Cyberkaris nº 140 - Novembre 2014\nCOM ACABAR D'UNA VEGADA PER TOTES AMB LA CULTURA A LA UNIÓ EUROPEA\n3. En el marc dels fons concursables existents, cal apostar deliberadament per seleccionar projectes de gran format, malgrat que això no sigui garantia necessària d'una major qualitat: menys projectes i de més ambició, i no pas més projectes i de millor qualitat.\n4. Compte amb les xarxes. Les teranyines són un parany, i qualsevol organització amb forma de xarxa és sospitosa de ser una tapadora per al turisme social i institucional dels seus responsables i els seus membres, fins i tot si es demostra amb contundència tot el contrari.\n5. Cal triar acuradament el màxim responsable polític de la matèria en qüestió. No només no és necessària cap experiència prèvia al sector cultural, sinó que cal preveure que com més allunyat estigui del tema, més justa i encertada serà la selecció.\n6. D'altra banda, la nacionalitat del comissari importa, i molt. Encara millor si entre els seus antecedents destaca el fet d'haver format part com a ministre d'algun govern nacional autoritari, antieuropeista, confessional i poc orientat al suport a la cultura del seu país. Malgrat que la tasca del candidat hagi estat relacionada amb altres disciplines.\n7. En la mesura que és probable que superi in extremis l'examen del sempre primmirat Parlament Europeu, fóra millor que abans de la seva investidura definitiva se'l despullés preventivament d'aquelles atribucions considerades més importants: media o ciutadania, per exemple, no fos cas que en les seves mans esdevinguessin perilloses en excés.\nI 8. Finalment, i no pas per això menys important, cal no oblidar la insistència reiterada en tots els documents i declaracions destacades sobre la importància de la cultura per la Unió Europea en aquella frase, de vegades atribuïda a Monnet i de vegades a Schuman, que diu poc més o menys que si calgués tornar a construir la Unió Europea, el millor fóra començar per la cultura.\nEl president d'Interarts, Eduard Miralles, va prendre part tot representant l'organització al X Encuentro Cívico Iberoamericano celebrat a Ciudad de México els proppassats dies 6 i 7 d'octubre. L'Encuentro Cívico Iberoamericano és una iniciativa de la Secretaria General Iberoamericana que convoca a la societat civil prèviament a la celebració de les Cimeres Iberoamericanes de caps d'estat i de govern (enguany a Veracruz, Mèxic, els dies 8 i 9 de desembre) amb la finalitat d'aportar propostes i iniciatives. Cal esmentar que el tema de la Cimera Iberoamericana d'enguany és "educació, innovació i cultura". Més informació.\nCinema i gènere en el Seminari She-Culture a Barcelona\nEls dies 7 i 8 d'octubre Interarts i La Bonne (Centre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison) van organitzar a Barcelona el seminari programat en el marc del projecte She-Culture, iniciativa que s'ocupa d'investigar el suport i la visibilitat proporcionada a les dones a través de la seva participació activa en el camp de l'art, la cultura, l'educació i la formació permanent. Durant la trobada, les representants de la xarxa internacional de museus de dones IAWM i dels museus de dones que participen en el projecte van exposar als assistents l'activitat de les seves respectives entitats. En el mateix acte, obert al públic, es van presentar els 5 vídeos sobre la sexualització de les joguines, creats per diferents artistes dels països implicats en She-Culture. El programa del seminari va incloure altres actes oberts, com una taula rodona sobre gènere i publicitat i una retrospectiva sobre la realitzadora Helke Sander, referent del Nou Cinema Alemany i del feminisme dels anys 70, un dels esdeveniments programats per la Mostra de Films de Dones i el Goethe-Institut. Així mateix, les jornades van servir perquè representants de les organitzacions sòcies es reunissin i intercanviaran opinions sobre el desenvolupament d'aquesta iniciativa. En She-Culture participen entitats d'Albània, Dinamarca, Espanya, Itàlia i Noruega; el projecte està liderat per ECCOM-European Centre for Cultural Organization and Management i finançat pel Programa Cultura de la UE. Compta amb el suport de la Direcció General de Paisatge, Belles Arts, Arquitectura i Art Contemporani del Ministeri Italià de Patrimoni, Activitats Culturals i Turisme. (Foto: Sara Curina).\nParticipació en un curs sobre fons europeus per al Tercer Sector Social\nAcció10, l'Agència del Departament d'Empresa i Ocupació de la Generalitat de Catalunya que impulsa la competitivitat de l'empresa catalana, va organitzar el passat 8 d'octubre un curs intensiu sobre finançament europeu per al Tercer Sector Social. Les relacions institucionals a nivell europeu, la construcció de xarxes, els programes temàtics i les seves principals novetats van ser alguns dels temes abordats, al costat d'altres eminentment pràctics per facilitar als assistents eines útils en la preparació de projectes europeus. El gerent d'Interarts Antonio Gucciardo va participar en el curs presentant l'experiència de la fundació, que en aquest aspecte té una llarga trajectòria desenvolupant projectes de cooperació cultural tant en l'àmbit europeu com internacional.\nFormat participatiu a l'Assemblea Anual i Conferència Pública de Culture Action Europe\nLes ciutats de Newcastle i Gateshead, Regne Unit, van ser la seu de l'Assemblea Anual de Culture Action Europe (CAE) i una Conferència Pública sobre el futur del sector cultural europeu, actes que van reunir a més de 180 participants. "Més enllà de l'obvi" era el títol de la conferència, que va establir gran part del seu programa seguint un format de grups de treball, 3 "laboratoris" que s'enfrontaven a sengles preguntes clau: a) com pot el sector cultural europeu mesurar l'impacte de l'activitat cultural a la societat, b) com pot ser capaç de transformar les ciutats, i c) quins són els nous models econòmics per a la cultura, en aquesta era d'economia col·laborativa. Les deliberacions dels grups de treball van concloure amb més preguntes que respostes, un final satisfactori per a un esdeveniment que pretenia obrir línies de reflexió i ser el punt de partida per a posteriors intercanvis entre els participants, més enllà de la trobada. En aquest sentit, la directora d'Interarts i presidenta del Comitè Executiu de CAE Mercedes Giovinazzo va destacar en la seva intervenció la renovació que aquesta organització ha dut a terme en els seus mètodes per donar suport al sector cultural en aquests temps de canvi, decantant-se ara pel diàleg actiu, la recerca, conferències, debats públics i laboratoris de formació, amb la finalitat de capacitar els operadors culturals davant les noves condicions socials, econòmiques i polítiques. Més informació. (Foto: CAE).\nLEO SINGS! trobades al voltant del cant i la diversitat\nInterarts ha participat en la tercera de les cinc pràctiques vocals col·lectives que proposa el projecte LEO SINGS!, recolzat pel programa Leonardo da Vinci Lifelong Learning (Erasmus +). La idea d'aquesta iniciativa és que els socis, entre els quals es troba la fundació, comparteixin diverses experiències de cant a Europa amb l'objectiu d'enriquir els mètodes de cada lloc gràcies a les experiències dels altres i fomentar un intercanvi de pràctiques actuals a nivell europeu. El projecte parteix de la concepció de la veu com a indicador social i cultural que mostra el desenvolupament de les societats. En aquest cas, les sessions es van realitzar a Tours, França, del 18-20 d'octubre. El dia 23 l'activitat va tenir lloc a Saint Lô, França. Per a més informació sobre el projecte, hi ha un vídeo realitzat amb motiu de la sessió anterior (Aalborg, Dinamarca, maig de 2014).\nParticipació en la Classe Magistral SAM ''Elaboració d'estratègies internacionals''\nBarcelona va acollir el 23 i 24 d'octubre la primera edició internacional de la Classe Magistral sobre Gestió Estratègica de les Arts (SAM, per les sigles en anglès). Organitzada per Tools for Culture, Monti & Taft i Impact Hub Barcelona, la classe va tenir un enfocament dinàmic i interactiu, en la qual els participants van posar en comú els seus projectes, que van ser analitzats des de diferents perspectives. Els experts van presentar les seves ponències sobre temes com el finançament de projectes per part de la Unió Europea o els mercats internacionals d'art. Entre ells es trobava Mercedes Giovinazzo, directora d'Interars i presidenta del Comitè Executiu de Culture Action Europe, que va dedicar la seva exposició a la importància que té l'establiment de xarxes internacionals per a les estratègies culturals, destacant les xarxes actuals més influents, per centrar-se finalment en Culture Action Europe, la plataforma d'organitzacions culturals europees més gran del moment.\nMCP Broker: reunió virtual de socis\nSocis de 5 països europeus -Àustria, Bèlgica, Itàlia, Espanya i Suècia- es troben actualment desenvolupant el projecte "MCP Broker-Negociant la participació cultural dels migrants", amb l'objectiu de proporcionar a les institucions culturals públiques eines per millorar la gestió de la diversitat cultural i fomentar la participació cultural dels migrants en aquests països. A l'octubre es va publicar un díptic de presentació del projecte, disponible al web d'Interarts. El dia 24 d'aquest mateix mes, la fundació va conduir una reunió virtual en la qual els socis van posar en comú els darrers passos realitzats en cadascun dels països participants. El projecte es troba en la tercera fase, basada en associacions d'aprenentatge entre diferents organitzacions culturals públiques per promoure la integració dels migrants a través d'activitats culturals. MCP Broker està finançat per la Direcció General d'Afers d'Interior de la Comissió Europea i coordinat per Interarts; participen Eccom (Itàlia), EDUCULT (Àustria), Intercult (Suècia), i la Platform for Intercultural Europe / Culture Action Europe (Bèlgica).\nDECIDES ESPAÑA: Reunions amb experts\nEl 27 d'octubre va tenir lloc la segona reunió amb experts del sector de la salut i l'atenció als col·lectius immigrants previstes en el projecte DECIDES ESPAÑA, després de la celebrada el passat mes de setembre. La finalitat d'ambdós trobades és posar en comú l'opinió d'aquests experts sobre les diverses preguntes proposades en referència als drets i salut sexual i reproductiva d'aquests col·lectius. En posteriors activitats amb els grups focals, compostos per població immigrant, es tindrà en compte la seva visió sobre aquest mateix assumpte, per tal de contrastar les opinions de tots dos grups i complir així amb els objectius de DECIDES ESPAÑA: millorar l'equitat en l'accés i l'exercici dels drets sexuals i reproductius dels joves i dones d'origen migrant a Espanya. Interarts i Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR) són els socis d'aquest projecte cofinançat pel Mecanisme Financer de l'Espai Econòmic Europeu (EEA Grants) que té com a objectiu la contribució a la reducció de les desigualtats econòmiques i socials, així com reforçar les relacions entre els estats donants (Islàndia, Liechtenstein i Noruega) i els estats beneficiaris (17 estats de la UE). La Plataforma d'ONG d'Acció Social és l'organisme operador del Programa de Ciutadania Activa, que està dotat amb 4,6 milions d'euros destinats a l'enfortiment de les ONG i la seva contribució a la justícia social i el desenvolupament sostenible. El Programa de Ciutadania Activa es pot seguir per Twitter (Ciudadania_Act # CiudadaníaActiva) i per Facebook: Programa de Ciutadania Activa.\nCom es comunicava al número anterior de Cyberkaris, Interarts està estudiant la viabilitat de la versió en francès d'aquest butlletí de cara a 2015. Des de 2008 cyberkaris es publica en castellà, català, anglès i francès. Tot i que la suma de totes elles arriba a més de 6.000 subscriptors, el nombre d'aquells que prefereixen seguir aquesta publicació en francès ha decrescut últimament. Durant aquests darrers mesos de 2014, l'equip editorial es mantindrà atent a un possible increment de les subscripcions en aquest idioma. Assolir la xifra de 1.000 permetria continuar publicant la versió en francès en el futur. Des d'aquí, Interarts fa una crida als seus subscriptors perquè difonguin aquesta informació entre els seus contactes de llengua francesa interessats en aspectes com la cooperació cultural, les polítiques culturals, l'economia cultural, etc. En cas de decidir suspendre la publicació en francès a partir de gener 2015, Interarts donarà la possibilitat als seus subscriptors en aquest idioma d'optar per rebre el butlletí en una altra llengua de la seva elecció (castellà, català o anglès).\nInterarts a Factorial Barcelona 2014\nL'octubre passat es tancava amb la celebració a Barcelona de les Jornades Internacionals de Fàbriques de Creació, Factorial Barcelona. Del 29 al 31 es va desenvolupar un programa compost de sessions plenàries, taules de debat i tallers en els quals es va analitzar el paper d'aquests centres de creació com a impulsors de la creativitat urbana i la seva incidència en el desenvolupament socioeconòmic d'una comunitat. En les jornades es van mostrar les experiències d'algunes fàbriques de creació ja en actiu, es van comparar diferents models existents i es va reflexionar sobre la relació d'aquests centres amb les xarxes sectorials. Interarts va ser la responsable de la secretaria científica de Factorial Barcelona i Eduard Miralles, president de la fundació, i Mercedes Giovinazzo, la seva directora, van participar en diferents moments d'aquest esdeveniment impulsat per l'Institut de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona (ICUB).\nDeclaració de Florència: suport a la integració de la cultura a l'agenda de desenvolupament post-2015\nA l'octubre va tenir lloc a Florència, Itàlia, el tercer fòrum mundial sobre cultura i indústries culturals de la UNESCO. En l'esdeveniment van participar més de 300 representants del món cultural, tant públic com privat, que van intercanviar les seves opinions sobre el paper que pot tenir la cultura en la construcció d'un futur sostenible, per finalment redactar un document, la "Declaració de Florència", on s'exposen els punts essencials i prioritats a incloure en el procés d'elaboració de la propera agenda de desenvolupament. L'escrit cita governs i societat civil a associar-se per promoure entorns, processos i productes creatius.\nOdyssee 2015: obert el programa de residència en centres culturals i monuments històrics francesos\nEl programa està adreçat a artistes, investigadors i professionals de la cultura que no siguin de França i que estiguin interessats en desenvolupar un projecte en centres culturals i monuments històrics d'aquest país. En l'actualitat, més de 400 artistes de més de 50 països diferents han participat en Odyssee, duent a terme iniciatives de molt diversa índole: música, arquitectura, artesania, arts visuals, literatura, guió, fotografia, periodisme, etc. En aquesta ocasió, les propostes dels següents països gaudiran de prioritat: Algèria, Tunísia, Emirats Àrabs Units, Qatar, l'Afganistan, Birmània, Xina, Corea, Índia, Japó, Filipines, Singapur, Brasil, Haití, Equador, Mèxic, Perú, Canadà, països de l'Àfrica subsahariana francòfona, Hongria i Polònia i altres països membres de la Unió Europea des de 2004. Odyssee 2015 està coordinat per l'Associació de Centres de Trobada Cultural (ACCR) i compta amb el suport del Ministeri de Cultura i Comunicació francès. Les sol·licituds s'han d'enviar abans del dia 22 de novembre de 2014. Més informació.\nProjecte CreatiFI: convocatòria de propostes\nA l'octubre va tenir lloc l'acte de presentació del projecte europeu CreatiFI, una iniciativa que busca fomentar l'ús de les tecnologies d'internet del futur en l'àmbit de les indústries creatives. El projecte ofereix finançament, suport tecnològic i de negoci i visibilitat a les idees que es presentin. Artistes, publicistes, professionals del sector creatiu i de les noves tecnologies estan convidats a participar amb les seves propostes. Les 60 més interessants rebran un primer ajut en forma de subvenció per valor de 50.000 € i en serveis d'assessorament i suport. Més endavant, està prevista una altra fase d'ajudes destinades a la sortida al mercat dels productes o serveis desenvolupats. El termini de presentació de propostes està obert fins al dia 30 de novembre. CreatiFI compta amb la col·laboració, entre altres entitats, de l'Ajuntament de Barcelona, i s'emmarca dins del programa europeu Future Internet Public-Private Partnership.\nDiploma Europeu en Gestió de Projectes Culturals: convocatòria de sol·licituds\nL'Associació Marcel Hicter per a la Democràcia Cultural organitza i dirigeix el Diploma Europeu en Gestió de Projectes Culturals, programa de formació paneuropeu dirigit a gestors culturals d'organitzacions públiques i privades que participen activament en la gestió de projectes culturals i artístics a la seva regió, amb una experiència d'un mínim de 2 anys. Entre els seus objectius, el Diploma Europeu busca contribuir al desenvolupament d'una xarxa de gestors culturals a Europa. El programa s'estructura en tres fases al llarg d'un any, dues d'elles residencials, perquè els participants puguin continuar amb la seva feina habitual durant la formació. En l'edició de 2015-2016, les dues fases residencials es duran a terme a Polònia i Eslovènia. El termini de presentació de sol·licituds finalitza el 15 gener 2015.\nMàster Internacional en Polítiques Culturals\nLa Universitat de Jyväskylä, Finlàndia, obre el termini d'inscripció per a la seva Màster Internacional en Polítiques Culturals. L'objectiu d'aquesta formació és capacitar els estudiants perquè desenvolupin aptituds que els permetin avaluar les posicions de la cultura i les polítiques culturals en els processos de transformació tant de la societat com a nivell mundial; comparar i explorar sistemes nacionals i internacionals de polítiques culturals i qüestions com l'economia cultural, els mitjans i el multiculturalisme; analitzar el desenvolupament històric, les teories i el futur dels fenòmens culturals i les polítiques en diversos contextos sectorials i geogràfics i aplicar de manera crítica el coneixement teòric, metodològic i empíric. El període d'inscripció va des de l'1 de desembre de 2014 a l'19 de gener de 2015. Més informació.\nEl Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) organitza un premi internacional de periodicitat biennal per estimular la innovació en el camp de la cultura, reconèixer la importància de la recerca com a part integral dels projectes i explorar els possibles escenaris culturals del futur. El certamen està obert a totes les persones majors d'edat, de qualsevol nacionalitat, que podran presentar els seus projectes de forma individual o en equips. Els participants han de presentar un projecte inèdit de creació, producció o presentació de continguts que respongui de manera innovadora al tema clau d'aquesta edició: Públic/s. El projecte guanyador rebrà 10.000 euros i la possibilitat de comptar amb el suport del CCCB per a ser desenvolupat. El termini de l'actual convocatòria finalitza el 5 febrer 2015. Bases.\nPublicacions recents de l'OEI\nL'Organització d'Estats Iberoamericans per l'Educació, la Ciència i la Cultura (OEI) acaba d'editar conjuntament amb la CEPAL el llibre, coordinat per Ernesto Espíndola, "Cultura y Desarrollo Económico en Iberoamérica". També ha aparegut recentment, editat per l'OEI, el volum sobre l'"Encuesta Llatinoamericana de Hábitos y Prácticas Culturales 2013". Més informació.\nInformes del programa 4CNW sobre indústries creatives\nEl projecte Creative Challenge Celtic Crescent North West, conegut com 4CNW, és un programa pilot desenvolupat a Sligo, Irlanda, que ha comptat amb el finançament de l'Aliança Europea d'Indústries Creatives i el suport de la Comissió Europea. 4CNW té per objectiu demostrar com les autoritats públiques poden estimular la innovació en l'activitat econòmica augmentant la competitivitat i el creixement de les empreses mitjançant la utilització en els negocis dels serveis creatius. Recentment s'han publicat dos treballs relatius a aquest projecte. El primer d'ells, titulat "Brokering Creative Advantage Better Business Support, és l'informe final. El segon, "4CNW Business Innovation Programme", és una avaluació independent de la iniciativa.\nQuina política per a la cultura?\nLa Documentation française ha publicat recentment l'obra "Quelle politique pour la culture?", Una antologia d'assajos sobre les polítiques culturals aplicades per governs estatals i locals francesos que van des de 1955 fins a l'any actual. Philippe Poirrier, professor de la Universitat de Borgonya, ha estat el responsable de reunir i presentar els textos recollits en el volum. Són treballs de molt diversa índole, tant reflexions realitzades des de la perspectiva de representants del sector acadèmic com discursos de polítics, entre els quals es troben André Malraux, Mitterrand, Jack Lang, Chirac, Sarkozy, etc. L'obra és part de la col·lecció "Doc 'en poche" i pot adquirir-se en línia a través del web de la Documentation française.\nLlibre Blanc sobre el comerç internacional de béns culturals als Estats Units\nEl Comitè de Política Cultural, una organització nord-americana sense ànim de lucre, ha publicat el "Llibre Blanc: una proposta per reformar la llei i les polítiques dels Estats Units relacionades amb el comerç internacional de béns culturals". Es tracta d'una revisió estratègica elaborada per William G. Pearlstein per abordar les qüestions de política cultural des d'una perspectiva de museu i de col·leccionista, ja que l'autor representa a col·leccionistes privats, distribuïdors i cases de subhastes en les transaccions, litigis i assumptes reguladors relacionats amb obres d'art i antiguitats. El Llibre Blanc examina el conflicte entre les lleis dels Estats Units, analitza els antecedents legislatius i revisa els casos recents en què són més evidents els riscos als quals s'enfronten actualment museus i col·leccionistes.\nRecursos sobre drets a la UE i compromís cívic\nOn the Move presenta a través del seu web el Centre de Coneixement del Servei Europeu d'Acció Ciutadana (ECAS per les sigles en anglès). Consisteix en una plataforma en línia de recursos relatius tant als drets a la UE com a compromís cívic a Europa. El Centre de Coneixement ofereix recursos molt diversos: documents de recerca, avaluacions, informes temàtics, etc. El seu objectiu és proporcionar una gran quantitat d'informació fàcilment consultable destinada a activistes, investigadors, analistes, acadèmics, assessors, responsables polítics i tots aquells ciutadans interessats per aquests dos grans temes. El Centre actualitza els seus recursos constantment.\nInforme sobre les indústries culturals i creatives a Itàlia\n"Jo sóc la cultura" és el títol de l'informe sobre les indústries culturals i creatives elaborat per la Fundació Symbola i les Cambres de Comerç italianes (Unioncamere). En l'estudi han col·laborat més de quaranta professionals que cada any posen els seus coneixements i competències en pràctica amb l'objectiu d'investigar sobre el paper i importància de la cultura en totes les dimensions del sistema econòmic italià. L'informe consta de dues parts. La primera, realitzada per les Cambres de Comerç, restableix la importància que les indústries culturals i creatives han tingut a Itàlia. La segona part descriu el ritme de diversos sectors de la indústria cultural. La versió internacional de l'informe, en anglès, s'ha realitzat amb la col·laboració de l'agència Culture Synapses.\nIV Conferència sobre Economia Creativa Africana (ACEC2014) (Rabat, Marroc, 13-15 de novembre de 2014)\nÉs el quart any d'aquesta conferència que busca impulsar el sector creatiu africà a través del debat, l'anàlisi crítica i la reflexió sobre qüestions que l'afecten directament, de manera que a partir de l'intercanvi facilitat per la trobada es puguin anar perfilant les estratègies que ajudin al creixement de les indústries culturals d'aquest continent. Acadèmics, responsables polítics i professionals del món cultural i creatiu de 40 països africans i de la resta del món es reuniran durant aquests dies a Rabat, Marroc, en ACEC2014, esdeveniment que té com a punt de partida un de les qüestions sorgides en edicions anteriors: la necessitat de comptar amb un mapa dels diferents sectors inclosos en l'economia creativa africana.\nXIII Congrés Internacional de Ciutats Educadores. Seminari ''Memòria i ciutat: recordar per no repetir'' (Barcelona, 13-16 de novembre de 2014)\n"La ciutat educadora és una ciutat que inclou" és el lema d'aquesta edició del Congrés, que reunirà una àmplia representació de les 454 ciutats de 36 països que formen part de l'Associació Internacional de Ciutats Educadoras, impulsada per l'Ajuntament de Barcelona des del seu origen, fa ara vint anys. Tres són els eixos temàtics de 2014: 1) la ciutat inclusiva, promotora de benestar i oportunitats vitals; 2) la ciutat participativa, espai de convivència, diàleg i relació; i 3) la ciutat creativa, espai d'innovació i creativitat. En el primer d'aquests eixos s'emmarca el Seminari "Memòria i ciutat: recordar per no repetir", de la Càtedra Medellín-Barcelona, que tindrà lloc el 14 de novembre. Es tracta de la quarta edició d'aquest seminari que organitza la Càtedra impulsada per la Fundació Kreanta i el Consorci de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo Barcelona (CUIMPB-Centre Ernest Lluch), i en ell s'exploraran propostes que puguin contribuir a la convivència, la democràcia i la pau a partir de les experiències de Barcelona, Medellín i Rosario.\nConferència ''Construir clústers creatius eficaços'' (Munic, Alemanya, 25 novembre de 2014)\nOrganitzat per l'Aliança Europea d'Indústries Creatives, la conferència busca oferir un espai per debatre i compartir opinions sobre aspectes de l'impacte socioeconòmic de les indústries culturals i creatives a nivell local i europeu. A través de sessions plenàries i taules rodones, la conferència oferirà l'oportunitat de tractar qüestions com el tipus d'estratègies a desenvolupar per les organitzacions culturals per donar suport més eficaçment als seus membres, la col·laboració intersectorial i el seu impacte en el desenvolupament empresarial i la creació de nous productes i serveis, o el valor afegit que les indústries culturals poden aportar a la ciutat. En finalitzar la jornada, representants de la Comissió Europea exposaran les seves reflexions finals al respecte.\nPrimer Congrés de Gestió Cultural i Economies Creatives\nMérida, Mèxic, 10-14 de novembre de 2014. Veieu Cyberkaris 139, octubre 2014.


