La UPC investeix doctor ‘honoris causa’ Donald R. Korb, referent internacional en els camps de les lents de contacte i la superfície ocular - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\nLa UPC investeix doctor ‘honoris causa’ Donald R. Korb, referent internacional en els camps de les lents de contacte i la superfície ocular\nLa UPC investeix doctor ‘honoris causa’ Donald R. Korb, referent internacional en els camps de les lents de contacte i la superfície ocular El 30 de maig, la UPC ha investit doctor ‘honoris causa’ l’optometrista Donald R. Korb, pioner a evidenciar el caràcter majoritàriament evaporatiu de l’ull sec i un referent internacional en el camp de les lents de contacte i la superfície ocular. El professor de la Facultat d’Òptica i Optometria de Terrassa (FOOT) Jaume Pujol ha exercit de padrí i ha pronunciat l’elogi dels mèrits de Donald R. Korb durant l’acte d’investidura, que ha tingut lloc a la sala d’actes de l'edifici Vèrtex, a Barcelona. https://opticsxmon.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/donald-r-korb-futur-doctor-honoris-causa-upc https://opticsxmon.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/donald-r-korb-futur-doctor-honoris-causa-upc/@@download/imatge\nL’optometrista Donald R. Korb, durant el discurs que ha pronunciat ja com a nou doctor ‘honoris causa’ de la UPC\nFrancesc Torres, rector de la UPC, en el moment d’investir el professor Korb com a doctor ‘honoris causa’ de la UPC\nEl professor Jaume Pujol, padrí del professor Korb, Donald R. Korb, i Francesc Torres, rector de la UPC, en finalitzar l’acte\nApadrinar la salut visual\nL’optometrista nord-americà també ha realitzat el bateig del programa ‘Mirades solidàries’ com a padrí d'honor. ‘Mirades solidàries’ és un programa d’apadrinament de tractaments visuals impulsat pel Centre Universitari de la Visió (CUV), la clínica de salut visual de la FOOT de la UPC, mitjançant el qual empreses i particulars poden fer aportacions econòmiques per sufragar una part o la totalitat d’un tractament visual especialitzat, per contribuir a millorar les condicions de visió de persones en situació de vulnerabilitat. A més d’ulleres, sovint alguns d’aquests pacients necessiten una atenció especialitzada per solucionar els seus problemes visuals, ja sigui amb teràpia visual, ajuts de baixa visió o adaptació de lents de contacte especials, que els proporciona el CUV en un entorn d’aprenentatge-servei.\nEl programa forma part de l’acció social que desenvolupa el CUV, que atén persones procedents dels Serveis Socials d’ajuntaments i entitats d’arreu de Catalunya. Els pacients són atesos per estudiants de la FOOT, supervisats pel seu professorat. Quan el pacient ho necessita, el CUV li proporciona ulleres o lents de contacte, que aporten de manera desinteressada empreses del sector. L’any passat el CUV, dirigit per la professora Núria Tomàs, va adaptar més de 4.000 lents oftàlmiques. Segons estimen els investigadors del centre, però, un 5% de les 2.100 persones que atenen anualment necessitarien atenció visual especialitzada.\nLa iniciativa s’iniciarà al final del 2018 i establirà una tarifa única de 500 euros per a les donacions en totes les especialitats. El romanent generat pels serveis de menor cost s’acumularà per finançar nous apadrinaments o cobrir els de major cost.\nEl 30 de maig, la UPC ha investit doctor ‘honoris causa’ l’optometrista Donald R. Korb, pioner a evidenciar el caràcter majoritàriament evaporatiu de l’ull sec i un referent internacional en el camp de les lents de contacte i la superfície ocular. El professor de la Facultat d’Òptica i Optometria de Terrassa (FOOT) Jaume Pujol ha exercit de padrí i ha pronunciat l’elogi dels mèrits de Donald R. Korb durant l’acte d’investidura, que ha tingut lloc a la sala d’actes de l'edifici Vèrtex, a Barcelona.\nDonald R. Korb, llicenciat al New England College of Optometry (NECO) de Boston, als Estats Units (EUA), és un reconegut professor, investigador, inventor, emprenedor i clínic aclamat internacionalment. Destaca la seva aportació a la recerca i el desenvolupament d’eines de diagnosi i tractament de l’ull sec.