MINIPUT BLOC: 16:35h - #Work_in_progress\n16:35h - #Work_in_progress\nIsrael, 15’, web sèrie, Channel Hot 8\nQuin futur volem per les generacions futures? I quin futur volem per nosaltres mateixos, però d’aquí a uns anys? En quin món volem viure? Això es pregunten els joves protagonistes de #Work_in_progress, una sèrie d’Israel, de 8 capítols curts en llenguatge YouTube que porta per subtítol “creators for change” (creadors pel canvi). La sèrie ajunta youtubers famosos a Israel, amb milers de seguidors, i activistes de diferents entorns culturals i socials.\nLa convivència a Israel és complicada i s’arrosseguen molts anys de conflictes no resolts. Però aquests joves youtubers i activistes estan decidits a trencar tabús i estigmes i a obrir diàleg per teixir nous ponts i millorar la convivència. En definitiva, per canviar el món i construir un futur millor. Parlen, de manera oberta, de temes com l’homosexualitat (i el matrimoni homosexual), les religions, la cultura tradicional, feminisme… Un programa que desmunta tòpics socials a partir del diàleg intergeneracional, i aprofitant els milers de seguidors que tenen els youtubers amb qui col·laboren.\nAquests joves “creators for change”, però, no estan aïllats. Els darrers mesos, les generacions més joves (millennials i Z, sobretot) han demostrat que és possible utilitzar les xarxes socials de manera constructiva i a favor del bé comú, fent-les servir de plataforma per convocar manifestacions en contra del canvi climàtic (Fridays for Future, per exemple) o per organitzar-se i saturar l’aplicació que va crear la policia de Dallas per denunciar manifestants durant les manifestacions del moviment Black Lives Matter. En definitiva, joves que no tenen por d’alçar la veu i reivindicar que volen viure en un món millor.\nDissabte 28 de novembre de 2020, 16.35h


justícia - Antoni Janer Torrens - Batecs Clàssics\nAnau a fer punyetes amb les impugnacions!\nAixí com funciona la justícia, fan ganes d’enviar-la a fer punyetes. I mai millor dit. Les punyetes són els punys de les camises dels advocats, magistrats i jutges, fetes amb brodats i puntetes. Són una autèntica obra d’art, ja que antigament la seva confecció portava molta de feina i es duia a terme en llocs apartats. D’aquí vendria, per tant, l’origen de l’expressió Vés a fer punyetes per dir-li a algú que deixi de molestar. És com si l’enviàssim a un lloc apartat perquè s’entretingui amb qualsevol cosa.\nAmb tot, el diccionari Alcover-Moll ens recorda que “originàriament la locució ‘fer-se la punyeta’ significava ‘masturbar-se’.” Precisament, en portuguès l’expressió fazer punheta vol dir «vés a masturbar-te». En català, avui la paraula punyeta la feim servir sobretot per referir-nos a una cosa que molesta, que no té cap utilitat.\nLes punyetes que fan les punyeta\nEl puny de la punyeta és present en el verb llatí pugno, que significa “lluitar” i que alhora prové de l’arrel indoeuropea *peug- (“colpejar”). No debades, lluitam amb els punys. És un ètim amb una nodrida família de derivats: pugna (sinònim de lluita), impugnar (que implica “lluitar” contra una decisió considerada injusta), propugnar (defensar amb els “punys”), repugnar (sentir fàstic), compungir, púgil, inexpugnable (inconquistable), punyent o punyeter.\n- Dret a la romana\nSetembre 24, 2017\nLa justícia, l’art que ens fa iguals?\nDiuen que tots som iguals davant la llei. Això, però, encara està per veure. El poble romà, creador del dret a Occident, tendria moltes coses a dir sobre com funciona avui el seu gran invent. Fou l’emperador bizantí Justinià qui al segle VI dC s’encarregà de compilar totes les lleis amb les quals els nostres pares culturals, amants de l’ordre, aconseguiren bastir un gran imperi.\nSovint s’ha dit que els juristes romans semblaven matemàtics aplicant fórmules algebraiques. Amb tot, el seu principal mèrit fou introduir en el dret el principi d’equitat, paraula derivada d’aequus (“igual), d’on tenim també equivocació (+ vox, “veu”) o l’adjectiu inic, que al·ludeix a allò mancat de equitat i, per tant, sinònim de malvat, odiós. El principi d’equitat estableix que no s’ha de fer una aplicació rígida de la llei, sinó que s’ha d’aplicar tenint en compte les circumstàncies particulars, els seus atenuants.\nEn un primer moment el terme emprat per a referir-se al dret era ius, d’on deriven mots com just, judici, jurídic, jutge, justificar, jurament, perjuri, injúria, conjurar, jurar o adjudicar. El jurista Cels (segle I dC) definí el ius com a ars boni et aequi (“l’art del que és bo i del que és just”). A partir del segle IV dC s’imposà el concepte derectum (“el que és recte”), que donaria la nostra paraula dret. Probablement aquest canvi fou motivat per la idea moralista del cristianisme segons la qual una conducta que segueix el camí recte necessàriament ha de ser justa.\nNuma Pompili, el primer legislador\nLa llegenda diu que el segon rei de Roma, Numa Pompili, va ser el primer legislador. Va rebre les lleis de la mà de la nimfa Egèria, protectora de les fons, la qual li ensenyà a ser un legislador just i responsable sota l’advocació de la deessa Iustitia.\nNuma Pompili parlant amb la nimfa Egeria, la qual li inspirà les lleis de Roma\nEl que deia la Justícia anava a missa. Així ho indica l’etimologia de veredicte (verus + dictus, és a dir, “la veritat dita”). No s’ha de confondre el veredicte amb la sentència, que és la decisió d’un jutge o d’un tribunal.\nLa nimfa Egèria dictant a Numa Pompili les lleis de Roma (Ulpiano Checa, 1886)\nDret i religió\nEn els seus orígens, dret i religió estigueren íntimament relacionats. Prova d’això és que els conceptes ius i fas (“allò permès per la divinitat”) es confonien –després varen designar el dret humà i el dret diví, respectivament. Donada aquesta terminologia, no és d’estranyar que els primers encarregats d’impartir justícia fossin la casta sacerdotal dels pontífexs. En un principi es tractava de funcionaris que s’encarregaven de construir (facere) els ponts sobre el riu Tíber, de gran importància religiosa i estratègica. Després, passaren a ocupar-se de les pràctiques generals de la religió romana a partir dels mores maiorum (“costums dels avantpassats”). Així, el pontífexs havien de dictaminar si un acte estava d’acord o no amb aquest paràmetre consuetudinari (consuetudo és “costum” en llatí).\nLa paraula llei (lex, legis) també és un terme religiós. La seva arrel indoeuropea significa “elegir”, “recollir”, i ha donat els derivats legal, llegat, lícit, llicència o legislació. A diferència del ius, que emanava de la naturalesa, la lex era una norma escrita establerta per convenció.\nLegitimitat versus legalitat\nAvui en dia convé diferenciar el concepte legitimitat del de legalitat. La legitimitat és un do de la naturalesa, mentre que la legalitat és una creació humana, un artifici. Així doncs, tot el que és legítim no sempre és legal, a no ser que l’home ho legalitzi. De la mateixa manera, la legalitat no sempre és legítima, perquè la primera és autèntica, mentre que la segona és convencional.\nA l’antiga Roma era habitual atorgar a les lleis un caràcter sagrat (sanctus) amb la pràctica de certs rituals. D’aquesta manera les lleis se sancionaven, és a dir, se sacralitzaven –amb el temps, el verb féu referència a la pena que rebia un individu per haver transgredit una norma.\nLa justícia apallissada\nLa paraula càstig també té ressonàncies religioses. Prové de l’adjectiu castus (“net”, “honest”) i del verb ago (“conduir”). És a dir, originàriament l’objectiu d’un càstig era “fer pur” un individu que no havia tingut una actitud adequada. Com a sinònim de càstig també tenim una paraula llatina, pena, la qual deriva del poena i aquesta del grec ποινή. Així en la nostra llengua es parla d’accions “punitives”, que són castigades per la llei –en anglès càstig és punishment; penal també ve de poena ja que, en el món futbolístic, és la pena màxima.\nA mitjan segle V aC, a petició dels plebeus, es decidí posar per escrit les lleis per evitar discriminacions en la seva interpretació. Aleshores es crearen dues comissions compostes per deu homes, els decemviri legibus scribundis (“decemvirs per a escriure lleis”), els quals estigueren sota les ordres del cònsol Api Claudi Cras. Segons la tradició, tots ells varen ser enviats a Atenes amb la finalitat d’estudiar les normes que al segle VI aC havia elaborat Soló en substitució de les draconianes. L’any 451 aC, després d’haver-lo sotmès al debat del poble, Roma tingué el seu primer codi jurídic escrit: la Llei de les XII Taules.\nApi Claudi Cras\nAquestes lleis anomenaven així perquè foren escrites sobre unes taules de bronze que quedaren exposades al fòrum a la vista de tothom –el text íntegre original no s’ha conservat i només el coneixem fragmentàriament per mitjà de referències d’autors posteriors. Amb la seva publicació, el dret romà començà a ser més transparent i objectiu, ja que es basava en les paraules de la llei escrita i no en la interpretació subjectiva dels pontífexs. Tanmateix, continuava vigent l’antiga Llei del Talió ("ull per ull, dent per dent" ), la pena de mort per a determinats lladres i l’abandó d’aquelles criatures que havien nascut dèbils o amb malformacions.\nReconstrucció de la llei de les dotze taules\nA partir de la Llei de les XII Taules, a poc a poc els plebeus anaren aconseguint una sèrie de fites socials: la seva integració progressiva en totes les magistratures o la possibilitat de celebrar matrimonis mixtos amb patricis. Mentrestant, però, la dona continuava essent la gran oblidada del dret. Pràcticament no tenia cap prerrogativa jurídica, atès que era considerada mental i físicament dèbil. Sempre estava sotmesa a alguna autoritat masculina, ja fos la del pare o bé la del marit. Al segle II aC, referint-se a les dones, Cató, un dels romans més conservadors, va dir: “Quan tinguin la igualtat, se’ns imposaran”.\nLa Llei de les XII Taules també discriminava per raó d’edat. Fins als 25 anys un jove encara era vist com un menor, de manera que no posseïa capacitat per actuar. Els esclaus, considerats “animals amb parla”, tampoc no tenien cap dret.\nQueda clar, doncs, que a l’antiga Roma la justícia no era igual per a tothom. En els casos de corrupció encara es notava més la diferència. Per a les classes baixes les condemnes podien suposar la mort. Per a les altes, en canvi, hi havia sancions pecuniàries o l’exili. Aquesta darrera opció implicava per a l’inculpat la pèrdua tant del seu patrimoni com del seus drets com a ciutadà romà. Amb tot, per evitar condemnar els seus hereus a la pobresa, molts preferiren suïcidar-se.\nA partir del segle I aC, en plena crisi de la República romana, va ser quan es varen promulgar més lleis per perseguir qualsevol tipus d’irregularitat. Corruptissima re publica, plurimae leges (“Quant més corrupta la República, més lleis”), diria Tàcit en els seus Annals. El Satiricon de Petroni, escrit al segle I dC, dóna les claus per entendre aquesta ineficàcia: ¿Quid faciant leges, ubi sola pecunia regnat? (“De què serveixen les lleis on només governen els diners?”). Fins i tot es van arribar a comprar jutges.\nParaula de Tàcit\nL’essència del dret es va pervertir a partir de finals del segle I aC quan la República va donar pas a l’Imperi com a forma de govern. Aleshores tot el poder legislatiu va recaure en la figura de l’emperador, el qual creava i abolia lleis al seu gust. Així, August va legislar a favor del matrimoni i la natalitat i contra l’adulteri femení. Domicià va prohibir als poetes emprar termes obscens en les seves obres i la dinastia dels Servers va convertir l’avortament en un crim contra l’espòs i la pàtria. Constantí, per la seva part, va legalitzar el cristianisme i Teodosi li va donar la categoria de religió oficial.\nEls pobles que integraven el vast imperi romà no tenien més remei que acatar totes aquestes disposicions. Tothom vivia sota una mateixa llei. Les legions romanes viatjaven amb còpies de les legislacions vigents que exposaven als fòrums de les ciutats que conquerien.\nCodi de Justinià\nAl segle VI dC, un segle després de la desaparició de l’Imperi Romà d’Occident, l’emperador bizantí Justinià es va proposar rescatar de l’oblit totes les fonts del dret. Formava part de la seva política de restaurar la unitat de l’antic gloriós Imperi romà. Amb l’ajuda d’una comissió presidida pel gran jurista Tribonià, es van recopilar totes les lleis de manera ordenada. Va ser una tasca ingent feta amb un temps record –cinc anys- que al 529 va donar com a resultat el que es va conèixer posteriorment com Corpus iuris civilis o Codi de Justinià.\nJustinià, al centre\nDurant l’edat mitjana el Codi de Justinià es va començar a difondre per tot Europa. Això es va produir sobretot a partir del segle XII amb la primera Escola de Dret de Bolonya (Itàlia). Allà on va trobar més resistència va ser a Anglaterra i a Alemanya.\nL’absoluta vigència del dret romà va arribar fins al segle XIX on cada estat va acabar elaborant els seus propis codis, en la majoria dels casos tenint com a principal punt de partida la jurisprudència romana –en alguns casos, però, va pesar més la germànica. No és estrany que avui dia les facultats de Dret tinguin com a lema: Non sub homine sed sub Deo et lege (“No som governats per homes, sinó per Déu i per la llei”). Així doncs, es pot ben dir que el dret romà representa per als codis civils moderns el que el llatí representa per a les llengües romàniques.\nLema llatí en una facultat de dret\nTanmateix, és en la formació d’una mentalitat i d’un mètode d’anàlisi dels problemes jurídics concrets on rau la vigència del dret romà. Segons el prestigiós jurista romà Ulpià (segle III dC), tot bon ciutadà romà havia de viure d’acord amb la llei seguint aquests tres requisits: honeste vivere, alterum non laedere, suum cuique tribuere (“viure honestament, no fer mal als altres, donar a cadascú el que és seu”).\nAvui la justícia, de qui s’esperen actuacions implacables, hauria de ser un dels pilars més sòlids de qualsevol estat democràtic. Al segle XIX el filòsof alemany Hegel tenia molt present el famós aforisme llatí Fiat iustitia et pereat mundus (“Que es faci justícia i que el món s’enfonsi”). Per reforçar el paper del Dret com a garant de l’ordre social, el va canviar enginyosament per Fiat iustitia ne pereat mundus (“Que es faci la justícia per tal que el món no s’enfonsi”).\nUna de les millors definicions de la justícia és del prestigiós jurista francès, Pierre Drai, mort el 2013: “Jutjar és estimar, escoltar, provar de comprendre i tenir la voluntat de decidir”.\nAquí teniu un article interessant sobre els orígens de la justícia.\nI per acabar, una reflexió de John Stuart Mill (1806-1873): "Les lleis no millorarien mai si no existissin persones amb uns sentiments morals millors que les lleis que existeixen".\nAquí teniu un recull de sentències jurídiques que encara es fan servir al món del dret:\nQuod non est, confirmari non potest (“El que no existeix no es pot demostrar”)\nNulla poena sine culpa (“Cap càstig sense culpa”)\nExcusatio non petita, accusatio manifesta (“Excusa no demanada, acusació manifesta”). La locució indica la culpabilitat de qui s’excusa espontàniament, sense que ningú li ho hagi demanat.\nNemini licet ignorare ius (“Ningú no pot ignorar la llei”)\nSalus populi suprema lex esto (“Que la salut del poble sigui la llei suprema”). Qualsevol llei suprema ha de ser derogada en favor de la salvació de la pàtria.\nSummum ius, summa iniuria (“La justícia absoluta és una absoluta injustícia”). Indica que l’aplicació excessivament rigorosa de la llei pot conduir a una injustícia.\nLex iniusta non est lex (“Una llei injusta no és llei”)\nIgnorantia legis neminem excusat (“La ignorància de la llei no excusa ningú”).\nMelius est impune delictum relinquere quam innocentem damnare (“És preferible deixar un delicte sense càstig que castigar un innocent”)\nSub lege libertas. Llibertat, però sotmesa a la llei, és a dir, la llibertat no s’ha de convertir en llibertinatge.\nNemo inauditus condemnetur (“Que no es condemni ningú sense ser escoltat”)\nInuenta lege, inuenta fraude (“Feta la llei, feta la trampa”).\nPrimus error ueniam meretur (“El primer error mereix el perdó”).\nNecessitas non habet legem (“La necessitat no té llei”). Principi jurídic que considera que una acció reprovable deixa de ser-ho quan el seu autor hi ha estat empès per necessitat.\nNon omne quod licet honestum est ("No tot el que és permès és honest"). Principi moral del codi de Justinià, en què es valora la preeminència de la moral sobre la llei.\nLegem brevem esse oportet quo facilius ab imperitis teneatur (“Convé que la llei sigui breu perquè la retenguin més fàcilment els inexperts”, Sèneca)\n- Iustitia violada\n- Anau a fer punyetes amb les impugnacions!\nGener 3, 2017\nÉs justa la justícia?\nAquí teniu un article interessant d'Albert Om sobre la justícia.\n- Quina és la funció de la presó?\n- Entrades sobre filosofia\n- La justícia, l'art que ens fa iguals\nArticle publicat a l'Ara Balears (22/11/2015)\nDes de fa una setmana la Marianne vesteix de dolor. Del seu rostre ha desaparegut l’ímpetu amb què la retratà el 1830 Eugène Delacroix en el seu famós quadre “La llibertat guiant el poble”. Ara la llibertat que ella personifica va capcot i amb el cor compungit. No se sap avenir de l’horror que ha esquitxat de sang els seus tranquils carrers. París ja no és una festa, com tampoc ho és la resta d’Occident. Aquesta vegada la por i l’angoixa han arribat per quedar-s’hi.\nEl grup Estat Islàmic ja ha assegurat que els seus atemptats a París són l’ “inici de la tempesta i un advertiment". Recorden que “el que ve serà pitjor i més amarg”. Mai no ens havíem sentit tan vulnerables sabent que l’enemic, de crueltat insaciable, pot estar camuflat entre nosaltres. Les veus més exagerades insisteixen que som a les portes d’una Tercera Guerra Mundial, de conseqüències del tot imprevisibles i que té en el ciberespai un gran altaveu propagandístic. Apunten amb els ulls clucs un únic culpable: l’imperialisme occidental, que durant aquests darrers anys s’ha dedicat a atiar un foc que ha agafat flamarada amb la benzina del fanatisme religiós.\nLa llista de ciutats ferides comença a ser extensa: Nova York 2001, Bali 2002, Madrid 2004, Londres 2005 i ara París 2015, que a principis d’any ja patí els assassinats al setmanari satíric Charlie Hebdo. Fa dues setmanes el terrorisme jihadista també va atacar Rússia abatent un dels seus avions comercials a Egipte. “Estam en guerra”, ha dit el president francès, François Hollande, als seus companys occidentals còmplices del tràfic d’armes amb la bèstia que ara dejecten. El risc és que la justícia es confongui en venjança. Pagaran justos per pecadors. És la llei del talió “ull per ull, i dent per dent”, que tant d’odi i rancor alimenta. Es repeteixen els mateixos errors del passat que ens han portat a l’actual espiral de violència. El nostre fracàs no pot ser més estrepitós.\nL’eurocentrisme ens ha entelat la mirada. Mentre tots som París ens tapam les orelles per no sentir les bombes que un impotent i ofuscat Occident llança sobre Síria, l’arrel –diuen- de tots els mals i d’on fugen la majoria de refugiats que ara transiten per casa nostra. Són respostes temperamentals davant problemes complexos. Tanmateix, per molt que l’escapcem, l’espantosa Hidra tornarà a treure els seus incontrolables caps. La bogeria humana no coneix límits. Tot és molt confús i terrible alhora.\nLa hipocresia d'Occident\nLa llibertat torna a estar en quarantena en benefici de la seguretat. D’ençà dels atemptats aeris a les torres bessones de Nova York, agafar un avió ja s’havia convertit en un autèntic suplici. Llargues coes i escorcolls inútils. Ara, per a més humiliació, només falta que ens facin passar els nostres cervells pels escàners dels aeroports. La psicosi col·lectiva se’ns ha girat en contra.\nPer molt que ens esforcem per recuperar la normalitat i la tranquil·litat, tanmateix, el pànic ens té garratibats. Els nirvis estan a flor de pell. Tot és zona de perill. L’atac al cor d’Europa ha arribat fins als nostres cors. Apel·lam a la fraternitat mundial, però miram de reüll el nostre entorn sota una desafiant vigilància policial. Lluitam contra els nostres propis prejudicis pel bé de d’una convivència que penja d’un fil. El proïsme està sota sospita. El futur no pot ser més incert i insegur en aquest món de terror global.\nPagaran justos per pecadors\nNo és d’estranyar, doncs, que la Marianne estigui desconcertada, esmaperduda. Es frega els ulls per llegir bé el lema que porta el vaixell de l’escut de la seva ciutat: Fluctuat nec mergitur (“És abatut per les ones, però no enfonsat”). Ara no sap cap a on ha de guiar el seu desconhortat poble. Des de la distància, està pendent d’un gest de complicitat de la seva companya, l’estàtua de la llibertat de Nova York. Tem, però, l’abraçada de l’ós, la mateixa que li pot fer Putin, el nou tsar de Rússia disfressat de demòcrata.\nNingú no és capaç de posar seny a tanta desesperació. Davant la imminent apocalipsi, l’home no té redempció possible. Mentre conjuram amb flors l’amenaça de les pistoles, ens resignam a continuar plorant noves víctimes de la nostra barbàrie. Adéu, llibertat. O, per ventura, t’haurem de dir arreveure.\nPer entendre el jihadisme a Europa, cal llegir aquest article.\nEn aquest vídeo del programa "Món 3/24" descobrireu la història de l'himne de França, La marsellesa.\nAquí teniu un article interessant de Bel Oldid titulat "Ni un pas enrere".\nEn aquest article trobareu informació sobre com afecta el terrorisme jihadista a altres punts de fora d'Europa.\nA Sapere aude, la secció de filosofia moderna del programa Múltiplex d'IB3 Ràdio (07/03/2017), parla sobre el concepte de llibertat.\nEtimologies d'indult i de Rasputin\nIntervenció al programa "Gabinet de crisi" d'IB3 Ràdio (15/07/2014) per parlar sobre l'etimologia d'indult i Rasputin\n- Penis, un pinzell penjant


