I per què ens sembla un conservant adequat en cosmètica natural.\nMolt és el que s’està especulant últimament sobre aquest preservatiu de síntesi que s’obté a partir dels polifenols de la polpa i les llavors de l’aranja.\nEl descrèdit sobre aquest preservatiu procedeix de fonts que després d’analitzar els extractes comercials dedueixen que estan contaminats, principalment, de Benzethonium Chloride, que, segons aquestes fonts, és el veritable responsable de l’acció bactericida de l’extracte de llavors d’aranja atès que aquest extracte pur i sense contaminar no té cap efecte davant de floridures o bacteris.\nEn una entrada del bloc sobre cosmètica natural del Mar de Jabón això queda molt clar:\nNo obstant això, nosaltres en aquest article volem oferir una perspectiva diferent.\nPer començar, volem aclarir la composició exacta i real d’aquest extracte i el seu procés de sintetització.\nLògicament, un extracte natural de llavor i polpa d’aranja en etanol o glicerina, no té propietats antibacterianes algunes. Però, ¿és això realment el que les principals marques productores de GSE (grapefruit seed extract, en anglès) ens venen ?: No, no és això.\nMountain Rose Herbs, un dels proveïdors més respectats i fiables d’herbes orgàniques, extractes i olis essencials, enumera la composició del GSE pur que venen (que probablement sigui de la marca Citricidal):\nÀcid ascórbico- 3%\nDifenol hidroxibenceno (compost quaternari de aranja bioflavinoide) – 58,5%\nMetalls pesants: no es va detectar cap\nClorur de benceltonio – Cap detectat\nHidroxibenzoat de metil – Cap detectat\nHidroxibenzoat de propil – Cap detectat\nTriclosán- Cap detectat\nLlavors, tot i que el GSE apareix lliure d’altres contaminants, es compon principalment de difenol hidroxibenceno, un compost de síntesi que, en qualsevol cas, no està classificat com orgànic certificat en el lloc web de Mountain Rose Herbs.\nAixí doncs, on està l’engany? En la seva composició s’especifica clarament que no es tracta d’un preservatiu natural, encara que en el seu origen ho sigui.\nPer aclarir-ho, anem a detallar el procés de síntesi de l’extracte de llavors d’aranja.\nEl procés d’elaboració de l’extracte de llavors d’aranja:\n1.-La polpa i la llavor d’aranja s’assequen i es molen fins a obtenir una pols fina. La pols es dissol en aigua purificada i es destil·la per eliminar la fibra i la pectina.\n2.-La suspensió destil·lada s’asseca per polvorització a baixes temperatures formant una pols de flavonoides concentrat. Aquesta pols concentrat es dissol en glicerina vegetal i s’escalfa.\n3.- I aquí comença la fase de síntesi: S’afegeixen clorur d’amoni de qualitat alimentària i àcid ascòrbic (que, per si no ho sabíeu, és vitamina C de la mateixa que es pot adquirir en un suplement vitamínic) i aquesta barreja s’escalfa a pressió. La quantitat de clorur d’amoni que queda al GSE acabat és del 15-19%; la quantitat d’àcid ascòrbic restant és del 2,5-3,0%.\n4.-La barreja amoniacal se sotmet a conversió catalítica utilitzant catalitzadors naturals, que inclouen àcid clorhídric i enzims naturals. No queda cap residu d’àcid clorhídric després de la reacció. La suspensió es refreda, es filtra i es tracta amb llum ultraviolada.\nCom podeu apreciar, aquest no és un procés veritablement natural, ja que es tracta amb àcid clorhídric i clorur d’amoni. Després que ocorren totes les reaccions químiques, la composició final de l’extracte es compon de aproximadament un 60% de difenol hidroxibenceno, una substància química classificada com clorur d’amoni quaternari, el mateix que el clorur de benceltonio. De fet, és químicament idèntic a el clorur de benceltonio.\nAquesta és una possible raó per la qual les proves de laboratori han demostrat que el GSE està “contaminat” amb clorur de benceltonio: les proves de laboratori, possiblement, van interpretar erròniament el difenol hidroxibenceno.\nPer seguir amb la nostra argumentació, volem aclarir què és un compost sintètic o de síntesi, com és aquest el cas.\nSegons la RAE (Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola) s’anomena síntesi al compendi d’una cosa; a la creació d’alguna cosa a partir de la unió de les seves parts; i, química, al procés que permet obtenir un compost partint de substàncies que són més simples. La utilització més habitual del concepte s’associa al producte fabricat mitjançant mecanismes i tècniques industrials que permeten reproduir les característiques d’una substància natural.\nAixí, per exemple, un compost pot tenir un origen natural, com és aquest el cas, ja que partim de polpa i llavors d’aranja naturals, i, a partir d’aquí, iniciar-se un procés de síntesi en un laboratori que el convertirà en un producte de síntesi.\nI és que, atenent al seu origen, és possible classificar tota la matèria coneguda en substàncies naturals i substàncies artificials. Les substàncies naturals són aquelles que es troben normalment en la naturalesa, siguin orgàniques o no, com és el cas dels minerals.\nLes substàncies artificials o sintètiques són les creades o elaborades pel home, en fàbriques, metal·lúrgies o laboratoris, ja siguin espècies noves i inexistents, o rèpliques sintètiques de compostos naturals, com poden ser les resines i teles sintètiques.\nNi tot el sintètic és dolent, ni tot el natural és innocu …\nImaginem una substància química produïda per alguna planta; per exemple, la vainillina, que és l’essència de la vainilla. La vainillina és natural i es pot extreure de les beines de la planta, però la demanda supera a la producció i per tant les beines de vainilla natural són molt cares. No obstant això, al supermercat podem trobar saboritzants de vainilla a un preu raonable, l’essència no és extreta de la font natural, sinó sintetitzada al laboratori, senzillament perquè és més barat preparar-la que extreure-la de la planta.\nA més, l’impacte ambiental de fer-ho al laboratori és menor, ja que la sobreexplotació de les fonts naturals és també negativa per al medi ambient. Ara bé, ¿la vainilla artificial és pitjor que la natural ?, és dolenta? Si està bé sintetitzada i la molècula es idèntica a la natural, doncs, la resposta és no. La molècula artificial és una còpia de la natural (tampoc anem a afirmar que siguin idèntiques perquè s’ha comprovat moltes vegades amb suplements que les còpies sintètiques no ofereixen la mateixa protecció que els elements naturals donat que no son idèntiques i d’ací es dedueix el desprestigi que moltes vegades comporten els components sintetitzats artificialment).\nNo obstant això, la nostra molècula còpia exacta de la vainilla té el mateix gust, olor i possibles mateixos efectes nocius. Com la vainilla no és tòxica, això vol dir que hauríem de prendre de cop diversos flascons sencers d’essència de vainilla o menjar-nos diversos quilos de beines de vainilla perquè arribéssim a tenir mal de cap o irritació cutània. Una cosa similar podria passar amb una cosa tan natural com l’aigua; si ens beguérem de cop una garrafa de 20 litres d’aigua, acabaríem segurament a la sala d’urgències d’algun hospital.\nCom sempre, tot depèn de la quantitat ingerida, és a dir de la dosi.\nLa gent anomenem “químic” a allò sintètic, nociu, dolent … L’opinió pública acusa les substàncies “químiques” com les culpables que hi hagi tants pesticides, malalties, menjar enverinat, etc … però la gent no pensem a vegades en les substàncies i mescles que curen, alimenten, decoren, embelleixen, ens vesteixen o formen les nostres vivendes i estris.\nI és que hi ha la química intel·ligent, que pretén imitar la natura amb tots els seus encerts, tot i que no és una tasca senzilla, i hi ha la química menys intel·ligent, a la qual anomenarem química industrial. Per què? Perquè consisteix d’aquestes vitamines barates de síntesi que més que afavorir-nos resulten contraproduents, o d’aquests compostos que intenten imitar les substàncies naturals en grans quantitats i que es converteixen en substàncies tòxiques per la seva escassa biodisponibilitat. Ja vam debatre sobre aquest tema en l’article sobre la pedra d’alum en què parlàvem del problema de toxicitat de les pastes dentals enriquides amb fluorurs de síntesi, i com, quan s’utilitzava el fluor biodisponible, que existeix de manera natural ja que està continguts en molts aliments com, per exemple, el te verd; el problema desapareixia.\nEl problema amb les substàncies químiques sintètiques és que són fabricades, en molts casos, principalment a partir de productes derivats del petroli que poden ser contaminants; bé perquè alteren els processos fisiològics i els ecosistemes, o bé perquè no es degraden adequadament. I llavors tendim a veure aquesta part nociva de la química sense pensar en totes les coses bones de les que avui gaudim gràcies al seu desenvolupament.\nNo pensem per exemple en el complicat que seria viure sense “preservatius o conservants” perquè per tot arreu s’estan popularitzant els aliments frescos com a font de salut. Però, en la nostra societat actual, és possible realment prescindir de tots els aliments que no són frescos, o és necessari a vegades consumir aliments que contenen preservatius?\nQue sapigueu que fins a les caixes de cereals integrals per esmorzar contenen preservatius, així com els pans o els sucs amb l’etiqueta de frescs del supermercat. La sopa de gaspatxo fresc que ara tots comprem envasada en tetra brik, les verdures per a l’amanida envasades, etc, etc, etc …\nI si decidim, en tot cas, comprar l’enciam totalment fresc, contindrà restes de pesticides llevat que sigui d’agricultura ecològica, en aquest cas, també haurem de rentar-lo molt bé perquè contindrà restes de cucs, llimacs i larves.\nPerò aquesta és una altra qüestió. És la qüestió per la qual hem iniciat aquest debat. La batalla, com sempre, estarà en utilitzar els menys preservatius necessaris i en què aquests siguin el més naturals i beneficiosos possibles.\nI, en cosmètica natural, que és el tema que ens ocupa en aquest bloc. Certament, podem preparar cremes basades en olis i emulsionants naturals com la cera d’abelles que no necessiten de preservatius de cap tipus, però, ¿és sempre possible prescindir de les cremes i locions més lleugeres i hidratants amb fase aquosa que necessiten de conservació, dels gels d’àloe vera comercials, que porten preservatius, o, dels meravellosos sabons naturals saponificats en fred i elaborats amb sosa càustica, que és una altra substància sintètica?\nO, com s’ha evidenciat ara amb la pandèmia de Covid 19, podem sobreviure tots a la pandèmia sense necessitat de posar-nos una vacuna (un altre compost sintètic) i reforçant tan sols les nostres defenses amb l’alimentació natural i l’exercici? Aquesta és una altra qüestió molt polèmica en el món de la medicina natural i la naturopatia.\nTot és químic. Què som nosaltres, els músculs, l’ADN, les proteïnes, les ungles, el cabell? Substàncies i mescles químiques. El punt és que hi ha química més intel·ligent, i la química de la natura conté una gran saviesa, i hi ha química menys intel·ligent.\nCreiem que, en l’interès de tots, del que es tracta és d’utilitzar cada dia additius i conservants alimentaris menys nocius i més biodegradables, medicaments més naturals i integrals, i preservatius cosmètics cada vegada millors.\nI aquest debat amb el GSE, que, com sabem, és un compost de síntesi però que pot ingerir-se i que molts naturòpates utilitzen per tractar infeccions internes sense sospites de toxicitat i tampoc de danys mediambientals, com es detalla a la base d’ingredients cosmètics:\nhttps: //www.ewg.org/skindeep/ o en les publicacions del departament de Salut de Canadà.\nHealth Canada. 2007. List of Prohibited and Restricted Cosmetic Ingredients. Canada ‘s Cosmetic Ingredient hotlist. March 2007.\nPer tant, donem una ullada al difenol hidroxibenzona. Per què exactament volem evitar-ho?\nSegons els estudis del Programa Nacional de Toxicologia Nord-Americà, no va mostrar evidència de carcinogenicitat o alteració endocrina en un estudi de dos anys en rates i ratolins. No obstant això, aquest estudi va mostrar que els animals tractats amb clorur de benceltonio tenien una major inflamació en el cos i una taxa de supervivència lleugerament més baixa que el grup de control.\nLa nostra opinió personal al voltant d’aquest conservant, és que és bastant més segur que altres conservants.\nJo, per exemple, que pateixo de dermatitis, no puc tolerar altres conservants usats tradicionalment (i certificats ECOCERT) com el Cosgard o Geogard, que és el mateix (INCI: Dehydroacetic Acid, Benzyl alcohol) i, fins i tot, de vegades tampoc, alguns olis essencials (i tots sabem que són substàncies totalment naturals, però què, en molts casos, poden causar reactivitat en les pells sensibles).\nEn canvi, el GSE, juntament amb el Leucidal, són veritablement suaus sense deixar de complir la seva funció. Si teniu una pell sensible i reactiva us recomanem aquests dos preservatius.\nAmb les emulsions sol funcionar millor el Leucidal perquè el GSE tendeix a desestabilitzar-les una mica. Però, per exemple, per preservar a l’àloe natural o alguns altres additius líquids, el GSE funciona especialment bé.\nA nivell casolà, és possible elaborar tintures conservants a partir de resines com la colofònia (o resina de pi) i la resina de benjuí, que són totalment naturals i tenen moltes propietats.\nO a partir d’algunes herbes com el romaní, l’extracte C02 del qual té moltes propietats antioxidants i conservants.\nAquest tema dels conservants en cosmètica natural sol ser polèmic, sens dubte, però cal conèixer els conservants i preservatius dels que podem disposar de manera segura en cosmètica natural casolana i, per això, estic disposada a preparar una nova entrada sobre conservants.\nNo obstant això, estem totalment d’acord en que sempre que no sigui necessari utilitzar un conservant, atès que tots són més o menys sintètics a excepció dels olis essencials, que, d’altra banda, també són susceptibles de causar reactivitat, ens estalviarem molts problemes.\nI crec que en aquest bloc de cosmètica “slow” (gairebé fins i tot ayurvèdica) fem gala de receptes i formulacions minimalistes, que moltes vegades ni tan sols necessiten de conservants en absolut.\nI així estem decidits a seguir, fent cosmètica casolana el més natural possible.