\nLa investidura s’ha iniciat amb la benvinguda del rector de la UPC, Francesc Torres, que ha presentat l'acte i ha donat la paraula a Jaume Pujol, professor de la FOOT i investigador del Departament d’Òptica i Optometria, el qual ha exercit de padrí del professor Korb. Pujol ha lloat la trajectòria acadèmica, científica i de transferència de tecnologia de l’optometrista nord-americà, així com la seva activitat clínica, i també ha destacat la seva activitat com a inventor i emprenedor. Una trajectòria “reconeguda mundialment per investigadors, docents, clínics i col·legis professionals”, ha assegurat en la seva laudatio.\n“Sovint hem sentit dir que els ulls són el mirall de l’ànima”, ha afirmat Pujol. “Els artistes també afirmen que la bellesa és a l’ull de l’observador. Els poetes troben als ulls una font inesgotable d’inspiració i les muses sempre els apareixen amb ulls límpids, de mirada humida i cristal·lina. Per reflectir l’ànima, per encisar la mirada, cal una bona llàgrima. Gràcies a les contribucions del Dr. Korb el món el podem veure amb més bons ulls”.\nEl professor Korb, en el seu discurs, ha subratllat “la importància de ser un bon observador, la importància de mantenir la curiositat intel·lectual per resoldre els problemes i la necessitat que tenim tots d’abraçar la col·laboració”. Korb ha afirmat també que “un objectiu principal de la recerca és millorar, en última instància, l’atenció al pacient. Si bé aquests punts són molt senzills i obvis, són, al cap i a la fi, els tres pilars en què es fonamenten les meves aportacions”.\nL’optometrista ha qualificat com el treball més important de la seva vida el fet d’haver aconseguit l’avanç pioner i revelador que el problema de la sequedat de l’ull era degut a l’obstrucció de les glàndules de Meibom. Un descobriment que va fer, segons ha recordat, en col·laboració amb el Dr. Antonio Enrique Henríquez, a Boston, “el col·laborador ideal i el company perfecte. El descobriment”, ha explicat Korb, “demostrava que la sequedat podria estar provocada per una secreció meibomiana insuficient a causa de l’obstrucció, a diferència del que establien els ensenyaments convencionals, que assenyalaven la infecció com l’etiologia de les secrecions anormals de les glàndules de Meibom”. En les seves publicacions, segons ha dit, “vam denominar l’afecció disfunció de les glàndules de Meibom, i el 1980 era impossible saber que, al cap d’uns 30 anys, aquesta malaltia seria reconeguda com la causa principal de la sequedat ocular”.\nKorb ha volgut recordar, també, les paraules d’Abraham Flexner, autor de l’informe Flexner de 1910: “la investigació és la vitalitat en qualsevol professió”.\nEn la seva intervenció de clausura, el rector, Francesc Torres, s'ha referit a Donald R. Korb com una persona “inspiradora per a qualsevol dels membres de la Universitat” i com a “magnífic i qualificat docent d’universitats tan prestigioses com la de Boston o la de Califòrnia, autor d’una espectacular tasca de recerca, vinculat a la resta d’experts mundials del seu camp, inventor d’importants avenços mèdics i empresari innovador”. Així mateix, el rector ha destacat la FOOT com “una de les Facultats bandera de la UPC” i ha volgut posar de manifest la bona feina del Centre Universitari de la Visió (CUV), la clínica universitària de l’aquesta facultat i el “novedós programa que han posat en marxa, ‘Mirades solidàries’, el qual permet donar curs als tractaments visuals complexos que avui tenim en llista d'espera al CUV”.\nContribucions a la salut visual de milions de persones\nA més de comptar amb més de 100 publicacions i amb una seixantena de patents, Korb va ser el primer en incidir en el caràcter majoritàriament evaporatiu de l’ull sec, causat per la producció de greixos a la superfície més externa de la llàgrima. Korb va ser la persona que va etiquetar aquest ull sec com evaporatiu i va trobar l’origen a la disfunció de les glàndules de Meibomi de dins les parpelles. Aquest descobriment ha obert la via a noves formes de tractament, específiques per a l’ull sec evaporatiu, amb la conseqüent millora en la qualitat de vida d’un nombre molt elevat de pacients.