frenar la morositat, els desnonaments i problemes d'okupació que pot comportar aquesta crisi si no es prenen les mesures necessàries".


Arkopharma Seroxyl 60 Càpsules\nArkopharma Seroxyl 60 CÀPSULES\nSeroxyl Arkopharma 60 càpsules a la venda al seu farmàcia en línia bio. Complement alimentari sense addicció que conté valeriana, L-triptòfan i vitamina B6.\nL'excés de treball del son Estrès\nDe treball, estil de vida, l'excés de treball, factors d'estrès són nombroses. L'estrès és una reacció del cos que condueix a la secreció de substàncies específiques per fer front més o menys adequada.\nDescripció Seroxyl Arkopharma 60 càpsules\nSeroxyl Arkopharma 60 càpsules és un suplement dietètic sense addicció que conté valeriana, L-triptòfan i vitamina B6.\nLa valeriana ajuda a la relaxació, el que afavoreix la tornada a la calma de la irritabilitat, l'excés de treball. També ajuda a preservar la qualitat del son.\nEl triptòfan és un aminoàcid essencial, un precursor de la síntesi de la serotonina.\nConsell d'utilització Seroxyl Arkopharma 60 càpsules\nEncara sense aliments, prendre 1 càpsula a la nit, abans d'anar a dormir amb un got d'aigua.\nDurant 2 setmanes com a mínim. Repetir si és necessari.\nComposició 60 càpsules Arkopharma Seroxyl\nL-triptòfan (220 mg per càpsula) - Cel·lulosa - antiaglomerants: estearat de magnesi, diòxid de silici - La vitamina B6.\nShell: gelatina. Colorants: diòxid de titani, òxid de ferro.\nTingueu precaució Seroxyl Arkopharma 60 càpsules\nSi els antidepressius no utilitzen Seroxyl sense consell mèdic.\nNo es recomana en cas de problemes en el fetge.\nPresentació de 60 càpsules Arkopharma Seroxyl\nUtilitzeu Seroxyl Arkopharma en els següents casos:\nEsgotament, baixa moral, tristesa de l'hivern,\nsomni intranquil acompanyat de despertars, dificultat per agafar el son,\ndieta de la proteïna.


Un motorista, ferit per una topada amb un vehicle a Vidal i Barraquer\nL'accident s'ha produït a la rotonda entre l'avinguda Vidal i Barraquer i el carrer Manuel de Falla | Google Maps\nEl primer avís de l'incident l'ha rebut la Guàrdia urbana de Tarragona a dos quarts d'una|Una dotació del SEM s'ha fet càrrec de la persona ferida\nRedacció 20/02/2019 13:04h\nA dos quarts d'una d'aquest matí de dimecres, 20 de febrer, la Guàrdia Urbana de Tarragona ha rebut un avís que s'havia produït un accident de trànsit per topada entre moto i turisme al carrer de Vidal i Barraquer . El motorista hauria resultat ferit. Al lloc dels fets s'hi ha desplaçat una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM).\nEl turisme no hauria respectat un senyal\nEl conductor del turisme, veí de Valls i de 63 anys, no hauria respectat el senyal de cediu el pas d'accés a la rotonda situada entre el carrer de Vidal i Barraquer i el de Manuel de Falla. En aquest sentit, el cotxe hauria provocat la topada amb una motocicleta, la qual anava conduïda per un veí de Tarragona, de 57 anys.\nEn conseqüència de l'accident, el conductor de la moto ha resultat ferit i, posteriorment, ha estat traslladat fins a l'hospital per una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques. Segons les primeres estimacions dels metges, el motorista ha resultat ferit lleu.\nAccident a l'avinguda de Prat de la Riba de Tarragona\nDurant aquest dimarts, un motorista va resultar ferit lleu en un accident de trànsit al centre de la ciutat de Tarragona. Pocs minuts després de quarts de vuit del matí, va haver-hi una col·lisió entre una motocicleta i un vehicle que desenvolupava tasques de neteja del carrer a l'avinguda d'Enric Prat de la Riba.\nDues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques van anar fins al lloc de l'accident i van evacuar al motorista fins a l'Hospital Joan XXIII per una atenció mèdica més precisa, ja que, en caure de la moto, va patir ferides de caràcter lleu. Tanmateix, algunes motocicletes que hi havia aparcades, també van quedar afectades per la col·lisió.\nÚltima hora Última hora Tarragona Última hora Guàrdia Urbana de Tarragona Última hora accident Última hora Sistema d'Emergències Mèdiques Última hora Barris de Tarragona\nALERTA: Una plaga de processionària a TGN acaba amb gossos morts\nATENCIÓ: Ja se sap quan començaran les obres del mític edifici del Port de Tarragona


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Llavaneres aposta per la mediació ciutadana per resoldre conflictes\nPortada > Àrea de Serveis a les Persones > Solidaritat i Cooperació > Notícies\nNotícies | PUBLICAT 05.07.2017\nLlavaneres aposta per la mediació ciutadana per resoldre conflictes\nDes del passat 26 de juny, el consistori ha posat en marxa el Servei públic de Mediació Ciutadana i resolució alternativa de conflictes per tal de disposar d’eines per solucionar problemàtiques entre ciutadans de manera més àgil i efectiva. Descarregueu-vos el formulari.\nAmb l’objectiu de fer front i ajudar a resoldre possibles conflictes de convivència i cohesió social, l’Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres ha creat un servei públic de mediació que complementa la xarxa de serveis i professionals que ja treballen pel benestar dels ciutadans.\nEs tracta d’un servei universal i gratuït que ofereix atenció professional per facilitar el diàleg entre les parts i ajudar a resoldre situacions problemàtiques sorgides en el dia a dia de les relacions dins d’una comunitat. Segons la regidora de Mediació, Mireia Neira, amb “aquest projecte es posa el focus en la relació entre persones com a base de la nostra societat. I amb el Servei de Mediació donem un cop de mà en la resolució de conflictes, fomentem l’estalvi i promovem l’entesa com la millor solució per a tots”.\nUn servei per promoure la convivència i la cohesió\nEls principals objectius del Servei de Mediació Ciutadana són impulsar la convivència cívica entre els ciutadans, augmentar l’acceptació de la diferència de percepcions i opinions i millorar el diàleg entre persones i col·lectius.\nEl nou servei també vol aconseguir descongestionar els serveis policials de Llavaneres i els serveis judicials de Mataró, promoure hàbits socials de diàleg i la participació ciutadana i estalviar recursos públics, entre d’altres.\nDurant l’any 2016, el Servei de Policia va actuar com a mediador en més de 330 conflictes\nLa posada en marxa del servei dona resposta a l’Ordenança de Civisme i Convivència Ciutadana aprovada l’any 2010 que establia el compromís d’establir mecanismes de resolució de conflictes mitjançant la mediació. Alhora, la creació de la unitat de mediació dona continuïtat a una tasca desenvolupada tradicionalment pels agents de policia. Durant l’any 2016, el Servei de Policia ha realitzat 333 actuacions en les quals ha actuat com a mediador, desenvolupant la tasca que des del passat dia 26 de juny realitza aquest nou servei. Les molèsties per activitats i els conflictes amb menors en l’àmbit de l’escola han estat les problemàtiques d’aquest tipus que més han atès els agents. També són comuns els conflictes veïnals i problemàtiques vinculades amb el civisme com els grafits o vandalisme amb el mobiliari urbà.\nEl Servei de Mediació pas a pas\nDesenvolupar un procés de mediació té unes pautes establertes. En primer lloc, cal realitzar la sol·licitud de mediació que haurà de ser avaluada pel servei. Un cop estimada, es farà una sessió informativa amb les persones involucrades prèvia a la reunió inicial. Les següents sessions estaran destinades a la narració d’històries i la cerca d’alternatives. El procés finalitzarà amb la consecució els acords entre les parts.\nSol·licitud servei mediació comunitària\nMida: 63,69 kB\nInformació del Servei de Mediació Ciutadana\nMida: 149,49 kB\nAnunci en el Butlletí Oficial de la Província de Barcelona\nMida: 178,73 kB


