Entrevista a Lucha Castro: “Parir defensores dels Drets Humans és el meu triomf” - L'independent de Gràcia\nEntrevista a Lucha Castro: “Parir defensores dels Drets Humans és el meu triomf”\nDivendres, 22 de novembre de 2019 a les 21:56h\nLucha Castro és una advocada, teòloga i defensora dels drets humans mexicana que ha aconseguit posar a l’agenda internacional els casos de feminicidi, desaparicions, tortures i violència que pateixen les dones al seu país. Diu que ara està en pausa i passarà un temps a Gràcia. I ja l’està aprofitant: ha participat en la gravació d’un documental de Netflix (a Jiwar) i està escrivint Anécdotas de una defensora de los DDHH.\nQuè et va empènyer a lluitar pels drets humans i les dones?\nQuan Mèxic va patir un col·lapse financer similar a la bombolla immobiliària a Espanya, el meu pare ho va perdre tot; l’empresa, el rancho, les propietats... La meva mare em va dir que jo, com era l’advocada de la família, havia de lluitar perquè no ens fessin fora de casa nostra. I així va començar als 90 la campanya Salva tu casa i el moviment El Barzón, i van ser sobretot les dones les que van sumar-se a la protesta. I aquí és quan vam detectar també la violència que patien les dones. Vam organitzar-nos, socialitzar el dret perquè s’apropiessin de les lleis, i fent tallers de resistència civil pacífica. Érem molt creatives amb les protestes.\nLa denúncia contra els feminicidis va començar fins i tot abans que sortís el concepte.\nNosaltres dèiem les mortes de Juárez. No teníem el concepte de feminicidi encara. A meitat dels 90 em van dir si podia ajudar aportant els meus coneixements legals. Demanàvem les còpies dels expedients dels casos de desaparegudes o de les dones que havien patit violència. Eren informes de molt poques pàgines; no havien fet res per resoldre els casos.\nEl cas de Marisela Escobedo va camí de fer-se documental. Com recordes l’experiència?\nMarisela Escobedo era la mare de Rubí, una noia de 16 anys que va ser assassinada a Chihuahua. Quan va denunciar la seva desaparició però ningú la buscava, la mare es va convertir en un cas de lluita i d’activisme molt gran. Ella no va creure la versió del marit, Sergio Rafael, que deia que Rubí l’havia abandonat per un altre home. Caminava per tot arreu penjant els cartells de la seva filla fins que va commoure un jove que sí sabia que va passar perquè ell estava present; el marit l’havia matada, cremada i tirada a una ‘marranera’.\nVan trobar les proves per portar-lo a judici?\nL’estratègia va ser acusar-lo de sostracció de menors perquè tenia la neta, i quan la policia va anar a casa a detenir-lo va confessar tot el crim. Li posen una multa de 2.600 pesos i el deixen lliure. Comença el judici per homicidi i el tribunal l’absol perquè no queda provat la causa de la mort.\nI aquí és quan et converteixes en la seva advocada.\nVam demanar un tribunal de Alzada (apel·lacions), i vam guanyar el cas. El van condemnar a 50 anys però òbviament ell ja havia fugit i s’havia allistat als Zetas. Però Marisela no es va rendir i va seguir demanant justícia i denunciant també el sistema policial i militar que protegia l’assassí de la seva filla. El 16 de desembre de 2010 un sicari la va matar a la porta del Palau de Govern de Chihuahua.\nTants anys de lluita contra la violència masclista. Hem avançat alguna cosa?\nLa clau està en l’empoderament que dones a les víctimes perquè tinguin la seva pròpia veu i l’acompanyament psicosocial perquè no creguin que són culpables. La violència masclista és un problema global. Quan passa aquí és un escàndol. Però a Mèxic la violència masclista està naturalitzada i invisibilitzada. La nostra feina és visibilitzar i conceptualitzar el feminicidi com un assumpte públic i d’Estat i col·locar-ho a l’agenda.\nQueda molta feina a fer, doncs.\nSí, però hi ha tota una generació de joves feministes i activistes que segueixen la lluita. Parir defensores dels drets humans és el meu triomf més gran. Em dóna molta satisfacció veure-les, com fan la seva feina; moltes ocupen càrrecs públics. Llavors penso que ha valgut la pena.


“Treballar en l’àmbit de la qualitat m’ha donat una visió molt àmplia de l’Hospital” | Entrevistes. Coneix els nostres professionals | Fundació Hospital de l’Esperit Sant\nDimecres, 3 de de desembre de 2014\nAgustina Sánchez, Secretària de l’Àrea de Qualitat\nLa qualitat és un element estratègic del sistema sanitari, que permet a les institucions millorar i modernitzar-se. Tot i que en un hospital ha de traspuar de tots i cadascun dels processos i accions que s'hi duen a terme, és necessari disposar d'un òrgan que vetlli per la implantació i seguiment d'una política de qualitat que es tradueixi en un bon servei als usuaris. I aquesta és la tasca de la Unitat de Qualitat, de la qual la Sra. Agustina Sánchez n'és secretària des de la seva creació, ara fa 7 anys. Ella mateixa ens explica la feina que comporta superar una acreditació hospitalària com la que fa unes setmanes ha renovat la FHES.\nLa FHES acaba de revalidar l'Acreditació d'Hospitals d'Aguts amb el 85% dels estàndards essencials assolits. Quina lectura es fa d'aquest resultat des de l'Àrea de Qualitat?\nL'organització s'ha de sentir molt satisfeta amb el resultat. Les dificultats dels darrers anys han fet més complicat registrar la feina realitzada. La implantació del nou Pla de Sistemes, l'any passat, ha dificultat el seguiment d'indicadors, i els dos expedients de regulació d'ocupació han alterat la feina de tots. Aquest valor positiu també està recollit en l'informe de la certificació ISO de Diagnòstic per la imatge.\nPerò tot i així, aquesta nota és inferior a la de l'anterior acreditació, al 2010, quan es van superar el 91% dels estàndards...\nEl model d'acreditació es basa en una metodologia cada cop més exigent. Al 2013 hi ha hagut un canvi en aquest sentit i s'ha passat de 500 estàndards essencials a gairebé 700. L'objectiu és la millora contínua. Si ens situem en l'excel·lència, o sigui per sobre del 90% d'estàndards assolits, hi haurà poc marge de maniobra per millorar. Però una puntuació entre el 80 i el 90% ens transmet el reconeixement de la feina ben feta i ens anima a implantar accions de millora per transformar la nostra organització.\nQuina és la feina prèvia a una acreditació?\nPrimer hem d'interpretar els estàndards i adequar-los al nostre centre. Desprès s'identifiquen els referents i s'assigna un responsable a cadascun dels estàndards. Amb ells ens coordinem per utilitzar tots la mateixa metodologia de treball d'aquests estàndards. Es revisen els comentaris dels auditors i la puntuació de l'última autoavaluació per tal d'identificar els punts a millorar.\nPerquè hi ha tanta diferència entre els resultats de les autoavaluacions i els de les acreditacions externes, que acostumen a ser més altes?\nEn les autoavaluacions, el Dr. Miquel Nolla, responsable de Qualitat, és bastant dur i sempre puntua a la baixa per afavorir la idea de que sempre es pot millorar. Aquesta reflexió prèvia ens permet sentir-nos més còmodes quan ve un auditor extern.\nLa propera autoavaluació serà en breu. Ja hi esteu treballant?\nEstem esperant una eina nova del Departament que facilitarà la feina de recollida i anàlisi de la informació. Si al febrer no l'hem rebut, aquesta autoavaluació es farà igualment amb l'eina que hem utilitzat fins ara. Com sempre, convocarem les reunions amb els referents, que són uns 20, tot i que de vegades les àrees s'interrelacionen i cal fer trobades amb diverses persones a la vegada. L'Àrea de Qualitat posa a disposició dels professionals de la casa les eines necessàries perquè puguin avaluar la seva feina i implantar accions de millora en el seu dia a dia. En aquest sentit, és necessari un compromís ferm de totes les comissions i grups d'experts.\nEl model EFQM té certa dificultat. T'has hagut de formar?\nA més del curs de qualitat i seguretat dels pacients, he fet un curs de qualitat de la Joint Comission International que m'ha anat molt bé, ja que el model d'acreditació català és un mix entre aquest i el model EFQM. Però la meva formació bàsicament prové del Dr. Nolla, que és molt didàctic. Em fa molt partícip de tota la informació i això fa que poc a poc hagi anat absorbint coneixement.\nCom vas arribar a l'Àrea de Qualitat?\nFeia molts any que treballava a l'Hospital i quan vam fer el canvi al nou edifici, al 2007, es va crear la Unitat de Qualitat i hi vaig començar com a secretària. Va ser una teràpia de xoc perquè només arribar teníem la primera auditoria externa. Vam haver de muntar un arxiu documental en paper immens, però tampoc sabíem què ens demanarien ni en quin format. Va ser tota una experiència i un gran repte per a mi. Treballar en temes de qualitat et dóna una visió molt àmplia de l'Hospital, perquè l'acreditació ho toca tot, tant assistencial com no assistencial. La gent creu que la qualitat és avorrida, però jo m'hi sento molt útil donant suport a tots els professionals.\nHi ha cultura de qualitat a l'Hospital?\nTot i que la gent cada cop és més conscient de la importància que té, encara ens queda molt per fer. Cal que tots entenguem que l'avaluació és una eina per millorar, clau per a la seguretat dels pacients, i no només per passar l'acreditació 1 cop l'any com si fos un examen. El nostre hospital té una cultura de seguretat molt similar a la que tenen altres centres de Catalunya i d'Espanya.


Pearl Dawn Durban Sud-Àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n6 Lagoon Drive DG9 Pearl Dawn, The Pearls, Umhlanga, Durban, Sud-Àfrica, 4320\nSobre Pearl Dawn\nCal que informeu el Pearl Dawn de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 1500 ZAR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


El portafoli Eva Torres: Un segon viatge ple de reflexions...\nPublicado por eva.maria.ibz en 4:57\nAlicia 1 de septiembre de 2013, 6:55\nÉs increïble l’enorme i llarg recorregut que has realitzar durant aquest any, l’entusiasme que has desprès mentre et llegia, la motivació amb la que vares enfrontar-te al segon curs així com també, la quantitat de nous aprenentatges que has emmagatzemat.també dir que has demostrat que “El trajecte no és fàcil, s’hi troben turbulències, però amb esforç i constància, cada experiència d’aprenentatge esdevé una peça més per a la construcció del meu coneixement”. Com a companya teva, em sentia reconeguda en cada una de les paraules i de les frases que deies, com puguin ser en referència a: l’escola inclusiva, la importància de les emocions dins l’aula, l’observació i la documentació del procés d’aprenentatge o les estratègies educatives, entre altres. Així com a futura docent també considero que l’experiència del musical, ens ha ajudat a donar una passa més enllà en referència a les emocions i de la seva expressivitat. PEr continuar, esmentar que les frases del vídeo han deixat evident que cada dia intentes créixer i millorar, adonar-te del avanços que fas i dels errors que comets, t’ajuda a créixer com a persona i com a mestra. Per acabar, dir-te que et desitjo el millor per aquest nou curs que comença, i que pugues anar unint noves peces al teu bagatge personal.\nGemma Tur Ferrer 18 de octubre de 2013, 3:51\nCom n'Alicia ja et comenta, és impressionant com has comunicat en aquest text els canvis que el camí recorregut t'han aportat... Tant d'aprenentatge, tant de creiexement es veuen reflectits en tots els teus èxits com alumna...i tot plegat fa que poc a poc, et vagis convertint amb la bona mestra que algun dia, no tant llunyà, seràs ... Ànims i endavant!!