\nKorb també es va adonar que la incomoditat que experimenten molts usuaris de lents de contacte troba la seva causa en el fregament d’una zona molt reduïda de la parpella superior sobre la superfície de la lent, principalment en els casos que aquesta lent es troba poc hidratada o quan l’usuari no té la cura necessària en els processos de neteja i manteniment. Així, va avançar el terme lid wiper epitheliopathy per descriure els desperfectes ocasionats pel fregament mecànic en aquesta zona de parpella, i ho va relacionar amb l’abandó en l’ús de lents de contacte i amb els símptomes de sequedat ocular. Les contribucions de Korb han ajudat a la cura de més de 50 milions de pacients amb lents de contacte i desenes de milions de pacients amb ull sec.\nProfessor clínic a l’Escola d’Optometria de la Universitat de Califòrnia, a Berkeley (Estats Units) des de fa 22 anys, ha col·laborat també com a docent en centres de prestigi del país nord-americà, com són la Boston University School of Medicine; el mateix NECO i el Schepens Eye Research Institute, també amb seu a Boston i adscrit a la Harvard Medical School.\nTambé ha estat fundador o cofundador de cinc empreses de recerca, entre les quals destaca TearScience, que des del 2005 centra la seva activitat al desenvolupament de mètriques i tractaments per a l’ull sec evaporatiu.\nLa tasca d'aquest científic ha rebut mig centenar de distincions, entre les quals destaquen la de ser membre del National Optometry Hall of Fame o guardons com la medalla anual Donald R. Korb de l'Associació Optomètrica Americana; el premi Fundador de l’Acadèmia Americana d'Optometria; la medalla de recerca de la Societat Internacional per a la Investigació de Lents de Contacte; la medalla BCLA de l’Associació Britànica de Lents de Contatce, la medalla presidencial del NECO i dos doctorats honorífics.\nLa trajectòria de Korb està, per tant, reconeguda a escala mundial tant per part del món acadèmic, com professional i és un referent en el camp de les lents de contacte, l’ull sec i la superfície ocular. Les seves aportacions formen part del temari de nombroses assignatures del grau en Òptica i Optometria i han esdevingut objecte i punt de partida de múltiples treballs de fi grau i de fi de màster; així mateix, han donat peu, de forma directa o indirecta, a diverses tesis doctorals, en curs o futures.\nLa investidura de Donald R. Korb com a doctorat honoris causa per la UPC va ser aprovada per acord del Consell de Govern el 22 de febrer i impulsada per la Facultat d'Òptica i Optometria de Terrassa (FOOT), que enguany commemora el 40è aniversari.\nLa iniciativa també ha comptat amb el suport dels tres professors distingits per aquesta Facultat amb el guardó d’Optometrista de l’Any: James Wolffsohn, de l’Aston University (Regne Unit); Manuel González‐Méijome, de la Universidade do Minho (Portugal), i Lyndon Jones, de la University of Waterloo (Canadà).\nL’acte d’investidura ha comptat amb les interpretacions musicals de la coral Gaudeamus de l’Escola d’Enginyeria de Barcelona Est (EEBE), la coral del Parc Mediterrani de la Tecnologia, el Cor Ol·lari de la Facultat de Matemàtiques i Estadística, la coral Arquitectura i l'orquestra de la UPC.\nFins al moment, la UPC ha reconegut amb el títol de doctor o doctora ‘honoris causa’ a 33 personalitats, distingides per les aportacions que han fet en diversos àmbits o per tenir un fort compromís social. Els propers mesos la UPC també investirà com a doctora ‘honoris causa’ a la científica computacional, matemàtica i enginyera de sistemes nord-americana Margaret Hamilton, pionera en la utilització del terme 'enginyeria del software', ara fa 50 anys, durant les primeres missions Apol·lo de la NASA.\nVídeo de l'acte d'investidura a UPCtv\nPrograma, discurs del nou doctor 'honoris causa' Donald R. Korb i 'laudatio' del professor Jaume Pujol