14ª Reunión Custom y Harley Custom Club Maestrat - sergibuda.cat\n14ª Reunión Custom y Harley Custom Club Maestrat\nEn ser primer de mes, m'ho vaig poder muntar per treballar només una estona i un cop enllestida la feina, marxar cap a casa, on estava la Núria esperant-me per sortir plegats i així poder fer una mica de ruta.\nEn arribar a Riudecols, vam aturar-nos al Bar La Brasa, abans conegut com Bar El semàfor, que és just davant de la ubicació del senyal lumínic, i vam menjar alguna cosa, a més de descansar una estona.\nVam continuar per l'N-420, tot superant el Coll Negre i el Coll del Pigat, vorejant Falset, Móra d'Ebre i Móra la Nova, on vam aprofitar per repostar i on vam agafar la carretera T-324 per travessar Benissanet i dirigir-nos a Miravet.\nLa silueta del castell medieval erigit per l'ordre dels Templers s'imposava i atreia la mirada, però nosaltres entràvem a Miravet per l'altre gran reclam turístic del poble, el pas de barca sobre el Riu Ebre.\nVam agafar la C-12 fins a Vinallop, llavors vam seguir el camí que havíem fet per anar a Godall, però enlloc d'entrar al municipi del Montsià que dóna nom a la serralada que el separa d'Ulldecona, vam seguir per la TP-3311 primer i per la TP-3322 (per Els Valentins) després i vam travessar a la Comunitat Valenciana pel pont que uneix El Castell i Sant Rafael del Riu.\nVam entrar a Traiguera i vam aturar-nos al Pub Duetto per prendre alguna cosa fresqueta i descansar i a la taula del costat ens vam trobar amb el Xavi del Perejil Chapter, un motard de Traiguera que ens va dir que es passaria per Alcossebre per la nit i a qui vam preguntar per on continuar la ruta.\nVam agafar la carretera de Logronyo, l'N-232, fins a La Jana, on vam canviar a la CV-10, passant per Sant Mateu i La Salzadella. I un cop a Les Coves de Vinromà vam agafar la CV-133, que travessa la serralada litoral de les Talaies d'Alcalà, un curt però bonic port amb un traçat distret i unes vistes increïbles tant a una banda com a l'altra.\nVam aparèixer al centre urbà d'Alcalà de Xivert, el vam travessar sencer i vam fer un petit tram de la carretera N-340 abans d'agafar el trencall cap a Alcossebre.\nVam passar pel recinte de la trobada per recollir la butlleta per poder-nos inscriure i vam anar cap a l'apartament que teníem reservat per fer el check-in dintre de l'horari establert, tot i que vam comprovar que no hauria estat un problema arribar més tard. Després de descarregar l'equipatge i posar-nos còmodes, vam tornar cap a la concentració per fer la inscripció i canviar la butlleta pels tiquets i la samarreta.\nAmb tota la feina feta, ens vam acostar a la barra per prendre la consumició de benvinguda, que en el cas de la Núria va haver de ser sense alcohol, acompanyada dels típics cacauets d'aquesta concentració.\nVam tornar a l'apartament per deixar les samarretes i de pas ens vam acostar al supermercat per comprar algunes coses i mentre estàvem endreçant les compres ens van trucar els meus sogres, que estaven passant uns dies a Vinaròs, i vam quedar amb ells en una terrassa davant del mar a tocar de l'edifici d'apartaments. Després d'una estona, ells van tornar cap a Vinaròs i nosaltres cap a la concentra, doncs el David estava a punt d'arribar-hi.\nDesprés d'acompanyar el David a l'apartament per tal que descarregués l'equipatge i es posés còmode, vam tornar a la concentració just quan oferien el pa amb tomàquet i pernil, que tot i estar bo, no ens va solucionar totalment el sopar. Per això, vam anar a fer alguna tapa a Casa Antonio, on ja hi havíem estat en alguna altra ocasió.\nEl Rock'n Roll és el veritable protagonista de les nits de divendres i de dissabte de la trobada del Custom Maestrat a Alcossebre, amb grups de qualitat, com Ruth Baker Band, el quintet que ens va fer ballar tan bon punt com vam arribar en front de l'escenari.\nTot i la música, la diversió, els riures i les converses, el dia s'havia fet llarg per a la Núria, que al final del dia acumulava més cansament de l'habitual i va decidir marxar a dormir a l'apartament.\nDesprés va venir el concert de The Ladies. Amb Lady Cherry com a frontwoman, presentava una formació totalment diferent (excepte per Lady Cherry) a la que havíem vist per primer cop, doncs hi havia la Lucía als teclats, la Carmen a la guitarra, Pink Lady al contrabaix i Aly a la bateria.\nAcabada l'actuació, vam anar a saludar-les i a fer unes fotos, però la nit no va donar més de sí, doncs la música que es van posar a punxar no ens va agradar gens i estàvem prou cansats com per donar-li una oportunitat.\nPel matí, vam fer mandres a l'apartament i vam anar a comprar alguna cosa més, més tard vam fer una mica d'aperitiu i vam preparar la barbacoa per dinar a la terrassa.\nAmb tota la calma del món, vam fer la nostra sobretaula i fins i tot vam anar a fer un cafè, un te i un gelat (gustos diferents, què vols fer-li!) a un bar proper, per finalment anar cap al passeig marítim en el que tenia lloc la concentració, on vam aprofitar que hi teníem accés per remullar-nos una mica els peus en el mar.\nVam saludar els amics i gairebé sense temps per res més, vam anar cap a les motos perquè estava a punt de sortir la ruta. La Núria va preferir no conduir entremig de tantes motos, així que jo vaig agafar la Bonneville i la vaig portar de paquet.\nLa ruta ens va portar pels carrers d'Alcossebre fins a la carretera cap a l'ermita de Sant Benet i Santa Llúcia, on vam pujar en l'edició del 2014, però una mica abans d'arribar-hi ens vam desviar cap al Restaurant El Pinar, on ens havien preparat un pica-pica espectacular. A més, com que vam ser els primers a entrar-hi, vam aconseguir col·locar-nos en una situació privilegiada i ens vam fotre fins el cul!\nDe tornada al recinte de la trobada, vam aparcar es motos i ens vam acostar al Típic Bar per seure a la terrassa per prendre alguna cosa tranquil·lament.\nCom que havíem menjat tant per la tarda, no teníem pas gana, així que la Núria i el David només es van agafar la fruita del postre i jo ni això. Així, de pas, ens vam estalviar les baralles habituals per aconseguir un lloc on sopar.\nA més, vam aprofitar l'estona per acostar-nos al complex on teníem el nostre apartament per deixar les ulleres de sol i la crema protectora i agafar alguna cosa per abrigar-nos en cas de necessitat.\nEl primer dels concerts de la nit va ser el de The Hawks, una banda valenciana de rockabilly i rock and roll clàssic amb Santi Liste com a cantant, Isi Rockin' al contrabaix, Abelard a la guitarra i Kike a la bateria.\nLa Núria, com la nit anterior, va ser la primera a marxar a dormir. El David i jo, encara que cansats, vam seguir de festa i ballant, mentre que els amics de les terres de l'Ebre, tot i estar animats, no ballaven pas i es mantenien a una bona distància de l'escenari, potser perquè així estaven més propers a la barra...\nEl plat fort de la nit va ser l'actuació dels Enma Fernández Band, la formació liderada pel pianista, cantant, director i showman barceloní Enma Fernández, que ens va fer ballar a ritme de rhythm’n’blues, swing, blues, boogie woogie, swamp i jazz, tot i que no em va semblar pas una de les seves millors nits (no sé si ell no estava prou animat o si la resposta del públic, molt fred en general, no va crear l'atmòsfera necessària).\nVam fer bondat i en acabar l'actuació vam anar a dormir, així el diumenge ens vam poder llevar, dutxar, vestir i recollir per sortir abans de les deu del matí amb les motos ja carregades.\nUn cop aparcades les motos, vam anar a buscar el nostre tros d'entrepà per esmorzar, que com els anys anteriors que hi havíem anat, estava boníssim i amb el pa cruixent.\nQuan ja estàvem acabant-nos l'esmorzar, van arribar la Marta, el Josep, l'Ike i la resta, que anaven més tard que nosaltres. Els vam dir que no ens quedaríem a esperar la paella i que per tant anàvem a marxar ja, doncs no tenia sentit allargar el matí perquè no hi havia activitats programades.\nVam començar la ruta a l'inrevés de com l'havíem acabat el divendres, és a dir travessant Alcalà de Xivert, travessant la serralada litoral de les Talaies d'Alcalà per la CV-133 i enllaçant amb la CV-10 a Les Coves de Vinromà.\nPoc després, vam fer una petita aturada i allà vam decidir que anant amb temps com hi anàvem, deixaríem la còmode CV-10 per agafar l'estreta i solitària CV-131 i passar així per Tírig.\nVam continuar entre camps d'oliveres i altres arbres fruiters fins arribar a Sant Mateu, on vam agafar direcció a La Jana per una carretera més ampla, al final de la qual vam aturar-nos a repostar en una gasolinera.\nVam vorejar Traiguera, enlloc d'entrar-hi com a l'anada, i un cop a El Castell, vam dirigir-nos a La Sénia, on vam agafar la TV-3421 per anar cap a Tortosa, però primer vam entrar a Mas de Barberans per gaudir del paisatge.\nLlavors vam agafar la ràpida C-12 en direcció nord, però quan ja estàvem a l'altra riba del Riu Ebre i encara no havíem arribat a Ginestar, ens vam desviar per agafar el pas de barca de Miravet.\nDe Miravet a Benissanet i de Benissanet a Móra, allà l'N-420 fins a Reus, la T-11 fins a Tarragona, l'A-7 fins que es va acabar i va desembocar a l'N-340, després la C-31 i ja a la C-32, circumval·lant Sitges, acomiadament del David, que continuava cap a Barcelona per la carretera de les costes.