El FC Ascó es condemna al primer minut del partit - EbreDigital.cat\nEl FC Ascó es condemna al primer minut del partit\nSara Hernández2018-07-16T20:42:09+02:0022 de febrer de 2016|Esports| Ascó|\nEl gol dels del jugador local, Berlanga, als 38 segons de partit va condemnar a l’Ascó. Domi Berlanga va aprofitar una passada de Joserra i des de fora de l’àrea va engaltar un xut que va acabar al fons de la xarxa sense que el porter asconenc pogués fer res per evitar-ho. Els riberencs van reaccionar amb un clar domini del joc i una pressió constant sobre l’àrea rival, però es van topar amb un Olivier Sánchez molt inspirat. El porter del Santfeliuenc va ser un dels noms del partit al refusar una i altra vegada els xuts de l’Ascó.\nEls de Miguel Rubio van tindre les ocasions més clares per empatar el partit a l’últim quart d’hora de la primera meitat. Primer amb un xut des de la frontal de l’àrea que va fregar el pal de la porteria local i poc després Munta va fer dos incursions molt perilloses que Olivier Sánchez va aturar. Accions que van permetre als locals marxar al descans amb el marcador a favor.\nA la segona meitat el domini de l’Ascó va continuar i el setge a la porteria local era constant. Però per molt cops que hi arribessin el mur a la porteria infranquejable. Davant el control per part dels riberencs, el Santfeliuenc es va tancar a la seua àrea per defensar el resultat.\nL’esforç fet durant els 90 minuts va passar factura a l’Ascó a les acaballes del partit. Llavors els locals van avançar les línies i quasi es produeix l’empat després d’una jugada a l’àrea local. Gòdia va rematar en la frontal de l’àrea, però, un altre cop, Oliver va refusar a córner. L’àrbitre va xiular el final després d’un u contra u dels locals que el porter asconenc va aturar.\nResultat injust per a l’Ascó que perd una posició a la taula i està a quatre punts de la zona de descens.\nEl Comitè d’Apel·lació va donar la raó al FC Ascó\nD’altra banda, aquest cap de setmana el Comitè de segona instància de la Federació Catalana de Futbol també va donar la raó a l’Ascó per l’alineació de Sergi Fuertes amb el segon equip. Confirmen l’expedient de Competició i desestima el recurs interposat per l’Olímpic Móra d’Ebre per l’alineació indeguda de Sergi Fuertes amb l’Ascó B de Tercera Catalana. Amb la resolució definitiva, l’Ascó conservarà el punt obtingut en la Jornada 17 contra l’Olímpic.\nEl FC Ascó va decidir alinear al porter sub 23 anys tenint en compte l’apartat ‘B’ de l’article 78è del Reglament de la Federació Catalana de Futbol que estableix: “Els futbolistes amb llicència ‘A’, de menys de vint-i-tres anys, podran alinear-se, indistintament, en qualsevol dels equips que tingui el club de llur categoria, sense cap mena de limitacions.”