Ryanair visita l’EFAV i constata la necessitat de tècnics de manteniment d’aeronaus - EFAV Formació Aeronàutica Part 147\nRyanair visita l’EFAV i constata la necessitat de tècnics de manteniment d’aeronaus\nUn nombrós equip de Ryanair ha visitat l’Escola de Formació Aeronàutica de Vilanova (EFAV) per fer una presentació i xerrada de reclutament. El director general de Ryanair España, José Mª Ramón de la Rosa va exposar en una presentació l’ambiciós pla d’expansió que té la companyia en nombre d’avions i per tant la necessitat de contractar més tècnics de manteniment d’aeronaus, un perfil professional molt especialitzat i que la companyia necessita cobrir perquè no en tenen suficients.\nLa responsable de Recursos Humans de la companyia, Ana Ortego, va explicar les condicions i vies per ser contractat per Ryanair. Com a principal novetat, la responsable del nou hangar de l’aeroport de Sevilla, va explicar en xifres l’enorme necessitat de tècnics de manteniment d’aeronaus del sector.\nBhavik Mistry, responsable de formació de Ryanair a l’aeroport londinenc de Stansted, va explicar l’itinerari formatiu intern que l’empresa ofereix, per aconseguir la certificació específica en els dos models que té la companyia: el Boeing 737 i el Learjet model 45.\nA més, en la presentació de la companyia irlandesa també van participar dos antics alumnes de l’EFAV, que han aconseguit treballar a Ryanair. Marc Viltró, alumne de la promoció 2012-2014 va explicar la seva experiència professional, començant per les pràctiques a l’empresa catalana BCP Aerotecnics i després el seu ‘fitxatge’ per Ryanair, a Londres. Viltró, ja ha demanat la llicència de manteniment d’aeronaus per a poder certificar avions.\nPer l’altra banda, Rubén Delgado de la promoció 2015-2017 va ser felicitat per l’equip directiu de l’Escola de Formació Aeronàutica de Vilanova (EFAV) i per l’equip de Ryanair, ja que a més de tenir d’un expedient brillant ha pogut fer les pràctiques curriculars a la companyia aèria irlandesa, que ja li ha garantit un nou contracte.\n← Amb quins tipus d’avions pots treballar amb la llicència B1.1 que obtens a l’EFAV?\nL’EFAV, present a la 6a Fira de l’Ensenyament de Badalona. Visita’ns a l’estand 42 →


ENTREVISTA a Gabi Molero i Xavi Llenas: “Volem recuperar la força que ens retorni a fer castells importants” - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n28 Febrer, 2019, 09:41\nENTREVISTA a Gabi Molero i Xavi Llenas: “Volem recuperar la força que ens retorni a fer castells importants”\nEls Xicots de Vilafranca han presentat recentment la renovació de la seva junta. Mitjançant una assemblea extraordinària a principis de mes es va escollir Xavi Llenas com el nou president i Gabi Molero com el nou cap de colla. Tots dos coincideixen en haver desenvolupat ja aquestes tasques amb anterioritat a la colla castellera. Xavi Llenas va ser president de la colla tot just fa 20 anys mentre que Gabi Molero va ser el cap de colla l'any 2017 fins que, per motius de treball, va haver de cedir el seu lloc a Quico Murillo. Aquesta setmana hem parlat amb els dos Xicots per conèixer com afronten aquesta nova etapa al capdavant de l'entitat.\nQuines diferències trobeu entre aquesta nova etapa al capdavant de la colla i l’anterior?\nGabi Molero: Quan vaig agafar la colla l’any 2017 veníem de les millors temporades de la història amb l'Aina Mallol dirigint l’equip. Aquest cop venim d'una temporada de davallada. Així que agafo la colla en punts diferents i per tant tota la planificació és diferent. D’altra banda, per primer cop a la història de la colla, la part tècnica i social ens presentem conjuntament, en un bloc.\nXavi Llenas: Tots dos ja tenim l'experiència anterior i això ja és un plus. A més, entrem amb molta il·lusió, fent equip per primera vegada, i volem transmetre-ho a la colla.\nPer a aquesta nova etapa heu ideat el lema Els Xicots som únics. Què és el que us fa especials?