‘I aleshores la dansa’, per Azucena Moya | Blog del Mercat de les Flors\n‘I aleshores la dansa’, per Azucena Moya\n11 de desembre de 2021 - Cap comentari\nGeometria, l’última creació de la companyia de dansa Roseland Musical, aposta per la immersió del públic trencant amb la quarta paret i expandint l’espai escènic a tota la sala. Tant la coreografia com la tecnologia juguen un rol indispensable per fer que les assistents quedin embolcallades en una atmosfera de dansa, poesia i projeccions 3D.\nTres figures bàsiques: el quadrat, el triangle i el cercle emprenen un viatge de descoberta sobre el món físic i matemàtic. Aquestes tres figures s’exploren també des d’una aproximació artística, que atribueix un personatge i una manera de moure’s per a cada forma geomètrica.\nEl vestuari voluminós amb llums LED recorda a les figures del Ballet Triàdic de la Bauhaus (1922), les quals buscaven reduir les formes del cos humà a unes línies geomètriques bàsiques, que poguessin estar en relació amb l’espai i el moviment. Però mentre que les figures del Ballet Triàdic simbolitzaven una forma abstracta més sintètica, les figures que trobem a Geometria busquen la relació amb el caràcter humà i amb el moviment associat a diversos estats emocionals que es poden reconèixer fàcilment. La il·luminació en aquest aspecte, juga un paper important en la peça, ja que crea codis visuals en relació als personatges, situa l’espectador en un espai simbòlic i el condueix cap a un món desconegut, però també carregat d’informació: direccions, angles, superfícies… Una posada en escena que vol ser experimentada a través de la dansa – contemporània, clàssica, ètnica i urbana -, els textos de Montse Ginesta i la música de Xavi Oró.\nL’ús de la tecnologia com a element de suport per la dansa continua sent la pedra angular de la companyia, la qual ha anat desenvolupant amb els anys un llenguatge coreogràfic basat en imatges potents vinculades amb diversos estils de dansa. Com a Viaje al centro de la Tierra (2015), darrera peça de Roseland Musical basada en l’obra de ciència ficció de Jules Verne. En aquesta ocasió, Geometria s’endinsa en l’estètica del vídeo-joc i els personatges que estan a mig camí entre l’humà i l’avatar. Aquests ballarins i ballarines amb aparença de cyborgs interpel·len a les generacions que Taylor, P. G., & Carpenter, B. S. (2007) anomenen ‘screeners’ o ‘nadius digitals’. Nens i nenes que han crescut immerses en les pantalles d’ordinadors, tablets i smartphones; i que reconeixen el llenguatge de les imatges, el so i el vídeo dins la seva quotidianitat.\nL’ús particular que fa Geometria de la tecnologia ens recorda a espectacles que utilitzen animació i efectes visuals en diàleg amb el moviment i amb el desenvolupament de la dramatúrgia de la peça. Com Chotto Desh (2015) d’Akram Khan Company i Lú (2019) de la cia Maduixa, en els quals destaca la interacció entre els/les intèrprets en una escenografia digital que conviu amb el moviment coreogràfic.\nEl món tecnològic ha impregnat les creacions per a públic familiar i infantil amb una estètica futurística, però càlida i humana alhora. Enguany trobem creacions com la de Roser López Espinosa: Cometa (2021). La peça fa referència a una astronauta vinculada amb la tecnologia i la ciència, però molt propera, que desborda curiositat i ganes de passar-s’ho bé. Així doncs, el futur que impregnava la ciència ficció amb imatges de cotxes voladors, hologrames i altres quimeres; arriba ara a una quotidianitat que, dins del virtuosisme tecnològic, està focalitzada en les imatges i les pantalles.\nGeometria vincula aquesta tecnologia amb un dia a dia proper i terrenal. La presència del cos físic i la dansa ajuden a baixar totes les versions humanes – ficcionals i virtuals -, perquè possibilita que l’espai digital esdevingui corpori. A l’escena hi ha un temps dilatat però efímer, no es pot repetir allò que succeeix en el moment present. Per això la combinació entre imatges virtuals, veu en off i la presència física-encarnada de les ballarines esdevé tan interessant. Precisament perquè vincula els dos mons pels quals totes les persones estem transitant contínuament – ja sigui en l’àmbit domèstic, escolar i educatiu o professional -. Aquests dos espais: analògic-presencial i digital es fusionen i es col·loquen sobre un mateix escenari per a que convisquin.\nEl resultat és un joc molt clar entre el moviment i l’expansió d’aquest, gràcies a les noves possibilitats que ofereix la pantalla i les projeccions 3D. Des de generar una escenografia dinàmica i interactiva, fins a fer-nos sentir que estem viatjant per l’espai i el temps, descobrint coneixement a través del moviment.\nLa companyia de dansa Roseland Musical, fundada al 1987 per Marta Almirall, és un referent en la creació d’espectacles de dansa per a infants i joves. A l’any 2007 la companyia va rebre el Premi Nacional de Cultura en reconeixement a la seva tasca de creació de públic infantil i juvenil. Els seus espectacles es caracteritzen per comptar amb diferents artistes de l’àmbit de les arts escèniques i visuals, guió, música i composició, disseny de vestuari i escenografia; a més de la creació coreogràfica que barreja diferents estils de dansa.\nROSELAND MUSICAL presenta ‘Geometria’ al Mercat de les Flors del 26 al 30 de desembre de 2021 i del 2 al 5 de gener de 2022\n– Ballet Triàdic – Bauhaus, d’Oskar Schlemmer\n– Chotto Desh d’Akram Khan C.\n– Lú de Maduixa teatre\n– Cometa de Roser López Espinoza\n– Koss, J. (2003). Bauhaus Theater of Human Dolls. The Art Bulletin, 85(4), 724–745.\n– Taylor, P. G., & Carpenter, B. S. (2007). Mediating Art Education: Digital Kids, Art, and Technology. Visual Arts Research, 33 (2), 84–95.