Arribar al Màrqueting Mix ideal de mitjans per tenir èxit - lluistorne.com\nHome » Blog » Màrqueting Digital » Arribar al Màrqueting Mix ideal de mitjans per tenir èxit\nArribar al Màrqueting Mix ideal de mitjans per tenir èxit amb una correcta selecció d’aquests\nLa qüestió és arribar al màrqueting mix ideal de mitjans per tenir èxit, és a dir, conèixer el percentatge de cadascun dels components que formen la convergència de mitjans. Dependrà de diferents factors com el sector o el pressupost, etc. Però també, haurà de decidir-se d’acord amb els objectius establerts i les estratègies que s’hauran d’aplicar per aconseguir-los.\nSón 4 mitjans: Els pagats (Paid Media), els propis (Owned Media), els guanyats (Earned Media) i els compartits (Shared Media). Haurem de conèixer els mitjans i indagar sobre el percentatge de components adequat per a determinar el que més ens interessi per assolir el flux suficient de leads (clients potencials) que ens hàgem marcat com a objectiu i que puguin ser més endavant susceptibles de convertir-se en clients.\nPasses a seguir i coneixements\nDecidir com atreure els usuaris. És a dir, decidir els mitjans. Serà molt important seleccionar cada mitjà pel qual ens aportarà, i segons els objectius que s’hagin establert en cada etapa del Consumer Journey. Per tant, haurem de preguntar-nos el que aconseguim amb cada mitjà, des de la notorietat, a la prescripció.\nTambé podrem utilitzar els mitjans seguint el criteri d’abast versus l’afinitat. La decisió d’aplicar els mitjans d’acord amb els canals o punts de contacte amb els usuaris serà fonamental per tenir el màxim abast, però tenint en compte l’afinitat que facilitarà el contacte, la connexió, i que potenciarà la persuasió de cada mitjà.\nResulta molt necessari conèixer les necessitats que tenen la marca per poder determinar una selecció adequada dels diferents canals. És a dir, la marca ha de saber el percentatge que té la marca de coneixement, de consideració, de l’avaluació activa dels usuaris sobre la marca, de les seves compres (ocasionals o recurrents) i, podríem afegir, l’experiència de compra, per a seleccionar correctament els canals idonis.\nPer altra part, haurem de dotar i definir a cada mitjà d’un rol.\nI tindrem en compte que la selecció de mitjans no s’efectuarà seguint el criteri de si és un mitjà online u offline, sinó que ambdós són complementaris.\nLa marca haurà de saber què passa al canal principal de venda.\nEstratègia i coordinació de mitjans\nCada negoci i cada campanya necessitaran una estratègia multifacètica que inclogui els mitjans pagats, propis, guanyats i compartits, independentment de la seva mida o pressupost i intentar aconseguir de forma eficient que els usuaris compleixin amb l’objectiu marcat. La coordinació de mitjans i la seva posta en funcionament conjunt és indispensable i els resultats s’amplifiquen de forma considerable.\nSi no es disposa de pressupost i els objectius no són massa ambiciosos, es pot iniciar una campanya amb una petita inversió, però amb una estratègia per tots els canals i adequada per cada fase del funnel. L’One-Trick Pony’ d’utilitzar només eina de SEO o PPC pel teu compte no pot arribar als objectius que s’estableixin. Per als mitjans guanyats i compartits, serà difícil, en alguns casos, atribuir qualsevol avantatja, o en conversions en mitjans de comunicació socials i engagement. Per aquesta raó, utilitzarem l’opció de l’embut multicanal a Google Analytics, per donar-nos una millor idea de com aquests canals poden estar ajudant en les conversions a la baixa. Alguns d’aquests tindran un impacte directe en la generació de leads, com els comunicats de premsa, i algunes activitats socials es poden seguir i atribuir directament.\nLa utilització dels canals dels mitjans necessita tenir una estratègia. Per això, és molt important disposar d’una estratègia de l’arquitectura de canals.


