Ecodiari: Explosió en un reactor nuclear a Fukushima\nXavier Borràs | Actualitzat el 13/03/2011 a les 10:00h\nExplosió en un reactor nuclear a Fukushima\nEl Govern nipó confirma l'esfondrament de l'edifici de formigó on s'allotja el contenidor d'un reactor japonès. El nucli atòmic es podria fondre. 90.000 evacuats. Es reparteix iode entre la població. Alts nivells de radioactivitat: 100 milirems/hora. Presència de cesi-137 i iode-131. Ja hi ha més de 200 persones irradiades. Dificultats de refrigeració en 2 reactors més\nLa policia patrulla amb equipaments respiratoris a prop del complex nuclear de Fukushima Daiichi.\nEl Govern japonès ha confirmat, en boca del secretari del Gabinet, Yukio Edano, que s'ha esfondrat l'edifici de formigó que allotja el contenidor d'acer on hi ha el nucli del reactor de la unitat I del complex atòmic de Fukushima Daiichi i que l'alliberament de radiació no és molt elevat. Els experts auguren una situació pitjor que la creada a Txernòbil (26/08/1986). De fet, totes les peces del trencaclosques de Txernòbil sembla que s'han replicat fil per randa a Fukushima, però en aquest cas les coses van encara més enllà i és difícil saber què passarà al capdavall.\nA darrera hora, la Prefectura de Fukushima, ha confirmat que 3 pacients ingressats en un hospital a prop de la central nuclear danyada han estat exposats a la radiació, mentre que d'altres fonts asseguren que pel cap baixa ja són 200 les persones que han donat positiu als tests de radiació. D'altra banda, el primer ministre japonès, Naoto Kan, ha manifestat que farà tot el possible per protegir la salut dels residents a prop de la inestable unitat 1 del complex nuclear de Fukushima Daiichi.\nNISA (l'Agència de Seguretat Nuclear nipona) ha confirmat la presència de cesi-137 i iode-131 a les rodalies de la unitat 1 del complex atòmic de Fukushima Daiichi. Segons els instituts meteorològics, el vent bufa cap a l'est, amb que la radiació s'allunya cap al Pacífic.\nLes autoritats japoneses han classificat l'esdeveniment de Fukushima Daiichi de nivell 4 a l'escala INES (Internacional Event Scale), és a dir, un "accident amb conseqüències locals sobre les armes nuclears i radiològiques". L'escala INES s'utilitza per a comunicar ràpidament i consistentment al públic la importància per a la seguretat dels esdeveniments associats a les fonts de radiació. L'escala va de 0 (desviació) a 7 (accident greu). Txernòbil va assolir el nivell 7, Three Mille Island va assolir el nivell 5, Vandellòs I el nivell 3 i Ascó I el nivell 2.\nLa companyia Tepco, que explota els dos complexos atòmics de Fukushima, ha anunciat una situació d'emergència a la Unitat 3 de Fukushima Daiichi i la unitat 1 de Fukushima Daini i el posterior alliberament radioactiu per causa de la manca d'energia per refrigerar el reactor. La companyia també ha confirmat la mort d'un trebalaldor, que havia quedat atrapat en una grua que operava a prop d'una canonada, la irradiació de 9 més i la desaparició de dos operaris.\nL'accident de Fukushima I\nEncara que el Govern nipó ha fet una crida a la calma, les autoritats han augmentat el radi d'evacuació a 20 km entorn del complex de Fukushima Daiichi, amb què caldria evacuar més de 90.000 persones de les ciutats d'Okuma i de Futaba, i han començat a distribuir iode per evitar els problemes que la radioactivitat pot tenir sobre la glàndula tiroides dels habitants que viuen als entorns del complex atòmic. Segons la televisió pública japonesa, NHK, unes 90 persones, dins la zona d'exclusió de 10 km al voltant del complex de Fukushima Daiichi, han donat resultats positius i preocupants a la radiació.\nEs parla d'una radiació fixa de 1015 microsieverts per hora, el que equival a uns 100 milirems/hora. Els éssers vius podem rebre durant un any una mitjana d'uns 150 a 170 milirems, a més d'uns 25 milirem generats pel nostre propi cos. Els primers símptomes per a la població afectada poden ser vòmits, cansament excessiu, disminució de les defenses, més risc de patir avortaments espontanis i un 10% de mortalitat durant un mes després de l'exposició. Els japonesos tenen en la seva memòria genètica els horribles efectes de les radiacions a causa de les explosions d'Hiroshima i Nagasaki a la fi de la Segona Guerra Mundial.\nJohn Large, un analista expert en temes nuclears, ha dit a Aljazeera (vegeu el vídeo més avall) que, en alliberar el vapor radioactiu del reactor intern cap a la cúpula exterior efectivament la reacció amb l'oxigen pot haver causat l'explosió, però "quan observo les dimensions de l'explosió la meva opinió és el que el combustible nuclear continua generant calor", amb què el perill continua essent molt gran. Aquesta opinió coincidiria amb unes primerenques manifestacions de l'Agència de Seguretat Nuclear en el sentit que es temia la fusió del nucli (meltdown). De moment la companyia que explota el complex, Tepco ha anunciat que està inundant el reactor amb aigua de mar i àcid bòric per a refredar-lo.\nNo obstant això, el terratrèmol al Japó, a més de danyar la capacitat de les barres de control per a regular el combustible —i el sistema de refrigeració del reactor— sembla haver danyat la instal·lació de contenció tal com es veu a l'explosió. S'han notificat casos de "fum blanc", potser la crema de formigó, procedents de l'escena de l'explosió, el que indica el trencament de la contenció i la fuita gairebé segur de quantitats importants de radiació.\nEn aquest punt, els esdeveniments al Japó tenen moltes similituds amb el desastre de Txernòbil de 1986. Els informes indiquen que fins a 1,5 metres del combustible del reactor han estat exposats. El combustible del reactor sembla que s'ha fos parcialment i la subsegüent explosió ha destrossat les parets i el sostre del vas de contenció —i és probable que les altres parts útils del control i els sistemes de refrigeració.\nUn factor que encara no s'ha explicat és la detecció aparent dels isòtops radioactius de cesi. Aquests isòtops es produeixen durant la reacció nuclear i queden confinats en el nucli del reactor. El fet que s'hagin detectat fora de la planta podria implicar que el nucli ha començat a desintegrar-se. La quantitat de cesi mesurada ens donaria informació fidedigna de fins a quin punt les barres de combustible han estat compromeses. Però l'opacitat de la indústria nuclear japonesa i de les autoritats de seguretat —similar arreu del món— impedeix de resoldre aquesta important qüestió.\nDe fet, el reactor I de Fukushima, d'aigua en ebullició (BWR), amb contenció MAR 1, és del mateix tipus que el de Garoña, a l'Estat espanyol. Segons un expert aquest reactor va ser construït a principis dels anys setanta (va començar a funcionar el 1971) i no tindria les mesures de seguretat contra terratrèmols de complexos atòmics construïts posteriorment. També s'ha sabut que possiblement un altre dels reactors del complex de Fukushima Daiichi hauria començat a operar amb MOX (barreja d'urani i plutoni). Amb el disseny Mark I General Electric tractava de reduir l'increment de la pressió en cas d'un accident, un fet que s'ha demostrat ara erroni. Experts independents i fins i tot directius de la Nuclear Regulatory Commission van criticar aquest disseny durant molts anys (vegeu-ho aquí ).\nTots els reactors són propietat de TEPCO que té una gran historia d'opacitat i falsificacions. L'any 2002 el seu president i quatre executius van ser forçats a dimitir sota la sospita d'haver falsificat registres de mesures de seguretat en les centrals nuclears que operaven.\nSi s'arribés a fondre el reactor, les conseqüències són imprevisibles. Alguns teòrics han parlat de l'anomenada síndrome de Xina, que va gaudir d'una afamada versió cinematogràfica. La síndrome de la Xina és una hipòtesi extrema de la fusió d'un reactor nuclear, en la qual el material de la fusió resultant travessaria la barrera de formigó o de ciment sota d'ell i fluiria fora de l'edifici que el conté. L'origen de la frase està relacionat al fet que si el material radioactiu fos d'un reactor nuclear nord-americà que patís un accident semblant podria hipotèticament travessar l'escorça de la Terra i arribar a les antípodes dels Estats Units, popularment associades a la Xina.\nLa peça clau de la tecnologia en un reactor nuclear són les barres de control. El combustible nuclear genera neutrons; el control del cabal i de la producció d'aquests neutrons és el que genera calor i amb la calor produïda es genera l'electricitat. La fosa nuclear (meltdown) es produeix quan les barres de control no poden contenir l'emissió de neutrons i els nivells de calor a l'interior del reactor amb què el combustible es fon, en general a temperatures superiors als 1.000 graus Fahrenheit, causant reaccions incontrolades pel que fa a la generació de radiació i fent molt perillós poder actuar-hi a prop.\nUn accident d'aquestes característiques no significa necessàriament un desastre nuclear, segons alguns experts. Mentre el nucli del reactor, que està dissenyat específicament per a contenir alts nivells de calor, la pressió i la radiació, es mantinguin intacte, el combustible fos pot ser tractat. Si la instal·lació de contenció construïda al voltant de la base es manté intacta, el combustible fos encara pot ser tractat —normalment s'enterraen una construcció especial-, però la dificultat dels treballs de confinament són molt perillosos i costosos.\nProblemes, també, a Fukushima Daini\nUn altre reactor del complex Fukushima Daiichi, la Unitat 2, també té problemes de refredament en aquest moment. Tres reactors en el lloc de Fukushima Daini també informen de deficultats en la seva capacitat de refredament. Aquests reactors són de General Electric II, i es consideren una millora lleu en el disseny de Mark I. Ambdós complexos es troben en l'Oceà Pacífic, a sis quilòmetres de distància l'un de l'altre.\nL'operador de la central nuclear de Fukushima, Tòquio Electric Power Co, omplirà el reactor afectat amb d'aigua de mar per refredar-lo i reduir la pressió en la unitat, segons que ha assenyalat un portaveu del govern. S'espera que entre cinc i deu hores s'hagi pogut omplir el nucli del reactor amb aigua de mar i al voltant de deu dies per completar el procés. Edano ha dit que a causa de la caiguda de nivell d'aigua de refrigeració, l'hidrogen generat i es va filtrar a l'espai entre l'edifici i el contenidor i l'explosió va ocórrer quan l'hidrogen es va barrejar amb l'oxigen.\nD'una altra banda, es parla d'uns 4 treballadors greument ferits que haurien entrat al reactor per aturar-ne la combustió de forma manual, ja que tots els esforços esmerçats des d'ahir per aconseguir refredar-lo sembla que han estat inútils, amb fallades successives dels motors dièsel auxiliars i la bateria d'emergència. Pel que fa als nivell de radioactiviat es parla d'un augment de 1.000 vegades superior al que poden suportar els éssers vius. Tanmateix, els mesuradors d'activitat de la companyia Tepco, que explota el complex atòmic, no funcionen a hores d'ara.\nTambé arriben reports que hi ha problemes als reactors 2, 3 i 4 de Fukushima Daiichi i en algunes unitat del complex de Fukushima Daini. La unitat 1 de Fukushima Daiichi afectada per l'explosió és del tipus General Electric Mark I BWR, amb 439MW de potència i quaranta anys d'activitat.\nL'explosió en el reactor 1 ha motivat la fuita de radioactivitat mentre que els operaris treballen per refredar el nucli del número 2. Per a l'organització ecologista es tracta d'una situació gravíssima que ve a agreujar els efectes del terratrèmol.\nLa central nuclear de Fuskushima comprèn sis reactors d'aigua en ebullició en funcionament i dos més en construcció, també d'aigua en ebullició. Els reactors 1 i el 2, afectats de seriosos problemes, van començar a funcionar el 26 de març de 1971 i el 18 de juliol de 1974, respectivament, i tenen potències elèctriques de 460 MW i 784 MW. El reactor Fukushima I és, per tant, similar al de la central nuclear de Santa María de Garoña (Burgos). A les centrals d'aigua en ebullició a l'aigua i refrigeració bull en el nucli del reactor i el vapor s'extreu de la cúpula de contenció per unes canonades que recorren diverses dependències de la central fins arribar a les turbines, on es genera l'electricitat. L'estabilitat del reactor depèn fortament que es controli la quantitat de vapor en el nucli, el que depèn de la pressió i la temperatura.\nSegons que informa Ecologistes en Acció la situació no pot ser més greu perquè s'està lluitant per refredar els reactors però no està garantit que s'aconsegueixi mantenir la reacció nuclear sota control. El treball dels operadors es veu molt dificultat perquè el nivell de radioactivitat s'ha multiplicat per mil a la sala de control, de manera que els treballadors que estiguin realitzant les operacions poden estar rebent dosis radioactives per sobre del nivell permès, el que augmentarà l'estrès i la possibilitat de cometre errors.\nEls complexos atòmics de Fukushima i els radis d'evacuació. Foto: Der Spiegel. L'explosió produïda en\nFukushima I mostra els intents fallits de refredament del reactor. A les centrals d'aigua en ebullició el nivell de vapor del reactor és clau per a la seguretat, perquè l'excessiva quantitat de vapor que es produeixi en el reactor faria que disminuís la possibilitat de refredar el nucli radioactiu, el que augmentarà el risc i accident. En aquest tipus de centrals, les canonades de vapor radioactiu surten de la contenció i recorren diverses dependències de la de la central, de manera que l'explosió d'una canonada fa que la radioactivitat escapament immediatament al medi ambient. El que s'eviti un accident amb fusió del nucli i el consegüent descontrol de la reacció nuclear passa perquè s'aconsegueixi refredar els dos reactors de Fukushima I i II. Si això no passa en les pròximes hores, les conseqüències podrien ser catastròfiques.\nHa estat necessari evacuar 100.000 persones que habiten en un radi de 20 km al voltant de la central. Per cert que els Plans d'Emergència Nuclear de les centrals espanyoles només preveuen actuacions al voltant dels 10 km de radi de les nuclears. Tot això se suma als problemes generats pel terratrèmol. Després d'aquest accident el més sensat per al Govern japonès és abandonar els projectes de nous reactors i procedir al tancament escalat dels 55 reactors nuclears que hi funcionen actualment.\nCentres oficials d'informació\nJapan Nuclear and Industrial Safety Agency.\nDeficiències del reactors GE Mark I.\nEl Ripollès ha patit quasi 500 petits sismes en una dècada\nEl Japó no oblida Fukushima\nLleu terratrèmol a Cadaqués\ni ara toca...\nmikolynn, 12/03/2011 a les 17:37\n... ara toca dir allò dels castellans:\n"Apaga y vámonos!"\nAnònim, 12/03/2011 a les 18:19\nAquest terratrèmol deu ser provocat pels ecologistes, ara que el lobby nuclear començava a creure que es podria convèncer a la gent de que l'energia nuclear no fa mal...\nPobres Japonesos!, i pobres de nosaltres!\nrisc petit, efecte gran!\nGijsbert, 12/03/2011 a les 18:48\nEl risc deu ser molt petit, pero l'efecte final molt gran.\nJo aposto per l'energia renovable a traves de www.somenergia.cat\njoan, 12/03/2011 a les 20:17\nEstem jugant amb foc, companys.\nAra és un terratrèmol, però un altre dia pot ser una guerra o un atemptat...\nAnònim, 12/03/2011 a les 23:37\nHauríem de posar l`enllaç a la noticia pq jo no trobo enlloc que s`hagi esfondrat la cúpula del reactor...\nNUCLEAR NO GRÀCIES\nAnònim, 13/03/2011 a les 00:36\nSrs. i Sres. ha arribat el moment de dir NO de forma definitiva a l'energia nuclear. Les eléctriques fan beneficis a la vegada que han amagat i amaguen les seves retallades en seguretat. L'empresa que gestiona les centrals del Japó ha enganyat diverses vegades amb informes falsificats, cosa que va fer dimitir al seu president fa no gaire. És exactament el mateix que va enfonsar a ENRON i que ha portat al món financer a dur-nos a aquesta gran depressió econòmica del segle XXI. Diguem NO a l'energia nuclear. Si no ho fem nosaltres... ELLS NO HO FARAN. NUCLEAR, NO GRÀCIES.\nEl pitjor sobre les nuclears encara ha de venir\nManel Bargalló, 13/03/2011 a les 00:48\nEl pitjor de tot és que com que els governs no poden tancar els nuclears existents degut a tema del CO2, es veuen obligats a allargar el funcionament de Centrals Nuclears pensades per treballar 40 anys malgrat havien decidit tancar-les (De fet aquesta central hauria d'estar tancada per ser obsoleta). Fins i tot un país tant ecologista com Alemanya, malgrat que estaven previstes tancar-les totes, han decidir allargar-les 10 anys més el seu funcionament.\nTot plegat fa una combinació molt perillosa:\na) Les empreses elèctriques no inverteixen en les centrals perquè saben que les hauran de tancar\nb) Estaven dissenyades per treballar durant 40 anys i les allarguen fins a 50 o 60 anys\nNo sé si veieu el perill, però per posar un exemple, imagineu que en un poble sense escola hi ha un autobús escolar per portar els infants a un altre poble. El govern s'ha compromès que construirà una escola en 20 anys i l'autobús que es nou de trinca. d'aquells de color groc especials pels infants. L'autobús el compra amb un crèdit avalat per l'ajuntament una persona del poble. Al principi tot funciona sobre rodes. Però quan s'acosta els 15 anys i el mig milió de quilometres, l'autobus comença a necessitar alguna reparació, alguna de grossa. El transportista pensa si val la pena fer-la pels 5 anys que queda, o bé fa una pedaç per sortir del pas mentre espera que finalment es construeixi l'escola. Però al final el govern diu que l'escola haurà d'esperar 10 o 15 anys més.\nQue fa el transportista? comprar un autobús nou? Sap que quan s'acabi de fer l'escola, l'autobús escolar l'haurà de llençar perquè tal com és, només serveix per fer transport escolar. A més l'ajuntament, que està arruïnat per la construcció de la nova escola, li diu que no el pot ajudar ni avalar amb el crèdit. Que creieu que farà el propietari de l'autobús escolar? S'hi jugarà el seu patrimoni per comprar l'autobús nou? Demanarà un crèdit personal per fer la reparació grossa (refer tot el motor i el sistema hidràulic dels frens) o farà un pedaç per continuar com sigui fins arribar als 10 anys més.\nBé, això és més o menys que està passant actualment amb les centrals nuclears alemanyes (i espanyoles). Paradoxalment, a França sembla que no tenen aquest problema perquè hi ha intenció de continuar apostant 100% per les nuclears. De fet jo penso que els alemanys i francesos tenen un pacte tàcit en aquest sentit. Un subministrarà l'energia i l'altre es dedicarà a fabricar amb l'energia dels primers.\nAnònim, 14/03/2011 a les 00:48\nDe veritat hi ha algú que creu que l'energia nuclear es segura i barata??\nDesprès de mes de 50 anys de treballar amb ella encara es hora que sapiguem que fer amb els residus radioactius que genera i que hem de vigilar durant milers d'anys.\nSi os fitxeu, normalment les centrals nuclears s'instal·len a centenars de kilòmetres de les grans poblacions tot i sabent les perdudes que es generen en transportar l'energia des de la central fins els punts de consum amb tot el sobre cost dels milers de kilòmetres de cables, les innumerables torres d'alta tensió i les estacions transformadores, tot plegat per augmentar la seguretat de la població (com si un núvol tòxic no fos capaç de viatjar centenars de kilòmetres). Una central nuclear amb els sofisticadissims sistemes de alta seguretat i tota la seva infraestructura surt massa cara i no es rendible (sino les entitats privades ja serien les propietàries). Tot plegat no mes li trobo raons polítiques i/o militars (per l'armament nuclear)