Victòria judicial: absolts els 13 universitaris acusats de desordres i danys en una vaga del 2017 La República\nVictòria judicial: absolts els 13 universitaris acusats de desordres i danys en una vaga del 2017\nLa fiscalia els hi demanava vuit anys i mig de presó i més d’11.000 euros per a cadascun\nEls 13 estudiants a la sortida del judici fa unes setmanes.\nL’Audiència de Barcelona ha absolt els 13 universitaris que va jutjar acusats de desordres i danys en una vaga estudiantil el març del 2017. Ho ha anunciat Alerta Solidària en un tuit. En el judici, la defensa va demanar al tribunal retirar de la causa les imatges que els Mossos d’Esquadra van fer servir per identificar els acusats després de la protesta perquè estaven “editades”.\nEl fiscal que acusava els 13 universitaris va reconèixer que les penes sol·licitades eren “altes” al·legant que anaven tapats per amagar la seva identitat i actuaven en grup. En el judici la fiscalia demanava vuit anys i mig de presó i 11.400 euros per cadascun, pels delictes de desordres públics i danys, en unes protestes on es va cremar un contenidor amb una bengala i es van trencar vidres d’una entitat financera a cops de martell. Els estudiants no van declarar i els seus advocats van mantenir la impugnació de les imatges, els dubtes sobre les identificacions i van negar que els fets fossin constitutius de desordres públics.\ndanys i desordres


Connectar amb un mateix per obrir-se al món – Coordinadora catalana d'entitats budistes\nConnectar amb un mateix per obrir-se al món\nDia i hora: dissabte, 14 mar 2020 - diumenge, 15 mar 2020\nContacte / inscripcions: Whatsapp: Andrea 626 025 571, Cristina 620 770 820 / E-mail: unidadendualidad@gmail.com\nENSENYANCES BASADES EN L’ANTIGA VISION BUDISTA INDO-TIBETANA\nLa capacitat d’obertura cap als altres o cap a un mateix està relacionada amb l’Amor i la Compassió.\nEstar obert implica fer un espai interior per experimentar el que realment “és”, sense fer projeccions. La visió que tenim dels altres depèn de la relació que establim amb nosaltres mateixos.\nMés enllà del cos, els pensaments, el llenguatge i les emocions, hi ha un nivell de Ser, el que implica existir amb una sensació de sosteniment intern. Establerts en la nostra condició natural de Ser, sostenint-nos internament, ens sentim forts en nosaltres mateixos, i donem aquest espai perquè l’experiència de nosaltres mateixos i dels altres sigui autèntica, natural i sana.\nFundació Casa de Tibet, carrer Rosselló 181, Barcelona.\nAnticipada, abans de l’1 de març i estudiants de la formació: 90 €\nDesprés de l’1 de març: 110 €\nCorreu electrònic: unidadendualidad@gmail.com\nPsicoterapeuta, va estudiar psicologia i Tibetologia a la Universitat de Copenhaguen. Té un títol de Semrig Thablam Rabjam (S.T.R./Doctorat d’Unitat en la Dualitat, Ciència Interior Oriental de la Ment i dels Fenòmens i la seva Aplicació). A més del seu paper com a directora d’Educació de l’Institut Internacional Tarab, i de continuar escrivint i compilant el treball de Tarab Tulku, la Sra. Handberg és presidenta de l’Associació Tarab Ling a Dehradun, Índia, i supervisa la construcció d’un gran Institut de estudis i Investigació a Dehradun, que també pretén ser un punt de trobada de Ciència Interior Antiga i Ciència Moderna.


La tornada al cole! | Sílvia Rodríguez Ben\nLa tornada al cole!\nPer Sílvia Rodríguez Ben 03/09/2018 Gener 10th, 2019 Temes de psicologia infanto-junevil\nPer a moltes famílies l’inici de l’escola pot suposar un alt cost econòmic. Segons la OCU (Organització de Consumidors i Usuaris) la tornada a l’escola suposa una despesa per als pares i mares de 500 euros de mitjana. Per aquest motiu, la organització facilita un sèrie de consells per afrontar la despesa que suposa la compra de material escolar, roba necessària i compra de llibres de text. S’aconsella que tingueu en compte les següents recomanacions:\nCompareu preus. El cost del material pot variar molt segons el lloc on es compri.\nElaboreu una llista quines coses necessiteu i quines coses ja teniu i per tant no fa falta comprar. Moltes vegades ens deixem emportar per la inèrcia de comprar. Per exemple, si tenim un estoig en perfecte estat, potser no cal comprar-ne un de nou. Tingues en compte les 4R (reduir, reciclar, reutilitzar i reparar).\nA l’hora de comprar llibres informeu-vos del sistema d’ajudes que donen a la vostra comunitat autònoma, els ajuntaments i l’administració central. Podríeu beneficiar-vos de descomptes importants. També us podeu informar si l’associació de pares de la vostra escola proposen dies d’intercanvi o donacions de llibres de text.\nAprofitar les ofertes o promocions que alguns establiments ofereixen. Però compte que en ocasions ens deixem emportar per les ofertes i comprem més del que necessitem. Si necessitem 3 llibretes no cal comprar-ne 6 perquè estan d’oferta perquè al final ens sortirà igual o més car.\nEn la compra de motxilles assegureu-vos que siguin ergonòmiques i que s’adaptin al cos del nen. Recordeu que el seu pes no ha de superior el 10-15% del seu pes corporal.\nLa roba podeu aprofitar els últims dies de rebaixes, escolliu peces de bona qualitat i que tinguin durabilitat. Escolliu roba que es pugui fer més gran o allargar, recordeu que estan en l’etapa de creixement i poden fer canvis al llarg del curs.\nEsperem que us puguin ajudar aquests orientacions. Bona tornada!


Dijous, Juny 19, 2014 - 13:30\nLes piscines municipals obrin el dissabte 21 de juny\nLes piscines municipals s'obrin el dissabte 21 de juny i ja estan a la venda els abonaments per a les instal·lacions de Cabanes i de La Ribera. Cabanes ha creat enguany, nou ocupacions en temporada d'estiu amb les piscines i el socorrisme en platges\nLes piscines municipals de Cabanes i de La Ribera obriran dissabte que ve 21 de juny, iniciant així la temporada d'estiu, que es prolongarà fins al dia 31 d'agost. L'horari d'obertura al públic serà d'11 a 20 hores, de dilluns a diumenge.\nL'Ajuntament ja ha posat a la venda els abonaments per a les persones que estiguen interessades a adquirir-los a fi de poder utilitzar les instal·lacions durant els mesos estivals. També es poden gestionar i demanar la sol·licitud de liquidació en la pàgina web, www.cabanes.es, en l'apartat de teletramitació.\nEn estos moments culminen els treballs de posada al punt de les dos piscines, així com les zones verdes i vestuaris.\nD'altra banda, el servici de socorristes en la platja de Torre La Sal també començarà el pròxim dia 21 de juny. En total, s'han creat este estiu nou llocs de treball de temporada, propiciant la creació d'ocupació local.