junio, 2016 | Per gustos els colors\nDe robatoris i misteris. La Monna Lisa (II)\nLa cultura popular del segle xx s’ha construït, en part, a base d’icones. De tots ells La Monna Lisa n’és el més gran de tots. Segons Henry Loyrette, exdirector del Museu du Louvre, dels 8.700.000 visitants que van accedir al museu l’any passat el 80% va anar a veure principalment La Monna Lisa. Molts la van veure des de lluny, van fer la fotografia de rigor o un selfie que certifiqués «jo hi vaig ser», i van marxar.\nPoques obres mestres de la història de l’art han estat envoltades de tant misteri com aquesta. Quan Leonardo da Vinci la va pintar, entre el 1503 i el 1517, ho va fer sense esbós previ, mitjançant la tècnica de l’sfumato i utilitzant veladures de fosc a clar per donar-li profunditat. Els estudis radiològics han demostrat que no hi va haver penedimenti (penediments), reforçant així la seva consideració d’obra mestra de la pintura. Qui era aquesta dona de somriure intrigant? Segons la història oficial es tractava de la tercera esposa del notari florentí Francesco di Bartolomeo di Zanobi del Giocondo, Lisa di Antonio di Maria di Noldo Gherardini. La Gioconda seria, doncs, el nom associat al seu marit, mentre que Monna Lisa, nom establert per Vasari cap el 1550, respondria a Monna (apòcope de «madonna») i Lisa (el nom propi de la retratada). Tanmateix, Leonardo no va lliurar mai el retrat i el va guardar fins a la seva mort, el 1519. Després va passar a mans de la reialesa i fins i tot Napoleó el va retirar del Louvre per gaudir-ne en privat, diuen, a la seva recambra personal.\nQuan Vicenzo Perugia va robar el quadre el 21 d’agost del 1911 del saló Quadrat del Louvre, l’obra estava situada entre una de Tiziano i una de Corregio, pintors més valorats que Leonardo da Vinci. El seu robatori va desfermar, però, el primer gran fenomen de masses del segle xx, en el qual la premsa va jugar un paper cabdal. La notícia del robatori, insòlit en aquella època, va córrer com la pólvora i aviat se’n feien ressò els noticiaris cinematogràfics i apareixia a les tanques publicitàries, postals i fins i tot en capses de xocolata (Darian Leader, El robo de la Mona Lisa: lo que el arte nos impide ver, Sexto Piso, 2014). La investigació policial va esdevenir una qüestió d’Estat, i quan una setmana després del robatori es va reobrir el museu llargues cues de curiosos esperaven per veure el buit que La Gioconda havia deixat al mur. Molts d’ells ni tan sols l’havien vist abans. Començava a construir-se el gran mite del segle xx.\nL’onze de desembre de 1913 va reaparèixer a Florència. El mateix Perugia, que l’havia mantingut amagat dos anys, el va oferir el quadre a un antiquari per 1.500 lliures. En presència del director de la Galleria degli Uffizi i d’agents de la policia va ser detingut i condemnat a un any i quinze dies de presó, condemna reduïda després a set mesos i nou dies. A continuació, es va iniciar una itinerància per Florència, Roma i Milà mostrant l’obra com un trofeu abans de ser tornada a París, on va arribar al Louvre en una improvisada processó popular el 4 de gener de 1914. Passada la primera guerra mundial el mite de La Monna Lisa va anar creixent, i quan el 1963 va visitar la National Gallery de Washington els mateixos John F. Kennedy i la seva esposa Jackie van precedir una comitiva d’un milió i mig de persones.\nLa construcció del mite de La Monna Lisa, alimentat pel seu robatori, ens ha dut doncs a la creació d’un imaginari col·lectiu en el qual pesa més la idea, l’ideal, que la bellesa mateixa de l’obra. Contemplar avui La Monna Lisa és mirar la història i els fets que l’han acompanyada.\n«La Monna Lisa» el dia de la seva arribada al Louvre\nDe robatoris i misteris (I)\nFa set dies agents de la Unidad Central de Delincuencia Especializada y Violenta (UDEV) van detenir a Madrid sis persones acusades de ser els presumptes lladres del robatori, onze mesos abans, de cinc obres de Francis Bacon. Una banda professional va accedir a l’habitatge del propietari de les obres, prop del Senat, a plena llum del dia, i ràpidament i silenciosament va endur-se les peces, valorades en 30 milions d’euros. Podria tractar-se del robatori més gran de la història d’Espanya juntament amb el que va patir Esther Koplowitz el 2001, en què van desaparèixer dos Goya, un Gris, un Pissarro, un Nonell, dos Foujita, un Brueghel, un Sorolla i alguns altres més.\nEl robatori d’obres d’art està íntimament lligat a l’espoli, del qual hem parlat recentment. A Itàlia, per exemple, es calcula que es roben al cap de l’any 200.000 peces (quadres, objectes, joies, restes arqueològiques, etcètera), mentre que els carabinieri només disposen d’una plantilla de 50 persones per a gestionar una base de dades de sis milions de peces robades. Tanmateix, la magnitud d’aquestes xifres no es pot entendre sense la intervenció de les màfies italianes (Cosa Nostra a Sicília, Camorra a Nàpols, i Ndrangheta a Calàbria). És a través de les seves xarxes internacionals que es distribueixen les obres robades i es venen arreu del món; juntament amb les armes, les drogues i les falsificacions, el tràfic d’obres conforma un dels negocis il·lícits més gran del món.\nEls robatoris de quadres afecten les grans figures de la història de l’art, i en concret aquelles obres que tenen una significació especial. El crit, d’Edward Munch, considerat el quadre més influent del moviment expressionista i una obra mestra de l’autor, n’és un exemple. Munch en va fer quatre versions i en els darrers anys s’ha produït el robatori de dues d’elles. El primer el 1994, quan la versió més coneguda va ser sostreta de la Galeria Nacional de Noruega i recuperada, afortunadament, vuit setmanes després. El segon robatori va tenir lloc l’any 2004 al Museu Munch. Una altra versió del quadre va ser robada i recuperada dos anys més tard. L’experiència ens indica que molts robatoris són resultat d’un encàrrec d’un col·leccionista –si se’l pot qualificar així–, que contracta lladres professionals per a realitzar la feina. Aquestes obres no acostumen a entrar dins del circuit comercial, ja que serien immediatament identificades. La Interpol i d’altres organitzacions com l’FBI disposen de bases de dades públiques on es poden veure les obres robades que han estat denunciades. En alguns casos el pas dels anys dificulta la seva recuperació: corria l’any 1990 quan de l’Isabella Stewart Gardner Museum de Boston va desaparèixer una obra mestra de Vermeer (El concert) i una altra de Rembrandt (Tempesta al mar de Galilea). Avui dia, la recompensa per facilitar la seva recuperació és de cinc milions d’euros.\nEn d’altres ocasions, els robatoris estan lligats a les falsificacions. Quan Eduardo Valfierno va convèncer Vincenzo Perugia perquè robés La Gioconda el matí del 21 d’agost del 1911 al pati Cuadrat del Louvre, fent-li creure que ho feia per la pàtria italiana, li amagava que l’objectiu era fer-ne sis còpies i vendre-les com a originals de Leonardo da Vinci. Segons sembla, cinc americans i un brasiler les van comprar per 300.000 dòlars cadascuna. El misteri de l’obra, que va ser recuperada dos anys més tard, es veu, així, magnificat fins avui. En continuarem parlant…\nUbicació original de La Gioconda al Louvre


Rubí té actualment un taxi adaptat i l'Ajuntament treballa per tenir-ne dos més - Societat - Rubí TV\nS'obrirà un concurs per fer la conversió de dues llicències municipals de taxi ordinari a taxi adaptat\nCada cop són més les persones que necessiten fer ús d'un taxi adaptat per a persones amb mobilitat reduïda. Actualment a Rubí només n'hi ha un, que treballa amb reserva prèvia, i que els ciutadans fan servir sobretot per desplaçar-se fins als Centres d'Atenció Primària i als hospitals de Terrassa en cas de visita mèdica. Es tracta d'un taxi amb rampa a la part posterior del vehicle que permet accedir fàcilment a les persones amb cadira de rodes.\nSegons ha pogut saber Rubitv.cat, l'Ajuntament convocarà aviat un concurs per fer la conversió de dues llicències de taxi ordinàries existents a dues llicències adaptades. D'aquesta manera, es podrà satisfer millor l'actual demanda que hi ha d'aquest servei a Rubí. En cas de resultar deserta la convocatòria, l'Ajuntament faria un concurs de dues noves llicències de taxi adaptat.\nSegons dades facilitades pel Consistori, actualment compta amb 25 llicències municipals de taxi i 1 de taxi adaptat per a persones amb mobilitat reduïda.\nEtiquetes: taxis, taxi adaptat


Quique Setién, presentat com a nou entrenador del Barça: "Només puc garantir que l'equip jugarà bé" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nQuique Setién, presentat com a nou entrenador del Barça: "Només puc garantir que l'equip jugarà bé"\nEl tècnic càntabre es mostra entusiasmat d'encarar el repte de dirigir una banqueta de la magnitud d'un equip com el conjunt blaugrana\nOriol Llach Estrella 14/01/2020 - 14.52 Actualitzat 15/01/2020 - 00.25\nQuique Setién ha tingut un dia força atrafegat el primer dia que ha exercit com a nou entrenador del Barça. Després de dirigir el seu primer entrenament, el tècnic càntabre ha passat pels despatxos per signar contracte i després, acompanyat per Josep Maria Bartomeu i Éric Abidal, ha comparegut en roda de premsa per expressar les seves primeres impressions ara que té entre mans assumir una banqueta de la magnitud d'un equip com el conjunt blaugrana:\n"Primer de tot, sens dubte, vull agrair l'oportunitat que m'han donat per ser aquí. Això ni en els meus millors somnis m'ho hagués pogut imaginar. Soc molt emotiu i avui és un dia molt especial.\nAfronto aquest repte amb tota la il·lusió del món i faré tot el possible per transmetre-la als jugadors. Avui hem fet el primer entrenament i ahir estava passejant al costat de les vaques del meu poble. Tinc un equip enorme, que no sé si podré mai millorar-lo.\nValverde sempre m'ha semblat una persona molt correcta. Valoro molt la feina que ha fet, la seva forma de ser i els seus principis. Miraré de tenir-hi contacte perquè hi ha moltes coses que podrem aprofitar de la seva feina. Em deixa un equip que és el primer. Normalment es canvia d'entrenador quan un equip té dificultats. És d'agrair que ens deixi un equip com aquest.\nHe parlat amb els jugadors i la connexió és molt bona. Moltes coses ja les saben i ens esforçarem entre tots perquè no s'escapin partits com va passar l'altre dia. 'Currarem' de veritat, amb la millor disposició per a la feina. Soc un home de conviccions i són les que aplicaré aquí. Difícilment se'm traurà la meva idea de joc; si hem de morir, morirem, però traurem el màxim rendiments als jugadors."\nDirigir un vestidor carregat d'estrelles\n"Messi és un cas especial, únic. Amb altres jugadors, he gaudit molt veient-los jugar. Ha estat cada dia, cada partit. Tots els partits sempre tenen alguna cosa per quedar-se-la. Avui, asseure'm a entrenar el millor jugador del món i els seus companys; crec que encara no en soc del tot conscient. Els he dit que una cosa és l'admiració que sento per ells i l'altra és la relació que tindrem a l'hora de jugar. Soc una persona sincera i que dic les coses com les sento."\n"Una energia enorme"\n"Quan hi ha un entrenador nou sempre hi ha un primer estímul que val molt. No hi ha un entrenador igual, tots tenim els nostres matisos. No sé si la meva manera és la millor o la pitjor, però és la meva. Jo crec que es poden fer millor les coses i tenim l'energia per convèncer amb la nostra proposta. Vinc amb una energia enorme. He passat moltes hores davant de la tele analitzant aquest equip. Hem d'impregnar els jugadors amb aquest estímul."\nObjectius de cara al nou repte\n"L'objectiu és guanyar tot el que es pugui guanyar. Aquest club no té cap altre camí que superar-se cada any, aconseguir títols i, a més, jugar bé. És molt important associar que per guanyar també s'han de fer les coses bé."\nNoves sensacions i els joves del filial\n"Tot és nou. Hem vist per primer cop entrenar-se aquest equip. Hi ha moltes coses a parlar i a matisar. Tenim molta feina a fer. Ahir vam estar fins a la matinada amb l''staff' parlant dels jugadors però el que més valoraré és la percepció que jo tingui de les coses que vegi. La predisposició dels jugadors ara segur que serà més alta, dels que jugaven i dels que no. Tenim clara la filosofia, però ho posem tot entre cometes a l'espera que veiem les coses nosaltres mateixos.\nEls jugadors del filial vindran amb nosaltres i hi participaran. El talent des de baix, si es treballa bé, tindrà el seu espai. Sempre que apareix un noi nou, crea una nova energia, un estímul entre els més habituals. Jo crec molt en els joves. Si de veritat s'ho guanyen, segur que tindran un lloc al primer equip."\nGarantir el bon joc\n"Només puc garantir una cosa: que és que el meu equip jugarà bé. Sempre dic el mateix. En aquest cas, s'ha de dir que és difícil de millorar si es juga com els primers 70 minuts de la Supercopa. No vaig trigar ni cinc minuts a pensar-m'ho. Mai m'hauria imaginat que el Barça es decidís per mi. No tinc títols, però he demostrat que aquesta filosofia de joc m'encanta. He aconseguit que el Betis, el Las Palmas i el Lugo oferissin un molt bon joc. Aquest és el meu currículum."\nBartomeu: Benvinguda a Setién\n"Gràcies Quique Setién per agafar un repte com entrenar el Barça. Té una manera de fer que al Barça ens agrada, coincidim en l'estil del joc."\nBartomeu: Agraït amb Valverde\n"Agraïm a Ernesto Valverde la feina que ha fet aquests dos anys i mig. Ens ha fet millorar, hem gaudit i hem triomfat."\nBartomeu: Les raons de la destitució de Valverde\n"Sabíem que la dinàmica de l'equip era millorable des de feia temps, tot i que els resultats eren bons. N'havíem parlat moltes vegades amb Valverde, amb una relació molt estreta i de molta complicitat. Hem fet el canvi ara perquè estem a mitja temporada i feia falta donar un impuls per aspirar a guanyar la Lliga, la Champions i la Copa."\nBartomeu: Autocrític amb la manera com s'ha gestionat la destitució de Valverde\n"M'hauria agradat que les coses es fessin d'una altra manera. No és el tarannà ni del club ni de la junta directiva. Els últims mesos hem parlat amb molts entrenadors i hem decidit que era el moment de fer el canvi i que Quique Setién era la persona adequada. Mai havia sortit res públicament i aquesta vegada ha passat. N'havíem parlat amb Valverde i amb bon rotllo. Estàvem tots en el mateix vaixell."\nBartomeu: La reacció dels jugadors\n"Els jugadors són professionals i coneixen la vàlua de Setién com a entrenador. La proposta de Quique va ser acceptada per unanimitat a la junta directiva."\nBartomeu: Setién i les eleccions del 2021\n"Quique Setién té contracte fins al 2022 però hi ha una clàusula que, si el nou president que surti el 2021 vol canviar, ho podrà fer."\n"Sempre cuida molt els detalls i per competir al més alt nivell són molt necessaris els detalls. M'agrada el que he vist avui a l'entrenament i tenim molt bon 'feeling'.\nCada entrenador té un pla, una manera de treballar. Quique Setién és aquí perquè té un projecte i una filosofia de joc que ens agrada. Tenim confiança plena en ell i el seu 'staff'. Avui, el primer dia, ja he vist molts canvis i crec que així podem aconseguir els nostres objectius."\n"Ahir estava passejant amb les vaques del meu poble, i avui estic entrenant els millors jugadors del món"\nLes primeres paraules de Quique Setién com a entrenador del Barça