AQUEST DIUMENGE DIA 3, ACTIVITATS SOLIDÀRIES PER A LA MARATÓ DE TV3 AL CIRCUIT\n23:57 | 05/05/2021\nLa desena edició de les Voltes Solidàries permet fer dues voltes per la pista amb vehicle particular per una bona causa. el Circuit també acollirà altres accions a favor de La Marató de TV3, com els 10kmRACC, curses d’atletisme de 10 km, 5 km i infantils.\nCircuit de Barcelona-Catalunya (Montmeló)- Aquest diumenge 3 de desembre, el Circuit de Barcelona-Catalunya tornarà a organitzar les Voltes Solidàries, la desena edició d’una activitat benèfica en la qual es poden fer dues voltes a la pista amb vehicle propi. Els beneficis d’aquesta acció aniran destinats íntegrament a La Marató de TV3, el programa solidari que impulsa Televisió de Catalunya i que aquest 2017 està dedicat a les malalties infeccioses.\nEls tiquets de les Voltes Solidàries estan disponibles anticipadament al web del Circuit a un preu de 25 euros i permetrà als aficionats rodar amb els seus vehicles, moto o cotxe, per la pista del Circuit. L’activitat està programada entre les 14.00 i les 17.20 h i inclou dues voltes per la pista guiades per un cotxe de seguretat a una velocitat mitjana de 50 km/h i pel traçat Gran Premi, de 4.655 metres.\nAprofitant la celebració de les Voltes Solidàries, també es podrà fer un recorregut per les instal·lacions del Circuit, per conèixer zones normalment restringides al públic com direcció de cursa, la sala de brífing, el pòdium, la sala de premsa... L’entrada a les instal·lacions per realitzar la visita és gratuïta. El Circuit de Barcelona-Catalunya també posarà a disposició dels assistents que vulguin fer una aportació econòmica major una urna per poder fer un donatiu físic.\nA més de les Voltes Solidàries, el Circuit també acollirà altres accions a favor de La Marató de TV3, com els 10kmRACC, curses d’atletisme de 10 km, 5 km i infantils. Les persones interessades en fer l'inscripció d'aquesta prova, han de dirigirse a la pàgina web del RACC.\nData de modificació: 04/12/2017 13:27:15


L’IVAM presenta “Testimonis de la Ciutat” | Bonart\nL’IVAM presenta “Testimonis de la Ciutat”\nEl director de l’Institut Valencià d’Art Modern, José Miguel G. Cortés, i el comissari i subdirector d’Activitats, Álvaro de los Ángeles, han presentat la mostra documental Testimonis de la Ciutat. Activismes Polítics i Culturals en la Comunitat Valenciana en un recorregut per la sala de exposicions de la biblioteca de l’IVAM.\n“L’exposició recull les reivindicacions de diversos col·lectius urbans. Un museu com l’IVAM no pot viure al marge del que ocurreix en la seua ciutat i calia donar espai a aquestos col·lectius perquè expressaren la seua lluita”, ha destacat el director de l’IVAM. José Miguel G. Cortés també ha assenyalat que “Testimonis de la Ciutat és un epílog de l’exposició Perdidos en la Ciudad que s’exhibeix fins a juny del 2017 en el IVAM i que mostra una selecció de pintures, escultures, fotografies i vídeos centrades en el fet urbà”.\nLa mostra recorre més de 40 anys de lluita urbana des de principis dels anys 70 fins avui. “És un fet simbòlic inaugurar aquesta mostra en l’IVAM. No es tracta d’una exposició enciclopèdica perquè no pretenem incloure-ho tot. Tampoc és una crònica d’allò que va ocórrer. La mostra tracta d’analitzar les reivindicacions de diversos col·lectius a partir de conceptes com ara ‘testimoni’, ‘respecte’, ‘herència’ i ‘poder’”, ha explicat el comissari Álvaro de los Ángeles.\nLa mostra reuneix cartells, fullets, documents i fotografies sobre les demandes de col·lectius com El llit del Túria ES Nostre i el volem VERD, El Saler per al Poble, Salvem el Botànic, El Casal de la Dona, Per l’horta de La Punta, Salvem El Cabanyal-Canyamelar, Abusos Urbanísticos No, Xúquer viu, el sorgiment del Col·lectiu Lambda o l’Associació de Víctimes del metro de València del 3 de juliol de 2006.\n“Alguns d’aquests col·lectius han resistit durant dues dècades. En alguns casos no han acabat bé, fins i tot alguns ja no estan amb nosaltres, com és el cas de les víctimes del metre de València. Com més temps es perllonga la guerrilla, més possibilitats de guanyar tenen els col·lectius”, ha comentat Álvaro de los Àngeles sobre les demandes.\nTestimonis de la Ciutat. Activismes Polítics i Culturals en la Comunitat Valenciana es podrá visitar en la sala de la biblioteca de l’IVAM fins al 26 de febrer de 2017.\nEtiquetes: IVAM · José Miguel G. Cortés


Els jugadors del Barça sumen onze Pilotes d’Or\nAmb el cinquè guardó de Leo Messi, el Barça ja en suma onze i amplia la seva condició de dominador absolut en la classificació de Clubs amb més Pilotes d’Or Milan, Juventus i Reial Madrid, amb vuit, empaten en el segon lloc\nLeo Messi ha aconseguit aquest dilluns la seva cinquena Pilota d’Or i, per tant, amplia la seva llegenda amb la samarreta del FC Barcelona. Amb aquest nou trofeu, l’astre argentí ha donat al Barça la seva onzena Pilota d’Or i, per tant, s’amplia la condició de Club amb més guardons per part de jugadors mentre militen al Barça. Els segons classificats en aquesta classificació són el Milan, el Juventus i el Reial Madrid, empatats amb un total de vuit.\nSuárez inicia el camí\nVa ser en un llunyà 1960 quan el gallec Luis Suárez va aconseguir guanyar una Pilota d’Or vestit amb la samarreta blaugrana. Això no es va tornar a repetir fins que Johan Cruyff va fitxar pel Barça. Com a culer, l’holandès en va sumar dues (el 1973 i el 1974). La quarta va arribar vint anys després, el 1994, de la mà de Hristo Stóitxkov. El 1999 va arribar la cinquena per al Barça gràcies al guardó que va guanyar Rivaldo. I, sis anys després, Ronaldinho es va convertir en el sisè jugador que obtenia la Pilota d’Or amb la samarreta del Barça.\nMessi, història viva\nUna carrera brillant i meteòrica. Des que va marcar el seu primer gol amb el primer equip del Barça el 2004, l’argentí no ha parat de créixer. Va debutar amb Frank Rijkaard, amb qui va fer els seus primers passos com a jugador del primer equip i, després amb Pep Guardiola a la banqueta, Leo Messi va explotar com el millor jugador del món. A poc a poc va anar guanyant protagonisme dins l’equip fins a ser el jugador que és ara amb el Barça de Luis Enrique, on mostra una regularitat inhumana. I, amb 28 anys, encara té molt futur per endavant.\nDes d’aquell 2004, l’astre argentí ha aconseguit cinc Pilotes d’Or: 2009, 2010, 2011, 2012 i 2015, una fita mai aconseguida per cap jugador. Això, a banda d’incrementar el seu regnat en el món del futbol ha permès al Barça ser l’entitat amb més Pilotes d’Or, amb un total d’11.


(S'ha redirigit des de: Eixample Cerdà)\n41° 24′ 09″ N, 2° 09′ 48″ E / 41.402417°N,2.163444°E / 41.402417; 2.163444\nL'Eixample és un dels deu districtes de la ciutat de Barcelona. Comprèn un territori de 7,48 km², on viuen 269.185 habitants (segons el cens del 2009), fet que el converteix en el districte més poblat de la ciutat. Inclou els barris de la Dreta de l'Eixample, l'Esquerra de l'Eixample (Antiga i Nova Esquerra de l'Eixample), Sant Antoni, la Sagrada Família i el Fort Pienc. Limita al nord amb els districtes de Sants-Montjuïc, les Corts, Sarrià-Sant Gervasi, Gràcia i Horta-Guinardó; al sud amb els de Ciutat Vella i Sant Martí; a l'est amb el de Sant Martí; i a l'oest amb el de Sants-Montjuïc.\nEl nom «eixample» és un calc de l'espanyol ensanche que hauria de ser «eixamplada» o «eixamplament» en català, conformement a les regles de derivació d'aquesta llengua com ho sosté Gabriel Bibiloni\nVíctor Balaguer i Cirera va encarregar-se l'any 1864 de fer el projecte de nomenclatura pels carrers de l'Eixample amb noms dedicats als territoris de la Corona d'Aragó (Aragó, València, Mallorca, Rosselló, Còrsega, Sardenya, Sicília, Nàpols...), a les institucions Catalanes (les Corts Catalanes, la Diputació, el Consell de Cent) o a personatges clau (Pau Claris, Roger de Llúria, Roger de Flor...) que va ser adoptat en bona mesura, però amb modificacions i canvis de localització que en van trencar la lògica urbana. Per exemple, els carrers amb els noms dels territoris van acabar separats en dos blocs. Posteriorment, durant la dictadura franquista, alguns d'aquests noms van ser desfigurats, i no van ser recuperats fins a la democràcia. Alguns d'ells, però, van acabar perdent el seu sentit inicial, com el Carrer del Compromís de Casp, que es va quedar com a Carrer de Casp.\nGuia temàtica Biblioteca ETSAB: Interiors d’illa i patis de l’Eixample\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eixample_de_Barcelona&oldid=21147749»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 maig 2019 a les 22:22.


Segurmaex disposa dels mitjans i equips tècnics més moderns (UVI Mòbil) per realitzar les revisions dels equips contra incendis in situ a les dependències dels clients si fos oportú, evitant desplaçaments i costos innecessaris que afecten directament a l’economia del client, a més de donar una seguretat annexa dels treballs desenvolupat. D’acord amb el Reglament d’Instal·lacions de Protecció contra Incendis pel qual s’aprova el Reglament d’instal·lacions de protecció contra Incendios.Los aparells, equips i sistemes emprats en la protecció contra incendis es caracteritzen perquè la seva instal·lació es fa amb l’expectativa que no han de ser necessàriament utilitzats i, d’altra banda, els assajos efectuats per contrastar la seva eficàcia difícilment poden realitzar-se en les mateixes condicions en què seran utilitzats.\nLa nostra empresa utilitza els mitjans adequats per portar a terme les tasques de manteniment més freqüents en els sistemes de seguretat contra incendis i sistemes antirobatori que són objecte de compliment obligatori, subjecta a inspeccions pels diferents estaments oficials, a continuació fem indicació d’algunes de les tasques a complir d’acord al RIPCI, Reial Decret 1942/1993, de 5 de novembre .:\nEXTINTORS DE INCENDI.-\n1.- Comprovació d’accessibilitat, bon estat aparent de conservació, assegurances, precintes, inscripcions, mànega, etc.\n2.- Comprovació de correspondència d’extintors amb pla d’edifici.\n3.- Comprovació d’estat de càrrega (pes i pressió) de l’extintor i del flascó de gas impulsor (si existeix).\n4.- Comprovació d’estat de parts mecàniques (broquet, vàlvules, mànega, etc.)\n1.- Verificació de l’estat de la càrrega (pes i pressió) i del ampolleta de gas impulsor (si existeix).\n2.- Comprovació de la pressió d’impulsió de l’agent extintor.\n3.- Comprovació de l’estat de la mànega, broquet o llança, vàlvules i parts mecàniques. Cada cinc anys: – A partir de la data de timbrat de l’extintor, fins arribar a la data d’inutilització de l’extintor (als 20 anys), es retimbrará l’extintor d’acord amb la ITC-MIE AP.5 del Reglament d’Aparells a pressió sobre extintors d’incendis (BOE 149 de 23 de Juny de 1982).\nBOQUES D’INCENDI EQUIPADES (BIE ‘S) .-\n1.- Comprovació de la bona accessibilitat i senyalització dels equips.\n2.- Comprovació per inspecció de tots els components, procedint a desenrotllar la mànega en tota la seva extensió i accionament del broquet.\n3.- Comprovació, per lectura de manòmetre, de la pressió de servei.\n4.- Neteja del conjunt i greixatge de tancaments i frontisses en portes de l’armari.\n5.- Substitució de qualsevol element deteriorat.\n1.- Desmuntatge de la mànega i assaig d’aquesta en lloc adequat.\n2.- Comprovació del correcte funcionament del filtre en les seves diferents posicions i del sistema de tancament.\n3.- Comprovació de l’estanquitat dels ràcords i mànega i estat de les juntes.\nSISTEMES FIXOS D’EXTINCIÓ.-\n1.- Comprovació del bon estat dels broquets del agent extintor.\n2.- Comprovació del bon estat dels components del sistema, especialment de la vàlvula de prova dels ruixadors.\n3.- Comprovació de l’estat de càrrega de la instal·lació dels sistemes de pols, anhídrid carbònic o hidrocarburs halogenats i de les ampolles de gas impulsor si existeixen.\n4.- Comprovació dels circuits de senyalització, pilots, etc en els sistemes de control.\n5.- Neteja general de tots els components. Anualment:\n1.- Comprovació integral, d’acord amb les instruccions del fabricant o instal·lador, incloent en tot cas.\n2.- Verificació dels components del sistema.\n3.- Comprovació de la càrrega de l’agent extintor i de l’indicador de la mateixa (mesura alternativa del pes o pressió).\n4.- Comprovació de l’estat de l’agent extintor.\n.- Prova de la instal·lació en les condicions de la seva recepció.\nGRUP DE PRESIÓN.-\n1.- Encesa i apagada de Grups mitjançant col·lector de prova.\n2.- Verificació del bon funcionament del sistema.\nVerificació i comprovació del correcte funcionament del Grup de Pressió, comprenent:\n1.- Comprovació d’alimentació elèctrica, contactes de relés, pilots, fusibles.\n2.- Comprovació de proveïment d’aigua.\n3.- Comprovació de la pressió manomètrica auxiliar.\n4.- Comprovació d’accessibilitat a l’emplaçament del Grup de Pressió.\n5.- Nivell de combustible (cas de grups Diesel).\n6.- Comprovació de bateries de central i arrencada (cas de grups Diesel).\n7.- Arrencada mitjançant cabalímetre i comprovació del cabal.\n8.- Arrencada elèctric i canvi a Diesel per falta simulada de fluid elèctric (només en Grups Combinats).\n9.- Comprovació del punt de tall de presostats per a cadascuna de les bombes, verificant l’escalonament de les arrencades de cadascuna d’elles.\nSISTEMES AUTOMÀTICS DE DETECCIÓ I ALARMA D’INCENDIS.-\n1.- Comprovació del funcionament de les instal·lacions de detecció mitjançant realització d’assaig en detectors i polsadors; revisió de funcionament de cada zona.\n2.- Substitució de pilots, fusibles, bateries d’acumulació i qualsevol element defectuós, si escau.\n3.- Verificació d’activació de totes les zones de detecció.\n1.- Verificació integral de la instal·lació.\n2.- Neteja de l’equip central i accessoris.\n3.- Verificació de connexions roscades o soldades.\n4.- Neteja i reglatge de relés.\n5.- Regulació de tensions i intensitats.\n6.- Verificació de tots els equips de transmissió d’alarma.\n7.- Prova final de la instal·lació, comprovar alimentació mitjançant les bateries de la central