SEMINARI SOBRE URGÈNCIES I PRIMERS AUXILIS EN EL TIR AMB ARC I REANIMACIÓ CARDIOPULMONAR I DESFRIBIL•LADOR EXTERN AUTOMÀTIC (RCP i DEA)\nCIRCULAR FCTA 1366 - 21-12-2013 -\nSEMINARI SOBRE URGÈNCIES I PRIMERuS AUXILIS EN EL TIR AMB ARC I REANIMACIÓ CARDIOPULMONAR I DESFRIBIL·LADOR EXTERN AUTOMÀTIC (RCP i DEA)\n(Obtenció del títol oficial de SVB I DEA).\nEL 21 DE DESEMBRE, A L’AULA DE LA CASA DE L’ESPORT - BARCELONA\nEl dia 21 de desembre el Comitè Català de Tècnics d’Esport, Entrenadors i Monitors de la FCTA, ha programat un seminari sobre urgències i primers auxilis en el tir amb arc i reanimació cardiopulmonar i desfibril·lador extern automàtic (RCP i DEA) que permetrà obtenir o renovar el títol de Suport Vital Bàsic i DEA/DESA.\nEn el treball quotidià d’entrenament, els/les tècnics/ques d’esport, entrenadors/er i monitors/es cerquem que els nostres esportistes assoleixin un bon rendiment esportiu o una pràctica saludable del nostre esport en el cas d’aquelles persones que prefereixen una pràctica més aviat lúdica.\nCal tenir present que els/les tècnics/ques d’esport, entrenadors/es i monitors/es tenen la màxima responsabilitat de reduir els riscos en la pràctica i entrenament del tir amb arc. Així mateix, han de saber actuar amb solvència en el cas en que s’ha produït un accident, per tal de minimitzar les conseqüències de l’accident en l’esportista o practicant.\nEn aquest sentit l’apartat 7, de l’article 1 de la Llei 3/2008, de 23 d'abril, de l'exercici de les professions de l'esport manifesta que:\n“Tots els professionals en actiu que exerceixin tasques regulades per aquesta llei han de tenir competències d'assistència sanitària immediata, referides a la reanimació cardiopulmonar. En el cas que la titulació d'accés a la professió no permeti acreditar aquesta competència, l'acreditació s'ha d'assolir en centres autoritzats per la Generalitat.”\nEl CCTEEM considera fonamental que els/les tècnics/ques d’esport de tir amb arc, entenadors/es i monitors/es de tir amb arc de la FCTA disposin d’una bona base de coneixements en matèria de primers auxilis així com els coneixements bàsics i indispensables per a realitzar una reanimació cardiopulmonar (RCP) i utilitzar correctament un dispositiu DEA.\nEs per això que us proposem aquest seminari de 11 hores, en el marc de la formació continuada a tècnics/ques de la FCTA, per tal de que refresqueu, actualitzeu o assoliu uns coneixements mínims en matèria de primers auxilis i de RCP i ús del DEA.\nAquesta formació permet la obtenció del títol oficial de Suport Vital Bàsic i DEA.\nEl seminari està adreçat a tècnics/ques d’esport de tir amb arc, entrenadors/es i monitors/es amb la llicència en vigor i que duguin a terme tasques de promoció i iniciació del tir amb arc de qualsevol disciplina.\nAquest seminari es durà a terme en el marc de la formació continuada, adreçada a tècnics/ques d’esport de tir amb arc i a entrenadors/es i monitors/es de la FCTA.\nEl seminari tindrà una durada de 11 hores, de 9,00 a 14,00 pel matí i de 15:00 a 21:00 per la tarda, el dissabte 21 de Desembre de 2013 i serà impartit per Santos López (metge, arquer i monitor), Irene Ríos (fisioterapeuta i arquera), Ana Bager (Metge i coordinadora del curs de SVB i DEA) i Hernan Tajes (Metge cures intensives).\nFeu les vostres inscripcions mitjançant el formulari adjunt al següent enllaç,\ni envieu còpia del justificant bancari a ctecnics@fcta.cat abans del dia 18 de desembre de 2013.\nNo obstant, es permetrà inscripcions a d’altres tècnics d’altres esports, donat el caràcter transversal de la formació proposada.\nA partir del 18 de Desembre si no s’han omplert les places pels tipus de tècnic a qui va adreçat el seminari es procedirà a acceptar les pre-inscripcions per rigorós ordre de pre-inscripció.\nLes places estan limitades a 30 persones, no obstant si no s’inscriuen un mínim de 25 persones la FCTA es reserva el dret de suspendre el seminari o de posposar-lo, retornant els diners a les persones s’hagin inscrit.\nEl cost del seminari serà de 50 euros per els assistents que tinguin llicència en vigor en la FCTA i 65 euros per assistents aliens a la FCTA.\nL’import del seminari s’ha d’ingressar al compte de la FCTA “la caixa” 2100 1107 36 0200085915.\nNOTA: El preu habitual d’un curs de SVB i RCP és de 85 euros conduent a la obtenció del títol oficial. No obstant el CCTEEM ofereix aquest seminari a un preu més reduït, amb matèria addicional de primers auxilis. Aprofiteu la oportunitat!\nNo s’acceptaran inscripcions que no vagin acompanyades del formulari d’inscripció i del justificant bancari d’ingrés o transferència.\nSEMINARI PRÀCTIC SOBRE URGÈNCIES I PRIMERS AUXILIS EN EL TIR AMB ARC I REANIMACIÓ CARDIO PULMONAR I DESFRIBILADOR EXTERN AUTOMÀTIC (RCP I DEA).\nDia 21 de Desembre, DISSABTE:\nMatí, de 9:00 a 14:00 hores:\nURGÈNCIES I PRIMERS AUXILIS EN EL TIR AMB ARC\n• Definicións d' accident i de primers auxilis\n• Socorristes, paramèdics i serveis mèdics\n• Implicacions legals, omissió del deure d’auxili, resposabilitat civil i penal, responsabilitat del monitor\n• Les 10 regles bàsiques dels primers auxilis\n• Què no s'ha de fer\n• 112 Emergencies, digui\n• Com fer una farmaciola\n• Manteniment. Com i quí\n• Nocions bàsiques de dopatge. Fàrmacs desaconsellats en el tir amb arc\n• Reaccions al·lèrgies\n• Hemorràgies i shock\n• Ferides. Classificació i normes generals d'actuació\n• Ferides toràciques i abdominals\n• Cremades solars, tèrmiques, elèctriques i químiques\n• Fractures obertes i tancades\n• Tòxics. Mossegades de serps, picades d'escorpins, abelles i altres insectes\nUrgències en el tir amb arc\n• Deshidratació, lipotímia cop de calor\n• Ferides i contusions en la pràctica del tir amb arc\n• Lesions de columna, braços, mà i dits\n• Lesions oculars\n• Agreujament de lesions cròniques. És recomanable un examen mèdic esportiu?\n1. Simulació de trucada al 112\n3. Com fer embenats i cabestrells\n4. Com fer una consulta i/o comunicació al comitè antidopatge\nTarda, de 15:00 a 21:00 hores:\n• RCP - Reanimació Cardio Pulmonar\n• Què és i com funciona un DEA (Desfibrilador Extern Automàtic)\n• Pràctiques de RCP i DEA\nCIRC 6613 SEMINARI CCTEEM PRIMERS AUXILIS I DEA


La Confederació Empresarial Andorrana (CEA) ha mostrat aquest dijous la seva preocupacio per la situació política a Catalunya. Ho ha fet en boca del seu president Xavier Altimir, qui ha comentat que “el Govern hauria de fer una queixa a nivell diplomàtic” pensant en una acció més ferma que la duta a terme pel cap de Govern, Toni Marti, qui va fer arribar a l’ambaixador d’Espanya a Andorra, Manuel Montobbio, la “inquietud” pels talls que es van anunciar per a aquest dimecres a l'N-145.\nAquest dimecres, en la roda de premsa posterior al consell de ministres, el portaveu Jordi Cinca va mostrar també el desig que els talls no s’acabin perllongant pel perjudici que això podria acabar provocant. D’aquesta manera, ha afegit que més enllà de traslladar aquesta preocupació des de l’executiu no s’ha emprès cap altre acció i ha destacat que cal ser “prudents” i respectar les reivindicacions que s’estan fent, però tenint en compte que aquest dret de vaga no provoqui perjudicis econòmics al país. La carretera N-145 que enllaça la Seu d'Urgell amb Andorra va estar tallada aquest dimecres pràcticament tot el dia i va provocar problemes en el subministrament al país. Altimir ha recordat que hi ha només dues vies d'accés i que “tallar-ne una ocasiona molts problemes”.


Treball dona la raó als sindicats en denunciar que els hotels L'Azure i Royal Star havien fet acomiadaments il·legals | Nova Ràdio Lloret\nL'hotel L'Azure, aquest matí\nEl sindicat denuncia que aquests hotels de Lloret, però també altres de la Garrotxa i Lleida, havien fet acomiadaments col·lectius malgrat estar prohibit per l'estat d'alarma. Així doncs, han hagut de cridar els treballadors i aplicar-los un ERTO.\nInspecció de Treball ha donat la raó als sindicats CCOO i UGT i ha demanat a dues empreses del sector de l’hostaleria de les comarques gironines que cridin als seus treballadors fixes discontinus i els suspenguin el contracte –a través dels ERTO-.\nDesprés d’una queixa del comitè d’empresa -format per membres de la UGT i CCOO-, que havia detectat acomiadaments entre el col•lectiu de fixos discontinus per la fi sobtada de la temporada, Inspecció de Treball indica que cal que aquesta part de les plantilles també s’incloguin en la suspensió de contractes i puguin percebre la prestació d’atur d’acord amb les condicions excepcionals actuals.\nAntonio Ferro, secretari d’organització de CCOO a les comarques gironines, apunta que a Lloret els hotels que han dut a terme aquesta mala praxi i han hagut de rectificar són L’Azure i el Royal Star, gestionats per Filhot Management. La resta d’hotels són de la Garrotxa o de comarques lleidatanes. En total, les resolucions afecten uns 200 treballadors.\nAntonio Ferro ha matisat que la majoria d’hotels de Lloret han fet les coses com toca i calculen que hi ha uns 1.300 treballadors que s’han pogut acollir a ERTOs. Tot i així, el sindicat també està preocupat per totes aquelles persones que no van arribar a ser cridades a la feina i, per tant, no hi ha hagut cap manera de poder-se acollir als expedients temporals. Cal tenir en compte que els ERTO permeten cobrar la prestació equivalent a la prestació d’atur, però sense que es gasti temps d’atur mentre duri l’estat d’alarma.\nA Lloret de Mar són un col•lectiu molt ampli: alguns han de seguir gastant el seu atur, però a altres se’ls ha acabat l’atur i no estan cobrant cap prestació. Per això el sindicat reclama que se’ls permeti entrar també als ERTOs mentre duri l’estat d’alarma.\nDe fet, sindicats i patronal han arribat a un acord i han presentat un gruix de demandes a les administracions perquè, entre altres coses, es tinguin en compte aquests treballadors de temporada i també perquè apliqui més mesures d’ajuda a totes les empreses del sector turístic.\nAquest acord de demandes s’ha entregat a la ministra de Treball, però CCOO creu que també s’han d’implicar en solucionar la crisi la Generalitat i els ajuntaments.\nArticle anteriorLa Sansi treballa amb la intenció de reprogramar per a l’últim trimestre totes les curses anul·lades\nArticle següentL’Arxiu impulsa la campanya ‘L’escrivà del segle XXI’ perquè la ciutadania transcrigui actes de plens de l’Ajuntament