Avui comencen les trobades territorials de participació entre els consells locals del territori i les reunions amb regidors, alcaldes, tècnics i professionals vinculats amb el consell d’infants local\nLa Taula de Coordinació Local pel Dret a l'Habitatge de Girona manifesta preocupació per la falta de col·laboració de les entitats bancàries\nL’impacte de la crisi en la salut de les persones\n7è estudi del Observatori de Vulnerabilitat de Creu Roja Catalunya\nObert un programa per realitzar revisions mèdiques i ulleres gratuïtes per nens de 5 a 7 anys\nCal demanar hora prèvia, del 15 de setembre al 30 d’octubre.\nSobre els itineraris d'acollida lingüística al CNL de Girona\nMontserrat Mas exposa en aquest article d'opinió publicat a el Punt Avui el dia 6 de setembre la col·laboració entre el Centre de Normalització Lingüística de Girona i Càritas, sobretot en relació amb els itineraris formatius.\nRenoven l´acord per un espai de treball en favor de la cohesió a Salt\nNou impuls de La Caixa per continuar el Pla Comunitari en Infància, Famílies i Joves, que ja hi ha destinat 160.000 €\nGirona celebra la 6ena edició de la iniciativa "Tornada a l'Escola Solidària"\nL'objectiu és reduir l'impacte econòmic que suposa l'adquisició de material escolar per a famílies amb dificultats econòmiques.\nNou servei d’atenció en sexoafectivitat per a persones amb discapacitat\nNou projecte que ofereix assessorament, per tal de resoldre dubtes i prevenir possibles situacions de risc en l’àmbit de la sexoafectivitat per persones amb discapacitat intel·lectual.\nL'ANG torna a engegar la campanya "La Manduca No Caduca" contra el malbaratament alimentari\nAmb només un terç del menjar que es llença als EEUU, el Regne Unit i Europa, es podria evitar la desnutrició de totes les persones del món. Davant d’aquesta realitat, els NATUS (Associació de Naturalistes de Girona) han engegat una campanya per aconseguir que la ciutadania redueixi el malbaratament alimentari\nGuia d'ajudes socials per a famílies (Ministerio)


Esmorzar de finançament: Així ens financem les cooperatives. El cas de Som Energia (Girona). ACCIÓ - Agencia para la competitividad de la empresa\nEsmorzar de finançament: Així ens financem les cooperatives. El cas de Som Energia (Girona)\nDurant aquesta sessió Nuri Palmada, responsable de l'àrea de generació de la cooperativa Som Energia, compartirà la seva experiència explicant com s’ha finançat el creixement de l'empresa.\nSom Energia és una cooperativa de consum. Comercialitza i produeix energia d’origen renovable per impulsar el canvi de model energètic actual.\nAixí ens financem les cooperatives. El cas de Som Energia\nNuri Palmada, responsable de l'àrea de generació de la cooperativa Som Energia\nCafè networking gentilesa de BAGI


Nou carril bici al carrer de Joaquim Puig i Pidemunt - Ajuntament de Mataró\nL’Ajuntament ha iniciat els treballs per connectar el tram de carril bici del Camí del Sant Crist...\nSenyalització del nou carril bici. Foto. Ajuntament\nEl nou tram de carril bici transcorre per la calçada, amb un sentit de circulació al costat de cada vorera, i quedarà separat de la circulació de la resta de vehicles per una línia d’aparcament. Els treballs suposen la senyalització vertical i el pintat del carril bici, així com dels passos de vianants i les places d’estacionament, que seran més nombroses i estaran disposades en cordó i en semibateria.\nTambé se senyalitzaran dues noves rotondes per pacificar el trànsit a les interseccions amb els carrers tranversals de Pablo Iglesias i de Francesc Layret. El carrer de Josep Puig i Pidemunt ha quedat en sentit únic per a la resta de vehicles, que ara només poden circular en direcció Barcelona. També s’ha fet d’un únic sentit el tram dels carrers de Pablo Iglesias (sentit mar) i de Francesc Layret (sentit muntanya), entre el carrer de Manuel Serra i Moret i el carrer de Josep Puig i Pidemunt.\nEls treballs, adjudicats a l’empresa SEVIMAR, tenen un cost de 48.396,06€ (IVA inclòs) i es preveu que estiguin enllestits durant la primera quinzena de gener.\nLa posada en marxa del carril bici al carrer de Josep Puig i Pidemunt i al Camí del Sant Crist forma part del Pla d’acció integral de millora dels Polígons d’Activitat Econòmica, un conjunt d’actuacions en la mobilitat, l’enllumenat, l’espai físic i la reactivació econòmica dels polígons Pla d’en Boet, Les Hortes del Camí Ral, el Rengle I i II, i Balançó i Boter. El Pla s’està desenvolupant des de maig de 2019 amb una inversió global de 2 milions d’euros, dels quals 1,7 milions són subvencionats per la Diputació de Barcelona. Precisament, en el marc d’aquestes actuacions al desembre s’han replantat més de 70 arbres en el polígon de Pla d’en Boet.\nEl projecte de l’anella ciclista\nMés enllà de la posada en marxa del nou tram de carril bici, l’Ajuntament té previst licitar i adjudicar durant el primer trimestre de 2021 el projecte de l’anella ciclista de Mataró per iniciar les obres la propera primavera.\nEl projecte permetrà doblar, millorar i interconnectar la xarxa de carrils bici de la ciutat creant un traçat circular de més de 16 km. L’anella transcorre de manera perimetral pels límits del Centre-Eixample, i coincideix amb les vies considerades com a xarxa primària viària, facilitant els desplaçaments fins als polígons d’activitat econòmica, el TecnoCampus, l’estació de Renfe i altres dels llocs i equipaments que generen més mobilitat a la ciutat. També es complementarà amb ramals de connexió per comunicar ràpidament aquest perímetre amb el Centre de la ciutat, i connectar-lo amb els municipis veïns d’Argentona i Cabrera de Mar pel Camí del Mig, i amb Sant Andreu de Llavaneres a través del Camí de les Cinc Sènies. En total, s’habilitaran 12 nous trams de carrils bici segregats del trànsit motoritzat.\nL’Ajuntament comença les obres de millora als polígons industrials de ponent El Pla d'Acció Integral de millora dels Polígons d’Activitat Econòmica de ponent es comença a materialitzar amb l'inici de les intervencions previstes. Una inversió de prop de 2 milons d'euros permet fer millores en la mobilitat, l’enllumenat i l’espai físic, i també posar en marxa instruments de promoció per a la reactivació econòmica dels polígons Pla d’en Boet, Les Hortes del Camí Ral, el Rengle I i II, i Balançó i Boter.


Tres estudiants de Tarragona guanyen una estada a Silicon Valley\n21 de Maig de 2015 Tres estudiants de Tarragona guanyen una estada a Silicon Valley\nFormen part dels cinc equips guanyadors dels PREMIS REPTE EMPRÈN que impulsa l’Obra Social ”la Caixa” i afrontaran un repte empresarial proposat per Eurest.\nDels 887 equips de tot Espanya que van presentar els seus projectes a la segona edició dels Premis Repte Emprèn que impulsa l’Obra Social ”la Caixa”, cinc equips han estat els guanyadors que viatjaran del 10 al 19 de juliol a Silicon Valley, el principal focus dels EUA en innovació, emprenedoria i desenvolupament econòmic. Dos dels equips el formen tres alumnes de 4rt d’ESO de La Salle Reus de Reus i quatre estudiants de 3r d’ESO de l’Institut Antoni Ballester de Mont-Roig del Camp.\nA Silicon Valleu, alumnes i professors tindran allà l’oportunitat de conèixer espais i sistemes de treball diferents, participar en tallers (workshops) i fer treballs en equip. Però els grans objectius dels Premis Repte Emprèn són els reptes d’àmbit empresarial i social que alumnes i professors hauran de desenvolupar durant la seva estada a Silicon Valley, i que avui s’han donat a conèixer per primera vegada durant l’acte de lliurament dels guardons a Barcelona. L’han presidit la directora general adjunta de la Fundació Bancària ”la Caixa”, Elisa Duran; el director territorial de CaixaBank a Barcelona, Jordi Nicolau; el director de l’Àrea Manager Educació Catalunya d’Eurest, Jaume Grau; el cap del Departament de Suport Comercial d’Empreses de SegurCaixa Adeslas, Fabián Vega; el director de Tecnologia d’HP Service a Espanya i Portugal, Juan Juan, i el soci de banca de la Fundació everis, Jesús Soler.\nCinc partners, cinc equips, cinc reptes\nLa Fundació Everis, Eurest, Adeslas SegurCaixa, HP i l’Obra Social ”la Caixa” són els cinc partners dels Premis Repte Emprèn, tots compromesos en la tasca de l’educació emprenedora.\nCada partner ha definit un repte centrat en futures tendències empresarials, socials, tecnològiques o educatives, segons la naturalesa i els objectius de la seva entitat. Els cinc reptes van destinats als cinc equips guanyadors ―constituïts per grups de tres a cinc alumnes d’ESO, batxillerat i cicles formatius. De manera especial, hi haurà un sisè repte proposat per tots els partners que anirà dirigit a un sisè equip format pels professors acompanyants de cada grup d’estudiants.\n*El repte no té relació amb el projecte guanyador. El projecte, treballat a l’aula a través del KitCaixa Joves Emprenedors, ha estat el tràmit per guanyar el concurs. I el repte, independent del projecte, és una segona fase que pot obrir portes a noves idees i iniciatives interessants per als partners.\nL’EQUIP GUANYADOR D’EUREST\nCentre: La Salle Reus de Reus (Tarragona)\nTres alumnes de 4t d’ESO\nProjecte: Smell Good\nMotxilla d’elastà que conté fibra de carboni i nanopartícules de silici recobertes de coure que absorbeixen la mala olor que desprèn la roba bruta en espais tancats (motxilles, bosses d’esport, maletes…).\nRepte: Proposar una solució per reduir el risc d’incidències alimentàries provocades per les necessitats especials de menjar (al·lèrgies, intoleràncies…) en menjadors escolars.