Premis de l'economia social 2022 - Coop Maresme\nInici / Actualitat / Ajuts / Premis de l’economia social 2022\nPremis per a estudiants de fi de grau i Postgrau, i treballs de fi de Màster.\nConvocant Fundació Roca i Galès\nObjectiu Atorgar premis als millors treballs de Fi de Grau i Postgrau, i treballs de Fi de Màster que s’hagin realitzat en universitats catalanes públiques i privades i que s’hagin presentat entre el 22 de setembre de 2021 i el 16 de setembre de 2022 en temes relacionats amb el tercer sector, l’economia social o el cooperativisme.\nTerminis Període d’inscripció 12 abril al 16 de setembre 2022.\nÀmbit: Treballs que vinculin l’economia social, les cooperatives o el tercer sector amb la transició ecosocial (transició de les societats cap a la sostenibilitat, equilibrant el desenvolupament econòmic i social amb els recursos limitats del medi natural).\nA subvencionar S’atorgaran un màxim de 7 reconeixements als millors TFG o TFM o TFP\nImport De 300 a 1100 euros segons reconeixement.\nDestinatàries Estudiants universitats catalanes públiques i privades.\nBases i més informació específica https://economiasocial.coop/activitats-economia-social/mon-educatiu-i-universitari/premis\nLa transició ecosocial a debat per Mataró Audiovisual


Jair Domínguez Dalí Còmic, Xerrades i Conferències a Figueres – Oci a Empordà\nEts a: Empordà > Canal d'Oci > Agenda > Girona > Xerrades i Conferències > Figueres > Jair Domínguez Dalí Còmic\nJair Domínguez Dalí Còmic\nFestival Còmic de Figueres 2019\nPlaça Ajuntament, 12 17600 - Figueres\nTaquilla ɐsɹǝʌuᴉ contribució voluntària al final de l'espectacle\nAixò no és cap espectacle: és una conferència. Però quina conferència! L'espectacle és Dalí, la seva biografia, els seus happenings, les seves boutades. Tot explicat per Jair Domínguez; de provocador a provocador; de figuerenc a figuerenc. Una tria dels episodis més divertits de la vida del pintor, una passejada per l'immens univers d'anècdotes, happenings, astúcies i maquinacions que Salvador Dalí va anar creant al llarg de la seva vida.\nComençava a ser una anomalia que el Festival Còmic de Figueres no abordés d'una manera o altra la figura d'en Dalí. «Dalí Còmic» serà una vetllada per a la diversió, però també un exercici de memòria i un estímul. I un joc de química, és clar! Què passa si barregem Dalí amb un escriptor i periodista de la talla de Jair Domínguez? Explotarà? Una conferència genial!


La cursa electoral arrencarà després de la final de Berlín | Nació Digital eleccions Barça\nLa cursa electoral arrencarà després de la final de Berlín\nAmb la final de la Lliga de Campions es tancarà la temporada esportiva i s'iniciarà el procés que culminarà amb l'obertura d'un nou mandat presidencial\nAdrià Soldevila | Actualitzat el 13/05/2015 a les 17:08h\nArxivat a: Actualitat, Jordi Majó, Víctor Font, Joan Laporta, Toni Freixa, Som Gent Normal, Jordi Farré, Agustí Benedito, Eleccions FCB, Barça, Josep Maria Bartomeu\nBartomeu i Luis Enrique. Foto: Europa Press\nLa final de la Lliga de Campions serà la clausura d'una temporada que finalitzarà plena d'èxits esportius, però que ha viscut amanida, a la vegada, per un estat d'incertesa respecte a un procés electoral que únicament ha estat anunciat. El president del Barça, autoproclamat per legitimitat estatutària a principis del 2014, va encetar aquest gener passat un nou període ple de dubtes, preguntes i poques respostes, en el qual cap dels personatges interessats en presidir el club s'ha atrevit a fer un pas endavant.\nJosep Maria Bartomeu va anunciar la convocatòria d'eleccions per a final de temporada, en un intent de rebaixar el clima de tensió que envoltava la institució, després de la dura derrota a Anoeta, amb Messi i Neymar asseguts a la banqueta. Aquell mateix dia, 7 de gener, el president va demanar joc net als possibles candidats i va pregar els qui pretenen asseure's a la llotja que no féssin cap moviment fins que el primer equip de futbol no tingués cap més possibilitat de guanyar títols.\nLa jugada li ha sortit mestra, a Bartomeu. Tot i utilitzar Andoni Zubizarreta com a cap de turc un dia després de la desfeta a Sant Sebastià, els herois del canvi, la remuntada i l'ascensió al cim han estat els futbolistes i l'entrenador blaugrana. Fins i tot, Luis Enrique ha admès en més d'una ocasió sentir-se sol després d'haver-li destituït Zubizarreta, home de confiança a la direcció esportiva. El pacte establert al vestidor amb els capitans, Leo Messi i l'staff tècnic s'ha acomplert. Els futbolistes volen guanyar i l'entrenador, també. La solució: no ens fem mal mútuament i anem endavant.\nLa petició del president blaugrana per mantenir la calma ha estat presa gairebé al peu de la lletra. Els únics que s'han postulat públicament han estat Agustí Benedito i Jordi Farré, que han anunciat la seva precandidatura oficialment i que lideren, setmana rere setmana, col·loquis, xerrades i debats davant els penyistes del territori català.\nLa resta de precandidats i possibles presidenciables s'ha mantingut al marge, esperant una convocatòria oficial que donés el tret de sortida a la cursa cap a la llotja del Camp Nou. Un inici que encara no ha arribat i que ha estat negat, en diverses ocasions, pel mateix Bartomeu, que no ha volgut avançar dates ni terminis, mentre va treballant en la preparació de la seva candidatura. A l'únic que afavoreix el "fair play" és al mateix president blaugrana. Bartomeu passeja per les penyes com no ho havia fet abans, parla davant els mitjans un parell de cops la setmana i és present en la gran majoria d'actes en clau blaugrana, sota l'empara de president del club.\nAquesta incertesa ha portat Toni Freixa, Jordi Majó, Víctor Font i el mateix Joan Laporta a guardar silenci sepulcral. Cap dels possibles precandidats vol perjudicar l'equip, ara que ho pot vèncer tot, encara que algun d'ells ja hagi mostrat la seva disconformitat per no conèixer amb seguretat les dates que han de marcar l'inici i el final del procés electoral.\nDe moment, el 6 de juny és l'últim dia dels futbolistes i el primer de la lluita pel tron, una batalla que s'iniciarà amb un clar avantatjat: Josep Maria Bartomeu.