'Una noche de primavera sin sueño', embolics i rialles en el Teatre Principal — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\n'Una noche de primavera sin sueño', embolics i rialles en el Teatre Principal\n'Bolos Teatre' ha posat en escena aquesta obra de Jardiel Poncela.\n'Una noche de primavera sin sueño' ha sigut l'obra que s'ha pogut veure en l'escenari del Teatre Principal en una doble sessió, divendres i dissabte. El teatre s'ha omplit de rialles i embolics amb aquesta obra d'Enrique Jardiel Poncela plena d'humor i ironia.\nPepa Puchades com a Alejandra, Remigio Doménech com a Mariano, Pepi García en el paper de Berta, Agustín Soler en el de Valentín, Paulino Vallejo en el de Paulino, María José Satorre com Adelaida, Hermógenes Llopis interpretant a Gerardo, María Jesús Giner a Lisa, Carolina Faes com Leonarda i Jordi Linares com Raúl, han sigut els deu actors que han format part del repartiment de l'obra.\nTots ells han estat dirigits per Ximo Llorens, amb Nacho Martínez responsable del so, Rafa Miralles del cartell, l'escena i les llums i Jordi Chirlaque i Carola Faes de l'atrezzo i apunt. Es tracta d'una obra estrenada en 1927 de la que s'ha respectat el text original 90 després.\nLa discussió entre el matrimoni format per Alejandra i Mariano és el punt de partida d'aquest divertit argument de la primera obra de Bolos Teatre sense el seu cofundador, Fernando Andrés Anduix 'Mambo'. En el vídeo es pot veure un xicotet fragment de tres minuts, el permitit per drets d'autor.


Troben morta la infermera que va revelar l'estat de Caterina de Cambridge en una broma radiofònica\nLa dona havia revelat a una ràdio australiana detalls de com es trobava Caterina de Cambridge pensant-se que parlava amb la reina Isabel II i el príncep Carles. La policia no veu sospitosa la seva mort.\nRedacció 07/12/2012 - 17.34 Actualitzat 07/12/2012 - 23.46\nGuillem i Caterina a les portes de l'hospital després de rebre l'alta (Foto: EFE)\nL'embaràs dels ducs de Cambridge està donant més titulars dels previstos. Aquest divendres han trobat morta a casa seva la infermera que va ser víctima d'una broma relacionada amb l'embaràs reial d'una ràdio australiana.\nJacintha Saldanha va ser qui va respondre la trucada de 2Day FM en què dos locutors es van fer passar per la reina Isabell i el príncep Carles i a qui se'ls va informar amb detall de l'estat de Caterina després que aquesta fos ingressada per fortes nàusees matinals.\nLa policia investiga les circumstàncies d'aquesta mort, les causes de la qual no han revelat. Sí que han informat, però, que no es tracta d'una mort sospitosa. Tot apunta que ha estat un suïcidi.\nL'hospital privat on treballava, el King Edward VII, ha assegurat que no va amonestar l'infermera, mare de dos fills, pels fets i que li va donar "suport en aquests moments tan difícils".\nDe la seva banda, la Casa Reial britànica ha confirmat que no es va queixar a l'hospital per passar-los la trucada. Els ducs de Cambridge han emès un comunicat en conèixer la notícia i s'han mostrat "profundament tristos" per la mort de la infermera.\nL'emissora de ràdio ha dit que està profundament entristida, però el cas ha tornat a obrir seriosos dubtes sobre l'ètica periodística i sobre el límit d'algunes bromes.


Silvestre porta al Constitucional la no-abstenció del fiscal general | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl fiscal Alfons Alberca va sol·licitar al Tribunal de Corts la suspensió del judici.\nDc., 30/10/2019 - 03:00\nSilvestre porta al Constitucional la no-abstenció del fiscal general\nL’advocat Josep Antoni Silvestre va presentar al Tribunal Constitucional dilluns passat el recurs d’empara per la negació del Consell Superior de la Justícia (CSJ) a apartar del judici de la causa general de BPA el fiscal general Alfons Alberca per ser cunyat de la secretària general del Govern, Ester Fenoll.\nEl recurs es basa en el principi de la vulneració del dret a la jurisdicció i demana la nul·litat de l’acord del CSJ que el 9 d’octubre va negar l’abstenció del fiscal sol·licitada pel lletrat. Això sí, Silvestre considera que aquesta no hauria de ser la via de presentar el recurs, perquè considera que no s’ha esgotat la via ordinària, i per això també preveu presentar un recurs administratiu davant del CSJ.\nEl lletrat explica en el recurs que hi ha una contradicció entre la Llei del ministeri fiscal i la Llei qualificada de la justícia. La segona considera que sí que es pot presentar un recurs contra la decisió del CSJ, mentre que la Llei del ministeri fiscal considera que no es pot recórrer contra la decisió sobre l’abstenció. Al parer de Silvestre, la Llei del ministeri fiscal “suposa una limitació al dret de la jurisdicció dels ciutadans en impedir-los l’accés a la via jurisdiccional”, diu el recurs.\nSilvestre nega tots els arguments que el CSJ exposa en l’aute de negació de l’abstenció d’Alberca. Segons l’advocat no es compleix el principi d’extemporalitat, perquè malgrat que Fenoll va ser nomenada secretària general del Govern al maig i fins al setembre no es va presentar la petició d’abstenció del fiscal, segons l’advocat ell no podia saber si el fiscal s’havia abstingut amb anterioritat i va ser només començar el judici i va veure que Alberca encara era al seu lloc quan Silvestre es va aixecar de la cadira per redactar la petició d’abstenció. Remarca en el recurs d’empara que la llei internacional recalca que la figura del fiscal ha de ser imparcial, i no ha de tenir pressions polítiques.\nAl parer de Silvestre, el fet del parentiu entre el fiscal i la secretària del Govern podria vulnerar el dret a la defensa i a un judici equitatiu dels seus defensats. I el fet que Alberca no s’hagi abstingut per iniciativa pròpia vulnerarà el dret a un procés degut, segons diu el recurs.\nPer tot, el recurs d’empara presentat al Tribunal Constitucional dilluns passat considera, primer, que s’ha vulnerat el dret a la jurisdicció i subsidiàriament si consideren que no hi ha vulneració del dret a la jurisdicció, li interessa que s’anul·li igualment l’acord del CSJ per la vulneració de dret a una resolució fonamentada en dret, a un procés degut i a la defensa, així com a un judici equitatiu, segons el Conveni Europeu dels Drets Humans, i el dret a la jurisdicció segons la Declaració Universal dels Drets de l’Home.\nSilvestre remarca al Constitucional que ell no ha estat la part que ha demanat la suspensió del judici, i destaca que ha estat el mateix fiscal, Alfons Alberca, qui ha demanat al Tribunal de Corts que se suspengui la causa mentre no es resolgui aquest recurs d’empara. Silvestre remarca a l’alt tribunal que alguna cosa està passant en la justícia quan “tots els organismes estan allargant o suspenent de forma il·legal els procediments urgents i preferents de defensa de drets fonamentals en la present causa”.\nEl Constitucional avala el desnonament del Punt de Trobada\nEspot lliura al TSCJ i al Constitucional els projectes de llei de reducció salarial i canvis processals\nLa Batllia estudiarà si cal apartar el fiscal general\nAdmès el recurs per la inacció de la Batllia en el ‘cas Valora’


Apartment on Hagani 20 Baku Azerbaidjan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHagani Street 20, Sabayil, Baku, Azerbaidjan, AZ1000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment on Hagani 20\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment on Hagani 20 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Baku. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment on Hagani 20 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, habitació familiar, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment on Hagani 20.