Heloïsa - Wikisofia\nConeguda també com a Heloïsa del Paráclito, deu sobretot la seva fama a la relació amorosa que va mantenir amb el gran escolàstic Pere Abelard (1079-1142). Encara que es coneixen poques dades històriques de la seva vida, se sap que pertanyia a una família humil i que la seva mare es deia Hersinda, que era neboda d'un canonge de nom Fulbert i que es va educar en l'abadia d'Argenteuil, on va aprendre grec, llatí i hebreu i possiblement retòrica. Segons compte d'ella Abelard, «bella de cara, la distingia encara més l'amplitud dels seus coneixements de les lletres». Als seus disset anys, i cap a 1117, el seu oncle l'encomana als ensenyaments d'Abelard, famós magister llavors de l'escola catedralícia de Nôtre-Dame de París; la relació que s'estableix entre ells no és només de caràcter intel·lectual, sinó -ho explica clarament Abelard en la seva Història calamitatum [Història de les meves desventures] també corporal (veg. text). Fruit d'aquests amors, que amenitzen la narració de la història de la filosofia escolàstica, que en general transcorre per lleres bastant menys emotius, són Astrolabi, el seu fill, a qui dóna a llum Heloïsa en la Bretanya, a casa d'una germana d'Abelard, i el matrimoni secret entre Abelard i Heloïsa, que té lloc a París, i per causa del qual el despitat Fulbert mana castrar Abelard. Els amants han d'ingressar en un monestir, Heloïsa en el d'Argenteuil i Abelard en el de Saint-Denis. Posteriorment, en reclamar l'abat de Saint-Denis, la possessió del monestir d'Argentuil, ingressa Heloïsa, juntament amb altres monges (1129), en el monestir del Paràclit, fundat anys abans per Abelard (1123), prop de Troyes, i on Heloïsa va ser abadessa fins a la seva mort.\nLes llargues absències d'Abelard, que per a evitar la maledicència deixa de visitar a Heloïsa en el monestir, dóna lloc al fet que aquesta iniciï amb Abelard una relació epistolar, que juntament amb la Història calamitatum –escrita pel magister com a carta de consolació a un amic que, igual que ell, passa per un mal moment–, constitueixen el conjunt de documents que permeten entendre aquesta singular relació entre Abelard i Heloïsa. [El medievalista I. Gilson va demostrar l'autenticitat d'aquestes cartes, editades en el tom 176 de la Patrologie latine de Migne, i en el tom I de Petri Abelardi opera, ed. per Victor Cousin (1859), i en Lettres complètes d'Abélard et d'Heloïse, ed. per M. Gréard, París 1869. El tom 178 de Migne conté, a més, els anomenats Problemata, un catàleg de problemes filosòfics i teològics, que Heloïsa consulta a Abelard]. En aquestes obres no es manifesta solament el temperament filosòfic d'Heloïsa, adquirit a l'escola del mestre de lògica Abelard, i la cultura clàssica adquirida en el monestir, sinó també el conflicte intern d'Heloïsa, que no arriba a conciliar els seus sentiments humans i amorós amb les exigències de la religió («si la religiosa es deu a Déu, la dona es deu a tu», exclama); l'amor, el matrimoni i els principis de la conducta moral són temes preferents d'aquestes cartes, tractats de forma reflexiva i raonada, encara que també ardorosa. No els falta tampoc una certa barreja de poesia i mística.\nHeloïsa passarà a la història amb l'halo d'heroïna romàntica i Rousseau recordarà la seva figura exemplar amb La nova Heloïsa (1761). En l'actitud manifesta d'Heloïsa respecte d'Abelard i en la vivència que ella té del seu amor, es capta també la protesta de la dona culta per no poder viure lliurement i plenament l'experiència amorosa, impedida per les formes i exigències socials i religioses de l'època (vegeu la citació). Abelard hauria perdut la seva condició de clergue (encara que sense ordres sagrades), que li concedia el privilegi de viure dels seus ensenyaments; el matrimoni públic amb Heloïsa li hauria fet perdre el seu estat clerical i el dret a ensenyar («No servia per a cavar i em feia vergonya pidolar»). Les restes d'Abelard i Heloïsa reposen en el cementiri parisenc del Père-Lachaise, encara que probablement no són les seves restes reals.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Autor:Heloïsa&oldid=58184»\nDarrera modificació de la pàgina: 30 set 2018 a les 12:27.