Parròquia de Santa Anna - BELLÚS (COMUNITAT VALENCIANA)\nEusebio Escobedo (0)\nLa campana té una simple inscripció amb un nom d'home, possiblement el primer propietari, i la data de fosa: "D.EUSEBIO ESCOBEDO / 1916".\n(00) "D.EUSEBIO ESCOBEDO / 1916"\nToc a l'inici de les misses.\nL'estat de conservació és bo i està situada a l'interior del temple parroquial. Penja d'un ganxo fixat a una estructura de fusta i té una corda al batall.\nLa campana va ser fosa l'any 1916, possiblement per a un particular i estava situada al balneari de Bellús. Posteriorment la donaren a l'església del poble i va quedar en l'estat que presenta actualment.\nEn cas de trencament sols pot ser soldada. Pot ser reemplaçada per una altra campana.\nCampana procedent del antic balneari de Bellús.\nALEPUZ CHELET, Joan [Documentació de la campana] (08-06-2016)\nTimbre d'hores (A)\nEs troba en regular estat de conservació, situada al remat del campanar. Conserva l'antiga maça horària sense ús.\n(00) mall extern per gravetat\nEl timbre possiblement es va adquirir a mitjans del segle XX per tocar les hores que accionaria una maquinària del rellotge.\nCal posar en ús aquest timbre. Per fer-ho es podria recuperar la maça horària dotant-la amb un motor que estiga gestionat per un ordinador. Es podria programar per tocar hores sense repetició i mitges.\nÉs de ferro.\nALEPUZ CHELET, Joan [Documentació del timbre i fitxa] (08-06-2016)\nSanta Anna, la Xicoteta (1)\nCrist Rei, la Gran (2)\nLa campana té al terç una garlanda amb triangles decorats. Seguidament disposa de dos inscripcions incises. La primera indica l'advocació a la qual està dedicada: "CRISTO REY". La segona té els noms del rector i l'alcalde de 1941: "SIENDO CURA D. PASCUAL MEDALL Y ALCALDE D. ENRIQUE MARTI". També al terç presenta quatre querubins. Al mig trobem una creu amb pedestal i dos àngels, un Salvador Eucarístic o Cor de Jesús, un medalló amb creu i àngels i la marca de fàbrica, element habitual a les campanes foses industrialment: "JUAN BTA ROSES / FUNDICION / CAMPANAS / ADZANETA / PVCIA VALENCIA". Finalment té al mig peu una inscripció amb el nom del poble i la data de fosa: "BELLUS / AÑO 1941 ✱". El nom del poble està incís i la data en relleu. El fet que figure el nom del poble està relacionat amb la destrucció de campanes durant la Guerra Civil (1936-1939), quan centenars de bronzes es retiraren dels campanars sense cap control ni inventari. Per no indicar les inscripcions el lloc d'origen, la majoria no es pogueren recuperar, per tant, acabada la Guerra a les noves campanes es va afegir el nom del poble amb la intenció de poder-les recuperar si es repetia aquesta situació.\n(06) "CRISTO REY" [incís]\n"SIENDO CURA D. PASCUAL MEDALL Y ALCALDE D. ENRIQUE MARTI" [incís]\n(06) (medalló amb creu, coronat i dos àngels)\n(09) (imatge d'un Salvador Eucarístic)\n(06) "BELLUS" [incís]\n(06) (marca de lletres esborrades) "AÑO 1941 ✱"\nRepic manual des dels peus del campanar per mitjà d'una corda unida al batall i volteig des de la sala de les campanes.\nSegurament estava instal·lada amb truja de fusta, fabricada al mateix temps que es va fondre la campana, i tindria una corda al batall per repicar-la des dels peus del campanar.\nLa campana està situada a una de les finestres de la sala de les campanes amb truja de ferro de la foneria Manclús i està mecanitzada amb motor d'impuls i electromall monofàsic. Presenta un batall lligat i reforçat amb cable de seguretat.\n(03) motor de vol continu amb reductora, (09) electromall\nLa campana va ser fosa l'any 1941 als tallers de la foneria Roses d'Atzeneta d'Albaida i instal·lada amb truja de fusta. Entorn de 1978, quan es va refondre la campana xicoteta, possiblement es va mecanitzar. La dotaren amb una truja de ferro de la foneria Manclús i mecanitzaren amb electromall trifàsic i motor de vol continu. L'any 2014 presentava ja un electromall monofàsic.


Seguiment de la tornada a l’escola dels infants amb diabetis - ADC\n2 de novembre de 2020 | Actualitat, Formació, Home D\nA l’ADC hem volgut realitzar la consulta de seguiment de la tornada a l’escola al Programa de Salut Materno-Infantil, al Departament d’Educació i a la Societat Catalana de Pediatria.\nEn relació amb l’obertura de les escoles i la possible repercussió en infants amb malalties endocrinològiques, ens transmeten els consells següents:\n– El de continuar aplicant mesures d’higiene a l’escola, disminuir ràtio professor/alumne i també reforçar les mesures de control personal: esquema de vacunació complet tant en els infants com en els professors.\n– Diferents societats científiques i grups d’estudi avalen que els infants amb diabetis no es contagien més sovint ni amb més gravetat que els que no en tenen. El problema dels infants amb diabetis, així com dels que pateixen altres patologies endocrinològiques amb ús de corticoides crònics, és que la febre descompensa la seva malaltia de base.\n– Aquests pacients ja tenen les seves recomanacions específiques en situacions de malaltia, que són facilitades pels especialistes que els segueixen.\n– És molt important, en aquest sentit, afavorir l’aplicació de mesures generals per a tots els infants i no discriminar els pacients amb patologia crònica, que ja tenen les seves recomanacions i tractaments de bases específics; els professionals de les diferents especialitats sempre hem lluitat per millorar la seva qualitat de vida. L’escola i les activitats extraescolars tenen un paper fonamental no tan sols en l’aprenentatge, sinó també en el desenvolupament emocional i social dels infants i adolescents.\n– Els pacients amb aquestes patologies no han de deixar d’acudir als centres hospitalaris per por del contagi en el cas de presentar símptomes de descompensació de la malaltia, ja que s’han vist, com a efecte col·lateral de la pandèmia, descompensacions per cetoacidosi diabètica greu per retard en la consulta.


Conesa creu que el municipi ha de créixer, però no cap a la muntanya o els terrenys forestals\n2 min. Sant Cugat del Vallès 07/01/2011 08:54\n651x366 L'alcaldessa de Sant Cugat, Mercè Conesa / ACN L'alcaldessa de Sant Cugat, Mercè Conesa / ACN\nL'alcaldessa de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental), Mercè Conesa, ha acusat el grup constructor Núñez i Navarro d'intentar "desacreditar" qualsevol política urbanística que faci l'Ajuntament com a resposta al contenciós que els enfrontava per la preservació de Torre Negra. En declaracions a l'ACN, Conesa ha replicat que acaten i assumeixen la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que, per defectes de procediment, anul·la la reparcel·lació de l'àmbit de Can Marcet.\nConesa ha explicat a l'ACN que ja s'esperaven la sentència del TSJC que anul·la la reparcel·lació de Can Marcet perquè el juliol del 2009 el tribunal ja va anul·lar la modificació del Pla General Metropolità (PGM) d'aquest sector per uns defectes de forma relatius a l'informe ambiental: "L'Ajuntament va aprovar al mes de maig la nova modificació del PGM de Can Marcet i la va trametre a la Generalitat, que en va fer l'aprovació definitiva al mes de novembre i ara només està pendent de publicació", ha afegit.\nConesa ha destacat que el consistori "ha de fer la seva feina" i complir el que dicta la justícia: "Si el tribunal diu que no hem fet correctament un tràmit hem de rectificar".\nPel que fa a l'actitud de Núñez i Navarro, Conesa s'ha mostrat contundent: "No li donaria més importància, però tenim un contenciós per Torre Negra que no s'ha resolt favorablement a ells i intenten desacreditar de nou l'Ajuntament i la seva política urbanística", ha denunciat.\nSegons l'alcaldessa, el consistori vallesà té "molt clar" el model de creixement que volen per a la ciutat: "A Torre Negra hem apostat per la preservació, quan Núñez i Navarro volia urbanitzar i edificar. La nostra ciutat ha de créixer cap a les autopistes i les vies de comunicació, i no cap a la muntanya o altres zones que creiem que s'han de preservar, com ara terrenys agrícoles o forestals", ha puntualitzat.\nL'Ajuntament de Sant Cugat també ha emès un comunicat en què afirma que Núñez i Navarro no té interessos particulars a Can Marcet: "Tot i això, obstaculitzen una bona part de les actuacions de desenvolupament urbanístic de Sant Cugat"\nEn aquest mateix comunicat es recorda que la reparcel·lació de Can Marcet "permetrà la implantació d'un important grup farmacèutic" a la ciutat, a més de la creació d'equipaments i habitatge social.


A Noruega es van vendre més cotxes elèctrics que de combustió el passat 2020\ndilluns, 22 / febrer / 2021\nNoruega va tancar 2020 amb un total de 141.412 vehicles venuts, 76.789 dels quals van ser cotxes elèctrics, aconseguint una quota de mercat de 54%\nS'espera que l'any que ve la quota dels elèctrics abast o superi el 65% a seu camí per vendre únicament cotxes zero emissions per al 2025\nA Noruega es van vendre més cotxes elèctrics que de combustió l'any passat. Segons dades de laFederación Noruega de Carreteres (OFV), la quota de mercat dels vehicles 100% eléctrics va aconseguir el 2020 el 54%, creixent des del 42% registrat el passat 2019. En una dècada, els elèctrics han pujat des d'una quota de l'1% fins al 54% al país escandinau. Segons els seus objectius, Noruega vol convertir-se en el primer país a deixar de vendre cotxes de combustió per 2025.\nFins ara, ja s'havien registrat mesos en què els elèctrics superaven als cotxes dièsel i gasolina en el mercat noruec, però 2020 ha marcat el primer any complet en què els han superat. "Anem pel bon camí per aconseguir l'objectiu de 2025", va dir el director de l'OFV, Øyvind Thorsen. Segons les dades de l'organisme noruec, l'escalada dels elèctrics va ser sostinguda durant tot l'any, encara que durant els últims mesos de l'exercici es va disparar aconseguint en decembre una quota de mercat del 67%.\nLa OFV espera que la quota de mercat d'aquests vehicles segueixi creixent durant 2021 i des Associació de Vehicles Elèctrics de Noruega, apunten que el seu pes en el mercat podria superar el 65%. "Si ho aconseguim, l'objectiu de vendre únicament vehicles zero emissions el 2025 serà possible", va admetre Christina Bu, directora de l'associació.\nEls vehicles més venuts a Noruega\nEn total es van matricular 141.412 unitats l'any passat a Noruega, 76.789 dels quals van ser vehicles elèctrics. Els cotxes dièsel, que eren majoria amb el 76% de la quota de mercat el 2011, van significar només un 8,6% del mercat. En el segment elèctric, l'any passat el model més venut va ser l'e-tron d'Audi, que compta amb dues opcions de silueta, l'estàndard i la Sportback, amb un aire més coupè. El Tesla Model 3, model més venut el 2019, va ser el segon. Aquest any, Tesla encara afegirà més opcions amb la introducció del SUV Model Y, que es sumarà als nous llançaments de Ford, amb el Mustang Mach-E, Volkswagen, amb la família ID., I BMW, amb el iX3.\nSegons l'últim Baròmetre de la Electromobilitat d'Anfac, l'Associació Espanyola de Fabricants d'Automòbils i Camions, Noruega és el país europeu més preparat per a la mobilitat elèctrica. Anfac elabora una nota sobre 100 a partir de diferents indicadors com la quota de mercat de el vehicle elèctric o el desenvolupament d'una òptima infraestructura de càrrega. El país escandinau ha dominat el panorama comunitari des de fa anys i, segons l'últim estudi, amb dades de l'tercer trimestre del 2020, és líder destacat amb 261,4 punts sobre 100. Espanya és el quart país per la cua de el continent amb 14, 9 punts.