SOS veïnal pel tancament d’un centre de Càritas a Nou Barris\nL'espai del Centre Obert de Torre Baró, en risc de desaparèixer / D.C.\nL'esperança a la qual s'aferren les famílies afectades és un possible rescat de l'Ajuntament, que anuncia a aquest diari que considera l'espai "una prioritat"\n“A Torre Baró, si tenim una paperera és perquè hem lluitat per ella, hem tallat quinze vegades la Meridiana i hem picat totes les portes. Amb el centre obert, igual. Sabien que lluitaríem i això farem”. És la carta de presentació d’una de les mares que ha d’explicar al seu fill que el lloc on passava cada tarda, en tornar de l’escola, potser no torna a obrir mai més. Ella és la Valeria Ortiz i el que vol és evitar que es tanqui definitivament el Centre Obert de Torre Baró que ha estat en marxa durant 30 anys com a part dels projectes de Càritas Diocesana de Barcelona. Així se’ls hi va anunciar fa cinc mesos. El centre tancava.\nTanmateix, segons ha pogut saber aquest diari, a última hora l’Ajuntament està tenint converses per intentar-lo salvar, ja que considera el servei “una prioritat”. Ara bé, encara no hi ha res en ferm i les famílies prometen empènyer fins a tenir la certesa que no els prendran un dels pocs recursos que s’havien fet seu.\n“Al barri no tenim res de suport per als nens. Zero. Això no és com la resta de Barcelona. Si tanca això, què ens queda?”. No només es refereix al seu entorn més pròxim –viu a tocar de l’edifici. El servei també cobria població dels barris de Ciutat Meridiana i Vallbona. En aquest espai es repartia el berenar cada dia a més d’una trentena de nens d’entre 5 i 13 anys habitualment. També s’hi feien sopars comunitaris, tallers, reforç escolar, classes d’informàtica o s’oferia ajuda psicològica.\nLa indignació d’Ortiz, però, xoca amb la decisió de Càritas. L’entitat, superada pel context general de famílies que reclamen ajuda a la ciutat i l’entorn, ha decidit tancar alguns espais amb funció social per reduir despeses. Ara bé, el cas de Nou Barris és diferent. “És l’únic que podria salvar-se”, admet el cap d’Acció Social de Càritas a la capital catalana, Eduard Sala. “A finals de 2019 ja es va anunciar als altres centres que tancarien el 30 de juny. I vam fer el mateix amb Torre Baró. Però amb un asterisc, en aquest cas vam afegir un ‘tret de…’ com a possibilitat remota de trobar-hi una alternativa”, afegeix. Encara a l’abril no s’atreveix a concretar què passarà amb l’espai –menys encara després de l’alteració de la crisi del coronavirus– tot i que remarca que Càritas “no pot seguir perdent diners allà”.\nEl motiu del tancament: la pèrdua de donacions\nSegons les dades que aporta Sala, l’any passat el centre obert va costar 300.000 euros, 127.000 dels quals els va aportar íntegrament l’entitat. La resta depèn de subvencions, entre les quals destaca la de l’Ajuntament de Barcelona. “Des de fa tres anys, molta gent ha tingut la sensació que se sortia de la crisi i han baixat les donacions. En canvi, augmentaven els treballadors pobres. Famílies que tot i tenir un sou no podia pagar on vivien, el menjar, la mobilitat. I el 2019 va ser bestial. L’any passat vam gastar un total de 25 milions. Aquest any el pressupost és de 22,7 milions. D’on creu la gent que traurem els diners? Tenim més famílies demanant-nos ajudes que mai. Vam pensar que la reducció menys dolorosa seria la dels centres oberts”, apunta Sala.\nMentre intenta quadrar els números, el cap d’Acció Social de Càritas sap que com la Valeria Ortiz hi ha desenes de famílies a Nou Barris. Tant és així que, en trobar-se la notícia del tancament, l’Associació de Veïns de Torre Baró, la de Ciutat Meridiana i agrupacions com el Sindicat d’Estudiants s’han posat en marxa per evitar-ho. Han enviat cartes a totes les institucions que els ha passat pel cap i han engegat, també, una campanya de signatures en línia. Ja en tenen més de 800.\nAl text es recorda que al centre donava atenció, en el seu últim moment, a 35 famílies i 50 nens i nenes. Un total de “més de 100 persones en risc d’exclusió social” que ja pateixen una buidor des de fa setmanes i que la seguiran experimentant els pròxims mesos, si res no canvia. Ara per ara, Càritas ja ha finalitzat el contracte a l’empresa que feia funcionar el centre, la cooperativa Suara. “Per als educadors també va ser molt dur. I encara i així, van tenir el detall de trucar un a un tots els nens per acomiadar-se”, reconeix Ortiz.\nL’Ajuntament com a possible salvador\nAl change.org que han engegat per salvar el centre, els veïns reclamen a l’Ajuntament que “deixi de mirar cap a una altra banda”, ja que “ha d’impedir immediatament el tancament del centre, prenent el control de les instal·lacions i municipalitzant el servei”. I no són els únics que apunten en aquest sentit. De fet, Eduard Sala reconeix que “és una opció que podria funcionar, si és la voluntat del consistori”. El representant de Càritas –i part implicada en la creació del centre de Torre Baró als anys noranta– reivindica que s’han de treballar “totes les opcions que puguin aportar solidesa a un projecte”, ja que ells ja no el mantindran econòmicament de cap de les maneres.\nI és en aquest context que l’Ajuntament apareix de manera cautelosa però esperançadora. Fonts municipals expliquen al TOT Barcelona que el govern de la ciutat, mitjançant el districte de Nou Barris i l’àrea de Drets Socials, està mantenint converses amb Càritas “per trobar una solució que doni continuïtat al projecte”. El govern Colau assegura que “és una prioritat que aquest servei segueixi present al territori pel valor social que hi aporta”. Tanmateix, encara no hi ha cap compromís avançat. De fet, la gerència del districte va comprometre’s per escrit a avisar les famílies tan bon punt “es trobi una sortida” a l’amenaça de tancament.\nMentrestant, les famílies i les entitats que els donen suport insisteixen a assenyalar Càritas per no haver donat “explicacions” ni als usuaris del centre ni als treballadors de l’empresa que gestionava l’espai, la cooperativa Suara, amb prou temps. Des de l’entitat cristiana, però, assenyalen la crisi del coronavirus com el motiu que va precipitar la rescissió del contracte.\nLa urgència de no tancar un centre a Nou Barris\nTampoc no entenen per què s’ha decidit tancar el centre de Torre Baró, en comptes d’altres espais que hi ha disposats a Barcelona per Càritas i que també donen reforç a la infància. “No entenem el criteri, perquè a altres zones de la ciutat hi ha més opcions d’altres entitats per repartir i ajudar la canalla”, insisteix Ortiz, mare d’un nen de 12 anys amb necessitats especials. “Ara ja no tenen ni els berenars, que almenys això treia un maldecap a moltes famílies que van justes”.\nDe fet, Nou Barris és el districte que més necessitat de beques menjador aplega. Segons l’informe Oportunitats educatives de la infància i l’adolescència a Barcelona 2018-2019, els alumnes noubarriencs van ser els que van tenir un percentatge més alt d’infants becats (45%). També és el segon districte amb un percentatge més alt d’estudiants que no superen les competències bàsiques a sisè de primària.\nI encara amb més concreció, el mateix Ajuntament va resoldre l’any passat que la zona on hi havia més llars amb privació material severa era, precisament, la que agrupava Torre Baró, Ciutat Meridiana i Vallbona. El que significa que una de cada quatre famílies (24,2%) d’aquests barris no poden fer front a imprevistos, ni agafar-se una setmana de vacances cada any, ni mantenir l’habitatge a una temperatura adequada, ni tenir cotxe.\nDavant d’això, els petits suports arrelats al barri esdevenen institucions alliberadores. “Els nens hi ha coses que no volen parlar amb els pares o amb els profes, però amb els educadors, sí. Entre ells, es fa una mena de xarxa a mesura que creixen. I ara, de sobte, acaben de tallar-li una part crucial a desenes de nens. És com si tot quedés descompensat”, reflexiona en veu alta Ortiz. També pensa que els anys anteriors podia portar el fill al casal gratuït tant el juliol com l’agost. I que ara no sap com s’ho farà. L’edifici que abans acollia la canalla ara ha quedat tancat. “El difícil que és trobar una casa fora de casa, i ara tot està a punt de desaparèixer”, conclou la veïna de Torre Baró. A ella, com a les famílies que s’han organitzat mitjançant les xarxes, només els queda encomanar-se al santíssim Ajuntament. Però en comptes de gastar pregàries, amb insistència veïnal. La recepta de Nou Barris.\nAjuntament de Barcelona Barri de Ciutat Meridiana Barri de Torre Baró Barri de Vallbona Exclusió social Nou Barris


A l’altra banda de les muralles. | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › A l’altra banda de les muralles.\nA l’altra banda de les muralles.\nPosted on 17/02/2011 by MadeByMiki\nFeu un “click” per veure-ho millor.\nTots sabem que aquest món és profundament injust, però sovint ens manca un referent visual de la magnitud d’aquesta injustícia. N’estic segur de que molts ja sabeu més o menys que el 14% de la població mundial viu amb un 73% dels ingressos mundials i que el 86% restant s’ha de conformar amb el 27% restant.\nCrec que he trobat la imatge perfecte per fer-nos veure a quin món vivim, i com aquest món queda perfectament separat en dues parts fàcilment identificables i separades per murs, uns murs sovint ben visibles i tangibles.\nEm sembla que les darreres revoltes i revolucions que estem vivint tenen molt a veure amb aquestes desigualtats cròniques, des de “occident” intentem disfressar-les i fer veure que son assumptes interns d’alguns països, demandes de democràcia… però faríem be de mirar una mica més enllà. Tal i com va passar fa uns anys amb el mur de Berlín, aquests altres murs poden caure perfectament i transformar totalment aquest món en el que avui vivim.\nJo hi veig un cert paral·lelisme a la situació actual i la que vàrem viure amb el col·lapse del bloc comunista, en aquella època la televisió per satèl·lit va ser decisiva a l’hora d’empènyer als habitants dels països de l’est cap a la decepció actual, i ara Internet sembla fer la feina de catalitzador d’esperances d’infinitud de persones de “l’altra banda de les muralles”.\n‹ Els dotze homes artificials del doctor Pericard (I) – Alfa o l’altivesa\nSi pogués ›\nTagged with: fam, injustícia, Internet, justicia, mon, mur de Berlín, muralles, occident, riquesa, satel·lit, tercer món\n3 comments on “A l’altra banda de les muralles.”\njardi natural ha dit:\nTens molta raó, però fem orelles sordes. Per que nosaltres visquem de luxe, fins i tot en época de crisis, cal que moltes persones malvisquin fora de les fronteres que tu molt bé ensenyes al mapa del mon. Per tenir, mòbil calen una serie de minerals que s’extreuen en condicions infrahumanes, però quan no hi ha res, algu sempre necessita fer aquesta feina per menjar. I per si no fos poc, cada vegada que surt una novetat ens canviem el mòbil. Pensa global, però actua localment.\n17/02/2011 a les 18:58\nMolt bona imatge, la de la muralla. Diferents tipus de muralles i murs separen dos mons, com ens explica l’Eduardo Galeano:\n20/02/2011 a les 13:04\nMolt bon post Miki.\nUn costat és més conformtable que l’altre. Aquests dies estem veient com l’Orient Mitjà i el Nord d’Àfrica es mouen. Esperem que els que estem en el costat confortable no els acabem de fotre.


Quiénes somos Vigilància Mediambiental l'Escurçó SLU\nVigilància Mediambiental l'Escurçó SLU\nVigilància Mediambiental Escurçó SL va ser creada l’any 2012 per oferir serveis de vigilància i seguretat, la qual està especialitzada en vigilància rural com alternativa a la policia local i en reforç a la seguretat pública per Joan Olivella Ballcells (també actual president de l'associació de FEDGUAR).\nL’empresa està situada a la població de Mont-roig del Camp en la província de Tarragona, Espanya, i actualment hi consten 40 acotats de caça. A més, també és la primera empresa de seguretat té en el seu càrrec la Reserva Marina a tota Espanya, la Reserva Marina de Masia Blanca (Al Vendrell), desde fa 10 anys.\nPel que fa a l’equip de vigilants professioanls, tots tenen un gran grau experiència en el sector de la seguretat. El Cap de Seguretat i Gerent de l'empresa, Joan Manel Olivella Balcells, compta amb més de 30 anys d'experiència en el sector i 24 titulacions en el seu currículum en l'àmbit de la seguretat privada rural i marítima. Tots els guarda rurals de l'empresa tenen titulacions per pilotar embarcacions i submarinisme. Els vigilants tots tenen més de 5 anys d'experiència en esdeveniments i custòdia d'explosius.\nVigilància Mediambiental l’Escurçó SL també ofereix els seus serveis professionals per a festes majors, fires, festivals, etc. per a pobles i/o organitzacions que en requereixin els seus serveis per diversos esdeventiments. Cal recordar que segons la llei de seguretat privada 23/92 del 30 de juliol, els vigilants que desenvolupin aquests serveis han d’estar obligatòriament contractats per empreses de seguretat, com Vigilància Mediambiental SL, ja que contracar de forma directa a un individu suposaria una infracció greu dins la llei esmentada.\nC/ Gran i Cirera 5\n43300 Mont-Roig del Camp Tarragona\nTeléfono: 977837307 977837307\nTeléfono móvil: 627749541\nDirección de correo electrónico: vigilanciamediambiental@hotmail.com


#048 idea de la setmana: la felicitat ja és clau per a l'èxit empresarial - E2S\n#048 idea de la setmana: la felicitat ja és clau per a l’èxit empresarial\nLa majoria d’estudis, com els realitzats per l’Observatori de RRHH, arriben a la mateixa conclusió: un empleat sa i feliç és un professional productiu, amb les seves facultats en auge i disposat a donar el millor de si mateix. Encara que ha costat, cada vegada són més les empreses que implementen programes i polítiques de benestar, en les quals la felicitat dels empleats i empleades és l’eix vertebrador.\nLes estratègies que aposten pel benestar laboral s’han convertit en una de les principals claus o reclams per a la captació de talent, a més d’una excel·lent eina per obtenir rèdit econòmic. Empreses de gran calibre fa temps que implementant tota mena d’accions que beneficiïn l’increment del benestar dins de l’organització. Els empleats de Nike disposen d’un espectacular gimnàs a la seu d’Oregon, els treballadors de la companyia SpaceX poden gaudir de massatges i fisioteràpia gratuïta i Airbnb té les oficines dissenyades pels seus empleats, de manera que es cobreixin les seves necessitats de benestar i salut en el treball. Empreses de la magnitud de Google, Netflix o Expedia, també tenen destacats beneficis per als seus empleats.\nNous llocs de treball centrats en la felicitat\nLa importància del benestar empresarial és un tema prou seriós perquè s’hagin creat perfils professionals únicament destinats a aquest sector. Un dels més coneguts és el Chief Happiness Officer, responsable de la felicitat de la plantilla com una estratègia empresarial més profunda i complexa del que realment sembla: ser un líder, escoltar les persones, crear un ambient agradable o implementar hàbits saludables són algunes de les seves funcions. Coca-Cola (pionera amb el seu Institut de la Felicitat) o Zappos en tenen un.\nD’altra banda, empreses com Humanlab. o Fitspot han trobat el seu nínxol de mercat especialitzant-se a ajudar a organitzacions a implementar estratègies que se centrin a millorar l’ambient i el benestar laboral. Trainings, coachings, wellness o mindfulness són algunes tècniques i estratègies que implementen a les empreses a les quals intenten ajudar.\nTot i la intangibilitat del concepte felicitat, la veritat és que es pot mesurar segons les opinions dels treballadors (així ho fa l’institut Great Place to Work des dels 90) i, sobretot, es poden mesurar els seus beneficis. La productivitat d’aquelles empreses on els treballadors afirmen estar a gust es dispara. Així, queda clar que una companyia que es consideri innovadora i vulgui sobreviure en una societat moderna, va haver d’implementar estratègies que vetllin per la felicitat i el benestar dels seus empleats. Aquelles que no ho facin, perdran talent, productivitat i es quedaran enrere respecte a la competència.