Pink demostra que ella és sempre un fan de les àguiles a l'últim selfie de Jersey - Esports\nPink demostra que ella és sempre un fan de les àguiles a l'últim selfie de Jersey\nTots 32 NFL els equips poden presumir de grans ventalls, però Philadelphia Eagles estan girant el cap amb els famosos que porten amb orgull els jerseis verds. Rosa és un dels fanàtics dels Eagles vocals, que va demostrar amb una foto recent a Instagram. El músic es va mostrar vestit amb un samarreta personalitzat de Super Bowl LII mentre es preparava per a un partit contra els playoffs Seahawks de Seattle.\nUna publicació compartida per P! NK (@pink) el 5 de gener de 2020 a les 13:53 PST\nCom que algú nascut a Doylestown, que es troba a prop de Filadèlfia, Pink és fan de Diehard Eagles i vol que el seu equip favorit triomfi sempre que sigui possible. Va ser recompensada després de la temporada 2017 quan Philadelphia va derrotar els New England Patriots a Super Bowl LII per lliurar el primer Trofeu de Lombardi de la franquícia.\nPink es trobava realment a l’edifici del partit a causa d’haver acceptat prèviament cantar l’himne nacional abans de la sortida. Tot i perdre la veu a la setmana anterior, el 'Just Give Me a Reason' encara va interpretar l'himne en directe, per marit Carey Hart, i va preparar l’escenari per a una victòria sobre els Patriots.\nMalauradament per a Pink i molts altres aficionats a Eagles, el seu equip favorit va perdre davant els Seahawks el diumenge a la nit i va veure que la seva temporada 2019 s’acabava. Sense arrencar el quarterback, Carson Wentz va ser capaç, a causa d'una commoció, el quarterback de 40 anys, Josh McCown i una gran varietat de jugadors de posició d'habilitat de còpia de seguretat, no van poder aconseguir una remuntada al quart quart.\nEls Eagles ara es prepararan per a una temporada fora de reconstrucció, ja que l’entrenador principal, Doug Pederson, intenta aconseguir que el seu equip estigui sa i preparat per a la temporada 2020. Aquesta escala va sofrir canvis importants a gairebé totes les posicions, ja que diversos entrants van aterrar a la reserva de lesions.\nSi bé hi ha preocupacions sobre Wentz i els altres titulars que tornin a la formació, els Eagles encara tindran avantatge al NFC East. Els Dallas Cowboys, Washington Redskins i els Gegants de Nova York contracten nous entrenadors de capçalera i miraran de fer alguns canvis importants a la tribuna.


El paisatgisme pletòric de Rafel Joan - El Temps de les Arts\nRafael Joan al seu estudi de Vilafranca (Mallorca).\n22 abr. 2021 19 gen. 2020 Pere Antoni Pons\nL’exposició del pintor mallorquí Rafel Joan (Palma, 1957) que pot veure’s a la galeria Aba Art Lab de Palma és petita –catorze obres fetes del 2016 ençà–, però intensa i enlluernadora.\nPintures, de Rafel Joan\nAba Art Lab. Palma (Mallorca)\nFins al 6 de març de 2020\nRafel Joan forma part de la generació que, a principis dels anys 80, va irrompre dins el món de l’art occidental reivindicant la pintura-pintura i fent un tipus d’obres que tendien a l’espectacularitat, que recollien les herències (amb variacions i més o menys posades al dia) de l’expressionisme i que buscaven la vistositat i l’impacte. Durant uns anys –anys de bonança–, molts d’aquells artistes pogueren donar a conèixer, exposar i vendre la seva obra amb regularitat. Entre els diners que corrien i l’atenció (mitjans, galeries, col·leccionistes) que se’ls dispensava, no van ser pocs els artistes d’aquella generació que, d’alguna manera, van quedar atrapats dins una voràgine que, passats els anys bons, els va deixar exhausts o bé oblidats en alguna de les superpoblades cunetes de la història de l’art.\nRafael Joan: El Pla II, 2018.\nTot i que Rafel Joan, des d’un punt de vista estètic, està perfectament enquadrat dins la seva generació –ha fet pintura i, a més, sempre pintura figurativa–, en termes d’actitud i de mirada al món i de procediments creatius ha estat sempre, en canvi, una rara avis. Ha evitat qualsevol mena de trepidació o de bullici, i s’ha muntat un món i una vida propis a partir d’un ritme de feina, d’un estat d’esperit i d’una mirada personals.\nEll mateix ho explicava fa poc en una bona entrevista que li va fer Cristina Ros al diari Ara Balears: “Vaig fent molt tira-tira, tenc una convivència llarga amb l’obra i amb mi mateix. Som molt contemplatiu. […] En cada fulla d’un ullastre hi trob la llum, sovint contempl cada fulla com un pensament. També en els fenòmens més petits hi trob la vida: la floridura és preciosa. Els líquens són paradisos, diminuts però immensos”.\nLa cita té alguna cosa de declaració de principis i ajuda a entendre l’obra de Rafel Joan. També ajuda a entendre els catorze paisatges (el paisatgisme és un gènere que l’artista ha abordat sovint al llarg dels seus prop de quaranta anys de trajectòria) que conformen la present exposició.\nRafael Joan: sense títol, 2018/19.\nN’hi ha de tres tipus: paisatges subaquàtics (esclats de colors, jocs de llums, grans sopes de fauna, flora i moviment), paisatges de superfícies marines (els reflexos de la llum, les vibracions de les brises i les correnties, els esclats de colors de l’aigua i el blanc de la sabonera) i, finalment, també paisatges del Pla de Mallorca.\nTot i que són pintures figuratives, en el sentit que representen elements reconeixibles de la realitat, una realitat específica i identificable, sovint estan a frec de l’abstracció. Igual que la realitat física, d’altra banda, que només és figurativa (diguem-ho així) vista des d’una certa distància i sota una determinada llum.\nAbans he fet referència al fet que Rafel Joan s’autodefineix com un home –i com un pintor– contemplatiu. És una autodefinició que no ens hauria de confondre. Vull dir que la contemplació, aquí, no és sinònim de pau, de calma, de conformitat existencial, de placidesa cromàtica, de previsibilitat compositiva. En absolut. En el cas de la pintura de Rafel Joan –de la majoria d’aquestes pintures, si més no–, la contemplació es revela com una forma enèrgicament concentrada de meticulositat, com un recolliment intens i centrifugat. Tot vibra, tot respira, tot anguileja, tot flueix, tot s’infla de materialitat i al mateix temps d’evanescència, en aquetes obres. En relació amb això, és interessant mirar algunes d’aquestes pintures (Sabonera espessa, o Tanassa, o Correntia) com un diàleg amb els nenúfars de Monet.\nRafael Joan: Sabonera espesa, 2018/19.\nA banda de tres paisatges del Pla de dimensions modestes i d’execució deliberadament austera, totes les pintures –grans, vistoses– són d’una qualitat molt notable. S’imposen a l’espectador com tapissos vius i vibrants d’aigua i de llum, de fauna, flora i geologia submarines en atrafegada però plàcida evolució.\nAra bé, hi ha una pintura que és una obra mestra. Sé que el qualificatiu d’obra mestra està molt devaluat, que té alguna cosa de tòpic ridículament grandiloqüent, que usar-lo poc ja és abusar-ne, i que per tant s’ha d’evitar. Jo ara goso no evitar-lo perquè estic convençut que l’obra en qüestió s’ho mereix. Es titula Ses costes des Pla, és una pintura feta en tècnica mixta, fa 200×200 i és una pura meravella: un esclat de joia formal i de vitalitat pletòrica.\nL’artista la va fer l’any 2017, el mateix any que, en pocs mesos de diferència, moriren el seu pare i la seva mare, i potser és per això que irradia aquesta vitalitat harmoniosa i exacerbada, perquè respira i batega amb l’eufòria malenconiosa i trista del supervivent (perquè mai et sents tan viu com quan tens la mort a tocar, i poques vegades la tens tan a tocar com quan s’emporta aquells que estimes).\nRafael Joan: Tanasa, 2018/19.\nQuè es veu a la pintura? El paisatge quotidià i familiar de l’artista. Però aquest paisatge no és un de sol, sinó que és una arremolinada i hipnòtica mescladissa de diferents paisatges: mar i muntanya, els fons submarins i l’altura del cel i la claror del sol, aigua i núvols, les roques, les algues… A l’angle superior esquerre, s’hi veu un banc de peixos nedant. A l’angle superior dret, un cel que sembla crepuscular. Just enmig, s’alça una muntanya solitària (el puig de Sant Salvador) i, també enmig, s’estén una planura que, com un buit de pau i d’estabilitat cromàtiques i rítmiques, ocupa bona part de l’espai central de la tela. I, a baix, hi ha un paisatge submarí, amb roques, o potser amb corall, i amb més peixos, i amb algues. Alhora, però, tot això està barrejat, no hi ha cap mena de compartimentació, tot inunda i tot és inundat, i tot està plasmat amb molta llum –la llum inacabable–, amb molta gracilitat, amb el moviment de la vida que, a pesar de tot, mai s’atura.\nTot i que és recarregada i densa, la pintura no transmet ni una mínima impressió de desgavell o descontrol. Al contrari: l’habilitat i la minuciositat compositives de l’artista fan que tot hi convisqui d’una manera feroçment harmoniosa, en un èxtasi divers i inclusiu, com en una celebració del panteisme tant de la natura com de la pintura. En aquest sentit, és un quadre que també té alguna cosa de paisatge interior de l’artista: un paisatge d’emocions netes i agitades, excitades però bones i exultants, unes emocions immerses en una voràgine que –aquesta sí– conforta i reconcilia.\nLa bona notícia per als espectadors i amants de l’art catalans és que l’exposició de Rafel Joan aterrarà a la Sala Parés de Barcelona el proper 21 de març.\nMartha Rosler contra el capitalisme i el patriarcat\nEtiquetes Pere Antoni Pons, Rafael Joan Navegació per les entrades\nThe Wrong, la irreverència del nou art\nArticles relacionats amb Aba Art Lab


Per Empar Moliner | 31 Oct 2020\nAra que ens trobem confinats al municipi, sense poder anar lluny a que ens diguin que “som de can Fanga”, deixeu-me dir que jo sempre he considerat (plena de culpa) que la castanyada és una de les festes més avorrides del costumari català. Tothom que tingui fills entendrà que no es pot competir amb el Halloween, tan divertit, tan modern, tan global.\nQue consti que “fer cagar el tió”, per exemple, em sembla un producte de màrqueting imbatible. Sobreviurà, perquè ho té tot. Es tracta de fer-li bullying a un tronc indefens. El pegues preventivament perquè defequi segons el teu criteri (“no caguis arengades, que són massa salades”) i un cop ho ha fet, el cremes.\nPer acabar-ho d’adobar, la castanyada a una ciutat com Barcelona i en ple canvi climàtic s’entén poc. Ara fa més calor, poca gent té llar de foc al pis i les iaies barcelonines (és a dir; les castanyeres) no van amb mocador negre al cap. Són tan guapes que quan les veus a la porta de l’escola, no saps si van a buscar els néts o els fills del tercer matrimoni. A més a més, la castanyada té un altre hàndicap. Si t’emborratxes (per pur avorriment) no serà per causa d’uns gintònics d’aquests creatius, amb llavor de cardamom i amanida de tomàquet, sinó per causa del moscatell. Tristíssim.\nPerò aquest cap de setmana que la única cosa que podem fer és anar al cementiri, perquè no podem sortir del municipi en cerca de la llar de foc, trobo a faltar aquella festa de la que me’n reia. Trobo a faltar els panellets socarrimats de formes amorfes fets a l’escola pels fills dels amos de la casa amb llar de foc. Trobo a faltar queixar-me del Halloween i trobo a faltar espantar (espantar de veritat) els nens que gosaven venir a la meva porta exigint caramels.\nEm sembla que me’n vaig a comprar castanyes i moniatos i panellets i, d’acord, moscatell. Me’n vaig a la pastisseria a fer la disciplinada cua, per sortir-ne amb aquell paquetet de paper que fa tanta alegria. Però em sembla que també surto a comprar formatge i vi, alguna cosa que faci festa, potser embotit, torrades. Sí! Me’n vaig a la botiga de queviures per poder admirar, un any més, aquestes carbasses mal imitades que tenen la cara i els ulls no pas foradats, com tocaria, sinó fets amb cinta aïllant negra, a les que mai m’acostumaré.