El Port de la Selva recupera la normalitat després de les fortes pluges de les últimes hores\nLa pluja ha caigut amb força al matí en molts punts de la franja litoral i prelitoral de Catalunya i els aiguats han tornat a provocar estralls a l'Empordà, en concret a l'Alt Empordà. La riera de Rubiés, al Port de la Selva, s'ha desbordat i el poble ha quedat inundat. L'alcalde de la població ha explicat que el passeig marítim s'ha inundat i a la biblioteca municipal l'aigua ha arribat als 40 centímetres. A la tarda la situació s'ha començat a normalitzar.\n18/10/2005 - 00.00 Actualitzat 23/10/2005 - 09.31\nLes fortes pluges que han caigut al Port de la Selva han fet desbordar la riera de Rubiés i han inundat el poble. L'alcalde de la població, Genís Pinart, ha explicat que el municipi s'ha començat a inundar cap a les 3 de la matinada, quan s'han intensificat les pluges.\nL'accés per carretera al municipi s'ha tallat, com també el de Llançà i Cadaqués. Amb tot, s'ha restablert hores després.\nD'altra banda, l'única escola del Baix Empordà que no va poder reprendre les classes com a conseqüència del temporal ahir, el CEIP Nostra Senyora de la Mercè de Calonge, ja ha obert les portes.\nPer la seva banda, el Servei Meterològic de Catalunya ha alertat de la probabilitat de fortes pluges al nord del país que s'aniran estenent arreu en les pròximes hores.


Els 8 cancerígens més freqüents al treball | Blog FECEC\nQuan es parla d’agents cancerígens a l’entorn de treball es sol pensar en productes i substàncies de naturalesa química, però cal tenir en compte que també hi ha altres tipus d’agents relacionats amb l’aparició del càncer que no són de tipus químic i que també poden ser molt freqüents als nostres llocs de treball. Si vols saber com s’ha realitzat aquesta llista de cancerígens més freqüents, segueix llegint …\nEls cancerígens més freqüents en les persones treballadores\nAquestes són les exposicions més freqüents que, segons l’evidència científica, provoquen càncer o és probable que el provoquin:\nRadiació ultraviolada (UV) solar. Tal i com passa a la majoria dels països d’Europa, la radiació UV solar és l’agent cancerígen al que estan exposats més treballadors. Les estimacions indiquen que uns 238.000 treballadors de Catalunya (un 10%), entre ells molts agricultors i treballadors de la construcció, estan exposats als rajos del sol mentre realitzen la seva activitat a l’aire lliure, i per tant tenen major risc de càncer de pell.\nTreball a torns. La segona exposició a cancerígens més freqüent és el treball que inclou el torn de nit, considerat com a probable cancerígen per l’Agència Internacional de Recerca del Càncer (IARC), sobretot per la seva associació amb el càncer de mama, i que afecta a més del 7% de la població treballadora.\nFums de motor dièsel. Sempre que s’utilitzin motors que funcionin amb combustible de tipus dièsel es generen fums i altres productes de combustió que també poden provocar càncer, sobretot de pulmó. S’estima que un 3,7% dels treballadors estan exposats a fums de motor dièsel. Els col·lectius de treballadors del transport per carretera, del manteniment de vehicles i d’algunes activitats de la construcció són els més exposats al respirar aire contaminat per aquestes substàncies.\nSílice cristal·lina. La sílice cristal·lina és un component natural que, a més de trobar-se a les roques i la sorra, també es troba en materials per a la construcció com el formigó i el maó. L’exposició a partícules petites de sílice que es troben a l’aire, principalment el pols de quars, s’associa al càncer de pulmó. S’estima que un 1,8% dels treballadors poden estar exposats a la sílice cristal·lina.\nRadón. El radó és un gas radioactiu que es forma de forma natural de la desintegració d’elements radioactius com l’urani que pot estar present en alguns tipus de roques com el granit i que es acumulen en espais mal ventilats situats sota terra o prop del sòl. Aquests nivells solen ser molt baixos en la majoria dels casos. L’exposició a radó s’associa amb el càncer de pulmó.\nHidrocarburs aromàtics policíclics. Aquests compostos, que són disruptors endocrins, es formen principalment per la combustió incompleta de la matèria orgànica i en diversos processos industrials. Pensa que si ets fumador, la teva major exposició a aquests compostos serà a través del tabac, que és la major causa de càncer. El benzopirè, que és un tipus d’hidrocarbur aromàtic policíclic, s’ha classificat com a cancerígen per la IARC per la seva acció genotòxica (pot produir danys a l’ADN).\nBenzè. El benzè té molts usos a la indústria, per exemple es fa servir per a fabricar productes químics en la fabricació de plàstics, resines i certs tipus de gomes. També es troba de forma natural a la benzina. El benzè s’ha associat a alguns tipus de leucèmia, i es calcula que un 1,3% dels treballadors estan exposats a aquest compost.\nCrom VI i els seus compostos. Els compostos de crom hexavalent s’utilitzen, per exemple, com a anticorrosius, en el metall acabat i en els processos de fabricació de pigments i alumini. També estan presents en els fums de soldadura de materials d’alumini. Aquests compostos s’han associat al càncer de pulmó i a alguns càncers de cap i coll.\nCom s’ha fet aquesta llista?\nAquesta llista és fruit dels esforços que ha fet en els darrers anys l’Institut Català de Seguretat i Salut Laboral per a identificar els cancerígens més freqüents als treballadors de Catalunya amb el projecte CAREX-CAT. El projecte CAREX-CAT, de l’anglès CARcinogen EXPosure (Exposició a cancerígens), és un sistema d’informació que conté estimacions del nombre de treballadors exposats a diferents agents cancerígens segons els processos de treball i el sector d’activitat econòmica de les empreses.\nEls resultats obtinguts són similars als d’altres països del nostre entorn. Segurament alguns dels agents inclosos a la llista us han sorprès i penseu que tots (treballadors i no treballadors) podem estar exposats a ells … És cert, per això és molt important prevenir el càncer, tant dins com fora del treball.\nSón diferents les exposicions laborals i les ambientals?\nMoltes exposicions d’origen laboral també es troben en altres ambients no restringits al lloc de treball i els seus efectes són additius, és a dir, es sumen amb l’exposició acumulada, i no es poden diferenciar. El que sí solen ser diferents són algunes característiques de l’exposició i el tipus de col·lectiu de persones exposades:\nA nivell laboral la freqüència i la intensitat de moltes exposicions tendeixen a ser majors.\nTambé és més freqüent que els treballadors estiguin exposats a més d’una substància perillosa a la vegada. Aquestes substàncies poden interactuar entre si i presentar efectes diferents als que tindrien si es presentessin soles.\nI, evidentment, una exposició ambiental pot afectar a tothom, mentre que les laborals només si treballem en llocs específics.\nFinalment, recordeu que podeu seguir aquests consells per protegir-vos davant el càncer laboral.\n← ‘Sostenint’ la tristesa\tA l’entorn dels registres de càncer →


Jordi Sànchez avisa el PDECat que la reordenació només passa per crear un nou partit | NacióDigital\nJordi Sànchez avisa el PDECat que la reordenació només passa per crear un nou partit\nEl president de la Crida assegura que Puigdemont està alineat amb aquesta via i reclama la posada en marxa d'una "nova organització política" sense quotes ni vetos\nper Oriol March, 25 de juny de 2020 a les 10:10 |\nJordi Sànchez, en una imatge d'arxiu. | ACN\nJordi Sànchez, president de la Crida Nacional per la República, ha llançat aquest dijous un nou avís al PDECat: la reordenació de Junts per Catalunya (JxCat) -encallada i sota l'amenaça de ruptura- passa per la creació d'una "nova organització política" en la qual no hi hagi "ni quotes ni vetos". Sànchez ha recalcat que Carles Puigdemont, líder de JxCat, impulsor de la Crida i militant de la formació hereva de CDC, està alineat amb aquesta proposta de nova formació. "El seu lideratge és indiscutit", ha indicat el dirigent empresonat a Lledoners en una entrevista a RAC1 aprofitant un permís.\n"Tothom que vulgui hi serà", ha remarcat Sànchez en referència a la nova formació política. Un dels esculls de la negociació és que el PDECat descarta dissoldre's. El president de la Crida és "optimista", i ha apuntat que la via és "sumar el millor de cada formació". Puigdemont es manté en silenci sobre la situació interna, que es troba en la recta final a les portes d'encetar el camí cap a les eleccions catalanes. El partit que lidera David Bonvehí, amb qui Sànchez ha negociat -per ara sense èxit- la reordenació, no ha rebut cap proposta formal de l'expresident des de Waterloo.\nLa direcció del PDECat es reuneix demà divendres en un context proper a la ruptura en la mesura que hi ha dos bàndols diferenciats: el que lidera Bonvehí, partidari que el partit no es dissolgui i d'arribar a un acord per coaligar-se amb la Crida, que compta amb dirigents com Ferran Bel, Marc Castells i Marc Solsona; i el que aposta per integrar-se en un nou instrument, tal com es va acordar en l'assemblea del 2018. En aquest sector s'hi troba Míriam Nogueras, que és vicepresidenta del partit, així com també veus com Lourdes Ciuró, Montserrat Morante -integrant de la direcció de la Crida- i Joan Pere Gómez, entre d'altres. Els afins a Bonvehí assenyalen que tenen majoria a la cúpula, però en el consell nacional sempre s'han imposat els partidaris de Puigdemont.\nVa ser així, per exemple, en les llistes de les eleccions espanyoles, europees i municipals -en el cas de Barcelona, amb Elsa Artadi com a protagonista- de la primavera del 2019, quan el partit -així ho constaten mesos després els seus dirigents- va sentir-se menystingut, com ja havia passat en els comicis del desembre del 2017. En l'aposta per sumar amb la Crida també s'hi troben els sectors fins a Josep Rull i Jordi Turull, que promouen el tàndem Miquel Buch-Damià Calvet per al partit i la candidatura efectiva a la presidència de la Generalitat, respectivament.\nSànchez ha insistit, en tot cas, que tant la direcció com les llistes electorals han de ser escollides per primàries. No ha descartat liderar les noves sigles que surtin de la reordenació, perquè la seva inhabilitació només l'afecta per ocupar càrrecs públics. "Hem de començar de nou amb un nou instrument que tingui musculatura i forces", ha recalcat el president de la Crida, que torna avui al vespre a la presó. "L'organització ha de sumar persones, no sigles ni entitats", ha indicat, al mateix temps que indicava que el nou partit no pot ser "la refundació de res".\nPolítica, PDECat, JxCat, Crida Nacional per la República, Junts per Catalunya, Carles Puigdemont, Jordi Sànchez\nNo n'hi han prous cadirea per tots\nPer Noname el 25 de juny de 2020 a les 19:29\nRefundació del catalanisme democristià.\nPer MTI el 25 de juny de 2020 a les 18:13\nEl PDCat (incloent el President Torra) continua fent massa ferum a la CiU de Pujol, del peix al cove, el rebuig del concert econòmic quan tocava dir sí (gràcies per res, Miquel Roca) i el 3%. Hauria de regenerar-se i començar de bell nou, amb noms nous, els seus presos lliures i Puigdemont retornat a casa. Calen, simpatitzem amb qui simpatitzem, com diu l'usuària anterior, llistes obertes. Que tots poguem escollir qui i com ens representaran.\nPer Georgiana el 25 de juny de 2020 a les 16:42\nLes quotes i els vetos pertanyen al passat. En democràcia volem llistes obertes, el poble decideix, no els partits. Deixeu anar el llast i que la gent decideixi qui vol. Fàcil.