Conferències de Turisme de la UA - Turisme CV Magazine\nEstàs ací: Inici / Històries de la línia de temps / Conferències de Turisme de la UA\nConferències de Turisme de la UA\n14 Gener, 2020 /en ESDEVENIMENTS /per admin\nEn 2020 contínua el cicle de conferències que organitza la Universitat d’Alacant amb motiu de el XXV Aniversari dels Estudis de Turisme de la UA. Són conferències gratuïtes sobre temes d’interés per al sector turístic de la Comunitat Valenciana que es realitzen en diferents seus universitàries repartides per la província d’Alacant.\nLA NUCIA albergarà dos de les conferències, la primera serà el 22 de gener a les 19 hores sobre “Tendències i reptes del turisme cultural”, la impartirà Elisa Rico i es realitzarà a la sala ponent del Centre Cultural La Mediterrània; la segona serà el 5 de febrer a les 10 hores sobre “Destinacions Turístiques Intel·ligents” en el Laboratori d’Empreses LabNucia i serà impartida pel coordinador de projectes de Invat·tur, David Giner, el professor Josep Antoni Ivars i el coordinador del projecte de Destinació Turística Intel·ligent de La Nucia, Toni Buades. L’assistència és gratuïta prèvia INSCRIPCIÓ\nDÉNIA acollirà el 22 de gener a les 18 hores la conferència sobre Turisme Gastronòmic a càrrec de Josep Bernabeu Mestre. S’impartirà en el CdT de Dénia.\nA VILLENA s’impartirà el 23 de gener a les 20 hores la ponència Turisme i Desenvolupament Local, a càrrec de María Hernandez i Antonio Martínez. Serà al Pati de la Tèrcia.\nCOCENTAINA albergarà el 6 de febrer a les 19.30 hores una conferència sobre Turisme Rural a càrrec de Daniel Díez Santo a la Casa de la Joventut.\nA XIXONA el dia 7 de febrer a les 19 hores es parlarà de Turisme Industrial en la conferència impartida per Elisa Rico a la Casa de la Cultura.\nTORREVIEJA acollirà el dia 20 de febrer a les 19 hores la ponència El Turisme Residencial en un nou context a càrrec de Marco Celdrán Bernabeu en el Palau de la Música.\nALACANT albergarà 3 conferències, la primera serà el 10 de febrer sobre Turisme Gastronòmic impartida per Josep Bernabeu Mestre; la segona serà el 20 de febrer sobre Turisme Esportiu a càrrec de José Antonio Pérez; i la tercera serà el 24 de febrer sobre La internacionalització del sector hoteler en els últims anys: canvis i tendències de futur. Les tres conferències seran a a les 19 hores a la Sala Altamira de la Seu Universitària Ciutat d’Alacant.\nA BENIDORM la Càtedra Pedro Zaragoza organitza dues conferències, una el 26 de febrer a les 10 hores en la sala d’actes de l’Ajuntament sobre “La reinvenció del turisme de sol i platja” a càrrec de Carlos Baños; i una altra l’11 de març també a les 10 hores en la sala d’actes de Invat·tur sobre “La internacionalització de les cadenes hoteleres familiars a Alacant: evolució i trajectòria” a càrrec de Rosario Andreu i Laura Rienda.\nhttp://www.turismecv.com/wp-content/uploads/2020/01/Conceptual-conferencias-800x531.png 531 800 admin http://www.turismecv.com/wp-content/uploads/2018/08/TURISME_MAG_1-1-1030x218.png admin2020-01-14 11:54:572020-02-03 17:49:15Conferències de Turisme de la UA


Apareixen pintades de símbols feixistes a l'ajuntament de Figueres - Diari de Girona\nApareixen pintades de símbols feixistes a l'ajuntament de Figueres\nEls fets ja han estat denunciats i l'alcaldessa va assegurar «que trobaran els autors de les pintades»\nLa façana de l'ajuntament de Figueres, pintada amb dues esvàstiques. ajuntament figueres\nFigueres ahir va despertar amb dues pintades a la façana de l'ajuntament tal com va informar l'alcaldessa, Agnès Lladó, a través de les xarxes socials.\nEls dos símbols que s'han il·lustrat a la part inferior de l'entrada del consistori eren dues esvàstiques. Els símbols feixistes sembla que van ser pintats ahir a la matinada, i al migdia ja van iniciar-se les tasques de neteja de la façana per eliminar-ne els rastres.\nL'Ajuntament ja ho va denunciar i Lladó va piular al seu compte de Twitter que «faran tot el possible per trobar-ne els autors» perquè «cap agressió quedi sense resposta».\nEls fets van passar la matinada d'aquest dissabte i ara seran els Mossos d'Esquadra els encarregats d'investigar els fets i buscar els responsables de les pintades. L'Ajuntament de Figueres es troba localitzat en una plaça molt concorreguda molt a prop de la Rambla.\nNo és la primera vegada que les pintades afecten els grups municipals de Figueres. El dijous va ser Junts per Figueres qui va rebre pintades a la seva seu. Aquest cop, però, les pintades anaven dirigides al conseller d'Interior, Miquel Buch.\nL'alcaldessa va mostrar solidarització amb els «companys» de Junts, recordant que «el diàleg és sempre la millor eina per avançar».


Olga Xirinacs: DIES AMABLES\nVida senzilla? Vida intensa!\n21 de febrer de 2014, a les 14:47\nEm fas enveja. Si tingués més temps m'agradaria de pintar. I fer roba també. Pel piano no serveixo.\n21 de febrer de 2014, a les 15:26\nEls records d'aquesta època feliç que avui evoques ja no te'ls prendrà ningú, Olga; un bon recurs per evadir-se quan la realitat sigui massa insuportable...\n21 de febrer de 2014, a les 16:19\nTrobo que aquests records, tendres i senzills (jo també anava a costura, on moltes noies es feien l'aixovar)s'adiuen amb aquests dies d'una febrer més suau del compte, gairebé com unt tast de primavera...\n21 de febrer de 2014, a les 20:15\nQue bonics són els records, amables i vitals, molt vitals! Gràcies per compartir-los amb nosaltres, em sento privilegiada! Una abraçada.\n21 de febrer de 2014, a les 21:42\nDoncs no sé si estava molt millor la política llavors... sort que podem viure bons moments tot i la política.\n22 de febrer de 2014, a les 0:50\nMolt em temo que aquests moments i el record que en tenim són l'excepció. De fet, només el contrast permet que la llum sigui més intensa.\n22 de febrer de 2014, a les 11:58\nSón un bàlsam aquests senzills, entranyables bons records a mi també em serveixen moltes vegades.\n23 de febrer de 2014, a les 13:01\nUns records deliciosos per endolcir el present.\n23 de febrer de 2014, a les 19:58\nAixò que se'n diu vida senzilla no és altra cosa que una vida en plenitud, on cada activitat tenia el seu propi atractiu.\n25 de febrer de 2014, a les 8:49\nRecords que es porten dins del cor. M'ha servit, com d'altres històries teves, per evocar els meus propis records.\n29 de maig de 2014, a les 8:32


S'acaba la rebaixa temporal del preu del transport públic | Viu Molins de Rei\nAixí doncs, se suprimeix el descompte del 5% que es va fer als bitllets de transport públic a partir de l’1 de juliol. La T-10 de 2 zones puja 80 cèntims de preu i torna a costar 16,40€. La d’1 zona ho fa 40 cèntims i costarà demà 8,25€. Pel que fa als títols exclusius de Rodalies, el Bonotren de 2 zones puja 55 cèntims i costarà 11,25€. El bitllet senzill costa ara 10 cèntims més: 1,70€.\nL’1 d’abril van entrar en vigor unes noves tarifes de transport públic, fruit d’un acord entre la Generalitat, qui gestiona el servei, i el govern estatal, que va anunciar la mesura. Dins els anuncis del govern hi havia, entre d’altres, la utilització de sistemes ‘led‘ a l’enllumenat, el foment dels pneumàtics ecològics o la reducció del límit màxim de velocitat en autopistes fins als 110 km/h. Les mesures es va anunciar que tenien com a objectiu reduir el consum energètic, i especialment de gasolina, a causa de l’elevat preu que tenia en aquell moment. Es va dir que inicialment les mesures serien de l’1 d’abril al 30 de juny, i que en acabar el període es decidiria si calia prorrogar la reducció de tarifes i de velocitat.\nCom que el preu del barril de Brent ha anat baixant (encara que la gasolina ho ha fet però molt tímidament), el consell de ministres va decidir no perllongar la rebaixa del preu dels bitllets ni la reducció temporal del preu de la benzina.\nAquests són els nous preus complets, juntament amb els preus vigents fins el 30 de juny:\nEls títols comprats durant aquest període tindran la mateixa vigència que els que s’hagin comprat des del gener. És a dir, pel que fa als títols integrats (vàlids per a totes les modalitats de transport) serà el 29 de febrer de l’any que ve, i amb els exclusius de Rodalies el que marca el bitllet, que sol ser d’un màxim de 30 dies. Es va especular amb donar una validesa més limitada als títols integrats, per evitar la compra massiva de bitllets per aprofitar-se del menor preu, però finalment es va descartar.\nEtiquetes:ATM bitllets preus Renfe Rodalies transport públic


Assexora'Tgn: GENT GRAN LGTB, UNA IMMENSA MINORIA INVISIBLE\nGENT GRAN LGTB, UNA IMMENSA MINORIA INVISIBLE\nLa gent gran del nostre col·lectiu és invisible i pateix doble discriminació per edat i per la seva identitat de gènere o orientació sexual. Ser gran i ser gai, lesbiana, bisexual o transgènere, avui, segueix sent molt complicat.\nVivim una societat, producte de la revolució industrial del segle XIX, en la que es valora la joventut i es menysprea la gent gran a la qual es considera improductiva. Es jubila a gent en apropar-se als 50, per cobrir el seu lloc per joves que cobren molt menys. Les campanyes mostren persones joves a les quals es considera saludables, i la seva imatge forma l'ideal de bellesa.\nA Catalunya prop de 75.000 persones formen part d'aquest grup. Molts van néixer al voltant d'una horrible guerra, tots van viure joventut i adolescència sota la dictadura franquista. Una gran part d'ells encara viuen armaritzats, especialment les dones molt majoritàries. Ningú els va ensenyar que era axó de l'orientació sexual o la identitat de gènere, era lleig, era brut, no era natural, déu ho veia tot...\nLa societat actual veu a la gent gran com un col·lectiu asexuat, sense cap tipus de desig, quan descobreixen que volen tenir la seva pròpia vida sexual, no ho accepta. Si es tracta a més de relacions homosexuals, el rebuig encara és més gran.\nLa sanitat pública i privada no és menys. Qualsevol indici que en un jove indicaria una ITS, acaba amb un antibiòtic i cap a casa, difícilment els metges de família creuen que dones i homes grans puguin tenir relacions sexuals. El resultat: un de cada quatre diagnòstic tardà en ITS, especialment en VIH, es donen en persones grans, especialment HSH.\nEn l'actual marc de retallades pràcticament no hi ha campanyes de prevenció, però, si acudim a les campanyes realitzades els darrers anys, és molt difícil trobar una adreçada a persones grans. S'han realitzat campanyes dirigides a joves, a bears (óssos), a persones de mitjana edat, a dones, a persones transgènere ... però la gent gran és invisible. En una ciutat com Barcelona és molt fàcil trobar-los en determinats locals d'ambient. Avui gràcies a fàrmacs com la viagra o el cialis poden desenvolupar plenament la seva vida sexual. Però molts grans creuen que el VIH no va amb ells, i quan apareixen símptomes prefereixen no dir res, són persones que majoritàriament viuen armaritzades.\nI les ciutats, que ofereixen? Equipaments públics amb personal externalitzat i usuaris generalment intolerants cap a qualsevol tipus de diferència. Així funcionen les residències geriàtriques, els serveis d'atenció domiciliària, els centres de convalescència o els sociosanitaris, els casals....\nEn molts casos els matrimonis o les parelles són separades en entrar als centres residencials. Molts gais, lesbianes o bisexuals opten per tornar a l'armari, però aquells que viuen amb VIH i les persones transgènere ho tenen molt complicat. No sempre és així, per sort, a Barcelona s'han començat a donar formació als treballadors dels centres a través de la Fundació Enllaç. Però estem molt lluny per arribar a una situació de discriminació zero.\nTot això provoca el que jo denomino com homofòbia anticipada. És la por de moltes persones grans a acudir a llocs en els quals intueixen que poden ser maltractats, discriminats o simplement ignorats, un temor apriorístic que no necessàriament té a veure res amb la realitat. Davant la pèrdua d'autonomia i major dependència prefereixen confiar en amics, família, persones LGTB properes o seguir sols en una situació precària.\nLa formació del personal, un tractament millor per part dels metges de família, fer que els espais de la gent gran siguin lluïres d'homofòbia, potenciar residències tutelades o comunitats d'iguals, fer campanyes adreçades a ells, lluitar contra la seva soledat i aïllament... són mesures sobre les quals caldria està treballant.\nLeopold Estapé. 62 anys. Expert en temes d'història LGTB, VIH i gent gran.\nVaig ser voluntari de la desapareguda Coordinadora LGTB de Catalunya, on vaig ser coordinador de voluntaris del 900Rosa.\nHe organitzat les exposicions L'HOMOSEXUALITAT A TRAVÉS DE LA HISTÒRIA I VIH EN POSITIU, aquesta última amb motiu del primer diagnòstic de sida el 1981. Les dues exposicions encara són itinerants per Catalunya. Fins finals del 2015 vaig ser el vicepresident de Gais Positius.\nOrganitzo des de fa 6 anys rutes per la presència LGTB a Barcelona. Amb Circuit Festival organitzo rutes per Barcelona i xerrades sobre temes LGTB.\nAra col·laboro amb diverses entitats barcelonines en temes de gent gran, especialment en temes de formació de voluntariat. Administro el blog L'ARMARI OBERT amb 2 milions i mig de visites i estic amb les correccions d'un llibre sobre la història LGTB.\nEtiquetas: #autonomia, #derechossexuales, #diversidadsexual, #diversitatsexual, #educacionsexual, #educaciosexual, #gentgran, #homofobia, #LGBTI, #LGTBIQfobia, #Salutsexual, #sexualitat, #transexulidad