EMPRENEDORS RACC - RACC Magazine 8\n6/9 EMPRENEDORS RACC\nLa crida per descobrir #EmprenedorsRACC ha sigut un èxit. En aquesta secció us mostrem alguns socis que han volgut explicar el seu projecte. Josep Maria Figueras a Trígonos ha fet un joc pedagògic inspirat en un que tenia de petit. Inés Arteaga comparteix els valors dels productes gastronòmics de qualitat venent-los a Organic Gourmet. Clara Grau ha posat les seves passions artístiques a Caramboleando fent regals personalitzats. I Laia Alsina i Jordi Centellas són els directors artístics de La Reial, una companyia de teatre que treballa en escenaris reals.\nSi ets emprenedor com tots ells i ens vols explicar què fas, escriu-nos a participa@racc.es i publicarem el teu projecte!\nTEATRE EN UN ESCENARI REAL\nLa Reial / lareial.net\napostar al 100% pel teu talent, pel que ets bo, i pel que realment vols sense tenir por al fracàs.\n“Som llicenciats a l'Institut del Teatre i el 2006 vam crear la companyia per poder treballar pel nostre compte. Treballem en escenaris reals, el que es coneix com teatre de l'experiència o site-specific i això ens ha dut a treballar molt a l'estranger. En els nostres espectacles, l'escenari (un museu, una carretera, un aparador...) l’entorn és molt protagonista de l'obra. Com a directors artístics, treballem amb actors d'aquí i dels llocs on actuem, com Itàlia, Bèlgica, Anglaterra, etc. Ara, juntament amb Agost Produccions preparem per aquest juliol un stage internacional en què farem un workshop dirigit a persones que vulguin formar-se en teatre de site-specific”.\nUN JOC PEDAGÒGIC QUE\nPROPOSA PETITS REPTES\nTrígonos / trigonos.cat\n“La meva filla em va preguntar què em duien a mi els Reis i vaig recordar que m'agradava molt un joc de muntar cases amb llistons. Vaig decidir fer-ne un amb unes fustes. El vam evolucionar, incloent cubs triangulars per a fer angles de 45 graus i robes de diferents colors i mides. Va néixer Trígonos. El nen entra dins l'espai i té una percepció real del volum i les dimensions. Hi ha mestres que ens han demanat fer un metre cúbic. És un joc que proposa petits reptes, de percepcions matemàtiques i geomètriques, i que fomenta la cooperació. El projecte el vàrem crear fa dos anys i va creixent a poc a poc. I ja hem començat a vendre fora, on no tenim competència directa”.\ntenir una idea i trobar la manera de dur-la a la pràctica. Saber transformar-la en alguna cosa tangible i fer-la arribar als altres.\nALIMENTACIÓ DE QUALITAT PER\nA PARTICULARS I EMPRESES\nOrganic Gourmet / organicgourmetbcn.com\n“Sóc nascuda en un entorn rural i natural a Navarra i sempre he valorat l'alimentació de qualitat. Llicenciada en farmàcia, vaig entrar en el món de l'empresa a través de Fira de Barcelona. Sempre he tingut el món de l'alimentació present. Fa dos anys em vaig plantejar muntar-me pel meu compte i vaig tenir el suport familiar. Amb el meu germà, primer volia produir però vam apostar per vendre per Internet productes d'alimentació gourmet ecològica, entenent gourmet com a sinònim de producte ben fet i de qualitat. La plataforma va sortir l'octubre del 2012. On tenim més alegries és en el món empresarial, on oferim lots per regal i serveis per a convencions, aniversaris, etc.”\nfer realitat un somni, un desig, una inquietud personal i demostrar-me a mi mateixa que sóc capaç de tirar endavant un projecte amb uns valors que em fan feliç.\nCaramboleando / caramboleando.es\n“Sóc publicista i dissenyadora gràfica i m'apassiona l'artesania. Un impàs de feina em va fer decidir dur a terme un projecte que sempre havia tingut al cap i que uneix les meves passions. Des de petita que faig felicitacions personalitzades i m'ho penso molt a l'hora de fer un regal. Fa dos anys vaig muntar Caramboleando després de fer un curs a Barcelona Activa. Treballo per encàrrec perquè tot és personalitzat. Cada regal el faig a partir de tots aquells detalls que fan única i especial a la persona que l'ha de rebre. Recupero i personalitzo jocs, com el Joc de l'oca, amb instruccions pensades per al destinatari, o el Cues de pansa, un memory amb imatges emotives per qui el rebrà. Sorprenen molt!”.\ntirar endavant una idea que em motiva amb esforç i molta il·lusió.\nÈRIK PUJOL I LA SEVA APOSTA PER LA ROBA ADAPTADA\nÈrik Pujol i les seves sòcies Susagna i Gemma Anelli van detectar que l’oferta en peces de roba per a persones amb mobilitat reduïda era escassa i amb un disseny molt fred. Això els va fer plantejar muntar un negoci propi i amb només 23, 24 i 21 any van començar a desenvolupar el projecte, en paral·lel a les seves feines respectives. L’esforç va valer la pena i el setembre de 2013 va néixer Tribus Ropa Adaptada.