L’aparell digestiu – Web Isabel de Villena\nEls alumnes de 4t de Primària hem fet un experiment al laboratori, amb el Luís, on hem vist el funcionament d’una maqueta de l’aparell digestiu. Unes bosses de plàstic, un tub i un mitjó formaven els diferents òrgans, hem posat unes galetes amb aigua i hem fet tot el recorregut des de la masticació fins a l’eliminació de les restes del menjar. Hem vist com el mitjó deixava passar els nutrients a la sang! Ha sigut molt interessant!\nEl Guillaume també ens ha portat una ampolla d’aigua que havia omplert a la Vall de Núria i a Barcelona l’ampolla s’havia aixafat. Ens ha explicat l’efecte de la pressió de l’aire.\nTagged with: 4t primària, Laboratori


A l'ombra del crim: V Premi internacional RBA de novel·la negra\nPublicat per Anna Maria Villalonga a divendres, de setembre 09, 2011\nJo també n'he llegit només un fa molt de temps, tant que recordo que m'ho vaig passar bé, però res més, ni el títol!!!\n9 de setembre de 2011, a les 20:23\nNo he llegit mai aquesta autora, en buscaré algun a la biblioteca, és bó conèixer nous autors\n9 de setembre de 2011, a les 20:36\nJo tampoc he llegit res d'aquesta autora. La felicito pel premi. :-)\n9 de setembre de 2011, a les 22:12\nJo els he llegit tots, em sembla. La Cornwell,al igual que la canadenca Tammi Hoag, ha creat fins i tot un departament dedicat a aquest tipus d'investigació criminal en una Universitat, què porta el seu nom.\nAquesta senyora té TOTS els premis existents de literatura policiaca.\nElla, l'Elizabeth George, que situa els seus llibres a Anglaterra, i la molt elegant Mary Higgins Clark, co-autora amb la seva filla d'algunes de les seves obres, van fer que m'interessés el temade la novel.la criminal escrita per dones.\n9 de setembre de 2011, a les 23:11\nJo no he llegit tampoc res d'aquesta autora... Felicitats pel premi i si tinc l'oportunitat la llegiré. Petonets!\nOstres, Alícia, doncs jo no suporto l'Elizabeth George. S'embolica de mala manera, barreja temes, personatges. Jo què sé. Vaig llegir "Sin testigos" i vaig jurar que mai més. I la meva amiga Maria, negrota primera, diu que les altres que ha llegit encara són pitjors.\n9 de setembre de 2011, a les 23:34\nja és ben cert que cada olleta té la seva tapadereta... jo no he llegit res d'aquesta senyora, no puc opinar.\n10 de setembre de 2011, a les 1:23\nCrec que tinc algun llibre d'aquesta autora, al menys en sona el seu primer nom; els buscaré...tampoc puc opinar. L'altre dia vaig trobar dues novelas de la Clàudia Pujol, periodista, que va escriure juntament amb el forense de Girona,Narcis Bardalet; una és "Diari d'un forense" sobre 10 crims reals i l'altre "Vides singulars"; potser ja les coneixes.Recordo que em van agradar. Una abraçada, Tura.\n10 de setembre de 2011, a les 1:49\nNo n'he llegit res. Tot just acabo d'estrenar una del premi RBA de l'any passat, Harlan Coben. Ja arribarà. M'ha fet gràcia el títol Red mist, perq en una del Winslow és el n d'una operació antidroga a Sud-amèrica o a Nicaragua per finançar la guerrilla, q ja no ho sé.\n10 de setembre de 2011, a les 8:50\nVaig arribar fins la 14, fins que la autora amb un incomprensible atac de gelosia trenca l'armonia dels seus personatges i els fa miques amb psicopatologias i relacions plenes d'odi i resentiment que com a lector no entens i no comparteixes. A banda d'això efectivament no te cap sentit donar-li un premi a qui en te tants (però, ull! tots de les primeres novel·les)i no estimular la creació autóctona que es bona i necessitada de calers i promoció.\n10 de setembre de 2011, a les 12:38\nÉs interessant això que expliques. Si et ve de gust, potser ens ho pots ampliar una miqueta.\n10 de setembre de 2011, a les 12:47\nHo sento negrota però no em vec capaç, primer perquè m'hauria de rellegir l'obra i n'hi tant per conèixer!, segon perquè entraria amb spoilers i es quelcom que em tinc prohibit i tercer perquè donaria per un post llarguíssim.\nCrec que el tema dona més joc per un treball universitàri o per analitzar en un grup de lectura i no pas per un free lance amateur com jo. Si no ho fa ningú abans m'ho apunto per quan em jubili.\nDe tota manera es una autora que us la recomano molt i molt fins per allà el cinquè o sisé llibre, a partir d'aquest crec que ja comença la baixada, i ara que tots son en butxaca no buida la idem.\n11 de setembre de 2011, a les 18:35\nBuf, això dels premis dóna per molta tertúlia... i, sobretot, molta reflexió. Un premi per a un llibre que encara no està presentat. U premi per a una autora de renom. Un premi per a... assegurar-se més $$$$$?\n12 de setembre de 2011, a les 10:13\nEfectivament, Yves. Veig que ho has captat perfectament.\n12 de setembre de 2011, a les 10:34\nJo vaig llegir un dels primers llibres d'aquesta autora, i em va semblar força entretinguda.... però, i potser m'equivoco, vaig tenir la sensació que la tesi del llibre i de l'autora dretejaven perillosament. Vaja, que feia una mica de pudoreta a George Bush. De tota manera puc ser injust i, quan pugui, n'agafaré algun altre a veure si vaig ser jo que tenia un mal dia.\n12 de setembre de 2011, a les 16:53


Controlador de paret de vídeo HDMI | Solució Video Wall | Processadors de parets de vídeo - iSEMC\nControlador de paret de vídeo iSEMC\nEncara busqueu un producte adequat per a controladors de paret de vídeo? O encara busqueu un adequat solució de sala de control? iSEMC té molts anys d’experiència en la indústria dels controladors de paret de vídeo i és la vostra primera opció de cooperació. Està equipat amb una àmplia gamma de LCD Controladors de paret de vídeo LED, potents sistemes de processament d’imatges i vídeo de múltiples pantalles i múltiples terminals de visualització HDMI.\nEl sistema de paret de vídeo distribuït NP és un dispositiu de processament de múltiples senyals dissenyat per al sistema de visualització de pantalla gran distribuït. Pot realitzar diverses visualitzacions de paret en diferents fonts de senyal, admet superposició de múltiples capes, itinerància, empalmament arbitrari, zoom in / out, substitució en línia de mapes de base, desplaçament de subtítols, captura de pantalla d’escriptori web, descodificació de càmeres de xarxa, sortida de commutació d’àudio i vídeo, El dispositiu està dissenyat amb funcions altament integrades, processament integrat de captura d'àudio i vídeo, control central, control d'aplicacions mòbils i control de visualització. és una plataforma de processament integrada distribuïda que integra processament d'imatges, funció de xarxa, gestió de registres i manteniment d'equips. L'ús d'aquest sistema no només fa que tot el sistema de monitorització sigui més concís, sinó que també facilita la instal·lació i la depuració, el manteniment i la bona compatibilitat i escalabilitat. Es pot utilitzar àmpliament en diversos tipus: centre de comandament i despatx de xarxa, centre de conferències de xarxa i projecte d'exposició.\nControlador de paret de vídeo de la sèrie VK\nEl controlador de paret de vídeo de la sèrie VK-S és un producte professional de processament d’imatges de vídeo de nova generació que es basa en el desenvolupament de múltiples finestres, tecnologia d’alta definició i control de visualització. En comparació amb altres controladors de paret de vídeo del mercat, la sèrie VK-S ha millorat la capacitat del sistema i ha utilitzat xip de processament d’intercanvi de bases de 10G, de manera que hi ha un avantatge significatiu en la velocitat de processament i el control professional de la pantalla. Mentrestant, el controlador de la sèrie VK-S admet múltiples serveis, densitat d’interfícies d’E / S i fiabilitat a llarg termini. És un producte tot en un que té [protegit per correu electrònic] processament d'entrada, descodificació de vídeo IP, previsualització de contingut, text de desplaçament, gestió d'escenes, gestió de registres, gestió d'usuaris i altres aplicacions avançades per satisfer una gran varietat de requisits d'aplicació del sistema professional.\nEl processador de paret de vídeo creatiu CR pro s'utilitza en aplicacions d'exposició i altres, el mur de vídeo no està limitat, ja que els mitjans de comunicació mostren la informació, el disseny creatiu pot millorar considerablement els efectes de visualització generals i aportar més experiència visual. El processador de paret de vídeo creatiu CR Pro pot crear una paret de vídeo personalitzada per als usuaris, ha estat àmpliament utilitzat a la sala d’exposicions, a la sala de negocis, als finestrals i a altres aplicacions.\nNP Lite AV distribuït sobre ip\nNP Lite és un codificador i un descodificador AV sobre IP que ofereixen senyals d’àudio i vídeo d’alta latència, alta qualitat a través de xarxes Ethernet d’1 Gbps a velocitats de bits baixes. El sistema altament escalable i potent permet el desplegament segur de senyals AV a milers de punts finals per crear un sistema de control d’àudio i vídeo basat en IP. NP Lite Funció KVM integrada, sincronització elevada i fàcil control de múltiples estacions de treball, PC o recursos de vídeo a distància mitjançant teclat, ratolí i monitors locals. També ho és la solució ideal per a la gestió d’agents, esdeveniments en directe, conferències, centre de comandament i aplicacions governamentals / militars.\nControlador de paret de vídeo VK Lite\nEl controlador de paret de vídeo VK Lite-S és un producte professional de processament d’imatges de nova generació basat en el desenvolupament de múltiples finestres, tecnologia d’alta definició i control de visualització. En comparació amb altres controladors de paret de vídeo del mercat, VK Lite-S admet una amplada de banda monocanal ultra alta, que arriba als 6.5 G, de manera que hi ha un avantatge significatiu en la velocitat de processament i el control de pantalla professional. Adopteu el control d’interfície LAN RS232 + i configureu les plaques d’entrada / sortida DVI i HDMI, admeti fins a 128 enregistraments i recuperacions d’escena per satisfer una gran varietat de requisits d’aplicació de sistemes professionals.


El Consorci de Residus convoca el primer concurs fotogràfic 'Falles amb COR'\nInicio Valencia El Valle de Cofrentes - Ayora El Consorci de Residus convoca el primer concurs fotogràfic ‘Falles amb COR’\nPodran participar aquells que pugen una foto a Instagram de falles o temàtica fallera que promoga la defensa del medi ambient, el reciclatge, la protecció dels oceans o que consciencie sobre la contaminació amb el hashtag #FallesAmbCOR\nEl Consorci per a la Gestió de Residus ha impulsat el primer concurs fotogràfic #FallesAmbCOR amb el qual, davant la setmana de festes, anima la ciutadania a fixar-se en aquelles falles, figures falleres o temàtica fallera de la zona COR amb missatge mediambiental. El concurspremiarà aquelles fotos que mostren els monuments fallers que promoguen la defensa del medi ambient, el reciclatge, la protecció dels oceans o que consciencien sobre la contaminació.\nLes i els fotògrafs optaran a una càmera Go Pro Hero 7 Silver d’última generació com a premi si la foto que pugen a l’Instagram, juntament amb el hashtag #FallesAmbCOR, resulta ser la millor de totes les participants. Els participants de #FallesAmbCOR podran optar pujant les seues fotos a Instagram de dissabte dia 16 al 22 de març, ambdós inclosos. Les bases que regeixen aquest concurs ja es poden consultar a les xarxes socials i al web del Consorci per a la Gestió de Residus, www.consorciresidus.org\nEn paraules del president del COR, Roger Cerdà: “Pretenem fer de la tradicional visita a les Falles un punt de trobada on destaque el valor artístic dels monuments, però també on la reflexió per un món millor en el sentit mediambiental tinga un lloc destacat”. El vicepresident del Consorci, Vicent Muñoz, també ha afirmat veure en aquesta iniciativa un pas més a l’hora de conscienciar la ciutadania per la cura del planeta.\nArtículo anteriorEl ple de Sagunt tombarà l’acord provisional del subministrament d’aigua de la dessaladora presentat per Acuamed\nArtículo siguiente165 veïns d’Alzira van trobar treball en 2018 a través de l’agència local de col·locació IDEA\nRescatan a un caballo que había caído en una poza de Ayora