Activitats complemetàries | Sagrada Família\nLa societat és cada vegada més exigent en les seves demandes al sistema educatiu. D’una banda, es constata un increment de l’interès de les famílies pels temes d’educació i, d’una altra, un augment de la necessitat d’activitats i de serveis en els centres que permetin compaginar els horaris laborals amb els escolars.\nActualment, les activitats extraescolars, els serveis i les activitats complementàries constitueixen una realitat en la majoria dels centres privats; suposen un valor afegit que complementa i contribueix a enriquir l’oferta educativa que es realitza en horari lectiu i s’han convertit en un element important per a les famílies a l’hora de triar escola.\nPer a la nostra comunitat escolar, les activitats complementàries són enteses com un factor importantíssim en el desenvolupament el procés d’aprenentatge de l’alumnat del centre. És per això que a l’inici de curs es programa la gran majoria d’aquestes activitats per tal que es trobin vinculades el màxim possible al curríiculum de l’alumnat, donant especial importància a les matèries instrumentals, com són les matemàtiques i les llengües i, dintre d’aquestes, donem especial importància a la llengua anglesa.


junio, 2013 | PORTAL22\nPosted on 28/06/2013 por portal22\nValls serà una de les 40 ciutats (de Catalunya, País Valencià, Mallorca, diversos indrets de l’Estat espanyol i Xile) que acollirà l’estrena de la pel.lícula documental Town of Runners dins el marc del Documental del Mes.\nAquesta pel.lícula tracta sobre la petita comunitat d’Etiòpia de la qual han sortit grans atletes de llarga distància que s’han endut totes les medalles dels últims jocs olímpics.\nPer veure el trailer i tota la informació clica aquí.\nPodràs gaudir d’aquesta pel.lícula el dimecres dia 10 de juliol a les 8 del vespre al Portal 22. Es projectarà en versió original subtitulada en català i l’entrada serà gratuïta.\nD’aquesta manera el Portal 22 t’acosta documentals internacionals a prop de casa teva i contribueix a ampliar l’oferta cultural del nostre municipi amb una programació audiovisual de qualitat.\nEl Documental del Mes és una iniciativa de la productora Parallel 40, nascuda en el marc del projecte europeu CinemaNet Europa i té com a objectiu acostar el gènere documental al màxim nombre d’espectadors. Parallel 40 també és la organitzadora d’altres iniciatives com el reconegut festival DocsBarcelona.\nFarem una única projecció de Town of runners, així que no perdis la oportunitat de veure aquest documental fantàstic!\nNits que no acaben mai..\nPosted on 26/06/2013 por portal22\nSobre aquelles nits que voldries allargar i allargar i allargar perquè no s’acabéssin mai…\nAquest és el tema de la il.lustració de la Paula Bonet que hem penjat al final de la barra del Portal 22.\nAquesta petita joia pertany al treball gràfic que la Paula ha fet pel tercer disc del grup Inspira, banda catalana liderada per Jordi Lanuza. A la foto, Paula Bonet i Jordi Lanuza davant de la peça el dia de la presentació del disseny artístic del disc al City Hall de Barcelona:\nL’obra feta amb grafit, tinta xinesa i aquarel.la, està inspirada en el tema “Nits que no acaben mai”, una cançó delicada que canta Jordi Lanuza acompanyat de Dario Vuelto (baix), Cristina Diana (guitarra elèctrica), Fer Acosta (Omnichord i veus), Pau Vallvé (bateria i veus). A l’album també hi han col.laborat Anaïs Pascual, Valen Nieto (Raydibaum) i Maria Coma.\nDes del Portal22 desitgem que puguis gaudir de moltes nits perfectes!


84. Top of the world: Caribús | Blog de viajes Altaïr\nRevisa el passaport i em pregunta:\n–Vols que te’l marqui amb el segell?\n–Sí, sí, és clar que vol –diu en Richard, el conductor de la furgoneta en la que viatjo. La policia se’n va cap a la garita i en Ricard em xiuxiueja: –És un segell especial que només tenen aquí. Ja ho veuràs...\nQuan la policia torna amb el passaport puc veure que el segell, de tinta blava, és el d’un caribú de grosses banyes pasturant sobre el nom de “Poker Creek, Alaska”, que és el nom del poble on hi ha la frontera. Un rètol a l’única casa del poble proclama orgullós: «Poker Creek, Altitud sobre el nivell del mar: 4.127 peus [1.258 m], Població: 2, La frontera terrestre més septentrional dels EUA». Un lloc desolat com pocs al món...\nPassada la frontera, la carretera és molt més polsegosa i el trànsit és més intens. Durant una colla de quilòmetres hem de seguir darrera un autocar que aixeca un núvol de pols tan gran que en Richard ha de mantenir la distància uns centenars de metres per a poder-hi veure. Aconseguim avançar-lo quan s’atura en un dels molts miradors que hi ha al llarg de la cresta per a deixar baixar a estirar les cames el grup de jubilats que transporta. Parem al cap de poc en un altre d’aquests miradors, per a poder-nos fotografiar amb un cartell que diu «Benvinguts a Alaska». Al cap d’una estona tornem a fer una altra parada. En uns cartells informatius podem veure la raó per la qual l’animal del segell de Poker Creek és un caribú.\nPer aquests paratges propers al Fortymile River, hi corria el ramat de caribús que porta el seu nom. Al seu moment era la població més gran d’Alaska i del Canadà, i una de les més grans de món. El seu territori de migració incloïa des de les White Mountains de Fairbanks fins a Whitehorse, i a la dècada del 1920 es va estimar que la formaven més de mig milió d’animals. Fins als anys 1960, els conductors que recorrien la Steese Highway fins a Circle podien arribar a quedar parats durant hores esperant que passessin tots els animals en la seva migració, com passava abans amb els trens que recorrien les praderies plagades de bisons del centre dels Estats Units, i fins i tot el trànsit del riu Yukon a l’alçada de Dawson quedava afectat quan els animals l’havien de travessar nedant. Però ja a partir dels anys 1930 la població havia començat a davallar. Ningú no sap exactament per què, però un empitjorament del clima, un augment de la predació animal i humana i escassetat de menjar són les causes més probables. El cens del 1974 va indicar el número més baix assolit fins llavors, només uns sis mil animals. Noves lleis de protecció i el suport del públic han permès que la població actual hagi anat creixent, i ja el 2003 el cens va donar una població de quaranta-sis mil caribús que convida a l’optimisme.\nSembla que, amb una mica de sort, d’aquí uns anys els ramats extensos de caribús, tornaran a aturar els cotxes...


AIXÍ, PREPARAR OUS ESCUMATS O “POCHÉ” NO ÉS GENS DIFÍCIL - Artencuina\nSistema 1. Amb l’ajuda d’una tassa que ens faci de motlle, fem un farcellet amb paper film i hi aboquem l’ou a l’interior, el tanquem i el lliguem a una cullera de fusta o a qualsevol altre pal que puguem col·locar sobre un recipient calent.\nPosem l’aigua al foc en una olla (en aquest cas, no cal utilitzar vinagre) i, quan arrenqui el bull, el parem i col·loquem la cullera de fusta horitzontalment, sobre l’olla, de manera que el farcellet es submergeixi en l’aigua, i la cullera, que ha de ser més gran que el diàmetre de l’olla, quedi a fora de l’aigua. Al cap de 3 minuts, podem retirar el farcellet de l’aigua. Després, només caldrà deixar que es refredi una mica, obrir-lo amb compte i ja tindrem l’ou a punt per ser consumit.\nAquest sistema és útil perquè permet afegir algun condiment a l’ou, com ara espècies, unes gotes d’oli de tòfona o, fins i tot, una mica de greix de pernil o d’ànec.\nSistema 2. Trenquem l’ou i el posem en un colador de mànec (d’aquells petits, metàl·lics, que s’utilitzaven per colar la llet). La part més líquida de la clara caurà i ens quedarem amb la resta de la clara i el rovell.\nPosem l’aigua a bullir amb un 10% de vinagre i, quan arrenqui el bull, parem el foc. Tot seguit, posem el colador a l’aigua, de manera que l’ou quedi submergit, i el mantenim així durant 3 minuts, realitzant lleugers moviments perquè la clara no s’enganxi al colador.


L'ONU alerta de l'abús de menors a Colòmbia pel conflicte armat tot i els acords de pau\nPublicat 13/01/2022 07:46CET\nMARIO TAMA/GETTY IMAGES - Archivo\nNacions Unides ha alertat del continu abús que continuen cometent les guerrilles de Colòmbia contra els nens al país, malgrat els acords de pau signats el 2016 entre el Govern i les extintes Forces Armades Revolucionàries de Colòmbia (FARC).\nL'organisme internacional ha posat en valor que, any rere any, s'hagi registrat una disminució de les violacions greus contra els nens. Tanmateix, ha recordat que les últimes dades s'han recollit ja en un context de pandèmia, la qual cosa ha obstaculitzat la capacitat de l'ONU per confirmar els abusos.\n"Els nens segueixen sent utilitzats i abusats per les parts del conflicte", ha advertit la representant especial de Nacions Unides per als Nens i els Conflictes Armats, Virginia Gamba, qui ha remarcat que aquestes violacions de drets són sofertes, especialment, per les nenes.\nD'entre totes les violacions de drets, l'ONU ha alertat especialment sobre la d'obligar els menors a formar part de grups armats, incloses les extintes FARC i l'Exèrcit d'Alliberament Nacional (ELN). Entre les més comunes hi ha també violacions i abusos sexuals, que no solen ser denunciats per por, l'estigma o les represàlies.\nPer això, Gamba ha exigit als grups armats que cessin immediatament el reclutament de nens i que alliberin els que formen part de les seves files. L'objectiu és que aquests menors tornin a les seves comunitats, amb les seves famílies, i puguin adherir-se als programes de reintegració.\nNacions Unides també ha apuntat que l'informe sobre la situació a Colòmbia verifica la defunció o mutilació de 118 nens des de juliol de 2019 a juny de 2021.\nEn la seva majoria, les morts es van produir per ferides de bala i atacs aeris, així com per mines terrestres antipersona o artefactes explosius sense detonar. La nació sud-americana és un dels països on més afectats deixen les restes explosives de guerra.\nEn aquest context, i davant el balanç de l'informe de Nacions Unides, Gamba ha mantingut que "totes les parts han de prendre les mesures necessàries per protegir els nens durant les operacions i activitats militars".\n"Els enfrontaments armats en àrees on hi ha civils i nens han de planificar-se i executar-se amb els principis de distinció, proporcionalitat i precaucions i per garantir la protecció dels no combatents", ha conclòs.