Demà comença la Festa Major 2006 - Mollet a mà\nLa Festa Major de Mollet és, des de fa temps, tradició i participació popular; una de les més viscudes des de linici de lestiu a tota la geografia molletana. Entre el mig centenar dactes que se celebren, destaca per excel·lència la competició entre les colles de Morats i Torrats, una impactant lluita dalegria que divideix, duna manera idíl·lica, la ciutat en dos bàndols. Per les dates en què es celebra, a finals del mes dagost, la Festa Major de Mollet compta amb un nombrós públic: la majoria de la gent ja ha tornat de les vacances i aprofiten els últims dies lliures per compartir la imatgeria festiva amb tots els veïns. Enguany, la Festa Major 2006 està marcada per la joventut: la eurovisiva Beth, els esbojarrats components de la Cabra Mecànica i el sempre simpàtic Pepe Rubianes seran les estrelles protagonistes del programa de Festa Major. Una festa que també comptarà amb mig centenar dactivitats més: representacions de teatre, actuacions castelleres, cursa popular, arribada del foc amb els Diables, cercavila dels gegants i capgrossos, havaneres, ballada de sardanes, actuacions musicals, estirada de camions i moltes altres activitats per a petits i grans.


Sábado, 25 de Junio de 2022 - 3:54 am | Santos de hoy: Guillermo, Orosia, Febronia\nLa Noción > Aragonès agraeix als grups “l”esforç que ha fet possible aquest...\nEl president destaca que la resolució del conflicte amb l’estat “no està anant bé”, però insisteix en el diàleg perquè hi pugui haver “una negociació franca, sincera i en igualtat de condicions”\nAGENCIA ESPAÑA | Cataluña | Miércoles, 25 Mayo 2022 a las 9:10 pm\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Pere Aragonès, ha celebrat aquest matí els consensos aconseguits durant el primer any de legislatura i sobretot l’acord d’aquesta setmana per defensar el model d’escola catalana. El cap de l’executiu ha explicat al Parlament que el propi ple d’avui “n’és un exemple” i ha agraït als grups que han participat de l’acord. “Hem de continuar defensant el model d’escola en català i l’aprenentatge també de les diferents llengües que hi ha al país perquè és un model que té el consens pedagògic, social i polític que s’ha de preservar”, ha afegit.\nAragonès ha expressat la voluntat de treballar per ampliar a més formacions polítiques “que, compartint les mateixes aspiracions avui encara no han format part d’aquest àmbit de la llengua, per exemple”. “El diàleg es porta a terme parlant i els consensos es materialitzen fent-los possibles”, ha insistit. D’altra banda, el president ha recordat que el Govern ha presentat recurs de recusació contra la interlocutòria del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya “i per tant des del punt de vista processal portarem a terme les mesures que calguin”, ha remarcat.\nEl president ha defensat el “consens” que suposa l’acord del 80% dels diputats de la Cambra, enfront de la posició dels que treballen per trencar-lo, i ha destacat que “els parlaments són els que fan les lleis, no els jutges” . “Nosaltres treballem pel consens, per protegir els treballadors públics i perquè a les escoles se segueixi educant i es faci amb la màxima qualitat, tota la dignitat i amb tots els recursos”, ha reblat. I ha apuntat que el que divideix avui les escoles de Catalunya “no és la llengua, sinó la segregació econòmica i social”. “Focalitzant-ho en una qüestió de llengua el que fan és tapar les altres clivelles que sí que poden fracturar la nostra societat”, ha retret a Ciutadans.\nBalanç satisfactori del primer any de Govern\nUn any després de la formació del Govern, el cap de l’Executiu ha reiterat en el Ple que el balanç “és satisfactori, amb una feina ingent de tots els departaments”, i que es va “en la bona línia”, tenint en compte que ja s’ha complert prop del 34% del Pla de Govern.\nPel que fa al procés de diàleg i negociació amb l’Estat, ha assegurat que “no està anant bé”. “Tinc la sensació que el govern de l’Estat massa vegades arrossega els peus, i ha de ser possible tirar endavant aquest procés de negociació. La ciutadania ho demana, demana que hi pugui haver una negociació franca, sincera i en igualtat de condicions, per arribar a una solució del conflicte polític”, ha remarcat. I ha demanat la implicació del grup socialista català per poder accelerar-ho.\nEn aquest sentit, Aragonès ha destacat que la resolució d’aquest conflicte és el primer punt del Pla de Govern i que “hi perseverarem”. “La única resolució possible ha de ser aquella que contempli, a la vegada, la fi de la repressió i donar als ciutadans de Catalunya la capacitat de decisió, per tant, un referèndum per decidir el seu futur polític”, ha destacat. I això, ha dit, “no és incompatible amb què hi pugui haver grans acords en l’àmbit de l’independentisme per tal d’afiançar l’estratègia” per assolir la independència. Per fer-ho, ha apel·lat a “generar grans consensos” i a seguir interpel·lant l’Estat: “No hem de regalar mai la bandera del diàleg a un govern que hi arrossega els peus i que podria utilitzar-ho per criminalitzar l’independentisme”.\nPer això ha fet una crida a l’independentisme “a mirar a Europa”, des del punt de vista de les resolucions judicials, “però també des nostre discurs com a país”. “Tornar a un projecte en positiu, un projecte eficaç, que permet guanyar quotes de llibertat. Aquest és el meu objectiu i treballarem en aquest sentit”, ha conclòs\nEn oposició a l’absència de diàleg amb l’Estat espanyol, el president ha destacat “la clara voluntat de diàleg dins del país” que s’ha demostrat amb els pressupostos de la Generalitat de Catalunya, la renovació d’organisme estatutaris o l’acord en matèria de llengua a les escoles. “Aquest diàleg s’ha obert i s’està treballant”, ha declarat.


KurdisCat: 42 anys de l'execució infame de Leyla Qasim a mans del Baas\n42 anys de l'execució infame de Leyla Qasim a mans del Baas\na dijous, de maig 12, 2016\nAvui fa 42 anys,el règim del partit Baas (el mateix que governa a Síria) de l''Iraq executava l'estudiant Leyla Qasim. Tenia 22 anys, era del Kurdistan de l'Iraq. És un símbol de les dones kurdes doncs fou de les primeres en unir-se a la resistència peshmerga. Abans de morir la van torturar reiteradament i salvatge. Era, el seu, un temps en què la dona tenia vetada l'entrada en política, a Occident i a Orient. Però Qasim va decidir trencar tots els murs.


Unicef Andorra » Blog Archive » Per què les polítiques familiars són crucials per augmentar les taxes de lactància materna a tot el món - Unicef Andorra – Units per la Infància\nNEW YORK, ANDORRA LA VELLA, 1 d’agost de 2019 – Des d’aportar el desenvolupament cerebral saludable en nadons i nens petits, protegir els nadons contra la infecció, disminuir el risc d’obesitat i malalties, reduir els costos sanitaris a protegir les mares lactants contra el càncer d’ovari i el càncer de mama, els avantatges de la lactància per a nens i mares estan molt estesos. Tanmateix, les polítiques que donen suport a la lactància materna (com ara un permís maternal pagat i pauses d’alletament matern) encara no estan disponibles per a la majoria de mares del món.\n“Els beneficis sanitaris, socials i econòmics de la lactància materna – per a la mare i els seus fills – estan ben establerts i acceptats a tot el món. No obstant això, prop del 60 per cent dels nadons del món no arriben als sis mesos de lactància materna exclusiva recomanats “, diu la Henrietta Fore, directora executiva d’UNICEF. “Malgrat els avantatges de la lactància, molts llocs de treball a tot el món denegen el suport que necessiten les mares. Hem de fer una inversió molt més gran en el permís maternal pagat i el suport de la lactància materna a tots els llocs de treball per augmentar les taxes de lactància a nivell mundial. ”\nNomés 4 de cada 10 nadons són alletats exclusivament: només el 41 per cent dels nadons van ser alletats exclusivament en els primers sis mesos de vida el 2018, tal i com es recomana. En comparació, aquestes taxes eren de més de la meitat (50,8%) als països menys desenvolupats. Les taxes més altes es van trobar a Rwanda (86,9%), Burundi (82,3%), Sri Lanka (82%), Illes Salomó (76,2%) i Vanuatu (72,6%). La investigació també mostra que els nadons de les zones rurals tenen nivells més alts d’alletament exclusiu que els nadons urbans.\nEls països de renda mitjana superior tenen els índexs de lactància més baixos: als països de renda mitjana superior, els índexs exclusius d’alletament matern són els més baixos al 23,9 per cent, i van disminuir del 28,7 per cent el 2012.\nLa lactància materna en el món laboral: les pauses regulars de lactància durant les hores de treball per adaptar-se la lactància materna, i un entorn de lactància de suport que inclou instal·lacions adequades permeten a les mares continuar la lactància materna exclusiva durant sis mesos, seguida de la lactància complementària adequada a l’edat.\nLes dones treballadores no reben prou suport per continuar alletant: a tot el món, només el 40 per cent de les dones amb nounats tenen les prestacions bàsiques per maternitat al seu lloc de treball. Aquesta disparitat s’incrementa en alguns països d’Àfrica, on només el 15 per cent de les dones amb nounats tenen beneficis per donar suport a la lactància.\nHi ha pocs països que proporcionen un permís parental retribuït: les normes de l’Organització Internacional del Treball (OIT) de protecció de la maternitat 2000 (núm. 183) inclouen almenys 14 setmanes de permís de maternitat remunerada, i es recomana que els països proporcionin almenys 18 setmanes i també suport laboral per a famílies lactants. No obstant això, només el 12 per cent dels països del món ofereixen un permís de maternitat remunerat adequat. El darrer document d’informació d’UNICEF sobre el breu sobre polítiques familiars recomana almenys sis mesos de permís retribuït per a tots els pares combinats, dels quals 18 setmanes de permís retribuït haurien de ser reservats per a mares. Els governs i les empreses han d’esforçar-se per arribar a un mínim de 9 mesos de permís retribuït combinat.\nLa disponibilitat de permisos de maternitat més llargs significa que hi ha més possibilitats d’alletar: en un estudi recent s’observa que les dones amb sis mesos o més de permís de maternitat tenen almenys un 30 per cent més de probabilitats de mantenir la lactància materna durant almenys els primers sis mesos.\nLa lactància materna té sentit tan per als nadons com per a les seves mares: L’augment de la lactància materna podria evitar 823.000 morts anuals en menors de cinc anys i 20.000 morts anuals per càncer de mama.\nNo hi ha prou nadons que siguin alletats durant la primera hora de vida: el 2018, menys de la meitat dels nadons a tot el món (el 43 per cent) van ser alletats a la primera hora de vida. El contacte immediat entre pell i pell i començar a alletar de forma precoç manté el bebè calent, construeix el seu sistema immunitari, promou la vinculació, augmenta el subministrament de llet de la mare i augmenta les possibilitats que pugui continuar alletant exclusivament. La llet materna és més que un aliment per als nadons, però també és un medicament potent per a la prevenció de malalties, adaptat a les necessitats de cada infant. La “primera llet” (o calostre) és rica en anticossos per protegir els nadons de malalties i morts.\nLa importància d’invertir en la lactància materna: si s’assoleixen unes taxes de lactància materna òptimes, es reduiria en 300.000 milions de dòlars els costos mundials en salut.\nSegons l’Observatori de la Infància 2019:\nL’Organització Mundial de la Salut recomana alimentar els infants exclusivament amb llet materna durant els primers sis mesos de vida i fins dos anys de forma complementària amb altres aliments. A Andorra, segons dades de l’enquesta de salut infantil de l’any 2004, un 66% dels nens/es han estat alimentats amb llet materna durant els primers mesos de vida. Malauradament no hi ha dades més actualitzades i no sabem com ha evolucionat aquest percentatge durant aquests anys. A Espanya el 58,4% dels bebès s’alimentaven de lactància materna exclusiva i/o mixta (calculat sobre la població de 6 mesos a 4 anys).\nLa Setmana Mundial de la lactància materna se celebra anualment de l’1 al 7 d’agost per posar de manifest la importància de la lactància materna per als infants a tot el món. La lactància materna dona als nens el començament més saludable de la vida i és una de les maneres més senzilles, intel·ligents i rendibles de garantir que tots puguin sobreviure i prosperar. Aquest comunicat, que marca la Setmana Mundial de la Lactància Materna, presenta noves dades de la Global Breastfeeding Scorecard del 2019 i les darreres evidències disponibles sobre la cobertura, l’accés a polítiques d’acolliment familiar i els beneficis econòmics i per a la salut de la lactància.\n Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad. Encuesta Nacional de Salud de España.UNICEF. Infancia en datos. http://www.infanciaendatos.es