\nXL: Els xicots som molt diferents, i realment en el món casteller tenim el reconeixement de ser una colla especial. Això és perquè som una colla petita, amb poques persones, però hem arribat a fer castells grans. Com a colla hem crescut i hem arribat a on hem arribat a Vilafranca, sempre a l’ombra de la millor colla del món casteller durant molts anys. Aquest fet sempre l'hem viscut d'una manera més negativa que positiva però li volem donar la volta. Som únics, de veritat i en positiu. D’aquesta manera també intentem millorar la nostra autoestima per tal que la colla es cregui el que és capaç de fer i recuperar la força que ens porti a tornar a fer castells importants.\nL’objectiu d’aquest any és recuperar els castells de 9?\nGM: No és el primer. L'objectiu principal d'aquest any és que la gent s’il·lusioni de nou amb el local d'assaig i tornar a fer castells de 8 bàsics i ben fets. No tanquem portes a res però no ens volem oblidar cap pas, com ens va passar l'any passat. Aquest va ser un dels errors que vam cometre, veure que podíem fer un salt molt bèstia de la clàssica de 8 a fer el 3 o el 4 de 9. El nostre projecte té una durada de dos anys i l'objectiu final sí que és consolidar la colla com a colla de 9 però hem de fer bé els castells de 8.\nQuina seria la vostra actuació somiada per a aquest any?\nGM: A mi, el 29 d’agost m’agradaria poder fer a plaça dos castells de 8 i mig, tant 7d8, 5d8 com Td8. Ho signaria ara mateix i la colla podria estar molt contenta i orgullosa.\nA què atribuïu la davallada de l'any passat?\nGM: Hi ha molts factors. El principal és el cansament dels nostres castellers. Els darrers caps de colla vam voler apretar molt per fer castells grans, que per nosaltres són gammes extres. Al final, la colla està lligada quasi cada dia, hi ha un calendari molt fort i som un grup petit de 90-100 persones de mitjana, cosa que desgasta molt físicament. D'altra banda, la canalla es va fer gran i no vam saber trobar els següents recanvis.\nXL: Tot i això, és un cicle normal dins d'un equip. Sí que és cert que ho hem notat més del que ens agradaria però fer un pas enrere en un moment de pujada és el més normal en qualsevol activitat.\nCom enfocareu els assaigs que comencen demà divendres?\nGM: Portem treballant un mes i mig a nivell de tècnica i des del desembre treballem els pilars i les torres. L'important aquest any és l'equip de canalla que està fent un treball brutal, del qual ja veiem els fruits. Els assajos seran més intensos, fent de 15 a 18 proves a cada assaig. La gent s'ho passa bé quan ve al local i sua, per tant és el que intentarem.\nQuines novetats presenta el calendari d’enguany?\nGM: Principalment que aquest any no començarem ni acabarem a Altafulla com cada any. Obrirem temporada amb els castellers d’Andorra a la diada de la Neu a Pal-Arinsal i acabarem a la diada dels Xics de Granollers. D’altra banda, per primer cop en 7 anys no anirem a Salt per incompatibilitat de calendari. En total, enguany farem unes 30 actuacions i actuarem 3 vegades a la plaça de Sitges, gràcies a la bona relació que tenim amb la seva colla.\nUn dels nous reptes que teniu aquest any és reactivar l'activitat de Cal Noi-Noi.\nXL: Sí, l'any que ve farà 20 anys que el vam obrir i creiem que li hem de donar una repensada a nivell d'organització i dinamització. Volem que sigui un punt de trobada per a la gent de la colla i d'atracció per a nous membres. Des d’aquí animem a qualsevol persona amb ganes que vingui als assajos. La reactivació del local serà un focus molt important en aquests dos anys. Per aconseguir els objectius castellers que volem assolir, el local ha de ser una eina.\nQuines activitats teniu pensades fer-hi?\nEncara hi estem treballant però podem avançar que en uns mesos presentarem el documental Xicots S.A, en el qual Raimon Benach i Ramon Tort porten treballant i recollint imatges des de fa dos anys. Es va presentar el teaser a la darrera assemblea i tenim moltes ganes de poder fer l’estrena però abans farem una campanya de micromecenatge per acabar d’impulsar-lo. D’altra banda podem dir que es consolidaran les activitats de sempre com ara la carrera d'orientació Lluis Barrera, l’activitat pluja d'enxanetes, l'aniversari de Cal Noi-Noi o la diada d'heroïnes anònimes que serà el proper 10 de març.