Terrassa estrena un campus tecnològic i casals comunitaris als D4 i D7\nPresentació + Estiu 2022 amb Teresa Ciurana i Noel Duque | Aj. Terrassa\nProp de 4.000 infants i joves de la ciutat participaran en els diversos campus, tallers i esplais de juny a octubre\nMés de 4.000 infants i joves participaran aquest 2022 dels casals d’estiu a Terrassa, amb el Campus Tecnològic i els casals comunitaris com a principals novetats. El programa +Estiu celebra la seva tercera edició amb gairebé 40 casals i campus i un gran ventall d’activitats. “Sabem que el temps de vacances és el temps de la desigualtat per excel·lència, per això hem creat un programa ambiciós, per trencar totes les barreres d’accés i per reduir la segregació i el clar desavantatge que pateixen alguns infants”, ha subratllat la tinenta d’alcalde de Cicles de la Vida i regidora d’Educació, Teresa Ciurana.\nEl pressupost municipal d’enguany s’eleva als 1,1 milions d’euros, dels quals una mica més de mig milió corresponent a ajudes per a les famílies amb menys recursos. Segons ha explicat el tinent d’alcalde de Drets Socials, hi ha hagut un total de 2.500 sol·licituds, un centenar més que l’any anterior, i d’aquests més de la meitat rebran ajudes parcials o totals (1.560). Aquestes subvencions van directes a les entitats, no a les famílies. Enguany també s’han destinat més de 16 mil euros a cobrir colònies i campaments. Quant als campus inclusius, tot i que tots els esplais són oberts amb reserva de places i monitors, n’hi ha dos d’especials per a persones amb diversitat funcional.\nDes del govern municipal han volgut descatar que el programa +Estiu és transversal ja que implica la participació de fins a set departaments diferents, a més d’entitats, centres, escoles i instituts. A més, s’aposta per uns casals que mantenen la filosofia d’educació 360º, i per això hi ha diverses novetats amb nous campus dedicats a àmbits com el tecnològic, artístic o esportiu.\nPatis oberts i patis artístics\nAquest 2022 el programa +Estiu contempla diversos casals:\nCasals d’estiu de les entitats de lleure\nCatàleg d’activitats de reforç educatiu a disposició de les entitats de lleure\nCampus Tecnològic (novetat)\nCasals comunitaris al D4 i D7 (novetat)\nCasal de cinema\nPatis artístics (novetat)\nCasals d’estiu de les escoles bressol municipals\nLes entitats de lleure organitzen un total de 34 casals, amb un total de 2.400 places. Repartits pels set districtes porten per nom “(Des)construïm Disney”, i afrontaran des d’una perspectiva crítica els rols de gènere i la igualtat entre sexes. La majoria començaran el 27 de juny i finalitzaran en diferents dates de juliol. També hi haurà casals a l’agost. Tots ofereixen horari de matí, a partir de les 9 hores. Alguns també horari de tarda, i tots oferiran menjador opcional.\nRespecte al catàleg d’activitats, del 5 de juliol al 26 d’agost, està format per 210 sessions amb tallers de música, dansa, expressió corporal, grafiti, pintura, teatre o circ. De dues hores de durada parlaran de diversitat funcional, cultural, afectiva i sexual, coeducació o medi ambient.\nEls patis oberts s’allargaran fins al 2 d’octubre i a diferència d’anys anteriors, el juliol romandran oberts i alguns d’ells també ho faran a l’agost. Actualment ofereixen aquesta activitat les escoles Lanaspa, Montserrat, Roc Alabern, Marià Galí i Font de l’Alba, els dimarts, dijous i divendres de 18 a 20 hores, i dissabtes i diumenges de 16 a 20 hores.\nEls patis artístics tenen una novetat aquest any. Neix el Pati de Flamenc, a l’escola Sant Llorenç, del 8 de juny al 14 d’octubre. Aquesta activitat s’afegeix al pati de hip-hop, a l’institut Ègara, que arriba a la seva tercera edició amb molt d’èxit.\nCampus tecnològic i casals comunitaris\nUna de les principals novetats d’aquest +Estiu 2022 serà un campus tecnològic, fruit de la col·laboració entre els tres centres universitaris de la ciutat i l’Ajuntament. S’iniciarà el 27 de juny i durarà fins al 15 de juliol, adreçat a alumnat de 3r i 4t d’ESO. Hi ha quatre cursos programats amb eixos temàtics diferents: projecte audiovisual (realització d’un curtmetratge); cara a cara amb un robot industrial; programació bàsica aplicada amb l’Arduino; i tècniques d’animació audiovisuals.\nL’altre novetat són els casals comunitaris dels districtes 4 i 7. El primer es durà a terme a Les Aimerigues. El segon, al Francesc Aldea. Al D4 el casal estarà centrat en el món de l’art i la dansa i inclourà tallers de zumba, hip-hop, capoeira, pintura mural, dibuix creatiu, etcètera. Hi assistiran joves de tres centres de secundària del districte (Terrassa, Domènec Savio i Les Aimerigues). Per la seva banda, el casal D7 no tindrà un eix temàtic definitiu sinó que inclourà activitats de diversos àmbits (castellers, batucada, robòtica, circ…). En aquest cas hi assistiran 15 alumnes en situació de vulnerabilitat econòmica de les escoles Francesc Aldea, Josep Ventalló i de l’Institut Ègara.\nCurset de natació i casal de cinema\nIgual que l’any passat, l’Ajuntament ofereix un curset de natació a l’estiu adreçat a l’alumnat de sisè de primària, procedents de nou escoles diferents. Del 27 de juny al 22 de juliols, tots els dies feiners, 100 nens i nenes (en dos torns) es troben al Club Natació Terrassa per aprendre nocions bàsiques de natació, com a mesura de seguretat.\nPel que fa al casal de cinema, arriba a la segona edició, orientat a nois i noies de 12 a 17 anys de tots els centres que formen part del PEE. De dilluns a divendres en horari de matí, i durant dues setmanes, participaran en la creació i muntatge d’un projecte audiovisual de manera pràctica, gràcies a la col·laboració dels professionals i instal·lacions de l’Escola de Cinema i Audiovisuals de Catalunya.\nAquest any també hi haurà casals a dues escoles bressol de Terrassa: Coloraines i Vallparadís. Seran 200 places que oferiran activitats de lleure del 5 al 29 de juliol, en horari de 8 a 16 hores. I estan oberts a tots els infants matriculats en qualsevol dels 11 centres municipals.\ncasal d'estiu estiu Terrassa


D 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C Tòquio Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n3-40 Shiba, Minato-ku, Torre de Tòkio, Tòquio, Japó, 105-0014 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a D 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C?\nMés informació sobre D 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C\nEspai comú 1 llit de llitera, 4 futons\nSituat a l'encantadora àrea de Torre de Tòkio, D 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges, compres, els negocis de Tòquio. A de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 1-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nD 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tòquio. L'allotjament ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, ascensor per garantir el màxim confort possible.\nD 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C té 1 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, productes de neteja, penjador de roba, mirall, sabatilles. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Tòquio, el D 1 Bedroom Apartment in Tokyo Tower Area C és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


La increïble enciclopedia Larousse El cos humà Tapa dura Larousse - es\nLa increïble enciclopedia Larousse El cos humà\nLlibre didàctic amb imatges de gran qualitat i elements interactius per facilitar l'aprenentatge. Amb un munt de sorpresas a l’interior per aprendre divertint-te, il.lustracions espectaculars i un gran nombre d'informacions curioses. Descobreix un món increïble i apassionant!\nAmb l’enciclopèdia increïble Larousse dedicada al cos humà els més petits podràn aprendre conceptes i vocabulari, endinsar-se en els diversos òrgans vitals i descobrir les seves funcions. El nen aprendrà a discernir entre músculs i ossos, les funcions de les cèl•lules, què són les angines o per què cauen les dents de llet.\nEsta obra presenta la programación más allá de lo básico y te explica cómo usar el comando if (si) para seleccionar partes diferen...


Holiday home Keramikvej D- 2208 Nykobing Sjaelland Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Keramikvej D- 2208\nAl visitar Hojby, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Keramikvej D- 2208, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Keramikvej D- 2208 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Keramikvej D- 2208 és una selecció idònia per a la vostra estada a Hojby.


CORONAVIRUS A CATALUNYA: 700 casos més aquest diumenge\nCatalunya tanca el diumenge amb 700 contagis de coronavirus en les últimes 24 hores\nHo ha explicat la consellera Vergés en una entrevista a TV3\nper Redacció diumenge, 22 de març 2020 - 21:51h | Actualitzat a 22/03/2020 22:25h\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, en una de les compareixences dels darrers dies. | Cedida\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha indicat que hi ha hagut uns 700 nous infectats de coronavirus a Catalunya en les últimes 24 hores, encara que no se sabran les xifres definitives fins les properes hores.\nVergés celebra el respirador assolit amb la impressora 3D\nEn una entrevista al Telenotícies de TV3, Vergés també ha celebrat que a partir d'aquest dilluns es comenci la producció d'un respirador de campanya a Catalunya i ha assegurat que «dóna aire» al sistema sanitari. La consellera ha remarcat que s'ha ideat «en un temps rècord» i ha explicat que només el dilluns, i a través de la impressió 3D, ja se'n podran fer unes 100 unitats.\nEl respirador ha estat conseqüència de l'aliança entre el Consorci de la Zona Franca (CZFB), HP, Leitat (Tecnio) i SEAT juntament amb CatSalut, a través del Consorci Sanitari de Terrassa (CST) i l'Hospital Parc Taulí de Sabadell, i servirà per al tractament dels casos més greus de coronavirus. A l'entrevista Vergés ha remarcat que donen «esperança» i ha assegurat que els posaran a disposició de tothom «solidària i fraternalment».\nLa consellera de Salut insisteix en la importància de l'aplicació\nLa consellera també ha explicat que l'aplicació engegada per facilitar la detecció de coronavirus ja ha rebut més de 678.000 inscripcions. A través de l'aplicació, el departament pot fer «un mapa de calor» per detectar en quins territoris hi ha més símptomes i per «aïllar» tots els casos susceptibles i «tallar la transmissió» del virus.\nEn relació a quan es preveu el pic d'infeccions a Catalunya, Vergés ha reconegut que no es pot saber, però ha confiat que sigui «el més aviat possible» perquè així començarà a baixar la corba de contagis.\nL'avís de Salut sobre les mascaretes de roba de cotó contra el coronavirus\nI ha expliquat quan estan invertin en equipaments per paliar la malaltia?