Reportatge varis - Canal Blau\nEntrades a Reportatge varis\nLa Copa de la Reina del CP Vilanova: el muntatge final\nReportatge amb un recull d’imatges (moltes d’elles, inèdites) amb el millor del millor de la gran final de la Copa de la Reina d’hoquei patins, que va acabar amb el CP Vilanova femení fent història, després de derrotar el totpoderós…\n9 de març de 2018 A CP Vilanova, Esports, Hoquei, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nJosep Morales i Gisela Carrión s’imposen en la 6a Cursa dels Colls\nGairebé 300 runners es van citar en la 6a edició de la Cursa dels Colls organitzada pel Club Deporunners. Josep Morales i Gisela Carrión van ser els més ràpids en el tècnic circuit que va plantejar l’organització.\n2 de març de 2018 A Altres Poliesportiu, Esports, Poliesportiu, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nLes internacionals Silva i Cata Flores, a punt per la primera gran cita a Vilanova\nEl Calmar Club Patí Vilanova afronta amb il·lusió la Copa de la Reina després d’una temporada plena d’alts i baixos. Amb l’arribada de Jofre Vilà a la banqueta l’equip vilanoví va aconseguir fer un salt endavant i arriba a la…\n28 de febrer de 2018 A CP Vilanova, Esports, Hoquei, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nLa il·lusió de les “repetidores” Cate i Figuerola 9 anys després de Mieres\nFa 9 anys a Mieres, Astúries, es va produir un abans i un després en la història de l’equip femení del Club Patí Vilanova. Les vilanovines van alçar el títol després d’imposar-se a la final a l’Alcorcón, i eliminar en…\n27 de febrer de 2018 A CP Vilanova, Esports, Hoquei, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nVideoclip 25a BTT Ribes\nAquest passat cap de setmana s’ha celebrat la BTT Ribes, organitzada pel Club Ciclista GER, que ha arribat a la 25a edició. La cursa va reunir 423 participants en un circuit exigent pel voltant de Ribes.\n23 de febrer de 2018 A Altres Poliesportiu, Esports, Poliesportiu, Reportatge varis, Sant Pere de Ribes\nVideoclip Presentació CB Cubelles 2017\nVideoclip musical de la presentació dels equips del CB Cubelles per aquesta propera temporada 2017-18.\n24 de novembre de 2017 A Bàsquet, CB Cubelles, Esports, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nPresentació Bàsquet Ribes 2017-18\nVideoclip musical sobre la presentació dels equips del Bàsquet Ribes que s’ha celebrat aquest cap de setmana.\n9 de novembre de 2017 A Bàsquet, CB Ribes, Esports, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nCP Vilanova – Barça B: una final de pel·lícula\nRememorem la victòria del CP Vilanova davant el Barça B, que significava la permanència a 1a Estatal, amb un muntatge amb el més destacat d’aquesta data històrica i imatges inèdites. La pel·lícula.\n26 de maig de 2017 A CP Vilanova, Esports, Hoquei, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú\nVideoclip Curses 5 i 10K Vilanova 2017\nVideoclip musical amb les millors imatges de la 6a edició de la Cursa 5 i 10K de Vilanova. Aquest any es van reunir més de 300 participants per competir per la façana marítima de la ciutat.\n19 de maig de 2017 A Altres Poliesportiu, Esports, Poliesportiu, Reportatge varis, Vilanova i la Geltrú


Catalunya té 150 escoles en risc de convertir-se en gueto\nUn programa pilot que ara s’estendrà a 45 centres demostra que es pot pal·liar la segregació escolar, que afecta un de cada deu centres del país\n651x366 Pla general dels impulsors del programa Magnet, juntament amb els representants dels centres educatius i institucions i els representants dels ajuntaments que hi col·laboren / ACN / SELENE PERNAS / ACN Pla general dels impulsors del programa Magnet, juntament amb els representants dels centres educatius i institucions i els representants dels ajuntaments que hi col·laboren / ACN / SELENE PERNAS / ACN\nEn 400 de les 3.000 escoles que hi ha a Catalunya, la composició de les classes no es correspon amb la composició social del barri o el municipi. És a dir, pateixen la segregació escolar, perquè acullen més alumnat immigrant i desafavorit del que els pertocaria. Però en 140 o 150 casos els nivells són tan alarmants que corren el risc de convertir-se en escoles gueto. Les dades les va presentar ahir el director de la Fundació Jaume Bofill, Ismael Palacín, que va presentar l’ampliació del programa Magnet, que lluita per eliminar la segregació escolar, el “principal problema escolar” ara mateix.\nSegons va alertar Palacín, en aquests 150 centres no n’hi ha prou amb les mesures que ara pren l’administració, com donar punts a les famílies autòctones que entrin en centres amb molta immigració, sinó que cal un “pla de xoc” que permeti capgirar una situació que és “perjudicial per als alumnes i per a la societat”. “Si les administracions segueixen compromeses, d’aquí deu anys podrem dir que hem abolit la segregació escolar”, va assegurar. Des del departament d’Ensenyament, la directora general d’Educació Infantil i Primària, Carme Ortoll, va reconèixer que no hi ha un únic patró perquè totes les escoles gueto reverteixin l’exclusió que pateixen. “Cada centre és un món”, va dir.\nUn dels projectes que s’han iniciat per promoure una “innovació profunda” en aquests centres per reduir-ne els índexs de segregació és el Magnet, impulsat per la Fundació Bofill, el departament d’Ensenyament, la Diputació de Barcelona i el Consorci d’Educació de Barcelona. El projecte promou aliances d’escoles i instituts amb institucions culturals o científiques, com el Macba o el CosmoCaixa, que acompanyen durant quatre anys els centres en el procés de transformació del seu projecte educatiu. Després que el programa pilot s’engegués fa quatre anys en cinc escoles i instituts, s’amplia aquest mateix curs escolar a nou més i es pretén que arribi a 45 centres el 2020.\nDe zero inscrits a omplir línies\nUn dels centres que van participar en les proves pilot és l’Escola Samuntada, de Sabadell, que va fer aliança amb l’Institut Català de Paleontologia (ICP) Miquel Crusafont. La cap d’estudis del centre, Patricia Rey, explica que, fa anys, en les preinscripcions no tenien cap alumne, perquè l’escola estava “molt estigmatitzada” a la ciutat a causa de l’elevat percentatge d’alumnes immigrants i d’ètnia gitana. Quatre anys després, la demanda ha anat pujant, han abandonat els llibres per treballar per projectes i tenen un claustre motivat. “Els nens també estan hipermotivats. Això no vol dir que només sigui diversió, sinó que fem més activitats vivencials i de resolució de conflictes”, afirma Rey. Ara abandonen l’ICP com a company de viatge i estan tancant una aliança amb l’Hospital Parc Taulí per portar a les aules projectes de l’àmbit sanitari.\nSegons van explicar ahir els impulsors del projecte Magnet, els cinc centres que van participar en les proves pilot han tingut més assistència a les jornades de portes obertes, més sol·licituds en la preinscripció i més heterogeneïtat a les aules. Encara que és massa d’hora per generalitzar, Carme Ortoll va dir que també s’ha registrat una “lleugera millora” dels resultats acadèmics de les proves de sisè.\nL’Institut Moisès Broggi de Barcelona també forma part del projecte des de l’inici, fent parella amb el Macba, encara que amb el temps ha anat coordinant-se amb altres pols culturals, com la Fundació Tàpies o la Sala Beckett. “L’art ens ha ajudat a sortir del llibre de text”, apunta Fanny Figueras, cap de projectes artístics del Broggi, que reivindica també la importància de la formació que rep el professorat. Si fa uns anys no omplien les 60 places de primer d’ESO, ara tenen fins i tot un excés de demanda.\n“Una composició heterogènia”\nUna cosa semblant ha passat a l’Escola Josep Maria de Sagarra, al barri de Penitents de Barcelona, que també va fer tàndem amb el Macba. Preocupats per “l’etiqueta” que tenia l’escola, van veure la iniciativa com una oportunitat per donar-se a conèixer al barri i a la ciutat. “Les portes obertes i la preinscripció ara són molt diferents —afirma Isabel Corral, la directora—. Hem aconseguit una composició social més heterogènia”.\nAl capdavall, aquest és l’objectiu d’un projecte que imita les magnet schools dels EUA, que es van crear als anys 60 per acabar amb la separació entre blancs i negres. A Catalunya, intentarà revertir la segregació que pateixen un de cada deu centres educatius del país.\nEspecialitzar les escoles, un model importat dels EUA


Laia Balasch Solé | dimarts, 7 de juliol del 2015, a les 15.32\nL'onada de calor ha disparat el consum elèctric a màxims que no vèiem des de l'any 2011. Els aparells d'aire condicionat treballen sense descans, i la demanda d'energia aquests dies és la més alta dels últims quatre anys, amb un pic, ahir, que va arribar a prop dels 40.000 megawatts. I si la demanda d'energia bat rècords, també ho està fent la de beguda, fruita i verdures. Als supermercats, els prestatges de tots els productes amb efecte refrescant s'han d'anar omplint contínuament. En aquest supermercat, els darrers quinze dies, s'ha disparat la venda d'aigua, sobretot de les garrafes de cinc i vuit litres, i de fruites d'estiu: préssec, nectarina, meló i síndria. També ho ha fet la venda d'orxata, producte típicament d'estiu, i de sucs i refrescos. JOSEP FUENTES, gerent del supermercat Condis "La venda d'aigua ha incrementat un 60%, la de fruita un 20% i la de refrescos un 30%." Aquest establiment especialitzat en sucs de fruita i verdura ubicat al carrer de Joaquín Costa, també ha hagut de reforçar les reserves de producte fresc per elaborar les varietats més refrescants. GEMMA PONSA, copropietària de la botiga Mother "La gent ja no pregunta. Entren i directament l'agafen. Els de meló i síndria, amb una mica de gingebre..." Però tot i que la frase més repetida és la calor que fa, encara som lluny del juliol de 2010. Els termòmetres van tocar sostre i el consum elèctric va superar els 41.000 megawatts, rècord històric de consum a l'estiu.\nEls aparells d’aire condicionat i els ventiladors no s’aturen i, aquest estiu, la demanda d’energia ha batut rècords. Segons dades de la Red Eléctrica Española (REE), aquest dimarts el consum ha arribat a 39.457 MW a les 13.40 h, una xifra que encara se situa lluny del màxim històric de consum d’estiu, registrada el 19 de juliol de 2010, en què es van superar els 41.000 megawatts. El rècord absolut data del 17 de desembre de 2007, en què es va registrar el consum de 45.450 MW.\nDe maneta amb la demanda d’energia, també augmenta el consum de beguda, fruita i verdures. El gerent del supermercat Condis, Josep Fuentes, assenyala que s’ha disparat la venda de garrafes d’aigua de cinc i vuit litres en un 60%, la de fruita un 20% i la de refrescos un 30%.”\n— electricitat — estiu — onada de calor — temperatura\nEls horaris comercials d’aquest estiu, com els de l’any passat\nL’onada de calor dispara les vendes de ventiladors