Les Terrassa Reds es juguen aquest dissabte el títol de la Lliga Nacional | La torre del Palau\nLes Terrassa Reds es juguen aquest dissabte el títol de la Lliga Nacional\nLes terrassenques s'enfrontaran a les Barberà Rookies, l'equip dominador del futbol americà a nivell estatal\nRedacció | 19/05/2017 a les 16:00h\nArxivat a: Esports, Barberà Rookies, Lliga Nacional de Futbol Americà femenina, Terrassa Reds, futbol americà\nLes Terrassa Reds disputaran la seva primera final de la Lliga Nacional. | Irene Medina/FEFA\nLes Terrassa Reds disputarà aquest dissabte a les sis de la tarda un dels partits més importants de la seva història. L'equip femení terrassenc de futbol americà disputarà la seva primera final de la Lliga Nacional contra les grans dominadores de l'esport a nivell estatal, les Barberà Rookies, que han guanyat 5 de les 6 edicions de la LNFA femenina i totes les edicions de la Copa d'Espanya que s'han celebrat fins l'actualitat.\nDurant la temporada regular les de Barberà s'han mostrat intractables, presentant novament la seva candidatura al títol. Han guanyat tots els partits (8-0) i han signat unes xifres espectaculars (45,5 punts per partit i només 5 encaixats de mitjana). Les Reds, per la seva banda, presenta un balanç de 5-3 i durant la temporada regular ha anotat 16,2 punts per xoc i n'ha rebut 17 de mitjana. Dues de les tres derrotes encaixades per Reds van arribar davant el que serà el seu rival a la final (8-46 en el partit de la primera volta disputat a Terrassa i 41-6 a Barberà del Vallès).\nLes xifres i els precedents situen una vegada més les Rookies en el paper de grans favorites, però les Reds no renuncia a la sorpresa. "Estem molt contents d'haver arribat fins a la gran final i anem a gaudir de l'experiència, però també volem competir al màxim. Totes les jugadores estan molt mentalitzades que dissabte juguem el partit de les nostres vides i lluitarem al màxim per intentar guanyar el títol ", explica el tècnic de les Reds William de la Cueva, que en la seva primera temporada al capdavant de l'equip ha aconseguit portar-lo fins a la final. Les Reds podran afrontar la gran cita amb tots els seus efectius, tot i que un dels seus pilars en defensa, Toñi Angeles, està tocada en un genoll. En les últimes setmanes ha estat realitzant un intens treball de recuperació per poder disputar el partit.\nPer part de les Rookies, l'staff tècnic també podrà comptar amb la plantilla al complet, encapçalada per Anna Fernández i Alba Izquierdo, màximes anotadores de la lliga regular. "Les lesions ens han respectat i l'equip arriba bé a aquesta final, però no ens podem confiar. Les Reds han evolucionat molt aquesta temporada, tant en atac com en defensa, i sabem que són un equip molt guerrer", apunta Marcelo Yaques, que juntament amb Roberto Torrecillas dirigirà a les actuals campiones des de la banda.\nEl partit es podrà veure en directe a través del canal de Youtube de l'equip de Barberà.\nLes Terrassa Reds planten cara però perden la final de la Lliga Nacional\nLes Terrassa Reds, a la final de la Lliga Nacional Femenina de Futbol Americà\nEls Terrassa Reds es queden fora de la final de la Lliga catalana\nEls Terrassa Reds viuen aquest dissabte el partit més important de la temporada\nDura derrota de les Terrassa Reds contra les campiones d'Espanya\nEls Terrassa Reds s'afiancen en el liderat de la lliga