Vols Catania - Ora | Vueling\nVols a Orà des de\nCiutat costanera on es respira l'essència mediterrània a tots els seus racons.\nOrà és una ciutat situada a la costa d'Algèria. Molt a prop de la ciutat hi trobem meravellosos pobles banyats per la Mediterrània, como ara Beni Saf o Cap Blanc.\nLa zona antiga de la ciutat és molt interessant, ja que és on hi ha ubicada la Gran Mesquita, el Museu Demaeght i la Catedral del Sagrat Cor, convertida en una biblioteca pública.\nOrà és una ciutat fascinant on es respira l'essència mediterrània a tots els seus racons.\nReserva ja el teu vol a Orà!


La Fiscalia investiga la Generalitat per falsificació de moneda | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nLa Fiscalia investiga la Generalitat per falsificació de moneda\nEl Govern d'Artur Mas va participar el 2014 en l'encunyació de monedes similars als euros amb la inscripció 'República Catalana'\nMadrid 5 FEB 2015 - 13:42\tCET\nLes monedes, en una imatge extreta d'Internet.\nLa Fiscalia de l'Audiència Nacional ha obert una investigació contra la Generalitat de Catalunya per falsificació de moneda per l'encunyació massiva de monedes amb aspecte molt similar als euros. Segons publica El Mundo aquest dijous, el ministeri públic va obrir el novembre passat unes diligències d'investigació després de rebre un escrit del Ministeri d'Economia en què es denunciava la fabricació d'aquestes monedes, un total de 45.000. Les peces tenen un anvers molt semblant al dels euros, tot i que s'ha eliminat aquesta denominació, i mostren la inscripció República Catalana al revers.\nLa investigació dels delictes de falsificació de moneda és competència exclusiva de l'Audiència Nacional. La Fiscalia va preguntar a l'Executiu d'Artur Mas sobre aquestes peces, que es poden confondre per euros de curs legal. El Govern autonòmic ha contestat que la seva tasca es va limitar a signar un conveni, el passat 18 de juny, amb el Gremi de Filatèlia i Numismàtica de Catalunya per a l'emissió d'una sèrie de monedes commemoratives del Tricentenari del 1714.\nEl conveni va ser rubricat per Jordi Vilajoana, secretari general de la Presidència de la Generalitat. Segons l'escrit del Govern català a la Fiscalia, la Generalitat suposadament va pagar al voltant de 2.000 euros als experts numismàtics perquè dissenyessin i fabriquessin unes monedes de prova.\nLes monedes, de tots els valors que té l'euro actual –dos euros, un euro i 50, 20, 10, cinc, dos i un cèntim– van ser fabricades posteriorment en una fàbrica de la Xina, que suposadament les va expedir cap a Barcelona l'agost passat.


Stoudion: Sóc meu?\nEl Messies i els messies\nÉs difícil de dir en quin moment l’home s’ha sentit propietari del món i com aquesta idea ha anat evolucionant fins a arribar a la consciència que avui tenim la major part d’occidentals que el món és quelcom absolutament altre que nosaltres i que és propietat nostra, entenent per propietat que en podem fer el que vulguem sense límits. Ara però, no vull parlar de medi ambient, sinó de nosaltres mateixos, sabent que totes dues coses estan unides, que són una en algun sentit.\nLa cosa és com hem arribat a la conclusió que tot és nostre, començant per nosaltres mateixos, que és l’arrel, o la conseqüència, d’aquesta cosa: Jo diria que abans vam pensar “Aquesta tassa és meva” que no pas “Jo sóc meu”, i que això últim ha vingut d’allò primer.\nLa idea sovint s’ha plantejat, perquè som occidentals, en termes de cos i ànima, i ha estat formulada com “El meu cos és meu” o “El meu pensament és meu”, les quals comporten, al meu entendre, algun problema d’índole lògica. Si el meu cos és meu, jo no sóc el meu cos, el meu cos és quelcom altre que jo; si a sobre el meu pensament és meu, vol dir que el meu pensament tampoc no sóc jo, que el meu pensament és altre que jo mateix i el puc canviar a plaer, de manera que al final, si jo no sóc ni el meu cos ni la meva ànima (donant per bona aquesta distinció) perquè ambdós són meus i hom no pot ser allò que posseeix… aleshores jo què sóc?\nReflexionant-hi una mica, i des de menut que de tant en tant em ve al cap, m’és molt difícil d’afirmar que “Jo sóc meu”. És evident que si unes tals afirmacions han estat proferides en un context polèmic, per evitar que el poder civil, o privat, actuï injustament en contra d’un mateix, en aquest context, les afirmacions poden ser legítimes, però com a principi útil a l’hora de viure, o de fer lleis, em sembla que és força problemàtic (un mica en la línia que una família és el grup de persones que viu al voltant d’una nevera…), i que caldria aprofundir una mica més.\nCom m’acostuma a passar, només em plantejo preguntes, perquè la resposta a què sóc no té una resposta, té una constel·lació de respostes possibles, totes les quals connectades, poden donar lloc a una resposta complexa, que pot ser el principi sobre el qual viure.\n(La il·lustració és una foto meva de l'ull que sóc jo... per no dir "el meu ull")\nPublicat per Gabriel monjo a 9:49


Huangshan Yishui Hotel Huangshan Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.56 Meilin Avenue, Tunxi, Huangshan, Xina, 245000 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Huangshan, Huangshan Yishui Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Huangshan. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Massatge, karaoke, sala de jocs de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Huangshan Yishui Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Huangshan.


Carme Ruscalleda obrirà un restaurant efímer a Montecarlo durant el juliol i l’agost\nCarme Ruscalleda es farà càrrec de la cuina de l’Odyssey, que es troba a l’Hotel Metropole de Montecarlo, durant els mesos de juliol i agost. Els xefs Joël Robuchon i Christophe Cussac, que estan al capdavant dels tres restaurants que hi ha a l’hotel, han convidat la cuinera a obrir una local efímer durant aquests dos mesos.\nD’aquesta manera els sopars de dimarts a dissabte de l’Odyssey tindran com a protagonista la gastronomia mediterrània i asiàtica del Sant Pau. Donaran prioritat a l’alta cuina centrada ens ingredients frescos, d’alta qualitat i de temporada, preparats amb cura per garantir el sabor autèntic.\nLa posada en funcionament d’aquest pop-up d’alt nivell coincideix amb el 30è aniversari de l’obertura del restaurant de Sant Pol de Mar, reconegut amb tres estrelles Michelin. A més de l’aposta internacional que va començar fa 14 anys amb un altre establiment a Tòquio, que també compta amb dues estrelles.