Homenatge “sense fissures” del Govern i la Generalitat a les víctimes de Vic | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nHomenatge “sense fissures” del Govern i la Generalitat a les víctimes de Vic\nEl ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, subratlla que l'acte se celebra des de “la unitat política davant el terror”\nBarcelona 30 MAI 2016 - 08:59\tCEST\nHomenatge a les víctimes d'ETA a Vic. Quique García (EFE)\nEl Govern central i la Generalitat de Catalunya van retre homenatge ahir des de “la unitat política sense fissures davant del terror” a les víctimes de l'atemptat terrorista a la casa caserna de Vic (Osona), que ETA va cometre fa 25 anys i en el qual van morir deu persones, entre les quals cinc menors. El ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, va lamentar que la societat espanyola no hagi estat sempre justa “en els principals anys del terror” amb les víctimes. El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, es va adreçar a les víctimes per recordar que aquestes no seran mai “esborrades” per “cap treva, cap desarmament ni cap dissolució” i va recordar que la lluita policial contra ETA s'ha cobrat un “preu alt” en vides humanes.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, van presidir l'acte d'homenatge, en el qual van participar unes 300 persones i al qual també van acudir l'alcaldessa de Vic, Anna Erra; el president de l'Associació Catalana de Víctimes d'Organitzacions Terroristes (ACVOT), José Vargas; la presidenta de la Fundació Víctimes del Terrorisme, María del Mar Blanco, i diversos comandaments dels diferents cossos policials.\nEl ministre Fernández Díaz va subratllar que l'acte se celebra des de “la unitat política sense fissures davant del terror”, informa Efe. “La societat espanyola no va ser sempre justa en els principals anys que va colpejar el terror, no donant prou suport a les víctimes”, va lamentar el ministre, que va recordar que el 29 de maig del 1991 els terroristes van activar els 200 quilos d'explosius mentre veien els nens “jugant al pati” de la casa caserna de la Guàrdia Civil de Vic. El ministre de l'Interior va recordar que el 29 de maig del 1991 Rosa María Rosas, de 15 anys; Vanessa Ruiz, d'11; Ana Cristina Porras, de 10, i María Pilar Quesada, de 8, van morir “quan jugaven en un pati que es veia perfectament des d'on els terroristes van accionar la bomba, amb més de 200 quilos d'explosius”. “També va morir Francisco Cipriano Díaz, de 17 anys, que en aquell moment estava estudiant. L'explosió del cotxe bomba també va posar fi a la vida de Juan Salas, Maudilia Duque, Juan Chincoa, Ramón Mayo i Nuria Ribó. A tots ells, i a la resta del total de 55 assassinats per la bogeria terrorista d'ETA a Catalunya, així com a les altres 27 persones mortes per altres grups terroristes, tots els devem molt com a societat”, va afegir el ministre.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va afirmar que “el patiment i sacrifici” de les víctimes de l'atemptat “quedarà gravat en la nostra memòria col·lectiva”. “El crim de Vic, els noms i edats de cada víctima i les seves esperances no les esborrarà mai cap treva, cap desarmament ni cap dissolució”, va afirmar el president català.\nPuigdemont va afegir, adreçant-se a les víctimes i als familiars dels morts en l'atemptat, que “els vostres éssers estimats no els plorareu mai sols” i va recordar que “s'ha pagat un preu alt en vides humanes” en la lluita policial contra ETA. “Ara es combaten també altres amenaces terroristes que aconseguirem vèncer”, va afirmar. El president va indicar que els afectats pel terrorisme interpel·len les administracions per “fer una societat millor” i mantenir viu el record dels morts i ferits. “Ens ajuda a combatre amb exigència qualsevol acte de violència, que la fomenti o la banalitzi”, va manifestar.\nEl president d'ACVOT, José Vargas, va afirmar que “aquells que s'esquincen les vestidures” per les crítiques a la recent visita oficial del líder de l'esquerra abertzale, Arnaldo Otegi, al Parlament “haurien de llegir la història abans de parlar”. “En aquest país, tenim moltes desgràcies com la de Vic”, va assenyalar. “Abans de parlar, hauríem de repassar la història del país i el dany que les diferents bandes terroristes ens han infligit i el sofriment que ens han fet patir”, va afegir.


maig | 2006 | Els dies i les dones | Pàgina 2\nNÓVIO DE MATINS\nPublicat el 11 de maig de 2006 per dfigueres\nElla s’asseu al mig de tots dos. Som en un banc d’una plaça amb jardí, un migdia.\n-Tu pots ser el meu nóvio de matí i tu el meu nóvio de tarda, què us sembla?-els diu tota satisfeta.\nTots dos se la miren sense entendre què vol dir del tot-amb els anys aquesta sensació serà molt habitual- i s’encongeixen d’espatlles gairebé de manera simultània, assentint.\nLlavors un d’ells s’hi atansa posant els llavis com un peix i tancant els ulls. Ella es fa enrere.\n-Ah, ah, ah… -li reproba com una institutriu- a tu no et toca pas per ara. He decidit que tu seràs el meu nóvio de tarda.\nL’altre, no se’n sap avenir: esblaimat, empassant saliva, comença a suar. Veu com ella decanta el cap, acluca els ulls i li assenyala amb parsimònia i extenent el dit índex, el punt exacte on vol l’smuac que segelli la relació. Ell quequeja:\n-Es que… Es que… Jo crec que seria millor nóvio de tarda. No sé… M’hi veig més.\nElla obre els ulls, se’l mira de dalt a baix. Ell se sent com despullat -amb els anys aquesta sensació serà el pa de cada dia-, a l’altre li falta temps per deixa-li a cada galta un petó. Ella l’ha mirat tota l’estona mentre l’altre se li abraonava de qualsevol manera.\nMentre s’aixequen del banc -fins i tot l’agafa de la mà!- ell li diu que ja es veuran després de classe, no?. Ella fa que sí sense massa convicció.\nEl municipal que pregunta el nen, les quatre de la matinada, si es diu com es diu, parla per l’emissora: "Ja l’hem trobat. Digueu a la mare que el nen està bé".\nElla no ha vingut ni en tota la tarda ni en tota la nit. Definitivament hauria d’haver acceptat ser nóvio de matins. Se sent com si hagués perdut alguna cosa. Amb els anys, aquesta sensació, l’acompanyarà moltes altres vegades.\nPublicat el 10 de maig de 2006 per dfigueres\nL’ESCORPÍ I EL GRIPAU\nPublicat el 5 de maig de 2006 per dfigueres\nHi havia una vegada un escorpí que no sabia com passar a l’altra banda d’un riu. No gaire lluny d’on s’estava amb els seus dubtes, un gripau feia llargs entre uns canyars. En veure’l, l’escorpí va tenir una revelació i se li adreçà:\n-Amic gripau, t’he de fer una proposta.\n-Què vols de mi, company escorpí?\n-Necessito passar a l’altre banda del riu.\n-No veig com et puc ajudar.\n-Veuràs, he pensat que podries carregar-me a la teva esquena i portar-me nedant fins l’altra riba.\n-Em sembla que això serà impossible, company escorpí.\n-Per què, amic gripau?\n-Senzillament perquè sé del cert que si et carrego al meu llom, acabaries picant-me amb el teu agulló i donant-me mort.\n-No diguis bestieses! No veus que si et donés mort, tu no podries continuar nedant i jo moriria ofegat?\nEl gripau va reflexionar sobre els mots de l’escorpí.\n-Trobo que les teves paraules són prou raonables. Puja.\nL’escorpí, més content que un gínjol, s’enfilà damunt el gripau que començà la travessa. Tranquil·litzat per les paraules de l’escorpí, no s’afanyà gens a completar el viatge, ans al contrari, trobà que era agradable poder ser d’alguna ajuda. Però de sobte, quan ja no faltava gaire per arribar a la seva destinació, el gripau va sentir una punxada a l’esquena i com tot el seu cos se li enravenava. El gripau sabia qui li havia infligit aquella fiblada:\n-Company escorpí, per què m’has picat?\nI l’escorpí notant com la granota era engolida per les aigües, digué:\n-No hi puc fer més, amic gripau, és la meva naturalesa.\nPublicat dins de Cardiologia variable\t| 5 respostes\nPublicat el 3 de maig de 2006 per dfigueres\nPublicat el 1 de maig de 2006 per dfigueres


Amposta organitza cursos de suport vital bàsic i ús del desfibril·lador extern automàtic | InfoICS\n← L’EAP Lleida Rural Sud inicia un programa d’activitats preventives en la tercera edat\nPosada en marxa del Laboratori Unificat de la Metropolitana Nord de l’ICS →\nAmposta organitza cursos de suport vital bàsic i ús del desfibril·lador extern automàtic\nPublicat el 8 Juny 2016 per icscat\nLes malalties cardiovasculars són la primera causa de mort en el món occidental i entre aquestes destaca la mort sobtada cardíaca, que es produeix quan el cor deixa de bombejar sang per un problema elèctric.\nLa majoria de les morts sobtades cardíaques succeeix fora de l’àmbit sanitari, la qual cosa constitueix un problema important de salut pública. Actualment, prop de 4.000 persones moren cada any a Catalunya per aquesta causa, que apareix de forma imprevisible i afecta persones de totes les edats i sexes.\nEls primers minuts després d’una aturada cardíaca són clau per a la supervivència. L’única manera de salvar qui la pateix és intervenint amb un desfibril·lador, però, fins fa poc, aquests aparells es trobaven en espais molt concrets i el seu ús estava molt restringit.\nPer aquest motiu, a la ciutat d’Amposta es va impulsar un programa que preveia la instal·lació d’una xarxa de desfibril·ladors automàtics, d’accés lliure, situats al carrer i altres espais públics.\nAra, l’Ajuntament d’Amposta, en col·laboració amb el Centre d’Atenció Primària (CAP) Amposta de l’Institut Català de la Salut, ha organitzat diversos cursos adreçats a la Policia Local, i el personal del Mercat Municipal i d’Esports, amb l’objectiu de saber aplicar els protocols de suport vital bàsic (SVB) i utilitzar el desfibril·lador extern automàtic (DEA).\nDurant el mes d’abril s’hi han fet dos cursos i al juny se’n farà un altre. Tenen una durada de quatre hores cadascun i hi han assistit deu o dotze persones a cada edició. La formació ha anat a càrrec d’una metgessa de família, instructora acreditada pel Consell Català de Ressuscitació, i una infermera totes dues del CAP Amposta.\nD’altra banda, l’Ajuntament també té previst organitzar altres cursos de formació i coneixement de l’ús dels desfibril·ladors oberts a la ciutadania. Els aparells estan situats al Mercat Municipal, al Camp de Futbol, a la Piscina Municipal i a les dependències de la Policia Local.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb DEA, desfibril·ladors, formació, Gerència Territorial Terres de l'Ebre, suport vital bàsic. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


"Em sento més forta". Una experiència obrint portes - Fundació Surt\n“Em sento més forta”. Una experiència obrint portes\nPublicat el 08-06-2018\n“Em sento més forta”. Una experiència obrint portes2018-06-082019-04-28https://www.surt.org/wp-content/uploads/2017/05/logo-mage.svgFundació Surthttps://www.surt.org/wp-content/uploads/2017/04/sessi-dempoderament-dones-obrint-portes.jpg200px200px\nL’Eli va migrar d’Argentina fa prop de dues dècades i fa sis anys que viu a Catalunya. El seu desig, explica, era guanyar-se la vida com a massatgista, la seva professió, però en emmalaltir el seu marit, va urgir-li “començar a treballar del que fos”. És una de les dones que acompanya el programa Obrint Portes, d’atenció i empoderament a dones en situació o risc de pobresa. Al llarg del 2017, van ser 151 les dones vinculades al programa.\nMés de 6 de cada 10 participants a Obrint Portes no tenen nacionalitat espanyola i entorn al 60% viu amb menys de 400 euros mensuals o no té cap ingrés. Més de la meitat sostenen nuclis familiars monomarentals.\nL’Eli va arribar-hi l’any passat amb l’objectiu de trobar feina. Si bé les dificultats d’accedir-hi no han desaparegut, en mirar enrere, destaca un canvi qualitatiu. “En el pla laboral, m’han ajudat a millorar el meu currículum, a practicar com fer bones entrevistes de feina, a destacar les aptituds i habilitats, a saber en quines webs buscar feina, he practicat el català amb una voluntària de Surt… i en la part personal m’ha aportat molt. Jo mai havia parlat en públic, per exemple. Mai ho havia fet i aquí ho he fet”, remarca.\nArran de l’acompanyament de Surt a través del programa Obrint Portes, l’Eli ara cursa formació en administració i gestió i aviat començarà pràctiques professionals. “No sabia on trobar pràctiques i des de Surt han enviat correus a molts llocs per trobar la possibilitat. Al juliol les faré a Prohabitatge”, explica, amb esperances que l’experiència pugui obrir-li portes.\nDurant el 2017, a més d’accedir a l’atenció social del programa, prop de 40 participants van rebre orientació laboral i formacions. Més d’una quarantena van formar part del grup d’empoderament i 11 dones i 7 infants van poder resoldre la necessitat d’habitatge. “És molt important tenir l’autoestima amb més força. A nivell personal m’han ajudat molt, a nivell d’empoderament, en avançar i afirmar-te. Em sento més forta”, assegura l’Eli.\nUna gran majoria de dones ateses al programa Obrint Portes, 9 de cada 10, presenten símptomes d’estrès a causa de la precarietat econòmica, en forma d’ansietat, mal de cap, bloquejos corporals i marejos. A més, el 65% presenten símptomes d’estrès postraumàtic arran de diferents situacions de violència masclista.\nempoderament econòmic, empoderament personal, feminització de la pobresa\nSurt obre canal de TelegramActualitat