Dins la clariana\nSobre l'escenografia d'"Incendis"\nComencem avui a fer públic un interessant diàleg que hem mantingut per mail amb diferents membres de la companyia sobre l'escenografia d'"Incendis". Lentament us anirem fent entregues del contingut...\nEls participants en la conversa són: Oriol Broggi, director del muntatge. Ferran Utzet, ajudant de direcció. Sebas Brosa: co-dissenyador de l'espai juntament amb l'Oriol. Julio Manrique, actor protagonista. I Blanca Arderiu, producció.\n@ Oriol Broggi\nHola companys. Estreno aquest espai de reflexió sobre l’escenogràfica d'Incendis. Tothom i p\nVosaltres mateixos.ot dir la seva. El primer que faig és enviar-vos les notes que us vaig ensenyar l'altre dia. Com a un punt de partida. Però tinc uns dubtes, després d'haver llegit l'obra altre cop, els poso aquí en forma de temes. Cada tema té un número i els podem anar comentant o bé en podem anar afegint.\n1/ L’AIGUA. El riu que creua l'espai està bé. L'aigua està molt bé per aquesta obra. Crec.\n2/ Els aspersors de l'escena de la gespa i la foto de l'autobús, seria bo de poder tenir. Igual que el foc és complicat.\n3/ Importància de la projecció. No per situar l'acció, sinó pel projector de l'escola, després el de la FOTO! La foto és molt important. I altres coses que ajuden.\nSobre el tul està bé. M'agrada la idea de separar els dos públics, explicar dues històries paral·leles, el passat s'ajunta, s'entreveu, s'entra i es surt del davant i del darrera, uns corren per darrera i passen al davant i així ha canviat l'època.\nEl tul agafa molta màgia, sobretot si es combina amb el fum i amb la sorra. Hi ha alguna cosa molt bona i molt semblant a la Biblioteca, que ja hem penjat tres o quatre teles blanques a un cable tensat d'acer.\n4/ Per tot això, de diferenciar el davant i el darrera, potser no és bona idea els dos costats de la grada.\n5/ Veient el plànol, la grada de l'escenari queda com petita i posada fora de lloc. Potser hauria de treure el cap a l’embocadura, però aleshores no podrien entrar els actors.\n6/ Aleshores, si no féssim dues bandes només que simuléssim un munt de sorra que es “vomita” des l'escenari, en rampa i que cobreix les primeres files.\nEspero els vostres comentaris!\nPublicado por Amics i coneguts en 2:29 No hay comentarios:\nsota el tronc d'un vell pi\ns’enfilava la lluna\ncom el punt de la "i"\nPublicado por Amics i coneguts en 8:23 No hay comentarios:\n"Ofèlia, què t'han fet?"\nMorta sa nuvia, no se casarà\ni vermell s'enfonsa es seu vestit blanc\ndins sa casa toquen algo d'en Chopin\nara que s'hi escau tan exactament...\nPublicado por Amics i coneguts en 8:22 No hay comentarios:\nDins la Clariana és on em trobo quan tot funciona.\nUn espai protegit dins del bosc frondós.\nUna entrada de llum en la fosca perturbadora.\nLa clariana és el respir i els moments de la felicitat més blanca.\nPublicado por Amics i coneguts en 10:46 1 comentario:\nAquest blog ha estat creat per celebrar els 25 anys de la Clara Madueño.\nTé uns grans ulls de Modigliani


Actualitzada 05/09/2016 a les 20:35\nL’exèrcit espanyol va publicar, després de la derrota de Rafa Nadal contra Kei Nishikori per la medalla de bronze a les Olimpíades, una piulada al seu compte de Twitter que no deixa indiferent ningú, tot i que hores després la retiressin de la xarxa per la polèmica que va aixecar.\nTextualment la piulada deia així: “La guerra no es triste porque levanta las almas... porque nos enseña que fuera de la Bandera, nada, ni aún la vida, importa. Gracias Rafa.”\nQuantes coses es poden aprendre de tants pocs caràcters! En primer lloc, que hi ha certes mentalitats que lamentablement no desapareixen amb el temps i que per molt que les vulguin o vulguem donar per enterrades i anacròniques segueixen en estat letàrgic com un monstre que sempre pot despertar.\nPerò una piulada com aquesta dóna per a molt més. Dóna per saber que la frase en qüestió, la de la guerra que no és trista, va ser escrita per tot un premi Nobel com don Camilo José Cela; dóna per entendre que qui l’ha reproduïda, a més de tenir nostàlgia de l’època franquista i de manifestar una ideologia que hauria d’estar prohibida, tampoc sap escriure en la llengua de l’Imperi.