Notícies Costa Daurada - Cambrils dóna la mà a Tarragona en el camí cap a l’‘smart city’\nCambrils dóna la mà a Tarragona en el camí cap a l’‘smart city’\nDivendres, 13 Març 2015 02:24\nL’Ajuntament de Cambrils segueix fort amb la seva aposta per convertir el municipi en una ciutat intel·ligent o ‘smart city’.\nMembres del consistori es van desplaçar ahir a Tarragona per participar a la primera reunió del grup de Smart Cities del Clúster TIC Cat Sud, una associació impulsada pel sector públic i liderada pel sector privat, amb el suport del la URV, que té com a objectiu promoure i contribuir a la competitivitat en el sector de les Tecnologies de la Informació i Comunicació al Camp de Tarragona.\nEn aquest marc, els ajuntaments de Cambrils i Tarragona van signar un protocol d’intencions per tal de compartir experiències en matèria de ciutat intel·ligent. Aquest conveni, que va signar l’alcaldessa, Mercè Dalmau i el Director de la Fundació Tarragona Smart Mediterranean City, Javier Villamayor, servirà per establir una col·laboració tècnica i assessorament en tot l’àmbit referit a la ciutat intel·ligent. D’aquesta manera, s’establiran línies de treball comunes, nous canals de comunicació entre ambdues administracions i es realitzaran un mínim de dues jornades de treball a l’any, una a cada ciutat.\nDarrera modificació elDissabte, 14 Març 2015 19:06\nMés en aquesta categoria: « Deu anys de Centre Cívic Les Basses a Cambrils Cambrils es convertirà per uns dies en un museu marítim »


El Quartet Casals culmina la temporada de Cambra de L'Auditori i escalfa motors per la Biennal que inaugurarà la propera temporada - L'Auditori\nAleix Palau | 18 de maig 2022\nEl Quartet Casals culmina la temporada de Cambra de L'Auditori i escalfa motors per la Biennal que inaugurarà la propera temporada\nLa formació, que celebra enguany el seu 25è aniversari, interpretarà demà el Quartet de corda n. 15 de Mozart i el Quintet per a cordes de Schubert acompanyat del cellista Santiago Cañón.\nEl Quartet Casals, una de les formacions de cambra més internacionals i estretament vinculades a L'Auditori, farà demà la cloenda de la temporada de Cambra amb un concert a la Sala 2 Oriol Martorell.\nAquest concert serà una prèvia de luxe de la Biennal de Quartets de Barcelona, que comissarien conjuntament L'Auditori i els Casals i que portarà, del 14 al 18 de setembre, a algunes de les formacions més prestigioses d'aquest camp, com els quartets Jerusalem, Ébène o Belcea.\nEl concert de demà i la Biennal seran dues de les dates claus del Quartet Casals durant aquest 2022, any en que celebren el seu 25è aniversari d'exitosa trajectòria.\nRespecte a les obres del programa de demà, el Quartet Casals interpretarà el Quintet per a cordes de Schubert acompanyat del cellista Santiago Cañón i el Quartet de corda n. 15 de Mozart.\nDos mesos abans de morir, Schubert va escriure al seu editor per oferir-li unes sonates per a piano, el cicle de cançons El cant del cigne i un quintet per a cordes. La resposta de Probst va ser reclamar més cançons i ignorar completament l’extraordinari Quintet per a cordes, la darrera obra de cambra —i l’única per a aquesta formació instrumental— del compositor vienès.\nSchubert afegeix al quartet clàssic un segon violoncel, en lloc d’una segona viola, un recurs que també havia utilitzat Luigi Boccherini. La intensitat emocional i dramàtica contrasta amb la brillantor de la tonalitat general de do major, que s’ha atribuït a un gest d’homenatge als admirats Mozart i Beethoven, autors de quintets de corda en la mateixa tonalitat.\nMozart, al seu torn, venerava musicalment i apreciava personalment el gran Joseph Haydn, que a finals del segle XVIII era el compositor més famós d’una Europa que bullia en el tràfec de la revolució industrial. Els sis Quartets russos, op. 33, de Haydn, van impressionar profundament un Mozart atrafegat entre fills i recitals de piano, que va assumir el repte de compondre sis quartets com a resposta musical d’admiració i homenatge a l’amic i mestre. El Quartet n. 15 n’és el segon i l’únic en tonalitat menor.


Hotel Rader Bad Gastein Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 200 allotjaments a Bad Gastein.\nKarl Imhof Ring 22 , Bockstein, Bad Gastein, Àustria - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Rader\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bockstein, no busqui més enllà de Hotel Rader. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bockstein. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, restaurant, servei de bugaderia, ascensor, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, esquí, massatge, billar, jardí. Hotel Rader és una elecció inteligents per a viatgers a Bockstein, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


esquadra aladins: I ONZE\nNo és ningun numeret que hem comprat dels diners que sovint solen sobrar després de qualsevol esmorzar o dinar, en este cas podem dir que no ens ha tocat res perquè no hem jugat res. Els ONZE els traduïm en anys, els anys que em ocupat, teclejant l’ordinador, per deixar algun que altre article en la nostra bitàcola on al llarg d’este temps hem anat arreplegant i omplint d’imatges, paraules, dibuixos i música que formen part de les nostres vivències festeres i d’altres, si ha segut el cas i s’ha presentat l’ocasió. Hem estat tots els que hem volgut estar per iniciativa pròpia i els que amb més o menys insistència per la meu part han tingut a bé preparar-se un parell de paràgrafs per publicar-los, encara que he tirat a faltar la complicitat d’altres, igual no he pogut estar a l’altura que esperaven de mi, en fi.\nPer finalitzar, sabeu que sempre m’ha fet goig anar rebuscant i recopilant coses meues y vostres, he inserit en l’apartat de PUBLICACIONS un pdf d’un article que he encontrat en el programa revista de festes de l’any 1.989 d’Alfredo Bernabeu Galbis on parla de “NUEVOS COMPOSITORES LOCALES DE MÚSICA FESTERA”, per cert, mireu les caretes d’innocència juvenil de Daniel i de Marcos.\nTot té un temps, el temps passa i moltes vegades no ens adonem del que hem deixat pel camí. Tal vegada, pot ser més endavant, siga ja massa tard recuperar-lo.\n40 anys de festa i fins a 11 anys fent blog.\nPublicat per : enrique martí - classificat en: Aladins, Aniversaris, Enrique


Mig segle sense Caterina Albert - Empordà\nGeneralitat i Ajuntament de l'Escala preparen actes\nMig segle sense Caterina Albert\nAvui es compleix 50 anys de la mort de l'autora escalenca, una de les més excepcionals de la literatura catalana\nCRISTINA VILÀ 26.01.2016 | 12:51\nL´escriptora en una imatge dels anys 40 ARXIU VÍCTOR CATALÀ\n"Per a mi, ella és, probablement, l´artista més fèrtil, gran i inspiradora de la literatura catalana". Així de contundent s´expressa l´editora Maria Bohigas de Club Editor, segell responsable de la reedició d´una de les novel·les més desconegudes de Caterina Albert, 'Un film (3000 metres)', que ha assolit una acollida fantàstica entre els lectors i de la que ben aviat se´n farà una tercera edició. Aquest anunci arriba coincidint amb una data assenyalada, aquest dimecres 27 de gener, just quan fa cinquanta anys del traspàs d´aquesta escriptora escalenca ben coneguda literàriament pel seu pseudònim, Víctor Català.\nAmb motiu d´aquesta efemèride, tant la Generalitat com l´Ajuntament de l´Escala estan elaborant un programa d´actes que servirà per divulgar i promoure la figura de l´autora. En el cas de la Generalitat, es coordina a través de la Institució de les Lletres Catalanes (ILC), dirigida per Laura Borràs. El cert és que ja hi havia un acte previst justament per aquest dimecres –dia que es commemoren els 50 anys de la mort– a l´auditori del Palau de la Generalitat a Barcelona, però s´ha suspès davant els compromisos del president Carles Puigdemont i el conseller de Cultura, Santi Vila. L´interès és que ambdós puguin assistir-hi "perquè l´acte tingui la dimensió que mereix", segons expliquen fons de l´IEC.\nA l´Escala, molta implicació\nPer la seva part, l´Ajuntament de l´Escala ja quasi té tancada tota una extensa programació que s´allargarà durant tot l´any. Com explica el regidor de Cultura, Rafel López, enguany se li dedicarà el festival Portalblau i la Cala Poètica i se la tindrà ben present per Sant Jordi. A més, s´obrirà el museu-arxiu Víctor Català, que conserva Lluís Albert, a visites escolars per apropar més la figura de l´escriptora a les joves generacions. "Tothom s´hi ha implicat en aquesta commemoració", comenta el regidor.\nL´interès per Víctor Català segueix ben viu, sobretot, entre els lectors. Així ho ha constatat, de manera sorprenent, Maria Bohigas, artífex de la recuperació d´'Un film'. Durant força temps, l´editora va cercar-ne alguna còpia –a les biblioteques públiques no es conserva– i quan el va llegir "vaig quedar impressionada de com l´autora havia pogut passar del món de Solitud a l´energia de la gran ciutat, a aquest univers totalment contrari que es plasma a 'Un film'", comenta l´editora tot afegint que estem davant "un veritable gegant de la literatura catalana a qui li va tocar viure una època molt clement, però que s´ho va prendre sense agror". Víctor Català va publicar Un film per entregues a la Revista Catalana entre 1918 i 1921, després de quasi una dècada de silenci. La rebuda per part de la crítica literària i dels seus coetanis escriptors va ser contundentment negativa. "No van saber-la entendre", afirma Bohigas.\nEl cert és que li recriminaven "l´ambient fulletonesc, les faltes gramaticals, els castellanismes voluntaris...". En aquest sentit, Caterina Albert no es doblegà a la norma noucentista que li suposava "negar la seva sensibilitat". "Ella, com la resta d´autors modernistes, va obrir un camí i ho va fer de forma intuïtiva i reflexiva; hi havia el propòsit de conformar un món novel·lesc i poètic que pogués dirigir-se a un públic obert", explica Bohigas. Això implicava usar un llenguatge riquíssim, "poblat de tota mena de coses", tal com manava la realitat. "No reconec altra norma que la del bon gust, ni altra immoralitat que la de la inutilitat. L´obra mal feta és, per això mateix, l´obra immoral", reconeixia l´autora.\nApropar-se a un nou llenguatge\nAmb 'Un film', Víctor Català va fer un pas endavant, "es va allunyar dels monòlegs i drames rurals per apropar-se a un mitjà que aflorava amb força, el cinema mut, i que li atorgava a les classes socials més baixes un alt grau de llibertat. "No era una artista que volgués escriure per a uns paladars fins, sinó per a la massa, i el cinema mut era un territori popular per excel·lència; ella volia entretenir, que el lector s´ho passés bé", diu Bohigas. De fet, en el pròleg del llibre –la primera edició es va fer el 1925– l´autora ja adverteix als lectors que "no et queixis, després, pel que hi trobis, no m´exigeixis que et doni més del que t´he promès, car jo no t´he promès, avui per avui, més que una pel·lícula, amb tota la simplicitat, amb tot el garbuix, amb totes les arbitrarietats, amb totes les desmesures€ és a dir, amb totes les llibertats que el gènere comporta".


Una aula el primer dia de classe.\nLa xifra total de casos de coronavirus SARS-CoV-2 des de l’inici de la pandèmia s’eleva a 15.326 persones, mentre que s’han registrat un total de 15.130 altes, segons va informar ahir el Govern. El total de defuncions fins a la data és de 130.\nActualment hi ha 66 casos actius i no hi ha cap ingressat a l’hospital Nostra Senyora de Meritxell. Pel que fa a la població escolar, hi ha 12 aules sota vigilància activa, 1 amb vigilància total i 11 amb vigilància parcial, i 7 en vigilància passiva. Finalment, s’han administrat 105.982 vacunes fins a la data.


Apartment Kampor 313 VV Rab Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Kampor 313 VV\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Kampor 313 VV està situat idealment a Kampor; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Kampor 313 VV també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kampor. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Apartment Kampor 313 VV es reflexa en cada habitació. aire condicionat, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa, cafetera/tetera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Kampor 313 VV la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kampor.