Corre o rebenta!!: Km Vertical Gandia 2010: una cursa d'hivern\nCom ja havia comentat el mes passat, la meua intenció era fer esta cursa, la primera de les anomenades "Km Vertical" que faig. Així que hui tocava posar-se a punt per al fred intens que ens visita estos dies i al qual no estem gaire acostumats.\nLa cursa ha estat bonica, a partir del km 4, és a dir, on s'acavaba l'asfalt, fins a este punt, ha sigut un patiment de vorer quanta gent em passava, i és que el meu fort no és còrrer en plà i per asfalt, si bé la pujada se m'ha donat molt millor, és el terreny on em trobe a gust, devorant desnivell i forçant la màquina cap amunt.\nLa presència del gel i la neu li han donat un puntet molt bó al recorregut, tot i que calia anar amb compte a mi m'ha agradat molt el competir en estes condicions.\nFinalment, he pogut coronar al cim amb un temps de 2:06, molt allunyat segurament del que hauran fet els maquines d'este esport, però que a mi personalment hem deixa prou satisfet, si més no, he progressat molt bé, superant a molts corredors durant la pujada i arribant molt fresquet a la meta, sense estar quasi cansat i és que me n'adone que cada vegada necessite més kilómetres i desnivell per tal d'arribar al punt d'esgotament i aixó és bó, simptoma de que els entrenaments i l'experiència van fent la seua tasca.\nDeixe el track que m'ha eixit fins a la Drova, ja que com que em trobava molt bé i a pesar de la neu i el gel he baixat quasi corrents tota la estona fins als busos que ens portaven a la zona d'eixida.\nPublicat per Vernissa a 18:56


'Disseny a llarg termini' - Conferència de Peter Biľak (AJORNADA) | Elisava\n'Disseny a llarg termini' - Conferència de Peter Biľak (AJORNADA)\nEl disseny tipogràfic és una de les disciplines més duradores i que envelleix menys en comparació amb altres disciplines creatives. El disseny sol respondre a les condicions de l'època en què va ser creat, i el més comú és que es faci canviar amb cada estació. En la conferència 'Disseny a llarg termini', Peter Biľak examinarà la durabilitat i l'aspecte temporal de el disseny.\nPeter Biľak treballa en el camp de disseny editorial, gràfic i tipogràfic. L’any 1999 va fundar la foneria tipogràfica Typotheque. L’any 2000, juntament amb Stuart Bailey, va fundar la revista d’art i disseny Dot Dot Dot. L’any 2012 va fundar Works that Work, una revista de “creativitat inesperada”. L’any 2015, va fundar fontstand.com juntament amb Andrej Krátky, una plataforma de lloguer de fonts.\nTambé col·labora amb el coreògraf Lukas Timulak creant espectacles de dansa moderna, i junts van crear Make-Move-Think.org, una fundació per col·laboracions artístiques interdisciplinàries. A més, dóna classes a Type & Media, un curs de postgrau a la Royal Academy of Arts de La Haia.


Hotel Palace Bibione Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel PalaceVia Del Leone 44, Bibione Lido dei Pini, Bibione, Itàlia, 30020 - Veure al mapaNotable7,8Basada en188comentarisHotel PalaceVeure més fotos"Choice and quality of food exceptionally. Staff all very fri..."ChristopherUnited KingdomVestíbulVeure més fotosVeure totes les 32 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Bibione, vosté es sentirà com a casa a Hotel Palace, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Hotel Palace, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions. L'ambient de Hotel Palace es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com platja privada, parc infantil, ping pong, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Palace.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEl règim de mitja pensió no inclou les begudes. Comentaris recents de clients


Què és la resistència microbiana als desinfectants? | Papelmatic\nHome » Resistència microbiana a desinfectants: Què és i com solucionar-la?\nnov. 18, 2021 | Article, Article, Article, Article, Article, Article, Centres esportius, Educació, Indústria, Indústria alimentària, portada, Sanitat, Servei\nLa resistència microbiana a desinfectants depèn, en gran part, del tipus de biocida que s’empri en cada cas.\nEl procés de desinfecció és complex i important a parts iguals.\nI és que, molt sovint, ocorre que no tots els productes desinfectants són eficaços davant de qualsevol virus, bacteri o fong.\nAquesta situació, que es coneix com a resistència microbiana, pot comprometre la seguretat de determinats entorns de treball com, per exemple, el sanitari o l’alimentari.\nA continuació, definim el concepte de resistència microbiana, expliquem les seves possibles causes i com prevenir-la.\nEn què consisteix la resistència microbiana a desinfectants?\nAlguns virus, bacteris, fongs o espores, entre d’altres microorganismes, es mostren immunes no només davant d’antibiòtics, sinó també davant dels productes desinfectants.\nAquest fet posa en risc la salut de les persones de manera directa o indirecta i provoca grans problemes als espais de treball.\nExisteixen dos tipus de resistència microbiana: la intrínseca o natural i l’adquirida.\nQuina és la diferència entre la resistència microbiana natural i la resistència microbiana adquirida?\nLa resistència microbiana natural o intrínseca és aquella que presenten els microorganismes des del seu origen i que té com a causa les seves característiques pròpies.\nAquesta resistència es produeix, en la majoria dels casos, perquè el caràcter dels microorganismes fa que aquests siguin immunes davant de determinants Componentes que formen els productes desinfectants.\nD’altra banda, també existeix la resistència microbiana adquirida. En aquest cas, els microorganismes desenvolupen la seva immunitat davant dels biocides al llarg de la seva vida (no neixen amb ella). Aquest seria el cas dels biofilms.\nQuins són els factors que determinen l’acció d’un desinfectant?\nEn termes generals, els productes desinfectants es veuen condicionats pels següents factors:\nEntorn de treball en el que s’apliquen, en el que hem de contemplar els possibles riscos\nMaterial sobre el que s’apliquen\nDuresa de l’aigua amb la que es conforma la solució desinfectant\nPresència de matèria orgànica en el moment de desinfectar\nRecordem que la presència de matèria orgànica inactiva determinats productes biocides. Per això sempre insistim en la importància de netejar les superfícies abans d’aplicar els productes desinfectants.\nCom podem saber si existeix realment resistència microbiana?\nAbans de confirmar la resistència microbiana, hem de descartar altres possibles causes de la ineficàcia dels productes desinfectants. Aquestes són algunes d’elles:\nNo s’ha netejat la superfície correctament abans d’aplicar el desinfectant.\nLa concentració del producte desinfectant és inadequada.\nEl temps de contacte de la solució desinfectant és insuficient.\nPer descartar aquestes causes podem emprar la tècnica del monitoreig i verificar els resultats posteriorment mitjançant prova-error.\nBioFinder és un producte especialment dissenyat per a una detecció ràpida i neta dels biofilms sobre les superfícies.\nCom solucionar la resistència microbiana?\nPer fer front a la resistència microbiana natural la millor opció és escollir els components més adequats per a cada tipus de microorganisme.\nEn aquesta taula comparem l’eficàcia dels diferents components que conformen els productes desinfectants davant de cada tipus de microorganisme.\nEn canvi, per solucionar la resistència microbiana adquirida haurem de recórrer a productes específics com, per exemple, els enzimàtics.\nNecessites ajuda per combatre la resistència microbiana?\nA Papelmatic disposem d’un ampli catàleg de productes desinfectants i, a més, comptem amb l’assessorament d’experts que poden ajudar-te a saber quina és la millor manera d’aplicar-los.\nEn aquest article, presentem la nostra aposta de productes per al tractament dels biofilms.\nSi vols que t’ajudem a solucionar problemes de resistència microbiana o que t’enviem una oferta personalitzada, escriu-nos a través del nostre formulari de contacte i un dels nostres experts t’assessorarà.


desembre | 2017 | Ahmes\n621 – Xavalla fora!\n19/12/2017 generalactivitats_6è, calculjsolano\nSi has anat a comprar amb el pare i la mare hauràs vist que sovint, a banda de donar un bitllet a l’hora de pagar, també afegeixen algunes monedes malgrat que el valor del bitllet sigui superior a la compra.\nPer exemple, per comprar un article que val 40,10 € donen un bitllet de 50 i una moneda de 10 cèntims. Ho fan per que d’aquesta manera no els carreguen de xavalla (moneda petita) amb el canvi. Avui comprovem com t’ho faries tu a l’hora de comprar.\n620 – Mineralització debil\n10/12/2017 generalactivitats_6è, calcul, recursosjsolano\nPer encetar els decimals et proposem un senzills càlculs per repassar el que ja saps de cinquè.\nDiferents aigües minerals poden tenir composicions ben diferents. La d’avui és una aigua de mineralització dèbil, fet que es veu fàcilment observant els valors que surten a l’anàlisi química. Ara hem de recuperar la de l’exercici 619-Aigua mineral per tal de fer alguns càlculs comparatius.\nNombres primers gegants\n03/12/2017 generalconferències, curiositats, divulgació, numeraciójsolano\nQue una conferència de matemàtiques pugui acabar amb la gent dempeus aplaudint de forma entusiasta pot semblar increible, però és el que aconsegueix Adam Spencer amb la seva xerrada Why I fell in love with monster prime numbers, per això us la pengem avui. És una manera brillant de cloure el segon tema del llibre i ens farà veure que quan l’orador és apassionat i sap exposar les seves idees de forma excepcional, un tema com els números primers pot ser tremendament atractiu. Realment em va fer morir d’enveja (sana) la seva capacitat de comunicar.\nNo podem acabar sense comentar que amb posterioritat a la xerrada s’ha superat el record amb un nou número que també ha estat descobert pel professor Curtis Cooper.\nAcabem múltiples i divisors\n02/12/2017 generalcalcul, numeració, recursosjsolano\nMalgrat el gran número d’activitats relaciones amb el segon tema del llibre que podeu trobar a l’apartat Descomposicions, primers i compostos, múltiples i divisors de l’article Estiudel2016 – Càlcul i numeració, n’afegim tres més per tal de fer la tria encara més ampla.\nN’hi ha dos de Genmagic, una pàgina habitual al nostre bloc, són Múltiplos y divisores i Busca los múltiplos de… Aquest parell de pàgines et permetran treballar múltiples, divisors, primers i descomposició en primers.\nL’altre link, Factors and Multiples Game, és un joc creat per NRICH enriching mathematics que es pot jugar per parelles o de forma individual. A el primer enllaç trobaràs una explicació del joc, mentre que el segon et presenta un quadre més gran i mes apte per a jugar-hi dues persones.\nPiko Piko a CS (1) 04/08/2019\nEspai i forma amb jocs de taula 21/07/2019


Anar passant la trista vida | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 01/09/2021 - 00:55\nAnar passant la trista vida\nDesprés d’una calorada descomunal, que ens ha fet suar la cansalada, sembla que tot afluixa. Lo matafesols li n’ha fotut fort, com si volgués esquerdar les roques, assedegant terres grasses i trossos erms. Mal presagi per al futur, que ja tenim aquí mateix, amb una canícula i que ens aniquilarà si continuem menystenint l’escalfament de l’atmosfera. Calorasses repetitives i canícules xafogoses insuportables a la vista. Budiu, que fa cau a l’estiu!\nBenvingut el vent fresquet de matinada que ens fa bons els nostres sons i ens remou salut i gana, i que toca la campana ...\nA l’Afganistan, els talibans s’han apoderat del país, sense afrontar cap resistència. S’han esfumat els milers de milions de dòlars rebuts de països occidentals, com per art de màgia i, en una nit de fosca, han desaparegut els mandataris, deixant via lliure als extremistes, elements integristes esbojarrats que promouen i preconitzen un islamisme mal entès i pèssimament interpretat, que pretenen menystenir qualsevol dret essencial i els fonamentals, amb un acarnissament salvatge contra la vida diària i les activitats socials de les dones, i de les nenes. Un retorn al fonamentalisme ranci, que produirà patiment, morts, turments, terror i perill de terrorisme exacerbat. S’ha implantat la dictadura de la xaria. Una nova Inquisició.\nDes de Kabul, a l’Àsia central, cap al sud-oest de Port-au-Prince, al Carib, on un terratrèmol devastador ha llevat la vida a centenars de persones i ha produït milers de ferits, mal atesos per causa de la precarietat de mitjans, en el país més pobre del continent americà. Una adversitat més per a un poble que viu en la penúria.\nJa se sap que sempre plou sobre mullat, i en aquest cas, Haití torna a ser l’ase dels cops; un poble miserable, sense esperança, on els presidents i la seva camarilla s’han anat apoderant de les riqueses sense cap vergonya, espoliant descaradament, condemnant la població a la més extrema indigència. Totes les ajudes dineràries que reberen en l’anterior sisme van desaparèixer per obra de màgia, passant a les mans del dictador de torn. Actualment, en la regió afectada, tot són clams desatesos i crits de desesperació. Porca miseria, fratelli e sorelle!\nAvanti tutti, presto! I cap a Andorra la Vella falta gent... Una bassa d’oli i un toll de pau. Si no fos... Sempre hi ha d’haver un “si no fos”. Aquí, exuberància, i alegria pels pollastres. Amb la calda que crema i l’exhibició de vigor, habitual, qui fa de cònsol presumeix del ja anunciat, en vàries ocasions, flamant ascensor que pretén muntar al número 69 del carrer Ciutat de Valls. Paraules per ponderar-ne la realització i els beneficis que aportarà. No fos que, tan bon punt el connectin, ja comenci a fallar, com va passar amb el de La Quirola, que es va espatllar onze vegades. Un ascensor que havia ideat i planificat el cònsol Francesc Xavier Mora, l’any 2006. Ella, va aprofitar l’ocasió per fer-se’l seu. Tots contents i enganyats.\nFet i fotut, a quinze anys vista, el famós ascensor de 8 places, ens costarà la bagatel·la de 700.000 euros (115 milions de pessetes!).\nDesprés de sis anys de desídia, el barri de Ciutat de Valls, deixat de la mà de Déu, sembla que sigui la prioritat. De cop i volta, netejar i fer cosetes, mentre en diversos indrets del poble, hi ha brutícia a dojo, arreu. Una excel·lent imatge per als turistes. Un cas com un cabàs, vaja!\nAquest passat 18 d’agost es complia els 85 anys de l’assassinat, l’afusellament per un escamot de feixistes, del poeta i dramaturg Federico García Lorca; “por rojo, maricón i masón”. Mai no s’ha esbrinat on descansen les restes de l’eminent intel·lectual. Potser el cop d’Estat encara no ha remès (?).\nEl cantautor Leonard Cohen el va recordar, dedicant-li la seva cançó Take this waltz, versió en anglès del poema Pequeño vals vienés, pertanyent al poemari del literat granadí, Poeta en Nueva York.\nDeseo: “Una enorme luz que fuera luciérnaga de otra, en un campo de miradas rotas. Un reposo claro y allí nuestros besos, lunares sonoros del eco, se abrirían muy lejos. Y tu corazón caliente, nada más.”\nXal, mocador, mantellina, vel i manteleta\nTamborinada en un got d’aigua\nXampurrejar, enraonar, i entendre’ns