Subías: “El pressupost aprovat per la conselleria de Sanitat suposa un avanç social i recuperar drets” – PSPV PSOE\nHome Corts, PSPV-PSOE, Sanitat Subías: “El pressupost aprovat per la conselleria de Sanitat suposa un avanç social i recuperar drets”\nEl diputat socialista destaca que “no solament és important des del punt de vista quantitatiu, sinó també qualitatiu i de compliment dels compromisos que s’havien adquirit”\n“Es tracta d’un pressupost pensat per a les persones i els professionals, i per a adequar-ho a la despesa donades les ineficiències i l’enorme deute que deixava cada any el PP”\nValència, 25/12/2015. – El diputat socialista i portaveu de Sanitat en Les Corts, Ignacio Subías, ha destacat avui que els pressupostos aprovats per la Conselleria de Sanitat per a 2016 suposen “un enorme avanç social i recuperar els drets que mai s’haurien d’haver perdut”. En aquest sentit, ha remarcat que “no solament són importants des del punt de vista quantitatiu, sinó també qualitatiu i de compliment dels compromisos que s’havien adquirit: recuperació de drets com la universalització de l’assistència sanitària o l’eliminació dels copagaments per a discapacitats i dependents, així com per a pensionistes amb ingressos inferiors als 18.000 euros a l’any”. Per a tot açò s’han pressupostat més de 41 milions d’euros.\nDe fet, tal com ha recordat, “el PP ens ha deixat una herència complexa de deute i desigualtats, d’exclusió de molts ciutadans del sistema, d’incompliments, desestructuració del sistema sanitari, obscurantisme, mercantilització i abandó de les seues responsabilitats com a gestors públics”. Per açò, i davant aquesta situació, la Conselleria de Sanitat ha aprovat per a 2016 un pressupost de 5909 milions d’euros, “el pressupost més important en la sanitat valenciana: quasi un 8% superior al de l’any anterior, amb 417 milions d’euros més”, la qual cosa suposa “un pressupost pensat per a les persones i els professionals, i per a adequar-ho a la despesa, donades les ineficiències i l’enorme deute que deixava cada any el PP”.\nA més, Subías ha incidit que “es recupera un dels nostres compromisos, el sistema sanitari públic, molt clar entre els objectius que es plantegen, com és el control i avaluació de les concessions i els concerts que s’havien privatitzat durant aquests anys”. Així mateix, ha destacat que “es porten avant el que es podria denominar polítiques de bon govern: participació, impulsar la formació dels professionals, impuls de les noves tecnologies, ordenació dels recursos humans, reduir la temporalitat i l’engegada de plans d’igualtat”.\nA açò cal sumar l’aposta per temes bàsics per a millorar el nostre sistema: com potenciar l’atenció primària, les cures pal·liatives, l’atenció domiciliaria i d’urgències i emergències, i alguna cosa que el diputat socialista considera fonamental, com és la “aposta claríssima en recerca, amb un increment de pràcticament el 29% pel que fa a l’any anterior”. Per açò, ha insistit que es tracta d’uns pressupostos “pensats per a les persones, els professionals i l’equilibri entre pressupost i despesa”.\nFinalment, Subías ha subratllat que aquests pressupostos s’han intentat consensuar a través d’esmenes. De fet, tal com ha apuntat, de les 167 esmenes que van presentar al pressupost de sanitat els diferents grups parlamentaris, solament hi ha hagut 39 que no s’hagen aprovat, les altres o es van aprovar o es van retirar. Per açò, ha assegurat que “han sigut uns pressupostos molt consensuats, ja que de les 167 esmenes que han presentat els grups polítics solament 39 no s’han aprovat, mentre que la resta o s’han aprovat o s’han retirat”, per la qual cosa “és un exemple de diàleg”.


Els mossos impulsen euroordres de detenció per a carteristes fugits | Lleida Diari.cat\nEls mossos impulsen euroordres de detenció per a carteristes fugits\nLa policia ja ha captat a 15 suposats lladres en cinc països europeus diferents\nper Redacció divendres, 12 de juliol 2019 - 15:10h\nAgents dels Mossos d'Esquadra ja han detingut i posat davant del jutge a 15 persones enxampades en 5 països diferents | Mossos d'Esquadra\nLa pressió que la societat està exercint contra les forces policials perquè posi alguna mena de solució contra els carteristes de Barcelona va en augment. I, com a conseqüència, els Mossos d'Esquadra s'estan veient obligats a començar a actuar. Però a més, el problema s'està començant a notar arreu d'Europa.\nMossos ha iniciat una nova mesura: les ordres de detenció europees, a través de les quals tots els cossos policials es posen en contacte i es coordinen per detectar i detenir furtadors multireincidents que estiguin sent buscats a Barcelona o arreu d'Europa. Amb aquesta nova eina, els Mossos d'Esquadra ja han aconseguit localitzar i portar davant del jutge a 15 presumptes carteristes que van ser arrestats a Romania, Noruega, Bulgària, França i Alemanya.\nGran capacitat de mobilitat per Europa\nCom ja és normal en aquest tipus d'individus, quan es veuen increpats per la infracció que cometen, fugen, ja que tenen una gran capacitat de mobilitat geogràfica. Com en els últims mesos s'ha notat molt el seu augment a la ciutat de Barcelona, la policia sospita que ara mateix es poden trobar a Pamplona durant la celebració dels Sant Fermines, atrets per la gran aglomeració de persones.\nMés enllà de l'Estat espanyol, els carteristes també viatgen arreu d'Europa, sobretot per les grans capitals, com ho és Barcelona. Aquest cas es dóna, sobretot, quan es veuen assetjats pels cossos policials catalans, sigui quan els enxampen, o quan tenen pendents requeriments de detenció... És per això que aquesta eina pot resultar molt útil per quan els carteristes fugin de Catalunya i se'ls vulgui condemnar pels actes delictius que hagin pogut cometre.\n310 carteristes tenen prohibit entrar al transport metropolità\nEl càstig penal per undelicte lleu de robatori, el qual és quan l'objecte o objectes sostrets no superen els 400 euros, és una multa. Des de la policia han assegurat que aquesta pena ja no és eficient per als carteristes, ja que moltes vegades poden cobrir aquesta multa amb el mateix botí que han robat.\nÉs per aquest motiu que el càstig que ja s'implementa des de fa temps per part dels jutges és imposar ordres d'allunyament de l'entrada als transports públics de l'àrea metropolitana. Fins al moment ja s'han imposat 310 ordres d'allunyament a petició dels Mossos d'Esquadra.\nAquesta mesura és l'única que, des de la policia, veuen viable per a disminuir la problemàtica. Aquesta iniciativa, però, només té vigència dins del territori català, és a dir, després no tindran cap impediment per a seguir accedint a altres transports públics del país o Europa.\nSanitat retira un lot d'Omeprazol del mercat\nAlbert Rivera surt de l'hospital després de 48 hores per una gastroenteritis aguda\nEstat Islàmic comparteix quatre vídeos subtitulats al castellà\nAdeu a la gota freda: torna la calma a partir d’aquest dijous\nNova vaga d'estudiants convocada per dijous i divendres\nUn camioner belga, cinquè desaparegut a la Conca de Barberà a causa dels aiguats\nLes fortes pluges provoquen danys importants a les Garrigues\nPluges torrencials aquesta nit: arriba el plat fort d’un temporal excepcional\nEls Bombers rescaten un conductor atrapat per l'aigua dins el seu cotxe a Lleida\nTroben un camió amb 39 cadàvers a Londres\nEl temporal trenca per la meitat la carretera entre Borges i Cervià\nCrema la sala d'un transformador de la fàbrica Argal a Miralcamp


Infermers de l’Arnau de Vilanova desenvolupen un estudi per millorar l’ús de catèters venosos en pacients ingressats – La Manyana\nImatge de professionals d'Angioradiologia de l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida atenent un pacient\nL’equip de Teràpia Intravenosa de l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova, format íntegrament per personal d’infermeria, està desenvolupant un estudi que té per objectiu millorar la tècnica d’implementació de catèters venosos en pacients ingressats. Els primers resultats apunten que la utilització d’un adhesiu tissular amb pegament redueix el risc de sagnat, infecció i desplaçament. La recerca va començar el setembre passat i està previst que tingui una durada d’un any, durant el qual s’estudiaran 230 pacients ingressats a l’hospital. L’estudi va ser premiat el juliol passat amb la 10a Beca al Millor Projecte d’Investigació Infermera de Lleida, atorgada pel Col·legi d’Infermeria de Lleida, amb una dotació econòmica de 6.000 euros.\nL’estudi CIANO-ETI, desenvolupat per Ferran Padilla, Alejandro Bergua, Anna Escolà, Jordi Farrero, Míriam Llauradó i Carme Serret, està centrat en comprovar si la utilització d’un adhesiu tissular amb pegament al voltant del punt d’inserció redueix el risc de sagnat, infecció i desplaçament del catèter. Segons els investigadors, els primers resultats apunten que aquest adhesiu millora els tres supòsits.\nEl perfil del participant en l’estudi és el d’un pacient ingressat que rep tractaments aguts que propicien que el catèter sigui manipulat constantment. Aquesta és la principal diferència amb altres estudis similars, els pacients dels quals no estaven ingressats al centre. Concretament, el pacient prototip és un home (62,5%), de 67 anys de mitjana i pluripatològic (52% dels pacients ingressats a cirurgia general i digestiva). Segons explica Ferran Padilla, investigador principal de l’estudi, “si la cura funciona, es reduirà el temps necessari pel professional d’infermeria per atendre aquell pacient que, a la vegada, guanyarà en qualitat assistencial”.\nAquest projecte, que porta per títol ‘Estudi clínic aleatoritzat sobre la utilització de l’adhesiu tissular de cianoacrilat amb fixació per catèters venosos canalitzats amb tècnica micro-Seldinger modificada’, va ser distingit amb la 10a Beca al Millor Projecte d’Investigació Infermera el juliol passat. Els autors destaquen la importància de promoure la investigació infermera i agraeixen la beca del Col·legi d’Infermeria de Lleida i el suport rebut des de la direcció de l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova per tirar endavant el projecte.


L’Organització de les Nacions Unides per a l’Agricultura i l’Alimentació (FAO) que té per lema “un món sense fam”, va efectuar a Roma, del 3 al 5 de juny passats, una Conferència d’Alt Nivell sobre la Seguretat Alimentària Mundial, que tenia com a argument de base assegurar la seguretat alimentària mundial, tenint en compte que l’impacte del canvi climàtic podria ser un dels desafiaments més grans al que la humanitat s’afronta en aquest segle.\nAvui, aproximadament uns 850 milions de persones en el món sofreixen fam. D’aquests, aproximadament uns 820 milions viuen en països en procés de desenvolupament, justament els mateixos països que esperen estar més afectats pel canvi climàtic. Donades aquestes circumstàncies, semblaria clar que els governs, les organitzacions internacionals, la societat civil, el sector privat i altres actors haurien de treballar plegats per abordar aquests desafiaments i per crear les estratègies i les respostes adequades.\nA la conferència abans esmentada, hi assistiren representants de 181 països i 43 Caps d’Estat i de Govern, i només Espanya, França, Japó, Kuwait, Nova Zelanda, Països Baixos, Regne Unit i Veneçuela i 3 bancs (Banc Africà de Desenvolupament, Banc Islàmic de Desenvolupament i Banc Mundial), anunciaren el seu finançament a la causa que els ocupava. Sembla ser, doncs, que la majoria dels assistents van anar a la conferència sense haver fet els deures, tot i que cal esperar que, de retorn als països d’origen, i en un període curt anunciïn la seva aportació.\nAlhora, i en un àmbit molt més reduït com podreu comprovar, el programa els Matins de TV3, conduït per Josep Cuní, el dia 6 de juny, emetia un reportatge enregistrat a Barcelona, la nit anterior, on es feia palesa la quantitat de menjar que, dia a dia, es llençava als contenidors de la ciutat, no tota en mal estat, procedent d’establiments de venda alimentària i de restauració.\nSi a això hi afegim els aliments que, a nivell particular, llencem al contenidor perquè se’ns han fet malbé a la nevera o perquè ens sobren, podem arribar a conclusions d’irracionalitat extrema.\nEn una humanitat justa, la solució passaria perquè els rics ens estrenyéssim el cinturó a fi que els pobres poguessin menjar. Dissortadament, això no és tan simple ni tan fàcil, per la immensa quantitat d’interessos creats, però allò que no ens podem permetre és malbaratar aliments d’una forma inconscient.\nCal un canvi de mentalitat a nivell mundial, però sobretot un augment del grau de consciència d’aquells que tenim la sort d’haver nascut en països rics. Potser és hora de plantejar-nos l’insult a la humanitat que representa llençar o malbaratar aliments, que tenim en abundància, i intentar que s’aprofiti al cent per cent. A la nostra societat també hi ha persones necessitades i, abans de llençar excedents als contenidors, hauríem de fer un esforç per cercar-ne destinataris.