Lectura de la Paraula de DéuAl·leluia, al·leluia, al·leluiaAquest és l’Evangeli dels pobres,l’alliberament dels presoners,la vista dels cecs,la llibertat dels oprimits.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaColossencs 3,1-4Ja que heu ressuscitat amb Crist, cerqueu allò que és de dalt, on hi ha el Crist assegut a la dreta de Déu. Poseu el cor en allò que és de dalt, no en allò que és de la terra. Vosaltres vau morir, i la vostra vida està amagada en Déu juntament amb el Crist. Quan apareixerà el Crist, que és la vostra vida, també vosaltres apareixereu amb ell plens de glòria. Al·leluia, al·leluia, al·leluiaEl Fill de l’home ha vingut a servir;qui vulgui ser el primer, que es faci servent de tots.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaL’apòstol recorda als cristians de Colosses que ja han ressuscitat amb Crist i, per tant, han estat alliberats del mal i de la mort. Però Pau sap que no ha acabat encara la lluita contra la por i el pecat. Per aquest motiu cal restar unit a Crist i cercar «les coses de dalt». No és una empresa impossible, perquè la meta no és llunyana i desconeguda. El deixeble ha de romandre amb Crist i seguir la vida nova que ens ha donat. Es tracta, en efecte, de deixar treballar en nosaltres la força de la resurrecció de la qual som partícips. En aquest sentit, l’apòstol exhorta a no pensar en les «coses de la terra», a no tenir-les en compte com a definitives, a no sacrificar les nostres vides al seu altar, perquè de fet són efímeres i passatgeres. El cristià que viu amb Jesús participa des d’ara en el regne final. I com que és membre del cos de Crist, està cridat a viure l’Evangeli en la seva vida quotidiana, i es converteix en una nova creació. En ell ja habita la salvació, com el mateix Jesús havia dit: «Us ben asseguro que els qui escolten la meva paraula i creuen en el qui m’ha enviat tenen vida eterna; i en el judici no seran condemnats perquè ja han passat de la mort a la vida» (Jn 5,24). Però sabem que la nova vida que ens ha donat Crist encara està amagada i es manifestarà en la seva plenitud al final del temps. Nosaltres hem de custodiar-la i fer-la créixer perquè arribi aviat l’últim dia.


2 min. Barcelona 06/12/2011 15:57\nEl govern espanyol en funcions no pagarà a la Generalitat els 759 milions d'euros en infraestructures de la disposició addicional tercera de l'Estatut, segons ha revelat aquest dimarts el secretari general de CiU, Josep Antoni Duran i Lleida.\nEl portaveu del Govern, Francesc Homs, havia advertit que no cobrar aquesta quantitat que Artur Mas va pactar amb José Luis Rodríguez Zapatero dificultarà complir amb el dèficit públic del 2,6% marcat per al 2011.\n"Què caram celebren el Dia de la Constitució aquells que se la passen pel forro!", ha criticat Duran, recordant que el govern espanyol "incompleix l'Estatut i, per tant, la Constitució".\n"M'arriben notícies molt dolentes: el govern socialista no vol liquidar els 759 MEUR de la disposició addicional tercera", ha informat el líder de CiU a Madrid al seu Twitter.\nDuran ha advertit l'encara vicepresidenta econòmica espanyola, Elena Salgado, que "no pagant també incompleix l'acord bilateral Estat-Generalitat" i no respecta el "Tribunal Constitucional, que diu que aquests acords són vinculants". "Més transgressió constitucional", ha lamentat Duran.\nEl portaveu del Govern, Francesc Homs, ja s'havia queixat el 29 de novembre de les "incerteses massa grans" que té la Generalitat sobre si Zapatero o el futur president espanyol, Mariano Rajoy, abonaran els 759 milions d'euros que fixa l'addicional tercera de l'Estatut. "Si tens menys ingressos dels previstos, això acaba afectant el balanç i la liquidació final, i a part tens un problema de tresoreria", havia alertat Homs, que tampoc no sap si el govern espanyol pagarà el fons de competitivitat o si mantindrà l'impost de patrimoni.\nTot plegat amenaça el compliment del dèficit públic màxim del 2,6% compromès per a aquest any, avisa el Govern.\n"L'Estat centrifuga el dèficit a Catalunya per complir el seu, però el PP es trobarà la factura al calaix que haurà de pagar. Quantes en trobarà?", ha denunciat Duran.


Aprendre a cuidar-se per poder tenir cura - MGC Mútua\nAprendre a cuidar-se per poder tenir cura\nPer Revista Interès Mutu - 10/02/20\nLa responsabilitat de tenir cura d’una persona malalta o dependent és una feina que implica temps, esforç, dedicació i paciència. Per al cuidador no és una tasca fàcil i, si no es té cura també de si mateix, el desgast físic i emocional pot afectar la seva salut i el mateix malalt.\nQuan una persona s’enfronta a la situació d’haver de tenir cura d’un malalt, la vida li canvia per complet. Assumir aquesta responsabilitat suposa sovint renunciar a gran part del seu temps lliure i les seves relacions socials, i és normal que es produeixin canvis importants en la vida familiar, laboral i social del cuidador. La càrrega física i emocional és molt important i va lligada en gran part a la situació o evolució del malalt, a l’edat del cuidador i al grau de desconeixement de la malaltia. Si el cuidador no es presta atenció a si mateix i no es cuida, pot aparèixer la “síndrome del cuidador”.\nLa síndrome del cuidador és un trastorn que es presenta en persones que exerceixen el paper de cuidador principal d’un malalt dependent. Enfrontar-se a aquesta nova situació sense estar preparat comporta un desgast físic i psíquic important ocasionat per l’estrès continuat de la lluita diària contra la malaltia. Si, a més, aquesta nova situació es presenta a la fi de la maduresa o ja a la tercera edat (per exemple, per la cura del cònjuge), quan les forces i l’energia estan més minvades, s’afavoreix l’aparició d’aquesta síndrome.\nA mesura que la situació de la cura del malalt s’allarga, apareixen de forma progressiva en el cuidador sentiments i símptomes negatius perquè:\nAssumeix una gran càrrega física i psíquica.\nEs responsabilitza totalment de la vida del malalt (medicació, visites mèdiques, cures, higiene, alimentació…).\nPerd progressivament la seva independència, ja que el malalt cada vegada li absorbeix més temps.\nEs comença a desatendre a si mateix: renúncia al seu temps lliure, abandona les seves aficions, la seva vida social, i acaba paralitzant el seu projecte vital.\nA mesura que passa el temps, la qualitat de vida del malalt pot anar millorant considerablement, mentre que la del cuidador va decaient.\nSímptomes del desgast\nSi de tant tenir cura d’una altra persona deixem de cuidar-nos a nosaltres mateixos, comencen a aparèixer símptomes que ens indiquen que estem fent un sobreesforç que ens està causant un desgast físic i emocional important. Els signes que ens poden alertar sobre la síndrome del cuidador són:\nFatiga mental i física: sensació de son o cansament continu i de “no poder més”.\nAnsietat, nerviosisme, tristesa, sentiment de solitud, frustració pels sentiments d’impotència i de fracàs, i aïllament social.\nAugment del consum de medicaments i substàncies addictives, amb la idea d’evitar posar-se malalt i desatendre la persona de què tenim cura.\nCanvis d’humor freqüent i irritabilitat: es perden els nervis amb facilitat.\nEstrès, ansietat i preocupació excessiva per qualsevol imprevist.\nTensió contra els cuidadors auxiliars: pensar que ningú en té cura com jo.\nAlteracions de la gana i de pes.\nDificultats cognitives: problemes de memòria, atenció.\nSi no parem atenció a aquests signes d’alarma, les conseqüències poden afectar tant la salut física i emocional del cuidador com el malalt, ja que tindria una cura possiblement deficient i pot sentir, fins i tot, sentiments de rebuig de la persona que en té cura .\nLa persona responsable de la cura del malalt sol estar tan pendent d’ell que pot ser que no presti atenció a si mateixa ni que demani ajuda. Per tant, també és responsabilitat dels professionals mèdics, de l’entorn més proper i de la família detectar-ho i ajudar el cuidador amb la mateixa cura que al malalt, compartint en el possible les seves tasques.\nCom cuidar-nos quan som cuidadors\nÉs important cuidar-se a si mateix quan cuidem una altra persona. Alguns hàbits que podem adoptar per alleujar la nostra dura tasca i prevenir en el possible el desgast físic i emocional són:\nOrganitzar bé el nostre temps, buscant moments de desconnexió per dedicar-los a nosaltres mateixos, a la nostra vida social i a les nostres activitats d’oci.\nDescansar prou, dormint les hores necessàries i trobant moments durant el dia per poder descansar.\nCompartir les tasques de la cura del malalt amb altres persones, i no caure en l’error de pensar que nosaltres som els únics que podem fer-ho.\nPortar una vida sana, amb una alimentació adequada, rica en nutrients que ens ajudin a conservar l’energia, i practicant exercici físic, que també ens ajudarà a desconnectar.\nConsultar amb un professional sanitari tots els dubtes que sorgeixin sobre la malaltia, l’autonomia dels malalts (per deixar-li fer el que estigui capacitat i no sobrecarregar-nos) i sobre les cures que necessita.\nCompartir els teus sentiments amb altres persones, tant els bons com els dolents. Expressar-los amb l’entorn proper o amb persones que estan passant per la mateixa situació ens pot ajudar a relativitzar i a enfrontar-nos millor a la nostra dura càrrega. Si cal, es pot buscar ajuda psicològica professional.


Sánchez acusa Torra de "banalitzar, frivolitzar i subestimar" la violència La República\nSánchez acusa Torra de “banalitzar, frivolitzar i subestimar” la violència\nACN Brussel·les.-El president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, ha acusat aquest divendres el president del Govern, Quim Torra, de “banalitzar, frivolitzar i subestimar” la violència que considera que […]\nACN Brussel·les.-El president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, ha acusat aquest divendres el president del Govern, Quim Torra, de “banalitzar, frivolitzar i subestimar” la violència que considera que hi ha hagut durant les protestes a Catalunya contra la sentència del Tribunal Suprem. En una atenció als mitjans després de la cimera europea, Sánchez ha assegurat que l’independentisme és “cada cop més radical” i ha avisat que no hi haurà “impunitat” contra els “actes vandàlics”. “L’estat dret i democràtic no pot cedir a l’exaltació”, ha subratllat Sánchez, que ha afegit que “l’estat de dret té tots els mecanismes per fer que prevalguin les lleis”. Amb tot, Sánchez ha apostat per respondre de manera “proporcional” i “ponderada” a la situació.\nSánchez ha instat Torra a “reconèixer l’altra part de Catalunya” dins d’una “societat dividida”. “El deure dels representants polítics és garantir la convivència”, ha dit. Sobre la vaga general d’aquest divendres, el president del govern en funcions ha assegurat que es tracta d’un “dret constitucional protegit” sempre que s’exerceixi de manera “pacífica”. “Després de la sentència, convivència”, ha afirmat Sánchez, que ha elogiat la “coordinació modèlica” entre els diferents cossos policials durant les protestes a Catalunya. “Aquesta crisi se superarà i es restaurarà la convivència i la legalitat”, ha assenyalat. Aposta per la “proporcionalitat” i la “moderació”Malgrat els aldarulls a Catalunya, Sánchez ha insistit que no aplicarà mesures extraordinàries com l’article 155 o la llei de seguretat nacional. En aquest sentit, ha apostat per la “proporcionalitat”, la “moderació” i la “ponderació” amb l’objectiu de “calmar els ànims” i “reconduir la situació”. “La proporcionalitat és un signe de fortalesa de l’estat democràtic i de dret”, ha remarcat Sánchez. Tot i subratllar que té “legitimitat democràtica” per aplicar mesures extraordinàries perquè “les lleis les emparen”, ha considerat necessari que també existeixi una “legitimitat social” perquè la ciutadania “entengui” la aplicació d’aquestes mesures. Admet “preguntes” dels líders europeus sobre les protestes Segons Sánchez, no hi ha preocupació entre els líders europeus pels aldarulls a Catalunya. Ha assegurat que no hi ha hagut “converses” sobre aquesta qüestió durant la cimera europea, però ha admès que alguns líders s’hi han interessat. “No hi ha hagut converses més enllà de preguntes sobre els fets vandàlics a Barcelona per l’interès mediàtic que tenen aquest tipus d’imatges”, ha dit.A més, Sánchez ha negat converses amb el primer ministre belga i pròxim president del Consell Europeu, Charles Michel, sobre l’euroordre contra l’expresident Carles Puigdemont perquè en les “democràcies consolidades” hi ha “separació de poders”. Amb tot, ha assegurat que el govern treballa perquè “es compleixin les decisions del poder judicial dins i fora de les fronteres” de l’estat.