▷ Firma Biomètrica: BIOSign - DOCUGestiona\nSigna amb un sol dit\nFirma, consulta i emmagatzema documentació amb total validesa legal.\nSignatura biomètrica que permet validar i signar documents laborals i mercantils sense imprimir paper, en temps real i amb una aplicació pròpia per a mòbil o tauleta.\nValida i signa els teus documents\nEn temps real, amb o sense connexió a internet\nAmb BioSign, la nostra eina de signatura electrònica biomètrica, podràs signar i validar documents laborals i mercantils en temps real des d'una única aplicació.\nT’oferim estalvi, temps, productivitat i seguretat, amb tot l’assessorament i servei tècnic. Signa els teus documents en el mateix moment en què es generen des de la gestoria.\nCom funciona i què permet BioSign?\nSigna. Signar tota la documentació amb un sol dit en una tauleta o mòbil\nConsulta. Consultar els documents signants a l’instant des de qualsevol lloc i en qualsevol moment.\nEmmagatzema. Emmagatzematge de tots els documents al mateix gestor documental amb la màxima seguretat i validesa legal.\nPagament per ús, sense cap tipus d'inversió inicial.\nComunicació directa gestoria-empresa-treballador de forma instantània\nEls documents de la teva empresa a l'instant, des de qualsevol lloc i moment\nAccessos personalitzats per als responsables de departament, amb la documentació endreçada.\nAplicació per a dispositius mòbils i tauletes, inclosa en el preu inicial de la plataforma.\nPer un negoci sense paper i un control total de documents, perfectament identificats.\nEmmagatzematge de tota la documentació en un entorn segur (Google Cloud). Seguretat d’accés i mateixa validesa que la firma manuscrita.\nGenera documentació, envia-la i consulta-la al gestor a l’instant.\nPagament per ús sense cap tipus d'inversió inicial.\nOptimitza el temps dels teus equips de RRHH.\nCom funcional'eina de signatura biomètrica\nAmb BioSign podràs signar i validar documents en temps real des d'una única aplicació\nFirma tota la documentació de l'empresa en una tauleta o mòbil amb un sol dit.\nVisualitza i descarrega els teus documents a l'instant des de qualsevol lloc i moment.


MÉS exigeix aplicar la Garantia Europea Juvenil com a Europa i no com pretén el Govern de Rajoy\nLa formació ecosobiranista critica la mesura aprovada ahir pel Consell de Ministres ja que considera que “no és cap garantia de res”.\nEl Grup Parlamentari MÉS ha lamentat avui que una de les polítiques més esperades en matèria d'ocupació, com és el programa de Garantia Juvenil, finançat amb fons europeus, s’aprovés ahir al Consell de Ministres amb la lògica del PP i de la patronal CEOE d'abaratir els costos laborals. Des de MÉS asseguren que aquesta mesura no distingeix entre joves amb estudis i sense ells, amb la qual cosa, les bonificacions no serviran per contractar joves amb mancances formatives i menys oportunitats, sinó per explotar joves formats a baix cost.\nEl diputat ecosobiranista, David Abril, ha assegurat que “als països europeus on s'aplica aquesta mesura es donen garanties als joves que porten més de 90 dies a l'atur, i tot amb un contracte laboral i un procés continuat de formació”. En aquest sentit, Abril ha recordat que el desenvolupament de la Garantia Juvenil era una de les principals propostes del seu grup dins el Pla d'Ocupació 2014-2017 de les Illes Balears.\nAbril ha apuntat que la mesura aprovada ahir per part del Govern Rajoy “lleva tot el marge de maniobra a la CAIB ja que es va aprovar crear un Sistema Nacional de Garantía Juvenil, cosa que redueix el paper del SOIB a la mínima expressió”.\nPer altra banda, des de MÉS Joves asseguren que si aquesta mesura s'hagués aplicat com a Europa, la Garantia Juvenil podria haver significat una gran notícia per als 6.000 de joves d’entre 16 a 25 anys que hi ha sense feina a Balears, però que, d’aquesta manera, “només servirà per cobrir l'expedient i per maquillar novament les xifres d’atur ja que els joves acollits al programa no figuraran com a aturats”.\nFinalment, les joventuts de MÉS per Mallorca han instat les conselleries d'Educació i d'Economia i Competitivitat a exigir al Govern una aplicació de la Garantia Juvenil “de la mateixa manera com s'aplica a Europa i no com Rajoy vol que l'apliquem, ja que desatén les necessitats reals dels joves”.


Cavall Fort 1395 – Cavall Fort\nAutora: ASTRID LINDGREN Il·lustració: INGRID VANG NYMAN Traducció: ANTONI GARCIA LLORCA Madrid: Kókinos, 2020 Fa setanta-cinc anys que es va publicar la primera història de Pippi Calcesllargues i segurament, encara ara, no hi ha cap llibre amb una protagonista tan … Continued\nAutora: JUDY BLUME Traducció: MARC DONAT Barcelona: Viena, 2020 (El Jardí Secret de Viena; 27) Durant uns anys la casa de l’Iggie va ser el lloc preferit de la Winnie. Quines converses més interessants tenia a casa dels seus veïns! … Continued\nAutora: ANNE FLEMING Traducció: FERRAN RÀFOLS GESA València: Sembra, 2020 Què pensaríeu si algú us digués que al terrat del vostre bloc de pisos hi viu una cabra? La Kid ha anat amb els seus pares a viure a Manhattan … Continued\nTantes dites, tantes rimes: divertiment poètic amb dites populars\nAutor: FRAN NUÑO Adaptació: LAURA BORRÀS DALMAU Il·lustració: JAN BARCELÓ Barcelona: Yekibud, 2019 Dites, frases fetes, jocs de paraules… Quantes en sabríeu dir? En aquest llibre en trobareu unes quantes que els autors, amb molt d’encert, han convertit en uns … Continued


‘Chef’ és un producte 100% made in John Favreau, ell n’és el guionista, protagonista i director. Tres facetes en les que té diferent sort.\nEl guió és el que resulta més pobre. El film està dividit en dues parts ben diferenciades: la primera és la millor amb diferència, quan el protagonista (correcte Favreau) és el xef d’un restaurant de luxe. En aquest tram és on trobem el millor de la pel·lícula: les dues discussions amb Dustin Hoffman, el conflicte amb les xarxes socials (interessant el procés d’aprenentatge d’aquesta via de comunicació per part del cuiner a mans del seu fill), una Scarlett Johansson que es dedica a robar l’atenció en els escassos minuts de metratge dels que disposa i les escenes de l’elaboració dels diversos plats; realment ben rodades on el director aconsegueix transmetre i suggerir gran varietat de sensacions, gràcies a les diferents textures, colors i, fins i tot, aromes.\nPosteriorment tenim la transició cap a la segona part de la pel·lícula, aquí el Favreau director es recrea innecessàriament i perd tot l’interés aconseguit fins aleshores. No hi ajuden massa (o gens) Sofia Vergara, el seu personatge és un simple guarniment i no resulta creïble ni ella ni la seva relació amb el protagonista, ni tampoc l’única escena de Robert Downey Jr, en un personatge tant histriònic com ridícul.\nPassada aquesta transició, la proposta es converteix en una road movie que recupera part de l’interés (tot i que resulta excessivament llarga) i és on trobem els millors gags del film, gràcies sobretot al correcte, com sempre, John Leguizamo, però en cap cas aconsegueix aixecar un film que continua rodant fins un final tan fàcil com previsible.\nEn definitiva ‘Chef’ és una proposta massa fàcil i massa llarga, no apta pels paladars més selectes però que farà les delícies dels consumidors de fast food.\nPrevious Post: « BEGIN AGAIN\nNext Post: TRANSFORMERS: LA ERA DE LA EXTINCIÓN »


Protecció de dades – Hotel Estanys Blaus***\nAquesta és la política de protecció de dades del grup Iniciatives i Serveis Tavascan, SL el qual està integrat pels següents establiments:\nHotel Estanys Blaus.\nHotel Llacs del Cardós.\nEl responsable del tractament de les dades personals és Iniciatives i Serveis Tavascan, SL (en endavant Tavascan), amb CIF B25392788 i domicili al Carrer Únic, s/n, de Tavascan (CP 25577), tel. 973 62 31 78, adreça electrònica info@llacscardos.com, http://www.llacscardos.com/. Figura inscrita al Registre Mercantil de Lleida, volum …….\nA Tavascan tractem les dades personals per a les següents finalitats.\nAtendre les consultes de les persones que contacten amb nosaltres per mitjà de formularis de contacte de la nostra pàgina web telefònicament. Els utilitzem únicament per aquesta finalitat.\nAmb l’autorització explícita del clients, acabada la relació contractual les dades de contacte es conserven per enviar publicitat relacionada amb els nostres serveis o productes, informació de caràcter general o específica per les característiques del client. Aquesta informació es fa arribar a qui, tot i no haver estat client, ens ho demana o ho accepta omplint els nostres formularis.\nEn l’accés a les nostres instal·lacions s’informa, quan és el cas, de l’existència de càmeres de videovigilància mitjançant els rètol homologats. Les càmeres enregistren imatges només dels punts en els que és justificat per a garantir la seguretat dels béns i de les persones i les imatges s’utilitzen únicament per aquesta finalitat.\nEn compliment d’una relació precontractual. Cas de les dades de possibles clients o proveïdors amb qui tenim relacions prèvies a la formalització d’una relació contractual, com ara l’elaboració o l’estudi de pressupostos).\nEn compliment d’una relació contractual. Cas de les relacions amb els nostres clients i proveïdors i totes les actuacions i usos que aquestes relacions comporten.\nEn base al consentiment. Quan fem enviaments d’informació dels nostres productes o serveis tractem les dades de contacte dels receptors amb la seva autorització o consentiment explícit.\nPer interès legítim. Les imatges que obtenim amb les càmeres de videovigilància es tracten per l’interès legítim de la nostra empresa de preservar els seus béns i instal·lacions. El nostre interès legítim justifica també el tractament de dades que obtenim dels formularis de contacte.\nCom a criteri general únicament comuniquem dades a administracions o poders públics i sempre en compliments d’obligacions legals. En l’emissió de factures a clients les dades es poden comunicar a entitats bancàries. En casos justificats comunicarem les dades als cossos i forces de seguretat o als òrgans judicials competents. No es fan transferències de dades fora de l’àmbit de la Unió Europea (transferència internacional).\nEls drets que acabem d’enumerar es poden exercir adreçant una sol·licitud escrita a Tavascan a l’adreça postal: Carrer Únic, s/n, de Tavascan (CP 25577) o mitjançant el formulari electrònic disponible a la web de l’Hotel on es dirigeix la sol·licitud o bé enviant un correu electrònic a info @ llacscardos.com indicant en tots els casos “Protecció de dades personals”.\nCopyright © 2021 Hotel Estanys Blaus*** | Powered by Astra WordPress Theme