Gelat de tambor d'ametla - Gastronòmicament\n•400 g de tambor d’ametla\n•50 ml de sucre invertit\n•6 vermells d’ou\n•200 ml de llet sencera + 200 ml de nata per muntar\n•500 ml de nata per muntar\n1.Primer farem el tambor d’ametla, que podeu veure la recepta aquí. En picarem 200 g fins, i els altres 200 g els deixarem una mica més gruixats. També podeu deixar qualque tros per decorar. Ho reservarem.\n2.Per fer el gelat posarem 200 ml de llet i 200 ml de nata dins una olleta i ho encalentirem sense deixar-ho bullir.\n3.Amb una batedora, blanquejarem el sucre amb els vermells d’ou (podeu guardar els blancs al congelador i fer-los servir un altre dia).\n4.Afegirem la mescla de llet i nata calenta als ous, sense deixar de batre, i ho tornarem a posar dins una olla i al foc, repetint l’operació: encalentir-ho sense deixar que bulli, i veureu com torna espès.\n5.Abocarem la mescla dins un bol prou gran, i hi afegirem els 500 ml de nata sense deixar de batre amb unes varetes. Això és la mescla final, que haurà de reposar unes 4 hores dins la gelera.\n6.Quan la mescla és prou freda, podem passar a fer el gelat amb un aparell, i hi afegirem el tambor d’ametla picat, quasi al final.\n•Amb un aparell especialitzat: seguir les instruccions.\n•Amb thermomix: congelar la mescla dins unes safates per fer glaçons, i triturar-ho després de que s’hagi congelat.\n•De manera manual: posar la mescla dins un recipient hermètic i a dins el congelador, treur la mescla cada cert temps i remanar-ho, per així evitar que cristal·litzi i poguem aconseguir una textura més cremosa.


Quan Europa ens avergonyeix – Còrtum\nSempre havíem volgut ser europeus. Europa era aquell lloc que començava als Pirineus i on hi havia un benestar pragmàtic i tangible en forma de supermercats plens de mantega de mil marques, quan aquí només hi havia botiguetes on podies triar entre el formatge manxec i el de bola. I també hi havia llibertat. Un podia llegir llibres i parlar sense por al carrer. Un lloc on la gent guanyava bons sous, i al que van anar a treballar tants espanyols que el programa estrella de Ràdio Nacional es deia “De España para los españoles” i la seva gràcia consistia en que la Maria de Argamasilla li dedicava un cançó al seu nuvi, o marit, que treballava a Stuttgart, o a París.\nTant era que aquesta Europa hagués decidit solucionar el problema dels refugiats republicans que fugien de la guerra tancant-los a llocs tan poc acollidors com Rivesaltes, Saint Cyprien, Gurs, Argelers, Septfonds o Vernet, on van haver de malviure sense aigua potable, sense roba d’abric i on no van ser pocs el que van acabar morint de desnutrició. Això eren coses que passaven abans de la Guerra Mundial, on havien guanyat els bons, que eren els mateixos que ara s’afanyaven en defensar la llibertat del món occidental. Que a Portugal, a Grècia o a Espanya haguessin règim feixistes eren petits detalls sense importància. El mediterranis, ja se sap. Pitjor seria que s’haguessin fet comunistes\nHan passat 77 anys i avui, a Idomeni, un petit nucli de població pertanyent a la localitat grega de Peònia, molt a prop de la frontera amb Macedònia s’apleguen en un camp de refugiats més de 19.000 persones que fugen de la guerra a Síria. És la ignominiosa imatge d’una Europa incapaç de complir amb els seus compromisos. L’any passat la Unió Europea va acordar rebre 160.000 refugiats. Al gener només n’havien arribat 160. Vist així, encara no està tant malament que Espanya hagi acollit 18 dels 16.000 que li pertocaven.\nLa resposta davant la pressió creixent dels refugiats i de la incapacitat per complir amb la paraula donada ha estat una negociació feta mig d’amagat, per la qual la Unió Europea expulsarà a Turquia tots aquells que arribin a Europa fugint de la guerra, a canvi de 6.000 milions d’euros -d’aquells que no hi havien quan Grècia suplicava per renegociar el seu deute- i accelerar tant la supressió del visat pels turcs que viatgin a Europa com la negociació per la seva futura entrada a la UE.\nNo fa gaires mesos que Brussel·les va veure un “retrocés” significatiu pel que fa a la garantia dels drets humans a Turquia des del 2014, raó per la qual la seva adhesió al club comunitari era una mica més que dubtosa. Ai\nxí que l’Europa que vèiem com a mirall de la llibertat, deixa a centenars de milers de persones que no busquen una vida millor, sinó la pura supervivència, en mans d’un règim que la Unió considerava, no fa gaire, poc respectuós amb els drets elementals de les persones. I una mica de raó hauria de tenir vistes les imatges de guardacostes turcs rebutjant a garrotades barques carregades de refugiats al mar Egeu.\nPer a més vergonya, veiem com les Nacions Unides, de la mà de l’ACNUR, el seu organisme pels refugiats, manifesta la seva inquietud pels fets i recorda que l’expulsió col·lectiva està prohibida per la Convenció Europea dels Humans i que un acord que estableix la deportació directa d’estrangers a un país tercer no és compatible amb la legislació humanitària internacional.\nL’ONU ens renya, i té motius per fer-ho. El Diari Oficial de la Unió Europea va publicar el 30 de març del 2010 la Carta dels Drets Fonamentals de la UE, que en el seu preàmbul afirma textualment que “conscient del seu patrimoni espiritual i moral, la Unió està fonamentada sobre els valors indivisibles i universals\nde la dignitat humana, la llibertat i la solidaritat, i es basa en els principis de la democràcia i l’Estat de Dret”. D’acord que els preàmbuls serveixen de ben poc, però si fem un repàs podem veure que el seu article primer diu “La dignitat humana és inviolable. Serà respectada i protegida”, en el seu article tercer que “tota persona té dret a la seva integritat física i psíquica”, al seu article sisè que “tota persona te dret a la llibertat i a la seguretat”.\nLlegit desprès de veure el tracte que es dóna als refugiats, aquest acord fonamental de la normativa europea no passa de ser un broma macabra. Però la veritable demostració del cinisme que regne avui al Vell Continent està en el seu article 19, referent a la “protecció en cas de devolució, expulsió i extradició”:\nEs prohibeixen les expulsions col·lectives.\nNingú podrà ser tornat, expulsat o extraditat a un Estat on corri un greu risc de ser sotmès a la pena de mort, a tortura o altres penes o tractaments inhumans i degradants”.\nJa no parlem només de la sort dels refugiats siris. Parlem del nostre propi futur, del respecte als drets fonamentals de les persones, de que Europa segueixi sent l’espai de llibertat que volíem i somiàvem. Hem de triar entre el silenci, que ens fa còmplices, o recuperar el compliment de la legalitat pels refugiats que lluiten per la seva vida. I també, de passada, la nostra seguretat jurídica i els nostres propis drets com a ciutadans d’aquesta cínica Europa que ens avergonyeix com mai no havíem pensat que ho faria.\nOne thought on “Quan Europa ens avergonyeix”\n18/03/2016 a les 15:55


Plujademais: D'oca a oca...\nGifted Hands és la història del neurocirurgià Benjamin Carson, convenientment passada pel filtre de Hollywood que tot ho ensucra: un nen negre -o afroamericà, si voleu ser políticament correctes- amb problemes per als estudis que, gràcies a la insistència de la seva mare i a unes ulleres noves acaba convertit en el llest de la classe i, amb el temps, en un destacat cirurgià capaç de separar siamesos enganxats pel cap... En català es dirà -per aquella obligació servil de traduir el títol directament del castellà amb l'estúpid argument que la gent la pugui relacionar amb la versió que s'ha fet al cinema (que en aquest cas no crec ni que s'arribés a estrenar als cinemes en castellà)- Unes mans miraculoses (Manos milagrosas en la llengua de Cervantes i Wert), tot i que jo havia proposat altres títols com ara Un do a les mans.\nPel que fa a la feina de traducció de la pel·lícula, em vaig trobar amb diverses escenes de quiròfan (paraula no recollida al DIEC tot i l'extensió del seu ús) on el protagonista operava a "cervell obert" i vaig haver de tirar de TERMCAT i diccionaris tècnics per descobrir paraules com lobectomia, duramàter, premsa d'Heròfil, si sagital, bessons craniòpags -que vol dir siamesos enganxats pel cap-, etc. També cal dir que en aquestes escenes hi havia alguns primers plans de cervells i vísceres (presumptes) que feien força angúnia.\nD'aquesta pel·lícula vaig passar a una altra del castellà al català que es deia La tropa de trapo en la selva del arco iris.\nCom potser sospitareu veient la imatge, es tracta d'uns personatges d'animació adreçats a nens petits petits, de fet de producció catalana d'un tal Àlex Colls, tot i que d'entrada sonoritzada en castellà i doblada posteriorment al català. No sé per què, en català s'ha traduït com Els caps de drap (de fet el cos sencer és de drap, no només el cap).\nEn aquest cas no em va tocar consultar el TERMCAT ni cap diccionari especialitzat, esclar, perquè el vocabulari era moooolt senzill, com és natural pel públic al qual va adreçat.\nI per acabar aquesta tongada de traduccions, un documental sobre una noia australiana avorrida de la vida que se'n va a Birmània per formar un grup de pop de noies -les Me and Ma Girls- titulat Miss Nikki and the Tiger Girls.\nTot i el títol, de fet el grup només es deia The Tiger Girls al principi, fins que el que era el seu mànager els rescindeix el contracte i les obliga a canviar de nom i és quan trien Me and Ma Girls -que sona com Myanmar Girls, les noies de Birmània. El documental se centra en el grup en qüestió amb el rerefons de la situació política que viu el país, que pel meu gust toca massa poc i se centra més en les noies en si. Pel que fa als aspectes de la feina de traducció, en aquest cas em vaig trobar sovint amb intervencions en birmà per a les quals la traducció en anglès semblava molt breu per l'estona que parlaven les noies... Evidentment, com que no sé birmà, no sé si és que l'anglès és molt més sintètic que el birmà o que el traductor birmà-anglès en feia un gra massa a l'hora de resumir.\nPer si us voleu fer una idea de la mena de música que fan, aquí us en deixo un vídeo del YouTube:\nPublicat per Marc Barrobés a 1:25


- Confiem per la solució que ens ofereix Symantec/Broadcom. Un servei de protecció per a empreses, Anti-Virus, Anti-Malware i Anti-Intrusos, basat en Web. Gestió i Actualització completa per a entorns de PCs.\n- A través d'un programari senzill sense consumir grans recursos dels equips, i una administració via web, proporciona seguretat en una única solució que li protegeix de tots els perills (des dels virus i el spyware als hackers i els robatoris d'identitat).\n- Les actualitzacions automàtiques protegeixen de manera constant la seva organització.\nServei de còpia de seguretat diària\n- S'ofereix un servei de còpia de seguretat remota, amb les següents característiques:\n- Es realitzaria una còpia general amb les carpetes/unitats que s'hagin d'incloure en el servei de còpia de seguretat del client, aquesta còpia general quedarà emmagatzemada en un disc dur extern USB i una vegada en les nostres oficines copiada en un servidor dedicat.\n- Diàriament, fora de l'horari laboral, està programada una còpia de seguretat de les dades modificades des de l'última còpia general.\n- El traspàs de les dades diàries es realitza de forma encriptada i guardada en un servidor dedicat.\n- Es podran sol·licitar la restauració de les dades necessàries.