Le Diamant Clohars-Carnoet França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLe DiamantKerrou, Clohars-Carnoet, França - Veure al mapaLe DiamantVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 33 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Le Diamant és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Le Pouldu. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Le Diamant asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Le Diamant no troba competidors en cap categoria.


Actualitzada 04/08/2016 a les 21:30\nHi ha un temps per a cada cosa, diu l’Eclesiastès, i tots hauríem de saber aprofitar-lo.\nEl període estival, la mandra que impregnen les temperatures que superen els 30 graus a expenses d’algun ruixat o pedregada de tarda típica de l’estiu pirinenc, convida a pensar. Aquells que tenim el privilegi en aquest país d’aprofitar els mesos de canícula per aturar el temps, que podem devorar una darrera l’altra lectures ajornades al llarg de l’any, que podem trepitjar els múltiples racons de les nostres muntanyes, i que, en definitiva, podem donar-li un valor al temps perdut, aquell que s’escola sense gaire productivitat aparent, ho podem fer lluny del trànsit quotidià, de la laboriositat diària.\nÉs evident que les persones necessitem aquests espais i aquests moments de l’any que ens han de convidar també a la reflexió i l’anàlisi del nostre transitar per la vida. És en aquest context que es dóna la imatge del cap de Govern, i altres membres del seu gabinet, a AINA rodejat dels infants que s’hi estan de colònies, i que ens la podríem agafar com l’indicatiu anual de l’inici de les vacances d’estiu, o l’alentiment, per als qui es dediquen a la cosa pública.\nCada any quan veig aquesta fotografia se’m barregen sentiments contradictoris. D’una banda, el rebuig al populisme més barat; de l’altra, l’esperança que amb la visita a la casa de colònies els nostres governants s’impregnaran una mica, ni que sigui només una mica, de l’esperit d’AINA, que entre el seu ideari hi té el d’educar en valors humans creant la base d’un pensament lliure, crític i ètic. Farien bé, després de la foto i en ple repòs estival, aturar-se i pensar si apliquen aquests valors en la gestió que fan.


La Faber fa balanç de 14 mesos d’èxit al servei d’Olot i de Catalunya | Faber Residency\nDurant la presentació avui de l’estada sobre l’urbanisme i el futur de les ciutats petites i mitjanes s’ha destacat el lideratge d’aquest nou model cultural. Aquest 2018 es preparen noves propostes sobre el món hacker, la transició energètics, la dansa, la pedagogia o la robòtica.\nFaber, la residència d’arts, ciències i humanitats de Catalunya a Olot ha fet aquest matí, a l’Hotel Riu Fluvià, balanç dels darrers 14 mesos d’ençà la seva creació de la mà del director, Francesc Serés, i del regidor de Cultura i ànima del venturós “invent”, Pep Berga, durant la presentació de l’estada sobre l’urbanisme i el futur de les ciutats petites i mitjanes, que ja es viu a Olot des del passat dia 10 i que s’allargassarà fins al cap d’aquest mes de gener.\nQuan va començar aquesta aventura ningú no pensava que, en tan poc temps, s’arribaria a l’èxit actual, tal com han expressat vivament Serés i Berga, acompanyats, en la roda de premsa, de l’arquitecta, paisatgista i artista Alessandra Romeo (Sicília) i l’economista i urbanista novaiorquesa Ghadeer Mansour, dues de les residents d’entre els quinze que conformen aquesta primera estada de 2018, amb especialistes provinents de Zimbàbue, Bagdad, els Estats Units, Rússia, Canadà, Itàlia i, evidentment, Catalunya. Precisament, una de les mesures d’aquest èxit prové de la internacionalització dels qui hi participen que, per exemple, durant la pròxima residència sobre dansa portarà una australiana a la Garrotxa, amb què “tots els continents ja són a la Faber”,tal com ha manifestat ben cofoi el director, Francesc Serés.\nDe fet, d’aquest èxit també en dóna testimoni un detall que no és anecdòtic: el viatge, des de qualsevol indret cap a la Faber, se’l paga cada resident –sigui des de Banyoles o des de Bagdad– i un cop aquí només té coberta l’estada a l’Hotel Riu Fluvià (esmorzar i sopar inclosos, costejats a mitges amb la Generalitat).\nPep Berga, regidor de Cultura i Benestar de l’Ajuntament d’Olot, ha explicat que “les residències que sorgeixen a Faber són fruit de les iniciatives d’institucions locals, i aquestes demandes es converteixen en activitats de retorn per a escoles, instituts, universitats…” l és que “Faber és una institució de servei a la comunitat, a la ciutat i al país. Fem diplomàcia cultural; els residents se’n tornen al seu país amb una xarxa de relacions i coneixement sobre Olot, la Garrotxa, Catalunya i la cultura catalana”, ha reblat Serés.\nD’aquest retorn a la ciutat n’ha donat compte, durant la roda de premsa, la paisatgista Alessandra Romeo, que ha explicat la seva seva Experiència aquests dies a l’Escola Pia, en què ha proposat a més d’una cinquantena de nois i noies una descoberta relacionada amb el paisatge i la literatura, amb El baró rampant d’Italo Calvino de rerefons.\nPer la seva banda, la jove economista i urbanista nord-americana Ghadeer Mansour, que aborda la sostenibilitat de les ciutats –amb recerques, per exemple, sobre la contaminació dels viatges amb avió entre ciutats– i llur finançament, com va manifestar, en una llarga i profitosa conversa amb ella l’exdiputat de la CUP David Fernàndez, de COOP57, i de què Mansour donarà continuïtat aquests dies al Petit Plançó d’Olot per a introduir els infants en les criptomonedes, com el bitcoin, que poden afavorir una economia cooperativa allunyada de les urpes financeres de la gran banca.\nQuè passa amb les ciutats de menys de 100.000 habitants, com Olot?\nAquesta és la gran pregunta a la qual vol respondre la residència sobre urbanisme que fa estada aquests dies a la capital garrotxina. La globalització, les noves tecnologies de la informació, les xarxes socials, la mobilitat de les persones…, modifiquen la forma de la ciutat i la percepció que en tenim. Què és una ciutat? Per què els discursos sempre tenen en compte les ciutats globals, les megalòpolis però no se centren en les ciutats mitjanes i petites? Quines han de ser les respostes d’aquestes ciutats als reptes del segle XXI en un context de globalització? Com poden fer aportacions a la resta de ciutats i relacionar-se amb ciutats de països i cultures diferents o llunyanes?\nFrancesc Serés, director de Faber, explica que per respondre aquestes preguntes “a Faber hem volgut organitzar una estada entorn d’aquesta temàtica, que va començar el dia 10 de gener” perquè “volíem reunir gent d’arreu del món que ens ajudés a repensar la ciutat, com planificar urbanísticament Olot”.\nEls residents sobre urbanisme\nCal comptar-hi Brenda Parker, professora associada d’Urbanisme i Política a la Universitat d’lllinois (Chicago, els Estats Units); Monica Datta, escriptora (Nova York, els Estats Units); Maria Sisternas, urbanista i escriptora (Catalunya); Alessandra Romeo, arguitecta, arguitecta paisatgista i artista (Sicília, Itàlia); Mo Sirra, investigador freelance en pràctica d’art, disseny i comissariat (Bagdad, l’lrag); Maxwell Mutanda, arguitecte i escriptor (Harare, Zimbàbue); Etienne Rouziès, escriptor, historiador i bibliotecari (Perpinyà, Catalunya del Nord); Clara Nubiola, artista i il·lustradora (Catalunya); Aristofanis Soulikias, director de cinema i arguitecte (Mont-real, Canadà); Jessica Wurwarg, especialista en urbanisme i política (Nova York, els Estats Units); Sofia Royo, politóloga (Catalunya); Anne D. Mccullogh, arguitecta urbanista i organitzadora de comunitats (Missouri, els Estats Units); Negin Armioun, arguitecta i investigadora (Iran); Angelina Davydova, periodista ambiental (Sant Petersburg, Rússia), i Ghadeer Mansour, economista i urbanista (els Estats Units).\nEls residents faran activitats tancades (a escoles, instituts o universitats) i participaran en els processos de treball del PIAM del nucli antic, per a la gual cosa s’han creat grups de treball específics. en aquestes activitats hi ha el “retorn” que fa la Faber a la ciutat d’Olot i al país, moltes vegades invisible, però que té una incidència certa entre ciutadans, entitats i institucions.\nDesprés d’aquesta estada, n’hi haurà més: els dies 2, 3 i 4 de febrer es farà una hackató (‘ marató de hackers’) organitzada amb Amical Wikimedia, i del 19 de febrer al 4 de març es farà una comunitat de pràctica d’un grup de matemàtics. Al març es continuarà amb una miniestada sobre energies renovables i acabarà l’hivern amb una altra miniestada de dansa. A l’abril, una residència sobre innovació pedagògica i al maig, una sobre robòtica. Pep Berga ha fet una crida a col·lectius que pensin que Faber pot tractar una temàtica determinada perquè presentin propostes de cara a la tardor.\nFaber va obrir les portes el setembre de 2016 i fins ara ha organitzat vuit estades temàtigues (l’actual d’urbanisme és la novena), el conjunt de les guals ha reunit 99 residents i ha fet possible 83 activitats a escoles, instituts, universitats i centres culturals de la Garrotxa, i també de ciutats com Barcelona, Girona o Figueres.\nData de publicació: 17-01-2018