L’Ajuntament aprova el projecte de les obres per posar en marxa la nova parada d’autobús de la zona 1 | La Llagosta informa\nL’Ajuntament de la Llagosta ha aprovat el projecte per instal·lar una nova parada d’autobús al pont de la riera Seca. Els usuaris que agafin l’autobús en aquest punt pagaran una tarifa corresponent a la zona 1. El Consistori atendrà així una demanda de la ciutadania.\nAlguns veïns fan servir des de fa temps la parada que hi ha al costat del McDonald’s, a Montcada i Reixac, dins de la zona 1 i reclamaven que els autobusos tinguessin una parada més a prop de la nostra localitat. La nova parada estarà ubicada al terme municipal de Montcada, però tot just al límit amb la Llagosta. Per això, els viatgers podran gaudir dels avantatges econòmics que suposa la zona 1. Actualment, una targeta T10 de la zona 1 costa 10,20 euros, mentre que la T10 de dues zones, que és la que correspon a les parades situades a la Llagosta, costa 20,10 euros.\nLa Junta de Govern Local va aprovar divendres el projecte per fer les obres necessàries per posar en marxa la parada en sentit Barcelona. Ara, hi haurà un període d’exposició pública de 30 dies per presentar al·legacions. L’obra, pressupostada en 34.823,13 euros, té un període d’execució de sis setmanes. Està previst reduir part de la vorera i modificar la barana del pont per facilitar la posada en marxa de la parada, d’acord amb les exigències del Servei Territorial de Carreteres de la Generalitat. L’objectiu és que les obres comencin al gener i que la nova parada estigui en marxa al febrer.\nDilluns, l’alcalde de la Llagosta, Óscar Sierra, i el regidor de Mobilitat i Transport, Jordi Jiménez, es van reunir a Barcelona amb el cap del Servei Territorial de Carreteres de Barcelona, Daniel José Gallego. Durant la trobada, Daniel José Gallego es va comprometre a que tant Carreteres com l’Agència Catalana de l’Aigua faran els informes favorables a la ubicació de la nova parada.\n“Som moltes les passes que hem donat per aconseguir aquesta parada tant necessària per a la Llagosta i estem molt a prop de fer-la realitat”, ha explicat avui l’alcalde de la Llagosta. “Aviat, moltes persones deixaran de recórrer més de 650 metres per una carretera obscura per poder beneficiar-se de la zona 1”, ha afegit Óscar Sierra.\nAl començament del mandat, responsables municipals de la Llagosta es van reunir amb representants de l’Ajuntament de Montcada i Reixac per concretar el trasllat de l’actual parada més a prop de la Llagosta, tal com havia negociat l’anterior equip de govern llagostenc. Després de més d’un any d’espera, el Consistori montcadenc va respondre que no estava d’acord amb el trasllat de la parada i que, en tot cas, es fes una altra.\nAl maig de 2017, l’Ajuntament, amb el vistiplau de l’empresa Sagalés, va sol·licitar una nova parada i es va trobar amb diverses negatives d’alguns departaments de la Generalitat, bàsicament perquè no veien clar la seguretat del punt escollit.\nFinalment, el 2 de juliol d’aquest any, l’alcalde, acompanyat del regidor de Via Pública i l’arquitecte municipal, es va reunir a la zona de can Milans amb tècnics de Carreteres i Transports de la Generalitat per trobar l’emplaçament adequat de la nova parada de bus. En aquella trobada es va fer la proposta de la parada al pont de la riera Seca com a únic emplaçament viable per motius de seguretat.


5 Les millors meravelles naturals d’Europa | Desar un tren\ncasa > Europa viatges > 5 Les millors meravelles naturals d’Europa\nLa natura i els paisatges europeus han inspirat històries de fades. Les vastes terres són la llar d’increïbles rutes de senderisme que condueixen a algunes de les meravelles més extraordinàries del món. Notables coves a Hongria, un Gran Canó amb aigua turquesa a França, palaus de gel a Àustria, i una muntanya en forma de piràmide a Itàlia, són 5 de les millors meravelles naturals d’Europa.\nAquestes meravelles de la natura us respiraran, i ofereix paisatges sorprenents per a les millors vacances a Europa. Tant si teniu ganes de fer excursions o prendre un telefèric, aquests 5 les meravelles són simplement una visita obligada a qualsevol viatge a Europa, almenys un cop a la vida.\n1. Les millors meravelles naturals d’Europa: Eisriesenwelt, Àustria\nPotser recordeu Salzburg de The Sounds of Music i els nens de Von Trapp cantant a la muntanya. però, a sota de les muntanyes Hochkogel, amaga la cova més gran d’Europa. Cova de gel Eisriesnwelt a Àustria és una de les meravelles naturals més intrigants d’Europa. Sobretot, el més destacat d’aquest 3000 metres quadrats és el palau de gel, Eispalast.\nAquest fenomen natural és la cova de gel més gran del món, i es va crear per la formació de gel sota la lava o pedra calcària sota el sòl.\nCom puc arribar a la cova de gel d'Eisriesnwelt?\nCuriosament aquesta cova de 40 km és un passeig en tren de Salzburg, i els trens surten cada hora. A més del Werfen, hi ha una 15 Minibús de minuts en cotxe fins a la cova. d'altra banda, la majoria de turistes a Alemanya, no han descobert aquesta meravella natural, així que podríeu ser un dels exploradors especials. Podeu fer la pujada de 4 hores o 3 recorregut tranquil d’hores amb un passeig en telefèric.\n2. Les millors meravelles naturals d’Europa: El congost de Verdon, França\nEl Gran Canó de França s'estén a la regió sud de la Provença. Cingleres abruptes i calcàries, fer un fons espectacular per a l’aigua del llac increïblement bella. per tant, el nom únic d'aquesta meravella natural "Gorges du Verdon" significa Gorges de verd, en francès.\nThis amazing lake in Provence is perfect for summer swimming and chilling, així com un paradís de senderisme. hi ha 1500 rutes per a escaladors entusiastes que vulguin admirar aquesta meravella europea des de dalt. Tan, Tu tries si tu només vull banyar-me al sol en un vaixell, o descobrir a peu.\nCom puc arribar a Gorges Du Verdon?\nLa ciutat més propera és Moustiers-Sainte-Marie, i hi podeu arribar amb tren des de París. A continuació, dirigiu-vos a l’entrada del pont Pont du Galettes, per entrar en aquesta meravella natural.\n3. Les millors meravelles naturals d’Europa: Matterhorn, Itàlia\nMonte Cervino al nord d'Itàlia es troba 4,478 metres sobre el nivell del mar. A més, Matterhorn és famós per la seva forma de piràmide gairebé perfecta. El Matterhorn es va crear de manera natural quan les terres africanes i europees es van simplement caure les unes a les altres. Com a resultat d’aquest moviment de terres, el gran rock va trobar el seu camí cap al cim.\nSi esteu buscant una experiència memorable al Matterhorn, després, quedeu-vos al poble d'igloo a la base de la muntanya. El gel i la neu iglú allotja els viatgers per passar una nit inoblidable. Si tens por del fred, una copa al bar et farà una calor mentre admirem la bella muntanya en una nit estrellada.\nCom puc arribar a Matterhorn?\nAquesta meravella natural és només el punt de partida del vostre sorprenent viatge. Podeu viatjar a la glacera del Matterhorn per viatges amb tren de Zermatt. A l'estació de tren més alta d'Europa, podeu admirar la panoràmica a 360º d’Itàlia, Suïssa, i França. Això vol dir que podeu obtenir la imatge perfecta des de qualsevol angle a la primavera, estiu, o cobert de neu a l’hivern.\n4. Coves Aggtelek, Hongria\nLes coves Aggtelek són una meravellosa meravella natural a Europa. El nom insòlit significa ‘goteig d’aigua’ que es va originar a partir del procés natural de l’aigua que raja per la pedra. conseqüentment, la font de les belles formes de les magnífiques coves d’Agtelek Parc Nacional.\nLa cova de Baradla Domica és un sistema de cova de 25 quilòmetres de longitud que es troba entre Hongria i Eslovàquia. Així també és un patrimoni Mundial per la UNESCO lloc.\nCom puc arribar a les coves de Baradla Domica?\nLes coves d’Agtelek són de 4 hores viatge en tren de Budapest amb canvis. Tan, si vostè és planejant una excursió d’un dia de Budapest, pot ser una mica ajustat.\n5. Les millors meravelles naturals d’Europa: El Bosc Negre, Alemanya\nCèlebre pels seus arbres místics i densos, la Selva Negra a Alemanya és una meravella natural fascinant d’Europa. Aquesta espectacular serralada de Baden-Wurttemberg ha inspirat moltes llegendes, com els contes de Grimm. Aquí és on camineu des de la ciutat balneària de Baden-Baden, i cap a un bosc encantat de contes i cucus.\nSi us interessa una aventura, Caigudes de Triberg, esperen una pista de senderisme forestal. Una altra manera fantàstica d’explorar aquesta magnífica meravella natural a Alemanya és fer excursions amb un guia perquè l’últim que voleu és perdre’s a les terres fortament boscoses.\nEn conclusió, aquests 5 les millors meravelles naturals d’Europa són tots els grans misteris del món. Tan, Definitivament, podeu explorar Europa com a turista i fer-ne una de popular ruta turística, o podeu descobrir i veure per si mateixos els paisatges més bonics i impressionants d’Europa. més, importantment, Totes les meravelles naturals són accessibles en tren i altres mitjans de transport, de les ciutats centrals d’Europa.\naquí, a Desar un tren, we will be happy to help you find how to get by train to any of these natural wonders.\nVoleu incrustar la vostra publicació al bloc "5 millors meravelles naturals d'Europa" al vostre lloc? Pot prendre les nostres fotos i text i donar-nos crèdit amb un enllaç a aquest blog. O feu clic aquí: https://embed.ly/code?url =Https://www.saveatrain.com/blog/best-natural-wonders-europe/ (...)- (Desplaçar cap avall una mica per veure el codi d'inserció)\nSi vols ser amable amb els seus usuaris, pot guiar-los directament a les nostres pàgines de cerca. En aquest enllaç, trobareu les nostres rutes de tren més populars - https://www.saveatrain.com/routes_sitemap.xml. En el seu interior té els nostres enllaços per a pàgines de destinació Anglès, però també tenim https://www.saveatrain.com/ja_routes_sitemap.xml, i pot canviar els idiomes / a a / fr o / i de mes.\nnaturalwonder naturalwonders naturalwonderseurope Els viatges en tren traintravelaustria traintravelfrance traintravelgermany