L’Escola municipal de tennis renova les pistes i el conveni amb el Club de Tennis Illa de Formentera\nPremsa Hemeroteca Esports L’Escola municipal de tennis renova les pistes i el conveni amb el Club de Tennis Illa de Formentera\nDimecres, 9 de Juliol de 2014 14:38\nEl Consell de Formentera, a través de l’àrea d’esports, ha renovat la superfície de joc de dos de les pistes de tennis de l’escola municipal de tennis. L’actuació ha tengut un pressupost de 31.000 €.\nEs tracta de gespa artificial específica per a la pràctica de tennis amb una altura no superior als tres mil·límetres. Ahir mateix, els al·lots i al·lotes de Formentera ja varen poder estrenar les noves pistes, que necessitaran uns dies de pràctica perquè l’arena que s’instal·la sobre el tapís de joc baixi fins al fons i permeti jugar de manera idònia.\nD’altra banda, el Consell de Formentera ha formalitzat aquest mes de juliol un conveni amb el Club de Tennis Illa de Formentera per al manteniment diari de les instal·lacions de tennis. El conveni l’han signat el president del Consell de Formentera, Jaume Ferrer i el president del Club de Tennis Illa de Formentera, Josep Lairon Hernandis, per un import de 15.000€.\nEl conveni serà vigent per tot el que queda d’any 2014. A més del manteniment, el conveni preveu l’organització d’activitats esportives per promocionar el tennis, la gestió de l’escola municipal de tennis i la regulació de preus per als serveis que es presten a la instal·lació, amb avantatges i descomptes per als residents.


Ximo Puig reclama “unitat fora de partidismes” en el Consell de Política Territorial del PSOE – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nXimo Puig reclama “unitat fora de partidismes” en el Consell de Política Territorial del PSOE\nXimo Puig reclama “unitat fora…\nEl president de la Generalitat Valenciana i secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig, ha instat a la “unitat fora de visions partidistes” i a “continuar avançant en la coparticipació i la cogobernança entre Govern, comunitats autònomes i municipis” per a fer front a la pandèmia. Puig ha fet aquestes declaracions després de participar en el Consell de Política Territorial del PSOE celebrat telemàticament aquest dilluns i convocat pel secretari general del partit i president del Govern, Pedro Sánchez, segons informa el PSPV en un comunicat.Per a Puig, la unitat dels grups polítics, socials i econòmics ha d’estar “per damunt del partidisme” i durant la trobada ha assenyalat la necessitat de prioritzar “la salut i l’autoprotecció col·lectiva”.\nSobre la reunió, ha indicat que s’ha tractat d’una trobada per a “posicionar el paper del Partit Socialista” i ha destacat que la voluntat del PSOE és “posar-se a la disposició del conjunt de la societat” i abandonar les visions “electoralistes i partidistes”, una actitud que, per a Ximo Puig, “haurien de tindre tots els partits en aquests moments”.\nTambé ha assenyalat la necessitat de “continuar arribant a acords entre empresaris, sindicats i governs” per a impulsar la reactivació econòmica i social, alguna cosa que, per al *president de la Generalitat, serà necessari fer també “amb el suport europeu”.\nRespecte als mecanismes de finançament de les comunitats autònomes, durant la reunió ha plantejat “la corresponsabilitat fiscal, que és un element clau perquè, quan es faça el repartiment dels 16.000 milions d’euros destinats a les comunitats, es tinga en compte també l’esforç fiscal que fa cadascuna i les diferències de la renda per càpita”.\n“Tot això ha de fer-se en un espai de cooperació federal”, ha subratllat Puig, qui ha agraït que “en aquest temps hi haja hagut coparticipació” i ha destacat la necessitat de “avançar en la cogobernança entre el Govern d’Espanya, les comunitats autònomes i el teixit municipal, que ha de tindre els recursos necessaris per a fer front des de la proximitat a les conseqüències de la pandèmia”.\nA més, ha defensat que la llibertat d’expressió i la democràcia “són fonamentals i s’han de preservar” però ha indicat que s’ha d’actuar sempre “tenint en compte les limitacions d’aquesta situació”: “És fonamental que en democràcia se sàpia combinar l’exercici dels drets i llibertats amb la seguretat sanitària”.\nSegons el PSPV, el president de la Generalitat ha assenyalat durant la reunió la necessitat que els joves “tinguen esperança” i per això ha afegit que ha d’haver-hi per a ells “un horitzó de futur”, ha instat a una “aliança intergeneracional” i ha considerat “fonamental” que no apareguen “certes actituds” contra els majors.\nReunió amb conselleria de Sanitat\nD’altra banda, Ximo Puig, també ha mantingut aquest dilluns una reunió per videoconferència amb la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, Ana Barceló, per a analitzar la situació de la pandèmia de coronavirus i la desescalada en la Comunitat Valenciana.\nDades actualitzades sobre casos de Covid-19\nHui dia, hi ha 359 persones ingressades en hospitals de la Comunitat Valenciana (29 a Castelló, 107 a Alacant i 223 a València). En les UCI hi ha 59 pacients ingressats (5 a Castelló, 32 a Alacant i 22 a València).\nNou material sanitari\nLa càrrega de dos avions que han aterrat aquest cap de setmana a Saragossa i Madrid, respectivament, arriba aquest dilluns al centre logístic de València amb material sanitari per a la Comunitat Valenciana. Es tracta dels vols vint-i-tresé i vint-i-quatré noliejats en el marc de l’Operació Ruta de la Seda.\nEl primer d’ells, que va aterrar a Saragossa el dissabte, transporta 700.000 guants, i el segon, que va arribar a Madrid el diumenge, 10.000 bates i 90.000 màscares FFP2.\nEn total, ja s’han adquirit 652,4 tones dels següents productes: 20,7 milions de màscares, 11 milions de guants, 1,3 milions d’equips EPI de protecció, 700.000 ulleres de protecció, 20.000 termòmetres, 310.000 bates, 100.000 test ràpids, 336.000 capells quirúrgics i 200.000 calces.


Cultivar arròs, cosa de dones | Mans Unides\nCultivar arròs, cosa de dones\nInici Informació ONG Notícies ONG Cultivar arròs, cosa de dones\nLes nostres dones són molt pobres, i parlo de la pobresa del que no té per donar de menjar als seus fills, ni pot portar a l'hospital quan estan malalts, la pobresa dels que veuen desnodrits sense remei a uns nens que viuran al seu torn aquesta tragèdia. El any passat vam iniciar un projecte per ajudar les dones a diversificar els seus cultius, guanyar una mica més de diners per mantenir els seus fills, reforçar el treball en equips de dones que vénen realitzant de fa anys i provar una varietat d'arròs creada el Àfrica de l'Oest, que segons totes les teories i previsions, dóna més que l'arròs normal per hectàrea plantada.\nCom els seus progenitors africans, les noves varietats d'arròs Nerica ofeguen les males herbes, resisteixen la sequera i les plagues, i poden desenvolupar-se en sòls pobres. I com els seus progenitors asiàtics, l'arròs Nerica és molt productiu. La seva espiga conté entre 300 i 400 grans, mentre que les de les varietats cultivades tradicionalment a la regió tenen entre 75 i 100. Les seves tiges i espigues són fortes i impedeixen el desgranat i, en ser més altes, les plantes són més fàcils de collir.\nCom que és un arròs de secà, el Nerica pot cultivar-se sense necessitat de sistemes d'inundació, cosa que ha permès als agricultors africans conrear arròs en llocs on abans es creia impossible.\nA més, les línies més utilitzades de Nerica triguen només tres mesos en madurar, mentre que les altres espècies necessiten sis; d'aquesta manera els agricultors africans poden conrear en una mateixa temporada, a més de l'arròs, altres cultius. Com a benefici addicional, les noves línies contenen fins a un 12 de proteïna, enfront del 10% de l'arròs d'importació que es ven en els mercats de la regió. Com ha assenyalat el director general de la ADRA (, Associació per al Desenvolupament del Cultiu de Arròs a l'Àfrica), Papa Abdoulaye Seck: "l'Nerica és una arma poderosa per combatre la fam i la pobresa a l'Àfrica".\nAtorgar als cultivadors d'arròs, la majoria dones, un paper actiu en la plantació i avaluació de les noves varietats d'arròs i la propagació contínua dels nous coneixements en les zones rurals, va ser el començament d'una llarga sèrie de sessions de formació . Els Germans de la Campanya ens van ajudar en això, els canvis i les novetats no són molt ben rebuts en els mitjans tradicionals, hi va haver d'explicar, convèncer i decidir-se.\nEl Nou Arròs per a l'Àfrica, una tecnologia d'Àfrica i per a l'Àfrica, s'ha erigit en un símbol d'esperança en la seguretat alimentària, en una regió del món on un terç de la població pateix desnutrició i la meitat lluita per sobreviure amb menys d'1 dòlar al dia.\nFins aquí la teoria que sabem, per amarga experiència, que moltes vegades no coincideix amb la realitat.\nPas a pas acompanyem a les dones en tots els processos del projecte, vam anar amb elles al camp a preparar la terra, després vam estar a les caloroses i llargues jornades de plantació de les llavors, una a una ia mà, mesurant la distància amb una corda amb nusos ... vam veure l'esforç i la lluita contra les males herbes, els atacs i saquejos que els ocells emprenen amb un camp sembrat, vam posar l'abonament, preguem per la pluja: la justa, ni poca ni massa, esperem amb l'alè contingut el dia que explotaven les espigues i es podia recollir el fruit.\nPer fi aquesta setmana comencem la collita. He d'estar tornant vella ja que va ser arribar al camp i sentir una emoció immensa, les espigues madures carregades d'arròs parlaven d'esperança i futur, d'esforç i premi, de possibilitats de viure una mica millor. Triar i tallar les espigues més carregades és un acte de vida, consol enmig de tanta escassetat.\nEstem impacients per comptar els sacs que cada grup va aconseguir, però res és tan fàcil ni ràpid, com tot a l'Àfrica s'ha de fer amb paciència, amb ritme lent però segur, no s'acaba aquí el projecte, això va ser una prova pilot.\nAra cal pensar en guardar-lo adequadament, en vendre'l a un preu raonable perquè ningú perdi i tampoc que ningú es beneficiï injustament enganyant altres en la transacció comercial. Justícia, equitat, decència, solidaritat, tantes coses que es posen en joc en el treball diari i que el món d'avui oblida fàcilment en benefici propi.\nMentre una part de la humanitat busca els mitjans per ser més rics, per consumir més, per dominar, en nom de la civilització, les armes i les noves tecnologies, hi ha molts altres, una majoria silenciosa, que simplement viu i espera un món millor , un món que els del necessari, el bàsic per viure.\nJo vull ser part d'aquest món i per això vaig al camp a la collita.\nDe manera paradoxal, els científics de l'Àfrica estan embrancats en el combat més aferrissat del món, la lluita contra la pobresa i la fam.\nMaria Silvia Fiorentino\nEnviat per Mans Unides ONG el dt., 27/10/2009 - 13:27


Introducció a la postproducció digital de fotografia periodística | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Formació / Introducció a la postproducció digital de fotografia periodística\nIntroducció a la postproducció digital de fotografia periodística\nPer al fotoperiodista, el temps ha estat tradicionalment un element fonamental. Diàriament ha de tornar al seu lloc de treball amb el temps necessari no només per fer la selecció de les millors imatges, editar-les i enviar-les sinó que també les ha d’optimitzar i postproduir seguint les normes que marquen la seva agència o el mitjà per al qual treballa.\nL’objectiu d’aquest curs és que els participants tinguin una idea clara dels possibles fluxos de treball idonis per positivar de forma ràpida lots d’imatges des de Camera Raw.\nIntroducció a la postproducció digital. Per què es postprodueix i quin és el límit.\nDescripció i desenvolupament del flux de treball: Bridge – Camera Raw – Photoshop. Familiarització amb les interfaces i personalització de les preferències. Explicació de les eines generals i els seus usos.\nPrevisualització i etiquetatge. Ús de les metadades. Importacions i exportacions d’ajustaments.\nCamera Raw: desenvolupament de les eines per a ajustaments generals. Fluxos de treball per a lots d’arxius.\nPhotoshop: definició i ús de capes generals d’ajustament. Iniciació al retoc selectiu per capes.\nEl curs es divideix en una petita part conceptual, en la qual es defineix el concepte de postproducció i es repassen les normes generals de postproducció per a mitjans periodístics, i una part pràctica. En aquesta, a partir d’un grup d’entre 8 i 12 fotografies, s’exposaran els fluxos de treball necessaris per optimitzar les imatges i millorar-ne la qualitat. El curs es desenvoluparà sobre tres interfaces: Adobe Bridge, Camera Raw i Adobe Photoshop.\nEls participants han d’assistir amb ordinador portàtil equipat amb Adobe Photoshop, Adobe Bridge i el plug-in actualitzat de Camera Raw. També han de portar entre 8 i 12 arxius RAW per treballar durant el curs.\nEl curs s’adreça a tots els professionals que tinguin interès a aprofundir el nivell bàsic de tractament digital d’imatges. És especialment útil per a recent graduats i estudiants dels últims cursos de Periodisme que volen aprofundir les seves competències en el treball fotoperiodístic.\nLlicenciat per la UPC en el Centre de la Imatge i Tecnologia Multimedia. Post productor de fotografia digital i tècnic audiovisual al laboratori Addretouch des de 2012.