Moviment de plaques tectòniques (amb 'c') (Iu Forn)\nIU FORN 14/04/2011 00:00\n260x366 Moviment de plaques tectòniques (amb 'c') Moviment de plaques tectòniques (amb 'c')\nFormalment ahir el Parlament va parlar de la independència de Catalunya. Realment va ser l'etern debat per ressituar les plaques tectòniques que composen el mapa polític català. La placa Solidaritat considera que entrar a l'Ajuntament de BCN li donarà visibilitat i ha optat per l'activisme mediàtic. D'aquí ve que a les fotos (impagables) del bivac parlamentari hi intentessin colar com fos la imatge de Santiago Espot, candidat municipal al cap i casal. La placa Esquerra ha corregut cap a una certa "centralitat", empesa per una Solidaritat que ara mateix okupa l'espai d'aquella ERC de fa 15 anys.\nPerò en aquest moviment de continents, els republicans no han aconseguit desplaçar CiU, cosa que els obliga a no oblidar els 100 mil antics clients que a les últimes eleccions van comprar Laporta i que ara estan representats per Batman López Tena i Robin Bertran. Per això els de can Puigcercós es mostren combatius i bellugadissos, com si els anys i el poder no els haguessin canviat. CiU, mentrestant, practica el surf, esport en què són uns mestres a l'hora de triar sempre la millor onada per no caure. És la sort de tenir el partit que Jordi Pujol va crear a imatge i semblança del país (o almenys d'un cert país, i que en els pitjors moments va continuar sent el grup majoritari al Parlament). Per tant, i torno a l'inici d'aquesta peça, allò d'ahir al Parlament va ser el que cantaven Fania All Stars: " Quítate tú pa ponerme yo ".\nPerò tot moviment per ressituar plaques tectòniques, tard o d'hora, provoca terratrèmols. Ahir se'n va produir un, i no a l'hemicicle sinó a les portes. Ara hi anem. Abans no em puc resistir a citar una de les frases de la legislatura. Albert Rivera, mirant a uns escons on només hi havia un parell de consellers, Ortega i Mas-Colell, va dir: "Mas es renta les mans com Pilates". In-su-pe-ra-ble. Bé, ja som a les portes. El grup de suport a Solidaritat acabava de rebre l'escalf moral de Jimmy Jump i Maria Lapiedra. En Jimmy mostrant la barretina i la Maria mostrant Silicon Valley. De sobte arriba un grup de gent. Són treballadors de Yamaha. Duen uns estris estranys. Són unes botzines hidràuliques que foten tal soroll que comença la independència. Concretament la dels timpans, que cauen a terra totalment separats de les orelles dels presents. Els crits dels indepes , fets encara amb tracció a sang, queden totalment ofegats.\nConclusió: l'activisme sobiranista encara està molt lluny d'okupar l'espai sindical, i aquí del que es tracta és precisament d'això, d'anar okupant espais.


Un any a La Bodega, continua el treball actual « Toni Vilches Fotografia- El teu fotògraf a Girona.\nUn any a La Bodega, continua el treball actual\nSegueix el treball actual de Toni Vilches Fotografia, “un any a La Bodega”. Seguiu les entrades 108, 53 i 25 d’aquest mateix blog.\nBy Toni Vilches Fotografia on 17 gener 2009 / Treballs personals\n11:56 pm on gener 18, 2009\nIeee molt bona composició Toni! les siluetes, el barril… ja tinc ganes de que tot aquest treball es materialitzi en una bona expo 😀\n8:36 pm on gener 19, 2009\nBona llum, bona fotografia 😉


# Regió de Prešov que vol guanyar fons per al desenvolupament rural - UE Reporter: EU Reporter\nSe li ha instat a la UE a "centrar-se" en les regions més pobres d'Europa a l'hora de decidir el proper pressupost a llarg termini del bloc, escriu Colin Stevens.\nEl president de la regió més poblada d'Eslovàquia va presentar una crida durant una visita a Brussel·les.\nMilan Majerský, president de la regió autònoma de Prešov, va dir: "Només demanem a la UE que se centri més en les petites ciutats i pobles, inclosa a la meva regió, que senten que es queden enrere".\nMajerský va dirigir una delegació de funcionaris de la seva regió que, tot i ser una destinació turística popular, se situa entre els més desvalgats econòmicament a Eslovàquia.\nEl grup estava format per alcaldes de ciutats i pobles de la regió de Prešov, que compta amb una població d’uns 825,000 que el converteixen en el major país, però es veu imputat per una infraestructura feble i una baixa inversió directa estrangera.\nLa visita eslovaca de tres dies estava programada per coincidir amb la Setmana Europea de les Regions i les Ciutats, que té lloc tota aquesta setmana, i també del debat sobre el proper pressupost a llarg termini de la UE, conegut com el MMF.\nMajerský, en una entrevista amb aquest lloc web, va dir que malgrat que la regió es troba a les muntanyes Tatra de fama mundial, atraient desenes de milers de visitants cada any, la regió de Prešov pateix econòmicament, sobretot en comparació amb altres regions eslovaces.\nTambé va citar qüestions específiques que es perceben com una càrrega econòmica, inclosa la gran quantitat de gitanos de la regió de Prešov.\nDels 400,000 gitanos estimats a Eslovàquia, aproximadament la meitat es troben a la regió de Prešov. Però molts estan a l'atur i, segons Majerský, contribueixen poc al benestar econòmic de la zona.\n"Això no és una mica per a gitanos ", va insistir," sinó que només va exposar un fet ".\nTambé va destacar un programa especial al poble de Raslavice, a la seva regió, del qual havien beneficiat les persones 120 gitanes. Es tracta de plantar verdures i, segons ell, és un exemple del que es fa localment per afrontar el que ell anomena “un gran repte”.\nMajerský també va assenyalar la iniciativa "Catching Up Regions" de la UE que té com a objectiu impulsar regions més pobres com Prešov. La visita de Brussel·les va ser oportuna, i va assenyalar, ja que la segona fase del programa, també recolzada pel Banc Mundial, està a punt de començar.\n"L’objectiu d’això és ajudar llocs com el nostre a passar de ser una regió en desenvolupament a una de desenvolupada ”.\nEl funcionari va citar dues àrees aExemples d’on es necessita urgentment una major inversió.\nEl primer és el dic Starina, que subministra aigua potable a la regió, però, irònicament, no pot fer-ho actualment per als que viuen a prop. Actualment, aquests han de confiar en l’aigua sovint contaminada dels seus propis pous.\nUn altre exemple de què va parlar és un bosc de faigs dels Carpats situat a la seva regió, també patrimoni de la humanitat per la UNESCO. El bosc, que fa frontera amb Polònia i Ucraïna, està "madur pel turisme", però actualment no té infraestructures adequades, especialment la clavegueram, va dir Majerský.\nAquestes, segons va dir, són només dues il·lustracions de com l'augment de la inversió a la regió ajudaria "a diversos nivells", incloent la creació d'ocupació i la promoció turística.\nVa dir irònic, que les muntanyes de Tatra atrauen per si soles a 1.2m pernoctacions a l'any, però alguns pobles de la regió de Prešov tenien menys de 15 habitants.\n"A més d'una població que envelleix ràpidament, hi ha també un problema real de drenatge de cervells a tota la regió, amb joves desplaçats fora de la zona cap a altres zones d'Eslovàquia o a l'Europa occidental. S'ha d'abordar de manera urgent. "\nSegons l'actualitat EU Today, hi va haver una escassetat particular de metges, enginyers civils i artesans.\nVa afegir: “Durant els darrers anys 20, s’han millorat les infraestructures, però sobretot a les ciutats més grans. Això és necessari a les ciutats i pobles més petits en llocs com la regió de Prešov i aquest és el missatge clau que enviarem en aquesta visita. "\nAlgunes de les millores que calen urgentment a la regió de Prešov, una de les vuit regions autònomes del país, inclouen carreteres, rutes en bicicleta i sistemes de clavegueram.\nVa dir: "Estem aquí per emfatitzar les nostres prioritats per a la inversió econòmica i la creació d'ocupació a la nostra regió. La regió de Prešov té un entorn preciós amb les muntanyes Tatra. Estem molt desitjats de mantenir els màxims estàndards mediambientals i no tenim estacions de generació d’electricitat amb combustible nuclear ni carbó dins de la nostra frontera. "\n"Es discuteix la propera fase de despeses de la UE i esperem aprofitar les oportunitats que ofereix ”, va concloure.\nLa delegació, que inclou sis diputats regionals, s’ha reunit amb eurodiputats, funcionaris de la UE i representants del Comitè of Regions.\netiquetes: eu, destacat, -Imatge completa, Prešov\n" #Oceana - El frau de potència generalitzada del motor exigeix una reducció més intensa de l’esforç pesquer al Mediterrani #WestMedMAP #WMedMAP\nEl festival de còctels de #Clinclowns arriba a #Belgium »


Fins a 2 Avios per USD$1 de despesa,\nConvertiu els vostres punts IHG® Rewards en Avios\nIHG® Hotels & Resorts té una cartera de marques hoteleres prestigioses i reconegudes, que inclou InterContinental® Hotels & Resorts, Crowne Plaza® Hotels & Resorts, Holiday Inn®, Holiday Inn Express®, Hotel Indigo®, Staybridge Suites®, Kimpton® Hotels & Restaurants, EVEN® Hotels, HUALUXE® Hotels & Resorts, Candlewood Suites® i voco™ hotels. Disposen de 5.900 hotels en mes de 100 països.\nRegistra't a IHG® Rewards i escull Iberia Plus com el teu programa d'obtenció preferit.\nSi ja ets membre d'IHG® Rewards, accedeix a la secció Preferències i selecciona Iberia Plus com el teu programa d'obtenció preferit. Per fe-ho, hauràs d'anar a 'Preferències d'acumulació' i seleccionar 'Milles aèries', i finalment escollir Iberia Plus com el teu programa de viatger freqüent.\nEls Avios s'afegiran al teu compte Iberia Plus aproximadament sis setmanes després de la teva estada. Si passat aquest temps no s'han acreditat, pots enviar la teva reclamació aquí o contactar amb el centre d'atenció al client d' IHG® Rewards. Tens fins a sis mesos per reclamar la teva estada.\nPer obtenir Avios has de ser membre d’IHG® Rewards, el programa de fidelització d’IHG®. Accedeix al teu perfil “El meu compte / Gestiona les preferències d’acumulació / Milles aèries” i selecciona Iberia com a aerolínia preferent. A continuació, has d’associar el teu número de targeta Iberia Plus com a prioritari. Quan reservis amb IHG® Hotels & Resorts, recorda que cal que indiquis sempre el teu número de soci IHG® Rewards per rebre els Avios.\nPer a més informació truqueu a l’IHG® Rewards, al + 800 2222 7172, o visiteu www.ihgrewards.com\nThe Venetian® Resort - Las Vegas and Macao 500 Avios per estada\nThe Palazzo – Las Vegas 500 Avios per estada\n10.000 punts IHG® Rewards es converteixen en 2.000 Avios\nAvios acumulables només en tarifes oficials i d’empresa. Les tarifes reduïdes, de grup i tarifes especials per a persones que treballen al sector dels viatges i tripulacions de companyies aèries no donen dret a l’obtenció d’Avios.\nS'apliquen els termes i condicions del programa IHG® Rewards.