El teletreball dels empleats públics valencians serà voluntari i es realitzarà un màxim de tres dies a la setmana | Valencia Extra\nEl teletreball dels empleats públics valencians serà voluntari i es realitzarà un màxim de tres dies a la setmana\nEl decret estén la modalitat no presencial a les víctimes de violència de gènere, de terrorisme i a les embarassades a partir de la setmana 30 de gestació\n01/04/2021 - Juan Antonio Cloquell\nEl Ple del Consell ha aprovat aquest dijous el decret pel qual es regula el teletreball per a la seua plantilla que recull la voluntarietat d’aquesta modalitat, amb un màxim de tres dies a la setmana, i exclou als alts càrrecs, llevat que es justifique quines funcions concretes del lloc en qüestió són susceptibles de realitzar-se a distància. Serà aplicable al personal funcionari i laboral de l’Administració de la Generalitat la gestió de la qual corresponga a la Direcció General de Funció Pública.\nAmb la nova norma es regula la modalitat de prestació de serveis a distància en la qual el personal empleat públic pot desenvolupar la seua activitat laboral (si les necessitats del servei ho permeten) fora de les dependències de l’Administració mitjançant l’ús de les tecnologies de la informació i la comunicació.\nAmb el decret es procura la seguretat jurídica necessària, tant al personal com a l’Administració, sobre la utilització del treball a distància. També es garanteix el dret a la conciliació familiar per a avançar en la igualtat entre homes i dones.\nEL TREBALL NO PRESENCIAL SERÀ VOLUNTARI\nLa nova norma estableix que el treball no presencial serà voluntari i estarà inclòs en un programa que afecte un departament o servei determinat o en un pla personal de treball de caràcter individual.\nTant un com l’altre hauran de ser aprovats per la Direcció General de Funció Pública i en ells es concretaran, entre altres aspectes, les tasques i els objectius a aconseguir, així com el temps que durarà el programa (que serà d’un any prorrogable per períodes iguals), el règim de control, el seguiment periòdic i els dies en què es realitzaran les jornades de teletreball que, en tot cas, no podran ser més de tres a la setmana.\nNo obstant això, el Decret contempla també que, en situacions de crisis, la voluntarietat quedarà supeditada a les necessitats organitzatives i de protecció de la salut que es determinen pel Govern Central o per la Generalitat. Per situació de crisi s’entén l’originada per factors sanitaris, mediambientals, socials o derivats d’alguna emergència que puga afectar greument la integritat de les persones treballadores i que així es determine mitjançant un Acord del Consell.\nQUINS LLOCS ES PODRAN ACOLLIR?\nEl decret estableix que, amb caràcter general, es podran acollir a la modalitat de teletreball aquells llocs relacionats amb l’estudi i anàlisi de projectes; elaboració d’informes i assessorament tècnic; redacció, correcció i tractament de documents; gestió de sistemes d’informació i comunicacions; anàlisi, disseny i programació de sistemes de comunicació; traducció i tramitació d’expedients mitjançant aplicacions informàtiques, ofimàtiques o de xarxes corporatives.\nDe la mateixa manera, no podran acollir-se al teletreball aquells llocs que impliquen la prestació de serveis presencials i s’entendran com a tals els de les oficines de registre on s’atenga i informe a la ciutadania; els de personal no docent de centres educatius; els dels efectius d’Emergències; els destinats en residències de majors o dependents, centres de menors o menjadors socials.\nD’altra banda, aquells llocs classificats amb el nivell de complement de destí 30 (el màxim i que defineix als llocs de direcció), no podran acollir-se al teletreball, llevat que en el programa, que ha de ser autoritzat per Funció Pública, es justifique quines funcions concretes del lloc en qüestió són susceptibles de realitzar-se mitjançant el treball no presencial.\nVIOLÈNCIA DE GÈNERE, TERRORISME I EMBARASSADES\nA més, el decret permet al personal acollir-se a una modalitat de teletreball per raons de salut laboral, per a l’efectiva protecció en cas de ser víctimes de violència de gènere o de violència terrorista. També per conciliació familiar en el supòsit d’estat de gestació a partir de la setmana 30 d’embaràs o de la setmana 26 si és gestació múltiple.\nArran d’una recomanació del Consell Jurídic Consultiu el Decret contempla establir plans personals de teletreball en alguns supòsits de conciliació i de violència de gènere, per als quals se simplifica el procediment. En aquests casos s’inclou el silenci positiu administratiu. Això significa que, passats 20 dies sense que es resolga l’expedient, es concedirà el teletreball automàticament. En aquells supòsits que requerisquen una resposta urgent es concedirà la modalitat de teletreball de manera immediata.\nD’altra banda, també podran optar a la modalitat de teletreball els pares que tinguen un fill amb malalties greus o molt greus i requerisquen hospitalització.\nES PROPORCIONARAN MITJANS TECNOLÒGICS\nL’Administració proporcionarà i mantindrà a qui teletreballe els mitjans tecnològics necessaris per a la seua activitat. En el cas que es produïsca un mal funcionament dels equips i que no puguen ser solucionats el mateix dia, la persona afectada haurà de reincorporar-se al treball presencial l’endemà fins que s’haja resolt el problema.\nPer a garantir la protecció en matèria de seguretat i salut en el treball, el Servei de Prevenció de Riscos Laborals (SPRL) de la Generalitat haurà de verificar, amb caràcter previ a l’inici del programa o del pla personal de treball, que les condicions compleixen amb la normativa de Salut Laboral i que el personal ha realitzat el curs de formació preceptiu per a acollir-se al teletreball. També que ha signat una declaració responsable sobre el lloc on teletreballarà.\nEn tot cas, el SPRL podrà realitzar, en qualsevol moment, una inspecció amb l’autorització de la persona treballadora i es garantirà el màxim respecte i mínima intromissió en la seua vida privada.\nPuig veu el brot en l'Ausiàs March com a "exemple il·lustratiu" que s'ha de desescalar amb "màxima prudència"\nLa nova Empresa Pública de Salut preveu estalviar 27,2 milions amb la gestió de ressonàncies i farmàcia sociosanitària\nLa Generalitat aprova hui destinar 647 milions d'euros en ajudes amb el Pla Resistir Plus