Narciso Ibáñez Serrador: els nostres terrors favorits\nVa ser un director capaç de donar un bany de prestigi a l'injustament massacrat cine de terror espanyol, un referent que va il·luminar generacions de cineastes i cinèfils\nEn els meus records d’infància més remots, es barregen caràtules dibuixades amb crits d’horror de fons en què es conjugaven, sempre segons els grans, històries per no dormir amb dos rombes i veus sepulcrals. Però també hi apareix una sintonia amable, dominada per una altra veu, més cantaire i amb silueta de carabassa 'showman’. Els dos records, amb el temps, van descobrir un comú denominador de nom Narciso Ibañez Serrador.\nEstà clar que les seves 'Historias para no dormir' van descobrir a l’audiència aquell món del terror interpretat des de la nostra espanyolitat més culterana, una combinació teatral, però també avantguardista en l’àmbit audiovisual, que dècades més tard es disfruta amb el sabor anyenc del bon culte. Però no ens oblidem d’aquell 'Un, dos, tres... responda otra vez', que Narciso Ibáñez Serrador dirigia com 'deus ex machina', pròxim, però també misteriós.\nEn ha deixat Chicho, el que ens va regalar el plaer del terror des de la butaca de la llar, el que va fer d’una carabassa un símbol nacional; de Don Cicuta i els Tacañones, antiherois d’una Espanya que descobria luxes més enllà del pis o el 600, o de les secretàries enfundades en ulleres d’estudioses, un erotisme acceptat per a famílies en hores nocturnes de divendres no gaire intempestives, sempre abans que la violència de 'Kojak' amb els seus dos rombes ens enviés els petits al llit. Però ens ha deixat Narciso Ibáñez Serrador, director capaç de donar un bany de prestigi a l’injustament massacrat cine de terror espanyol gràcies als contorns gòtics amb ínfules britàniques i cor italià que traspuava la imponent 'La residencia', exercici d’exorcisme de la repressió educativa 'made in Spain' objecte de les mirades més incriminatòries dels censors de l’època.\nEns ha deixat Chicho, el que ens va regalar el plaer del terror des de la butaca de la llar o que va fer d’una carabassa un símbol nacional\nPerò no es va quedar aquí i des dels confins de l’època franquista va portar a les sales una pel·lícula de títol inquietant per als que, en l’epoca en què es va estrenar, érem nens sense possibilitat d’entrar a les sales. Em refereixo a '¿Quién puede matar a un niño?', exercici hitchcocknià en forma i fons, canviant ocells per nens, però deixant igual d’inexplicat l’origen dels mals. Una obra mestra sense clarobscurs, horror narrat sota aquell sol ardent tan característic de l’Espanya del ‘boom’ turístic, llum plena d’ombres present també en pel·lícules oblidades per molts, però gens oblidables com ara les formidables 'Una vela para el diablo', d’Eugenio Martin, i 'El techo de cristal', d’Eloy de la Iglesia. Però Narciso, el nostre Chicho, elevava l’òbvia faula local a categoria d’emergència universal, convertint amb el temps aquesta obra única en un referent mundial per al cine de gènere.\nChicho, el gran Ibáñez Serrador, va fer nostres els seus terrors favorits a través d’un programa de cine amb presentacions a l’estil del ‘host’ anglosaxó (una altra vegada Hitchcock) que van omplir de cinefília i cinefàgia les nostres ànimes, devoradores de continguts, provocant que pel·lícules fins aquell moment menors o de dubtós gust fossin acceptades al ser tocades per aquest demiürg de la comunicació que sempre ha sigut Chicho. Tot el que he comentat, dit i remarcat aquí té el seu sentit i la màxima sensibilitat a l’hora de conjugar-se amb la persona i el personatge, aquest home amb ànima de 'showman’, d’humor ampli i fosc gairebé negre, conversador nat i sempre agraït i present en els seus ensenyaments com també en la seva influència.\nLa seva aura, el seu exemple i la seva energia han il·luminat generacions de cineastes i cinèfils; la seva obra cinematogràfica i televisiva ha omplert els nostres buits de memòria, ha donat forma a somriures i llàgrimes de les nostres vides i, sobretot, ha provocat esgarrifances sanes i necessàries per fer que estimem i entenguem allò que viu en les ombres. Chicho ens ha deixat, però és impossible perdre’l, perquè sempre hi serà quan recordem un clàssic del fantàstic; viurà en aquells aparells impossibles anomenats televisors i els seus derivats, i, sobretot, formarà part de la nostra memòria personal i col·lectiva; un rostre, una veu i un talent que ha ajudat a donar forma a moltes experiències de les nostres vides.\nÁngel Sala és director del Festival de Sitges.


Portal d'en Romanyà - Ajuntament de Piera\nEts a: Inici » Recorregut arquitectònic » Portal d'en Romanyà\nPortal Jussà o d’en Golart\nAmb el pas dels anys el portal va anar perdent l’ús defensiu. Foto de Josep Salvany, Biblioteca de Catalunya (1914)\nEscut heràldic del monestir de Pedralbes incorporat durant el segle XVI (2015)\nAl segle XVI en travessar el Portal Jussà s’arribava a la plaça per aques- ta costa, anomenada aleshores carrer de l’Hospital o Empedrat (2015)\nEls forners Farrés ja havien adquirit i rehabilitat molt dignament la casa i el portal (dècada de 1930)\nFins a l’any 1930 hi va haver una font pública a la banda esquerra del portal (vers 1919)\nVistes de Cal Pau Batlle, Cal Nadal i Cal Vendrell des de l’interior del portal (2015)\nUN BARRI A PROTEGIR\nAl llarg del segle XIII el barri del Mercadal s’havia convertit en el centre neuràlgic de la vila. Era un barri dinàmic i comercial on s’ubicaven la plaça del Mercat, l’hospital, la casa dels Delmes, diversos comerços i un petit call jueu. La importància d‘aquest conjunt farà que durant el segle XIV Piera el decideixi protegir amb muralles.\nDe composició allargassada, el Mercadal s’estenia al peu del camí ral d’Aragó, que ressegueix una estratègica dorsal entre dues rieres. El recinte emmurallat disposava de dos portals d’entrada principals. El de la boca nord, venint de Barcelona, era el desaparegut Portal Sobirà o d’en Selva (ubicat a l’actual plaça de la Creu); el de la boca sud, venint de la vila antiga i d’Aragó, era aquest arc, conegut com a Portal Jussà o Inferior.\nPORTAL D'EN GOLART\nDurant el segle XV, en plena crisi originada per les pestes, el monestir de Pedralbes va comprar una empobrida vila de Piera per uns escassos nou mil florins. Per recordar a tothom que entrés a la vila qui manava, l’any 1559 les monges de Pedralbes van fer reformar el portal, tot afegint a la dovella central l’escut del monestir. Devia ser en aquest moment que el portal es va ensenyorir, va perdre l’ús estrictament defensiu, i damunt seu s’hi va construir un habitatge on passà a residir la família Golart.\nPORTAL DEL ROMANYÀ\nEl 1619 el conegut com a Portal d’en Golart va canviar de mans quan l’últim de la saga, el capellà Salvador Golart, el va transmetre a la família de Josep Romanyà, que el va popularitzar com a Portal del Romanyà.\nA principis del segle XVIII la pubilla de la casa, Ignàsia Romanyà, es va casar amb Josep Escofet, la nissaga del qual va posseir la casa fins a l’any 1931, quan la va vendre a Josep Farrés Jorba, forner que vivia amb la seva família a la casa del costat, a la plaça, on tenien el forn.\nEl 1950 els Farrés Jorba van rehabilitar l’edifici amb la reforma de dos pisos per arrendar, en els quals, entre d’altres, hi van viure dos populars notaris de Piera: Manuel Ocaña Campos i Antoni Deu Font. Actualment la casa pertany als Mora Farrés, descendents dels Farrés Jorba.


Carnet A a Bellcaire d'Empordà - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet A a Bellcaire d'Empordà\nDescobreix que facil és treure't el Carnet A a Bellcaire d'Empordà amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet A a Bellcaire d'Empordà\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet A a Bellcaire d'Empordà? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Després del premi Joves.lit | FET a TARRAGONA\nUpdated: 19 de juliol, 2021\nEtna Miró, Adrià Targa i Marcel Casas, en la trobada organitzada pel FET al campus Catalunya de la URV. Foto: Marc Colilla.\nEnguany se celebra la 15a edició del premi literari Joves.lit, convocat per l’Associació de Professionals i Estudiosos en Llengua Catalana (APELLC), que s’ha consolidat com un certamen de referència. Aprofitem l’avinentesa per parar atenció en la trajectòria literària de quatre dels seus guanyadors: Adrià Targa, Marcel Casas, Etna Miró i Pol Guasch. No tenen pressa per publicar, són autoexigents i relativitzen els guardons.\nEls preguem que facin veure que parlen. «És per a una fotografia que potser sortirà en el reportatge.» I d’aquest fingiment inicial, forçat per les necessitats periodístiques, en brolla una conversa que cada cop llisca millor i que de seguida pren direccions literàries. Acaben, al cap d’uns quants minuts, asseguts al voltant d’una taula de de bar, on s’expliquen, entre altres detalls que aquí no venen al cas, què escriuen ara i quins projectes tenen en ment.\nEl ‘FET’ repassa la trajectòria de quatre guanyadors del premi literari que organitza l’APELLC\nEn les seves afirmacions es poden intuir inquietuds diverses, maneres diferents d’entendre l’escriptura. Comparteixen, amb tot, una sèrie de convenciments que són interessants, si més no, com a punt de partida: no tenen cap pressa per publicar, s’imposen un mínim de qualitat i són conscients que això dels premis és una cosa que convé relativitzar.\nTambé els uneix, esclar, aquest impuls d’expressar-se per mitjà de la literatura que a mi em porta a la memòria la carta primera de Rilke a aquell poeta incipient que, perdut en inseguretats, li havia demanat si els seus versos eren bons. “I, per damunt de tot, pregunti’s en l’hora més callada de la seva nit: he d’escriure?” Tinc la sensació que no dubten, davant d’aquest interrogant. Sigui quina sigui la justificació de les seves respostes, així com la continuació de les seves vides, escriure els ha calgut i encara els cal.\nConversem amb Adrià Targa, Marcel Casas, Etna Miró i Pol Guasch\nTant Adrià Targa com Marcel Casas i Etna Miró, protagonistes de l’anècdota descrita, han estat mereixedors, en algun moment, del Joves.lit, un certamen de narrativa i poesia que l’APELLC organitza des de l’any 2007 per tal d’impulsar l’escriptura literària entre els joves d’entre 14 i 21 anys.\nEl naixement d’aquests guardons va contribuir a cobrir, aleshores, l’absència del Domènec Guansé, que durant una pila d’anys, atorgat per Òmnium Cultural del Tarragonès, s’havia erigit com el premi juvenil de referència a la ciutat.\nAl número 48 del FET a TARRAGONA podeu llegir íntegrament el reportatge, que continua -a partir d’aquesta introducció- amb un perfil dels quatre joves escriptors protagonistes.\nAquest i altres continguts els hem pogut elaborar gràcies al suport dels 680 subscriptors de la revista. T’hi vols sumar a la comunitat del FET? Si ja n’ets subscriptor/a, vols fer un regal a un amic o familiar?


LA MAÇONERIA A GIRONA - Les Bernardes\nFins al 17 de desembre de 2016\nRecreació d’un temple perquè els visitants puguin observar on els maçons mantenen les reunions anomenades tingudes\nCom indica el títol d’aquesta exposició presentem, mitjançant un recorregut a través de panells informatius, diferents objectes i la reproducció d’un temple, la concepció simbòlica de l’ordre iniciàtica de la Maçoneria. I ho volem per a partir de la història, dels principis que la regeixen i de la seva implantació a les comarques gironines.\nAixí mateix es podrà fer una retrospectiva de les lògies que avui es reuneixen i treballen a casa nostra i que varen represntar la recuperació de la maçoneria després de la dictadura. Una exposició en la qual podreu informar-vos, aprendre i prendre consciència històrica de la maçoneria al nostre país . Així mateix tindreu la possibilitat de gaudir d’objectes que surten , per primera vegada, de les lògies maçòniques i que difícilment són visibles fora dels seus temples.