HANDEL A LONDRES\nHandel en Londres. La forja de un genio.\nFundación Scherzo, Madrid, 2020. (458 pàgs.)\nFundación Scherzo-Antonio Machado Libros\nEntre les moltes llacunes existents a la bibliografia en llengua espanyola, la referida a alguns grans compositors i que formen part del repertori canònic és alarmant. Donizetti i Mendelssohn segueixen sense una monografia de capçalera, gairebé igual que ho estava Puccini fins a finals del 2020 quan Akal va comercialitzar l’estudi del musicòleg italià Julian Budden. En el cas de Handel, la situació també era desastrosa, tot i que Alianza Editorial va publicar fa tres dècades el treball de Christopher Hogwood – avui descatalogat i sense perspectives de reedició- i del gran nombre d’investigacions sobre la seva obra disponibles en l’àmbit internacional, principalment anglo-americà, com el de Jonathan Keates (reeditat el 2008), tal i com ho reflecteix el llistat bibliogràfic amb què la directora d’orquestra i musicòloga Jane Glover (Hemsley, 1949) tanca aquest Handel en Londres. La forja de un genio. Traduït dos anys després de la primícia britànica i dividit en tretze capítols que segueixen una seqüència cronològica, el llibre comença amb l’arribada de Handel a Londres el 1710 i ofereix una visió històrica precisa, amb nombrosos detalls sempre acompanyats de processos polítics, socials i algunes dades econòmiques. L’autora ho aborda amb l’estil fluid del modern assaig britànic, amarat d’un toc periodístic, informatiu i des d’un prisma positivista que defuig l’enfocament erudit.\nPrimordialment se centra en la projecció pública del compositor, constatada a partir de documentació i sense entrar en disquisicions sobre aspectes tractats per altres estudiosos com la consideració de geni a l’època i manera de Peter Kivy en el llibre El poseedor y el poseído; ni aspectes del seu caràcter com la possible homosexualitat, la golafreria o la vagància – aquest dos últims, apuntats pel seu contemporani i amic Charles Jennens-. En la faceta més personal, doncs, evita les conjectures i focalitza la imatge en un perfil de personalitat hipertreballadora, sagaç i flexible al negoci musical i la planificació de les temporades, alhora que molt hàbil en explotar i exigir les qualitats dels seus cantants. L’autora desgrana l’àmbit musical i comenta nombroses obres de les que n’ofereix un resum argumental, anotacions dramatúrgiques i musicals, així com les qualitats dels cantants que les varen estrenar, en unes disseccions prou assequibles pels no lectors de partitures. No obstant, no s’atura en totes les òperes i oratoris, ni ho fa amb la mateixa profunditat i extensió. Això es percep també a la Water Music i a la Música pels Reials Focs d’artifici que, no per sobradament conegudes, mereixien uns apunts musicals més substancials que els oferts.\nD’altra banda, els capítols enllacen fets i estrenes, apuntant la data (dia i mes) però moltes queden en l’ambigüitat i deixen al lector i al flux cronològic la fiabilitat d’ubicar-se temporalment segons el relat. Pel que fa a qüestions històriques i com a curiositat, s’hi enyora algun incís sobre les pràctiques esportives de l’època de les quals s’esmenta el tenis i el futbol (pàg. 41), sobre la maquinària escènica i l’espectacularitat dels muntatges teatrals que varen influir en la concepció dramatúrgica handeliana (no prou desenvolupat); així com els aspectes que es refereixen al coneixement de la música de Bach. Això sí, inclou la trobada amb Gluck en la visita que aquest va fer a Londres l’any 1746. Per cert, Glover aposta per referir-s’hi com a Handel –ni Händel ni Haendel- perquè el seu nom es va seguir escrivint de diferent maneres després d’aconseguir la nacionalitat britànica. Així ho mostren els extractes i les cites de l’època incloses com a fonts il·lustratives en un text que, també, reflecteix els debats i les polèmiques del moment. Entre aquests, destaquen la competència del contratenor Senesino i l’activitat teatral al Haymarket, alhora que el conflicte d’interessos entre l’òpera en italià i en llengua anglesa.\nAmb una excel·lent traducció del polifacètic i sempre actiu Juan Lucas, actual director de la revista Scherzo, l’edició compta amb una tipologia de lletra gran i còmodament llegible, que no descuida el necessari índex onomàstic per a facilitar-ne les consultes. No obstant, la falta de diagrames, retrats i il·lustracions pot deixar en una aridesa difícilment suggestiva per al lector que desconegui els llinatges monàrquics. En aquest sentit, algunes de les digressions sobre l’historia política britànica poden resultar excessivament llargues pel lector no anglès i pel coneixement del context musical. També es troba a faltar un llistat que resumeixi el catàleg d’obres i la seva cronologia, així com les revisions i conversions en oratoris. Amb tot, aquest és un bon manual bàsic, general i útil: el que el melòman espanyol i hispanoparlant necessitava. Amb el que hi ha és suficient, ben plasmat i divulgatiu.


La Fundació Cuixart potencia la rellevància del grafitti atorgant la primera edició del premi “El Pinzell de Cuixart” a destacats artistes del Street Art. | Fundació Cuixart\n← Palafrugell ajuda la Fundació Cuixart a adequar la seva seu\nMor Jordi Valls Rusiñol, president de la Fundació Cuixart →\nEls premiats en aquesta primera edició són J.Loca, Fasim, Zosen Bandido i Kram, artistes de llarga i respectada trajectòria. El dijous 12 de febrer, a les 12h del migdia, se’ls podrà veure en plena acció intervenint amb el seu art sobre els llenços d’una gran estructura cúbica que s’instal·larà a la Plaça Can Mario de Palafrugell.\nLa Fundació del pintor Modest Cuixart premia la trajectòria artística dels rebels de l’art modern: els protagonistes del Street Art, distingint-los amb el premi “El Pinzell de Cuixart”. Pinzells venerats pel artista, als que fins i tot dedicava un digne enterrament al jardí del seu taller quan ja no li servien per treballar.\nEl Pinzell de Cuixart no és només un premi sinó un projecte en diverses fases. La primera d’elles consisteix en la intervenció d’aquests artistes sobre els llenços de gran format d’una gegantina estructura cúbica que l’empresa AVDrop ha dissenyat per l’ocasió. L’acte serà aquest dijous 12 de febrer, a partir de les 12h. del migdia a la Plaça Can Mario de Palafrugell, quan els artistes començaran a crear de la seva obra en directe .\nEn una segona fase, que es realitzarà la propera primavera a Barcelona, i de la que s’informarà oportunament, es lliurarà a cadascú dels premiats un dels vells pinzells de Cuixart, de mans de la Fundació, en un acte públic, presidit per la gran estructura cúbica que els artistes hauran intervingut, mostrant en un vídeo el procés creatiu. La instal·lació viatjarà per Espanya i Europa mostrant les obres d’aquests artistes , perquè serveixi de invitació a una reflexió sobre el Street Art, la seva tècnica, i la convicció i l’altruisme de seus protagonistes.\nModest Cuixart, el pintor que es va casar amb la llibertat, va defensar sempre aquests nous creadors que s’obrien pas en la història de l’art mitjançant continus intents per generar alguna cosa nova … Un art que va començar a aparèixer, com si d’un regal es tractés, pels murs de ciutats, autopistes i vies de tren. Moltes vegades, aquest “vandalisme” distreia al passatger despistat que, en els anys 80, veia com en les pedres es llegien noms, noms i més noms, de vegades il·legibles, de vegades encriptats, com un argot del grafisme, fins que de sobte es va obrir l’horitzó i de les lletres van sortir figures, formes i colors, i el carrer es va convertir en galeria d’art. Va ser el moment de parlar d’un nou moviment artístic. Moviment que es critica o s’exalça segons la mirada de qui observa. Per a alguns sempre serà vandalisme. Per altres és un art que sorprèn en mig dels carrers, un regal pels que saben mirar sense prejudicis. La Fundació Cuixart vol donar veu a aquest moviment en constant desenvolupament que és un nou eslavó en la cadena de la història de l’art i que representa el nostre temps. Per tot això, el “Pinzell de Cuixart” és un premi a la trajectòria artística, un reconeixement als que vénen del passat per establir noves pautes del futur de l’art i del mercat de l’art.


Tauler de basquet Galaxy Black edition regulable en alçada\nTauler de bàsquet Galaxy graduable Black Edition\nEl taulell de bàsquet graduable EXIT Galaxy Wall Black Edition consta d’un taulell de 112x73 cm de polipropilè de color negre amb la cistella de bàsquet flexible de color verd i la xarxa blanca. També inclou una estructura per ancorar el taulell a la paret. Aquesta estructura, a més, permet que el taulell sigui graduable en alçada. Per això la cistella de bàsquet es pot graduar a 5 alçades diferents: 230, 245, 260, 285 i 305 cm d’alçada. L’alçada de 305 cm és la oficial en el bàsquet i es recomana per a partits de bàsquet d’adults.\nGràcies als seus ancoratges es pot muntar sobre qualsevol superficie vertical. Per tan podràs convertir qualsevol paret del teu jardí en una pista de bàsquet.\nL’anella de la cistella és flexible. Això facilita el joc, ja que és una anella molt forta i resistent per fer “mates” o penjar-se de la cistella sense que aquesta es trenqui gràcies a la seva flexibilitat.\nLes característiques del taulell graduable EXIT Galaxy Wall Black Edition són:\nProfunditat: 126 cm\nEl taulell EXIT Galaxy Wall Black Edition s’entrega en 3 caixes:\n65 cm x 53 cm x 13 cm\n81 cm x 35 cm x 12 cm\nEl taulell inclou els ancoratges ajustables, l’anella i la xarxa. S’entrega desmuntat. El temps estimat per al muntatge és de 90 minuts.


Salvador Macip marca una possible data per a la fi de la mascareta - XCatalunya.cat\nSalvador Macip marca una possible data per a la fi de la mascareta\nSalvador Macip respon aquesta pregunta\nLes autoritats sanitàries asseguren que el ritme de vacunació és excel·lent i que, poc a poc, estem vencent el virus. És cert que cada dia hi pèrdues humanes, nous hospitalitzats i positius, però estem trencant la corba. I això és perquè els catalans hem fet bondat amb les restriccions i perquè hi ha més gent immunitzada. Salvador Macip s’atreveix en posar fi a la mascareta.\nSalvador Macip (Blanes 1970) és doctor i investigador de la Universitat de Leicester, Salvador Macip. En una entrevista a Nius Diario ha explicat que aixecar les restriccions abans de tenir el 60-70% de la població vacunada és una imprudència. De manera, que, quan es tingui el 60% d’aquesta població amb la vacuna inoculada, es podrà començar a retirar l’obligatorietat d’ús de la mascareta a l’exterior.\nL’expert Salvador Macip aposta per una “desescalada lenta” i no cometre els errors de l’any passat. Considera que “amb les dades actuals en el país ja no farà falta tornar a aplicar restriccions si tot segueix com està previst”.\n“Si aconseguim un percentatge de vacunació bo i baixen més els casos, atès que els contagis a Espanya encara són elevats, podríem començar a pensar que una de les primeres coses que es podria evitar és fer servir mascareta a l’exterior”, preveu, però matisa que “les vacunes no donen una protecció del 100%”, per la qual cosa, Salvador Macip ha explicat que cal mantenir la “prudència”.\nMés a prop de la normalitat\nAixí, doncs, segons Salvador Macip, estem més a prop de fer una vida normal. Una vida normal entesa com aquella vida que teníem l’any 2019 i a principis de l’any 2020. Sense estat d’alarma, amb llibertat de moviments i amb els drets fonamentals intactes.\nFins ara, ens hem acostumat a portar mascareta pel carrer i veiem “normal” que hi hagi un toc de queda que obligui a les persones a quedar-se a casa a partir de les 10 de la nit. No entenem que hi hagi actes multitudinaris amb milers de persones…\nPoc a poc, recuperarem la normalitat. Això vol dir que que tornarem a gaudir de les relacions socials que gaudíem abans i tornarem a tenir els nostres drets intactes.\nParal·lelament, el Centre Europeu per a la Prevenció i Control de Malalties (ECDC) també es va mullar sobre els moments en què algú es pot treure la mascareta:\nQuan una o més persones joves o de mitjana edat d’una mateixa bombolla no vacunades es reuneixin amb una persona totalment vacunada.\nQuan una persona jove completament vacunada es trobi amb una o més persones no vacunades d’una mateixa bombolla.\nQuan un grup de persones completament vacunades es reuneixi amb un altre grup també immunitzat, siguin de l’edat que siguin.\nLa pandèmia haurà estat llarga, però la podrem superar. Haurà costat molts esforços i ens farà més forts. Políticament s’han vist diferències molt importants. A Madrid, gairebé no s’han aplicat restriccions i la Comunidad d’Ayuso ha tingut les pitjors dades d’Espanya.\nLa presidenta regional ha fet una política de bars i restaurants oberts. Això ha fet que la gent estigués al carrer i amb contacte social amb altres persones. Unes polítiques que li han servit per guanyar les eleccions, però que alhora, han acumulat molts morts.\nTot i això, sembla ser que als madrilenys i les madrilenyes els és igual. Els ciutadans de la Comunidad de Madrid, a les eleccions que van tenir lloc el passat 4 de maig, van votar en massa per Isabel Díaz Ayuso.\nEl sector de l’hostaleria està content amb la dirigent popular, que ha fet valer el seu lema “comunismo o libertad”. Ha venut a l’electorat que tenir tancats bars i restaurants era “ser comunista”. I aquests els ho han comprat.\nLa dreta i l’extrema dreta té majoria absoluta. L’esquerra s’ha estavellat. Queda clar que la manera de fer a la Comunidad de Madrid i a Espanya és ben diferent que el tarannà dels catalans i les catalanes.\nEn aquest sentit, hi ha ex polítics catalans, com l’exdirigent de CIU, Roger Montañola, que desitja que hi hagi una “Ayuso catalana”. Va felicitar la presidenta de Madrid i va celebrar els seus resultats. A la dreta catalana li hauria agradat que Catalunya hagués aplicat les mateixes polítiques que Madrid. Tot obert i hospitals, UCIs i cementeris plens.\n1 pensamiento sobre “Salvador Macip marca una possible data per a la fi de la mascareta”\nRetroenllaç: Fernando Simón anuncia això sobre l'ús de la mascareta - XCatalunya.cat