Raïm negre característic de la zona llevantina d'Espanya; amb moltes hores de sol, els seus vins són especialment carnosos, sucosos.\nVarietat de raïm negre adaptat a les calors del llevant peninsular, considerada una varietat principal en les DO d'Alacant, València, Almansa, Bullas, Jumella i Iecla. La Història i guia de vins valencians, de Juan Piqueras, apunta l'origen d'aquest raïm a la zona de Sagunt – Murviedro, el seu nom romà-. Des d'aquest regió va arribar al sud de França on se la coneix per Mouvedre. Per sentit lògic aquesta varietat també es conrea a Catalunya. Amb aquesta varietat es va elaborar el famós vi dolç Fondillón, que en la seva època d'esplendor al segle XV va ser un dels més cars d'Europa.\nEl raïm negre Monastrell és una varietat de bona fertilitat, que té un brot mitjà-tardà, productiu. Aquest cep tolera millor la sequera que les fortes insolacions. Sensible als àcars i a l’oïdi i molt sensible a la Botrytis. L’afavoreixen els sòls drenats i profunds.\nEl cep presenta un pàmpol feble, amb un raïm d’una grandària mitjana, cilíndric i compacte. Les baiess són esfèriques, de grandària mitjana, de tonalitat blava grisenca i amb una pellofa gruixuda. És una baia dolça que dóna un bon equilibri entre grau alcohòlic i acidesa.\nEl vi negre jove Monastrell és de color robí intens amb tonalitats violetes. La seva alta capacitat oxidativa produeix vins amb una bona graduació alcohòlica, lleugerament secs i carnosos. També és una varietat amb la qual s'elaboren bons vins rancis dolços.\nCom a varietal per barrejar, el vi amb tipus de raïm Monastrell suavitza i dóna estructura en assemblatge amb la Garnatxa negra. Amb vins de les varietats Syrah i Merlot, el vi negre Monastrell aconsegueix també notables resultats.\nArticles 1 a 30 de 54 en total\nVi Negre\tAlicante Bouschet by Tarima 2018\nPreu d'Oferta 13,00 €\nVi Negre\tEs Monestir 2018\nVi Negre\tAbadia de Poblet Negre 2016\nVi Negre\tLes Forques 2019\nVi Negre\tLos Arráez Lagares 2019\nVi Negre\tCasa de la Ermita Crianza 2018\nVi Negre\tMala Vida 2020\nVi Negre\tJuan Gil Etiqueta Plata 2019 Magnum\nVi Negre\tTarima Hill 2019\nVi Negre\tCarmine Monastrell 2018\nVi Negre\tCrápula Gold 5 Meses 2020\nVi Negre\tMala Vida 2019 Magnum\nP 95/95+ 93 93\nVi Negre\tEnrique Mendoza Estrecho Monastrell 2018\nVi Negre\tEl Nido 2019\nVi Negre\tClio 2019\nVi Negre\tEnrique Mendoza Merlot-Monastrell 2018


Inici / Cultura / Encants de Sant Antoni\nUn any més, quan s’apropa la Candelera, el Comú d’Escaldes-Engordany celebra els Encants de Sant Antoni, una antiga tradició de la nostra parròquia que volem continuar celebrant amb la presència de totes les ciutadanes i els ciutadans.\nSeguint la tradició, se subhastaran lots al més-dient de productes artesans derivats del porc com llonganisses i bulls, coques masegades, de llardons, orelletes…, portats per la gent del poble uns dies abans a l’església de Sant Pere Màrtir.\nL’acte tindrà lloc el proper diumenge 8 de febrer a les 11.30 del matí a la plaça de l’església de Sant Pere Màrtir.\nEls diners que es recaptin aniran destinats, com és habitual, a Caritas Parroquial per a les seves obres socials. Com a cloenda, l’Esbart Santa Anna ens oferirà balls típics que afegiran la nota festiva a aquesta tradició. Us hi esperem!\n(En cas de mal temps, l'acte se celebrarà al pavelló del Prat Gran).\nTret de sortida a l'Andorra Land Art (ALA)\nAvui Cece Giannotti presenta el seu darrer treball “Déjà voodoo”


Gespa esportiva - Opengarden\nExcel·lent comportament de la pilota.\nMajor seguretat per als jugadors.\nPrevenció del risc de cremades en la pell.\nAltes garanties de durabilitat.\nPer a la pràctica del futbol, treballem amb la màxima qualitat de producte. La nostra gespa artificial esportiva compleix els requisits Fifa 2 estrelles, el més rigorós control de qualitat.\nPer a la pràctica del Tennis i Padel, disposem de varietats en 10 o 15 mm d’altura. La nostra gespa artificial fibrilado de polipropilè amb els seus 53.347 m² i el seu intens color verd és un producte que respon als més exigents nivells de qualitat.