L'OTAN investigarà el bombardeig que va provocar almenys nou morts a Trípoli - Diari de Girona\nL'OTAN investigarà el bombardeig que va provocar almenys nou morts a Trípoli\nL'atac, que també va causar més d'una vintena de ferits, va tenir\nlloc al barri de El Arada, ubicat als suburbis de la capital líbia\nargel | efe 20.06.2011 | 02:00\nUn grup de libis miren l´edifici derruït després de l´atac de l´OTAN. efe\nL'OTAN va obrir ahir una investigació amb l'objectiu d'aclarir el bombardeig que va tenir lloc durant la matinada de dissabte a diumenge, que va acabar amb almenys nou persones mortes i més de vint ferits.\nAixí, en una primera reacció, l'OTAN va anunciar que ha obert una investigació sobre les "al·legacions" de les autoritats líbies per tal de verificar-ne la veracitat. En el comunicat, l'Aliança va assenyalar que "lamenta totes les morts" i que "està fent tot el possible per tal de protegir a la població civil de la violència del règim de Moammar al-Gaddafi".\nAtac als suburbis de Trípoli\nL'atac, dut a terme pels avions de l'Aliança Atlàntica, va tenir lloc al barri de El Arada, situat als ?suburbis de Trípoli. Segons van indicar unes fonts pertanyents a l'agència de premsa oficial Jana, tot citant al portaveu del govern libi, Moussa Ibrahim, les bombes de l'OTAN haurien caigut a un immoble de dos pisos habitat per dues famílies. Ibrahim també va assenyalar que cinc de les nou víctimes mortals, tres d'elles del mateix nucli familiar, habitaven l'edifici. Pel que fa a la resta de morts, aquests van perdre la vida en trobar-se en unes posicions pròximes al lloc del bombardeig.\nEl portaveu del govern libi va qualificar els atacs aeris de "barbàrie", i va afirmar que l'Aliança pretenia atacar directament els civils.


Els Bombers de la Generalitat treballen en un incendi de vegetació al Baix Pallars (Pallars Sobirà)\nquery_builder 8 març 2012 14:06\nEls Bombers de la Generalitat han rebut, a les 12.27 hores, l’avís d’un foc de vegetació al municipi del Baix Pallars (Pallars Sobirà).\nHi ha 32 dotacions terrestres i 3 mitjans aeris activats per fer front a les flames, que afecten una zona denominada el Serrat de les Forques, situada al nord del nucli de Gerri de la Sal, amb vegetació agrícola i forestal.\nEl foc ha començat a prop de la N-260. Segons les informacions facilitades pel Servei Català de Trànsit, la via es troba tallada en tots dos sentits de la marxa entre els punts quilomètrics 285 i 285,5.\nL’orografia del paratge, amb molt de pendent, juntament amb el fort vent que bufa a dalt de les carenes, dificulta les tasques d’extinció de l’operatiu.\nEls Mossos d’Esquadra, que tenen 7 patrulles destinades, han confirmat que a hores d’ara no s’ha realitzat cap evacuació.\nLa Direcció General de Protecció Civil (DGPC) posa en alerta el pla especial d’emergències per incendis forestals de Catalunya INFOCAT a conseqüència de la simultaneïtat de diferents incendis forestals que s’han declarat aquest matí, sobre tot a la demarcació de l’Alt Pirineu, agreujats per l’episodi de vents que va començar la passada matinada.


Estava jo il·lusionat amb els canvis que s'han produït en les darreres eleccions; il·lusionat, en primer lloc, pels canvis mateixos, pel que suposen d'acabar amb l'empoltroniment de tantes i tantes persones que, gregaris de la quotidianitat, es pensen que el seu lloc de treball o el seu càrrec públic és vitalici o, pitjor i tot, que allò que fan està bé pel simple fet que ho estan fent des de fa tants i tants anys. Estava especialment il·lusionat amb els canvis a l’Ajuntament de Barcelona, i també en bona mesura intrigat per com portaran a terme aquesta nova política “comunal”, com hauran d’enfrontar-se a tots els altres, els empoltronits i els qui ho han estat.\nI en la cultura? Estava pensant amb el nou paisatge il·lusionant que s’obre o pot obrir-se en la política cultural de la capital catalana després d’anys i anys de polítiques socialistes i d’aquests quatre anys convergents. Pensava que, per fi, implantaran als equipaments municipals i de la Diputació la necessitat d’escollir els seus responsables democràticament i per mèrits contrastats, no per contubernis de partit o per amiguismes (així és com s’hauran de resoldre de nou les direccions del CCCB, el Museu del Disseny, el Museu de les Cultures del Món, entre d’altres). Pensava que, per fi, també, s’acabarà o s’intentarà acabar amb episodis com el recent del MACBA, tot evitant que quatre amb molts diners decideixin coses per tots amb la impassibilitat que han demostrat les administracions.\nPensava i penso amb il.lusió, sobretot, que el nou Ajuntament de Barcelona fomentarà la cultura des de baix, l’art i la cultura transformadora, ajudarà els creadors i els pensadors més joves o no tan joves però amb la voluntat de renovació intacta a trobar canals per mostrar la seva obra, perquè dialoguin entre ells i amb la societat. És a dir, que a partir d’ara, des de Barcelona, s’atendrà els nervis més febles de la cultura, per afavorir el futur i no com ha fet el govern de la Generalitat, sempre atent al culte del passat tot i que amb una retòrica que vol fer veure que això no és així.\nJo estava pensant en tot això i, de cop, llegeixo el següent: “Mascarell ha dit que el nou responsable de l’ICUB, tant si és un regidor com una persona designada per portar-ne la direcció executiva, ha de ser algú preparat, savi i sobretot no sectari.” No m’ho podia creure! He trucat al redactor de la notícia i, quan m’ha dit que ell no s’havia inventat res, he entrat en estat d’estupefacció. Com pot ser que un Conseller que té una gran part del sector cultural en contra digui als altres com han de fer les coses? Com pot ser que un polític que representa tan bé els empoltronits vulgui donar lliçons a aquells que volen canviar els hàbits aviciats de la vella política? No sé si cal que recordi que Mascarell fa molts anys que viu de sous públics, amb transfuguisme inclòs, que ja ningú li recorda un ofici fora de la política.\nMascarell diu que els qui portin la cultura a l’Ajuntament han d’estar preparats, han de ser savis i, sobretot, no poden ser sectaris. Quina és la preparació del Conseller Mascarell? Portar molts anys fent retòrica i aplicant, a l’Ajuntament o a la Generalitat, polítiques dirigistes o... sectàries? El gran problema és que ell es pensa que és un savi, alguns li deuen riure les gràcies, i no li cap a l’enteniment que hi hagi persones que no el trobin savi ni preparat ni dialogant ni... Ell ha fet com sempre, creure que allò que ell pensa i diu és la veritat absoluta: “quan tothom es posi a fer la seva feina, les polítiques dels grans centres culturals tindran continuïtat. Les coses són com són. Si arriba algú genial amb idees innovadores, l’escoltarem. Si no, continuarem amb les polítiques culturals de manera democràtica.” Doncs, no, jo estic il·lusionat, com deia al començament, i espero que les coses no siguin com les diu el Consller del govern de CiU (abans PSC-PSOE), que la nova manera de fer política que plantegen formacions com la d’Ada Colau o la CUP es noti en el terreny de la cultura. Que les polítiques culturals siguin veritablement democràtiques i que les rèmores dels altres temps vagin desapareixent.\nSí, amics, sol passar, els sectaris, quan es miren al mirall, veuen gent preparada, sàvia i demòcrata. I, d’acord amb aquest reflex enganyós, quan miren al voltant observen un món fals. Un món que, ves per on, molts de nosaltres esperem amb il·lusió.\nAda Colau CCCB Mascarell Villatoro\nEtiquetes de comentaris: Ada Colau CCCB Mascarell Villatoro\nFrancesc Cornadó 27 de juny de 2015, a les 0:37\nEn Mascarell ja fa massa temps que està apoltronat. Per a la Gene i per a l'antic consistori, la cultura és només un producte mercantil, el fet cultural s'intrepreta només -exclusivament- com un element de compra-venda, uns intercanvis per a què un facin diners, Què han fet amb Santa Mònica, per què encara hi ha al MACBA un director-censor, per què l'ICUB ha retirat la subvenció a l'Associació Col·legial d'Escriptors de Catalunya (ACEC) i a altres institucions culturals.


Unió | Diari Maresme\nEs trenca el pacte de Govern ERC-PDeCAT al Masnou\nPer Redacció , a Masnou, Portada 15 de nov. de 2017\nQuatre dels cinc integrants del Grup Municipal Demòcrata (PDeCAT-Unió) han presentat la seva renúncia a l’alcalde del Masnou, Jaume Oliveras (ERC), deixant així sense efecte el pacte amb el ERC-AM-MES per al mandat 2015-2019. Aquest mateix dimarts l’alcalde ha signat els decrets que anuncien la nova reestructuració del cartipàs municipal amb les corresponents delegacions de tasques.\nUnió nomena nou president a Mataró\nPer Redacció , a Mataró, Política 20 de nov. de 2014\nUDC Mataró nomena Marcel Martínez com a nou president @MMartinezBrugue\nUnió estrena local a Argentona\nUna setantena de persones van assistir divendres 10 de setembre, a la inauguració del nou local d’Unió Democràtica de Catalunya (UDC) a Argentona, ubicat al carrer Àngel Guimerà, 14. Nova etapa Unió Democràtica d’Argentona ha valorat amb satisfacció “la trobada d’amics i coneguts en un ambient molt distès i festiu” i ha recordat que amb […]


Nou Barris també té història (2) – 9Barris pel barri\nNou Barris també té història (2)\n(12) Desembre, Notícies d'interès 2 comentarios\nLes noves tecnologies han facilitat el vostre treball?\nHan facilitat la difusió de les nostres activitats i el nostre treball, és molt més ràpid. Actualment ens segueixen 1035 persones a Facebook, i mantenim una actualització constant del nostre blog. El que no hem modificat ha estat la nostra forma d’arxivar no ha canviat. És un sistema senzill però que ens ha proporcionat bons resultats. L’únic que hem fet ha estat informatitzar bona part del nostre fons documental. Hem digitalitzat pel·lícules antigues (Sistema Beta, VHS, o Super 8), enregistraments sonors, i moltes fotografies.\nRevista amb història. Jaume Gil\nAbans com ho fèieu per difondre el vostre treball?\nMitjançant la revista de l’arxiu, que encara avui distribuïm. És semestral, i consta de l’editorial, de les nostres activitats, les entrevistes que ens han fet, articles d’història local, hi ha el racó del poeta. Hi ha un encarregat de coordinar l’elaboració dels continguts i un altre de la seva maquetació. Qualsevol soci pot escriure un article, però no tothom ho fa. La majoria tenim una especialitat, la meva és transports i història local. Sóc llicenciat en geografia, i he publicat 8 llibres. També tinc un blog, on escric articles de les meves especialitats: el tramvia 83.\nQuins projectes esteu fent, o heu fet últimament?\nDediquem el curs a un tema concret. Al 2014 hem treballat sobre els personatges històrics de Nou Barris. L’any que ve està dedicat a l’Institut Mental de la Santa Creu, que ara és la Seu del Districte. Es compleixen 100 anys de la seva finalització.\nInstitut mental de la Santa Creu. Fons fotogràfic. Arxiu històric de l’hospital de la Santa Creu\nQuè teniu pensat fer?\nVisites a l’interior del que queda del mental. Alguna xerrada, d’antics empleats, o antics ingressats. Perquè aportin la seva visió. I per descomptat fer una recerca històrica, sempre hi ha coses que no sabem. Hi ha molta història que investigar.\nD’on extrèieu la vostra Informació?\nDe l’arxiu administratiu de Barcelona i sobretot de les donacions que han fet els veïns. Nosaltres tenim més documentació que l’arxiu del districte per aquest motiu.\nCom podeu demostrar que el que dieu és verídic?\nContrastant les fonts, i fent una recerca acurada. A més a més, els testimonis vivents ens proporcionen detalls que ajuden a aquesta tasca.\nEn l’assistència a les activitats sí. Organitzem passejades temàtiques del barris (Guerra Civil, masies, del patrimoni, de les lluites veïnals); rutes per Collserola, ja que ha estat un lloc que ha condicionat molt la vidadel barri; histories de cafè: tertúlies on va gent gran a aportar el seu testimoni sobre la historia dels barris del districte, o passem pel·lícules o documental on surti Nou Barris.\n2 comentarios en “Nou Barris també té història (2)”\nPingback: Nou Barris també té història (1) | 9Barris pel barri\nMe parece un trabajo bien hecho este blog y las fotos son geniales. Feliz año.\nyolanda , 6 enero, 2015 at 19:37