\nAnem per parts. La frase la va publicar Cela al diari El Alcázar pels volts de l’any 1949. Prenguin nota. La guerra s’havia acabat ja feia deu anys. La familia de Pascual Duarte va ser publicada el 1942. La carta, “a mi coronel, Millan Astray”, la signava Cela l’any 1949 amb el títol A pie y sin dinero. Loa del arma de Infanteria en el día de su Patrona. M’estalviaré més comentaris.\nJosé Luis Rodríguez Zapatero (2007) va fer una llei de la memòria històrica que Rajoy i el PP s’han encarregat posteriorment de tornar a deixar pràcticament derogada, sense pressupost. És veritat que fa molts anys de la guerra civil, i que és important passar pàgina, però és un dret irrenunciable poder identificar les víctimes si aquest és el desig de famílies que ho demanen.\nEspanya és un país curiós. I en part continua viu aquell vers de Machado que parla de l’“españolito que vienes al mundo de España te guarde Dios, una de las dos Españas ha de helarte el corazón”.\nEn els temps que corren, però, la veritat que gela és aquella que segueix a l’ombra de les grans injustícies. Es digui el que es digui, l’esquerra ha canviat molt. Molt més que la dreta reaccionària. Les postures més radicals dels partits populistes no tenen res a veure amb el comunisme i els proletaris made in Unió Soviètica, i, penso, porten molt millor conviure amb ideologies que no comparteixen. Per la dreta, en canvi, quan arriben manifestacions com la de l’exèrcit o les del senyor Trump, per posar un altre exemple, agafa’t que bufa fort. Fan més por que una pedrada, i és convenient que pensaments i personatges d’aquest tipus estiguin el més allunyats possible dels centres de poder i decisió.


L'Independent de Badalona va néixer per informar sobre la ciutat amb una perspectiva d'integració dels barris i totes les persones que hi viuen. L'esport és un dels drets que tots els veïns i veïnes tenim. I fer-lo en bones condicions també és indispensable. Per això hem donat veu als presidents i responsables dels camps de futbol municipals, que es queixaven de retard i manca de qualitat de les obres per millorar la sanitat de les instal·lacions.\nCuriosament, 5 hores després de la darrera informació en què es donava veu als responsables esportius dels barris, l'alcalde feia una cosa que reclamaven: anar a veure les obres objecte de debat. Ho ha fet en el camp de futbol que tenia més avançades les millores. No se l'ha vist, tot i les reclamacions dels responsables esportius, a cap dels altres tres camps de futbol que, segons afirmen, tenen encara moltes coses essencials per acabar.\nDe resultes de la visita el servei de premsa de l'ajuntament ha emès un comunicat que pot causar confusió. S'afirma que les obres han finalitzat. I en aquest sentit no s'esmenta que s'hagi fet cap comprovació més enllà de la visita de l'alcalde i el regidor d'esports. I els usuaris dels serveis es ratifiquen en què encara hi ha coses essencials per acabar. Una discrepància radical, doncs.\nEn qualsevol ajuntament quan per una decisió administrativa s'encarrega unes obres, l'empresa adjudicatària, un cop finalitzades, les ha de lliurar mitjançant un acte oficial al consistori. Aquest fa les comprovacions que cal, perquè administra els diners de tots, i si ho troba correcte les dóna per rebudes. Des d'aquell moment qui ha de mantenir les instal·lacions és l'ajuntament, sempre d'acord amb el que es fixi en la documentació de la recepció.\nNo consta que una visita feta el divendres a la tarda sigui la recepció oficial de les obres que han costat 224.000 euros a la ciutat. Més si es té en compte que, per poder usar els camps de futbol, calen els permisos sanitaris que depenen de les anàlisis que diu la normativa i que ha de realitzar la Generalitat.\nEn tot cas, l'Independent fa el que és la seva obligació: informar la ciutadania, i en aquest afany hi ha també controlar la gestió del govern, de qualsevol govern. Això és periodisme al servei dels ciutadans. I com diuen, 'ho tornarem a fer'. Ens devem a més de 3.000 nois i noies dels barris que tenen dret a fer esport en condicions.