Sindel - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nS'ha proposat fusionar aquest article a «Mortal Kombat (saga de videojocs)#Personatges». (Vegeu la discussió, pendent de concretar). Data: 2014\nSindel és el nom que rep la reina d'Edenia en el món de la saga de videojocs, Mortal Kombat. Com tot habitant d'Edenia, Sindel té la capacitat de fer màgia i algunes de les seves habilitats són el de levitar (mentre va estar morta) i manipular ones acústiques i redirigir-les on vulgui.\nLa història de Sindel comença fa 10.000 anys, quan l'emperador Shao Kahn va envair el seu regne i el va annexar al seu, l'Outworld. Va haver de suportar veure com el seu marit, el rei Jerrod era assassinat pel mateix Kahn, com la seva gent era esclavitzada i com la seva filla, la princesa Kitana era adoptada per ell com a filla. Això va ser massa per a ella, com a dona, esposa, mare i reina, de manera que temps després va decidir suïcidar-se.\nNo obstant això, aquest no seria la fi de la reina. A través del poder del Déu Shinnok, Kahn la va portar de nou a la vida, però no a l'Outworld. La seva ressuscitació va tenir lloc a la Terra, això permetria en Kahn passar per les fronteres que separen a ambdós regnes i així poder reclamar la Terra com a seva, forçant una fusió entre la Terra i l'Outworld. A propòsit d'això, Sindel va reviure amb el cervell rentat, sense cap coneixement sobre la seva vida passada i amb una lleialtat total cap en Kahn.\nDesprés que Shang Tsung fallés en adjudicar-se la Terra mitjançant el Torneig de Mortal Kombat, Kahn va implementar un pla, el qual va tenir relatiu èxit; Sindel va renéixer tal com s'havia planejat, però Kahn només va poder fusionar part dels regnes de l'Outworld i l'Earthrealm abans que els guerrers de la Terra ho derrotessin.\nShao Kahn no només va perdre la Terra, sinó que Kitana va sol·licitar una audiència amb Sindel en la qual la va convèncer sobre el seu veritable passat, girant la seva alineació en contra de Kahn.\nCom la derrota de Kahn també va tenir èxit en la separació de l'Outworld del d'Edenia, Sindel va pujar a ocupar el tron que li pertanyia i va jurar no només reconstruir el seu regne, sinó acabar amb Shao Kahn per sempre pels seus constants crims.\nAquests plans van haver d'esperar, la filla d'un dels ambaixadors d'Edenia, Tanya va permetre que les forces del Netherrealm controlades pel déu Major caigut Shinnok envaïssin el palau. Tot i que Kitana va escapar, Sindel va ser capturada i tancada en la seva pròpia masmorra fins que les forces de Shinnok van ser derrotades. Enfurida per aquests fets, Sindel va manar a Kitana a formar un exèrcit amb l'ajuda de la raça Shokan i conduir-los cap a una batalla contra l'afeblit Kahn mentre ella seguia intentant restaurar la bellesa natural a Edenia.\nMalauradament per a ella, Edenia va ser novament envaïda, però aquesta vegada pel rei Drac Onaga, matant a Kitana i els seus aliats de l'Earthrealm i ressuscitant-los després sota el seu control.\nÉs altra vegada confinada a romandre tancada en el seu propi palau, aquesta vegada, vigilada per la seva pròpia filla Kitana (un pla astut, si tenim en compte que Sindel mai lluitaria contra la seva filla, contra la seva pròpia sang i carn, encara a costa de la seva llibertat), no obstant això, va ser alliberada per Jade, la millor amiga i guardaespatlles de Kitana. Ara, ella rastreja Edenia amb la idea de localitzar a Onaga i així buscar una manera d'alliberar a Kitana del poder del Rei Drac.\nEn el final de Mortal Kombat: Armageddon, ella derrota en Blaze i rep poders divins de Déu Major. Amb les seves noves habilitats, decideix ressuscitar al seu marit, Jerrod, portant-lo del cel i prenent la seva ànima.\nAra, Sindel, Jerrod i Kitana treballaran junts per a protegir-se de tirans com en Shao Kahn i mantenir al seu regne en pau.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sindel&oldid=18712480»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 ago 2017 a les 10:20.


El celler català Família Torres és el vi més admirat del món | exterior\nRedacció|2021-04-14T13:54:44+01:0014 abril 2021|Exterior\nEl celler català Família Torres ha estat escollit la marca de vi “més admirat de el món” pels professionals de sector, segons el rànquing publicat per la revista Drinks International. El celler ha aconseguit la primera posició per cinquena vegada en les 11 edicions d’aquest rànquing global, i continua encapçalant la llista europea, ha assenyalat en un comunicat.\nEl jurat ha defensat que Família Torres és “un referent indiscutible a nivell internacional” i que elabora una gamma de vins de qualitat combinant tradició i modernitat. El rànquing s’obté a partir d’una enquesta realitzada a més de 200 experts en vi, entre ells sommeliers, compradors, majoristes, propietaris, ‘Masters of Wine’, escriptors de vi i educadors.\nEl director general i membre de la cinquena generació de Família Torres, Miguel Torres Maczassek, ha afirmat que es tracta d'”un enorme reconeixement a l’extraordinari treball” de l’equip, distribuïdors i membres de la família.\nL’editor de Drinks International, Martin Green, ha destacat que “hi ha milers de marques de vi que competeixen per captar l’atenció a tot el món, però només 50 marques” han aconseguit entrar al rànquing.


Un any, dues eleccions\nEl protagonisme de l’any que comença recaurà en les generals de la primavera, en què totes les forces polítiques de l’oposició intentaran que DA no torni a guanyar per tercer cop consecutiu. El nombre de llistes pot recordar altres èpoques\nActualitzada 02/01/2019 a les 06:42\nEls mesos d’abril i de desembre coparan tot el protagonisme de l’any que comencem. Serà quan se celebraran les eleccions generals i comunals. Sense voler treure importància sobre qui recaurà la responsabilitat de governar els comuns, no hi ha dubte que el futur del país es juga a la primavera. Molts han estat els moviments polítics al llarg del 2018, però tots conflueixen en la possibilitat que DA guanyi o no per tercera vegada consecutiva. Amb mesos d’antelació ja es coneixen qui seran els caps de llista dels grups que concorren a les eleccions (pendents d’alguna sorpresa d’última hora), fet que permet poder analitzar el tauler polític. Xavier Espot, candidat de DA, sap que serà el centre de les crítiques de la resta d’aspirants més enllà d’ideologies. I pot estar pràcticament sol. Un cop descartat l’acostament amb l’anomenada tercera via per discrepàncies irreconciliables pel que fa a l’acord amb la Unió Europea, només li queda una possibilitat. Ara bé, és una alternativa que de tancar-se gairebé li asseguraria ser el proper cap de Govern. Un pacte amb Ciutadans Compromesos, a banda d’una victòria gairebé segura a la Massana, deixaria molt tocada la iniciativa que lidera Josep Pintat. Amb el feu de Sant Julià molt de cara atès el nombre de llistes que es presentaran, s’hauria d’assegurar com a mínim una segona parròquia, que hores d’ara sembla molt complicat que pugui ser cap altra que la dels seus companys al Consell. El trencament del grup liberal ha deixat Jordi Gallardo en una situació complicada a l’hora d’encarar les eleccions per la dificultat d’aclarir un univers de possibles votants. Per un cantó, té davant Pintat, que ocuparia el mateix espai, i al qual ell personalment es va encarregar de descavalcar com a líder de la dreta i d’intentar apartar sense èxit de la primera línia política. Per l’altre, ha de justificar el pacte amb els socialistes per fer llistes parroquials conjuntes. Situació similar a la que es trobarà Pere López a l’hora de defensar l’acord. No només per una qüestió ideològica, sinó també formal, perquè no se sap hores d’ara com es repartiran les posicions a les llistes, qui anirà als debats i què passarà l’endemà de les eleccions si aconsegueixen un resultat positiu. Ara bé, el més alarmant dels propers comicis és la guerra bruta que ha començat i anirà a més, i veure qui i fins a quin extrem està disposat a participar-hi. Caldrà seguir els diners, com sempre.


El CP San Cristóbal vol recuperar a Vilatenim els punts perduts del darrer partit - Canal Terrassa\nEl CP San Cristóbal vol recuperar a Vilatenim els punts perduts del darrer partit\nJoan Gutiérrez LópezData: 08/02/19\nL’empat contra el Martinenc del darrer partit no va deixar un bon gust de boca tant als jugadors com al cos tècnic del San Cristóbal. Es van perdre dos punts i diumenge toca recuperar-los a Vilatenim davant un Figueres que presenta una trajectòria molt irregular.\nEls empordanesos, que venen de caure 3 a 0 contra el Prat i ja sumen set jornades sense guanyar, tenen tres punts menys que els parroquials. Es preveu, doncs, un partit equilibrat i amb el gol average en joc entre dos equips que busquen allunyar-se de les places de descens.\nAlmirall i Juanpi són les úniques baixes per a Oliver Ballabriga. El partit, que serà dirigit per Carlos Albelda Bárcena, començarà a les dotze del migdia i es podrà seguir per la Ràdio Municipal de Terrassa.\nTags: 3div5CP San CristóbalfutbolOliver BallabrigaUE Figueres\nMagroc reflexiona sobre els reptes de l’atenció precoç en el seu 15è aniversari\nEl Consell Comarcal posa en marxa la tercera edició del programa “Caminar en Família”


Aposta per la moda sostenible: consumeix tot allò que generi un menor impacte mediambiental. Assegura’t que la roba té certificació ecològica, per comprovar que durant la producció s’utilitzin mètodes socialment responsables i materials ambientalment amigables.\nFomenta condicions laborals justes que respectin els drets dels treballadors. Assegura’t que els productes que consumeixes s’han produït en condicions laborals dignes.Aposta per marques de roba ètica com DECØNTRÔL, que respectin els drets humans.\nConsumeix moda cruelty free: respecta els animals i aposta per la roba vegana. No recolzis el maltracte animal, no fa falta provocar patiment o matar, per vestir-te. Fes que el consum de roba, calçat i complements, no tingui un impacte negatiu sobre el planeta ni sobre les persones i els animals.


Els familiars de les víctimes de Castelldefels reclamen una reactivació judicial del cas. Foto Alberto Estévez/Efe.\nS’ha repetit la mateixa escena horrorosa. Altra vegada hem hagut de presenciar el desesperat lament d’un grup de víctimes desateses per l’Administració. El telenotícies els ha concedit uns minuts per a la legítima queixa. D’aquí uns dies, tornaran a relegar-les a l’oblit. Sense més recerca ni reivindicació. Sense complicacions. La quota mediàtica indispensable, absent de profunditat. Planera com un full de paper. Buida i ràpida. Distorsionada. No hi ha temps per a res més. No pas per aquestes qüestions.\nFa exactament un any, arran de la tragèdia de la nit de Sant Joan, a l’estació de Castelldefels, tot eren mostres de condol i promeses de suport. Avui, sabem que la investigació encara està en bolquers i l’atenció psicològica, a familiars i amics, ha brillat per la seva absència. Amarga sensació de déjà vu. Una filera de drames apareix davant dels meus ulls, de forma desordenada i espectral. Una llarga llista de casos colpidors, ocorreguts a l’Estat espanyol, desfilen inevitablement per la imaginació, amb els sentits ben oberts i el cor encongit. Som poc conscients de què significa exactament viure en aquest país. Davant meu, si, no he perdut la xaveta, es repeteixen incansablement les mateixes fal·làcies i sofriments, com en un interminable malson: sensacionalisme mediàtic, instrumentalització política, inoperància judicial, desatenció a les víctimes. Terrorisme, tortura, accidents, intoxicacions, incendis. I el terratrèmol de Llorca. Passaran els anys i s'imposarà l’amnèsia col·lectiva. Com succeïa en temps pretèrits.\nMentrestant, tanmateix, el dolor uneix. Les llàgrimes es transformen en paraules. Les paraules en lligams. Els lligams en queixes i fils que es mouen. Peces que es belluguen, grans tòtems que trontollen. La veritat, més tard o més d’hora, busca una escletxa per respirar. Perquè aquells que estimen mai no obliden.\njustícia mitjans mort trauma