Pigeon Beach Hotel Apartments Limassol Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n16-18 Amathous Avenue , Afores de Limassol, Limassol, Xipre, 4532 - Veure al mapa\n"Great location near to the beach. Metro supermarket 5 mins a..."\nStandard One-Bedroom Apartment with Double Bed\nStandard One-Bedroom Apartment with Single Beds\nBarri Afores de Limassol Afores de Limassol Afores de Limassol Afores de Limassol Altres\nMés informació sobre Pigeon Beach Hotel Apartments\nPigeon Beach Hotel Apartments, ubicat a Afores de Limassol, Limassol, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPigeon Beach Hotel Apartments també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Limassol. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Pigeon Beach Hotel Apartments es reflexa en cada habitació. servei de despertador, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, billar estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Limassol, el Pigeon Beach Hotel Apartments és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Pigeon Beach Hotel Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


República Catalana | L'Aurora | Page 5\nSóc un obrer internacionalista\nEscrit el 21/11/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nSóc un obrer internacionalista, defenso la revolució socialista internacional, sóc sobiranista, defenso el dret de Catalunya o dels pobles sense Estat a decidir, i a separar-se si aquesta és la seva voluntat democràtica. Sóc republicà, defenso contra aquest règim monàrquic i franquista la República Catalana i també la República Espanyola. Sóc federalista de repúbliques lliures, lliurement federades si així ho desitgen els pobles. Sóc partidari de la federació ibèrica de repúbliques lliures. Vaig arribar a…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged 11S, 9N, Catalunya, Consulta, Dreta a decidir, Esquerres pel SíSí, EUiA, Lluites, República Catalana\t791 Comments\nLa unitat catalana necessària per a unes eleccions constituents\nEscrit el 18/11/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nEl diumenge 9N va ser una festa emotiva. La ciutadania va convertir la votació participativa en un èxit de sobirania catalana. L’estat, el govern i el TC no varen poder fer complir la prohibició al vot. La preocupació per la crisis de corrupció va dividir i neutralitzar la mobilització d’un front nacional-espanyolista estatal. Catalunya va desacatar i desobeir a l’estat. Unes eleccions constituents son obligades per a continuar. Emergeix un imaginari profund en un poble…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged 9N, Catalunya, Dreta a decidir, eleccions, Esquerres pel SíSí, República Catalana\t796 Comments\nEl 9-N ha estat un èxit\nEscrit el 13/11/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nEleccions constituents! Cap a la República catalana lliure i social Declaració de L’Aurora-om després del 9-N La gent ja ha parlat. Més de 2.300.000 persones, han votat aquest 9-N. I encara segueixen votant fins el 25-N. Tot un Tribunal Constitucional i un govern autoritari, totes les pressions, amenaces, intents de posar por al cos als voluntaris i voluntàries, …han estat inútils. 2.300.000 persones s’han mobilitzat desacatant la legalitat de l’Estat Espanyol. El 9-N ha…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged 9N, Declaració, República Catalana\t970 Comments\n9N de vot, SíSí\nEscrit el 06/11/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nSobirania constituent. República catalana. La cassolada a la capital de la futura república catalana ha estat un clam ciutadà preludi de mobilització, participació i vot el diumenge 9N. La ciutadania de totes les conrades, orígens i llengües, fa pinya com un aplec de castells que vol aixecar, carregar i descarregar, la sobirania catalana. L’anxaneta vol tocar el cel amb el gest de l’aleta. L’emoció intensa de la plaça talla la respiració i tramet tota la…\nPosted in Arxiu, Editorial, Política\tTagged 9N, Consulta, República Catalana\t337 Comments\nLa cassolada augura un vot pletòric el 9N\nEscrit el 05/11/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLes cassoles han tornat a sonar als barris de Barcelona. Onze anys després de l’Aturem la guerra. A les deu de la nit, entre deu i quinze minuts, ahir la població va expressar als balcons el seu rebuig a la nova prohibició del «nou 9N» per part del govern estatal a través del Tribunal Constitucional. Catalunya vol votar per existir. Barcelona ho pregona a cop de cassola. És antidemocràtic votar? Va en contra de la…\nPosted in Arxiu, Blog i opinió, Política\tTagged 9N, Consulta, República Catalana\t1.052 Comments\nLa República Catalana i les relacions amb Espanya i Europa\nEscrit el 31/10/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nEl poble de Catalunya ha començat la lluita per la seva llibertat i ja no es farà enrere. Com més ataquen el govern i les institucions de l’estat espanyol el legítim dret del poble a decidir el seu futur, més creix el sentiment que la única sortida que queda és la independència. Aquesta independència no serà mai monàrquica, sinó republicana. La lluita per la república es juga ara i aquí, en aquest dies i setmanes….\nPosted in Arxiu, Blog i opinió, Política\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, Esquerres pel SíSí, República Catalana\t620 Comments\nEscrit el 28/10/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nL’entrevista de Josep Casulleras Nualart a Iñigo Errejón de Podemos avança unes de les claus de com el fenomen sísmic-polític de Pablo Iglésias s’atansa al fet català, a la consulta, sobirania i a la independència de Catalunya. Errejón comença força bé amb els drets dels pobles però finalitza «a la pràctica» de manera ben casposa i castiza. L’anàlisi és comprensible, explica Iñigo amb la bona factura procedent de l’esquerra anticapitalista de Viento Sur i de…\nPosted in Arxiu, Blog i opinió, Política\tTagged Dreta a decidir, República Catalana\t645 Comments\nEscrit el 27/10/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLa metàfora de la trencadissa del procés de consulta vers la sobirania catalana no és del grat de Cristina Sánchez Miret. Aquesta sociòloga ens proposa un apropament creatiu en el seu article «De la porcellana fina al trencadís«. Sánchez Miret reivindica l’aportació modernista catalana de reciclar ceràmica i vidre esmicolat per fer una creació surrealista seductora. Un festival dels sentits en la disbauxa i plaent. Rauxa i seny. El mosaic clàssic grec i sobretot romà…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged Dreta a decidir, República Catalana\t435 Comments\nEscrit el 18/10/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLa predicció de que la Consulta 9 N no es faria s’ha complert. Hi ha gent a EUiA que estarà satisfeta d’haver-ho encertat. Haig de dir que no comparteixo pas aquesta alegria. Qui està alleugerat és el govern estatal del PP de Rajoy. Per fi ens haurem alliberat del monotema d’aquesta gent que s’entesta a parlar una llengua minoritaríssima com és el català, deu pinxejar la Cospedal. «És un èxit de la democràcia que no…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged Dreta a decidir, República Catalana\t391 Comments\nCoratge per una entesa de l’esquerra catalana\nEscrit el 09/10/2014 20/02/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLa convocatòria de Consulta ho trastoca tot. El pacte tàcit de suport al govern CiU per part d’ERC és clarament insuficient. El lideratge de Mas i de CiU va a remolc de la pressió popular -«V» Diada i ANC amb Òmnium i Ara és l’hora- i dels recursos del govern estatal amb les conseqüents suspensions per part del Tribunal Constitucional. Per evitar la deriva governamental que aboqui a acatar la suspensió cautelar de la Consulta…\nPosted in Arxiu, Blog i opinió, Política\tTagged Consulta, Dreta a decidir, República Catalana\t938 Comments


EL PASSEIG DE LES DONES, NOU ATRACTIU DEL PARC DE LA RODANA\nEl projecte ha sigut dissenyat per l'Ajuntament amb la col·laboració del CEIP Sant Vicent Ferrer\nEl parc de La Rodana, lloc habitual de trobada de familiars i amics durant les festes de Setmana Santa i Pasqua, ofereix al visitant un nou punt d'interés entre les seues instal·lacions. Es tracta del passeig de les dones, un recorregut ubicat en el bosc mediterrani, on es ret homenatge a algunes de les dones més destacades del món de les arts, la ciència, els esports, la política i, inclús, la moda. L'alumnat del CEIP Sant Vicent Ferrer ha sigut una peça fonamental en la creació d'aquest passeig, ja que han sigut els estudiants els qui han decidit quins noms formen part d'ell.\nAmb aquesta iniciativa, el nom de cadascuna de les espècies dels 16 arbres que configuraven el bosc mediterrani està relacionat amb una dona. Així, per exemple, a la placa que identifica l'alzina surera podem trobar el nom de Marie Curie, Premi Nobel de Física, i a la de l'olivera podem llegir el de María Moliner, bibliotecària i lexicògrafa. El disseny de cadascuna d'aquestes plaques ha sigut obra de l'artista, Boro Picher\nAmb aquest recorregut de dones es recupera també la senyalització dels arbres existents al parc, molt deteriorada pel pas del temps. D'aquesta manera, "el passeig de les dones i l’empoderament de la dona a Faura camina de la mà del respecte pel medi ambient i la consolidació de les nostres arrels com al poble que som i el que volem ser”, ha assenyalat la regidora de Cultura, Consol Duran.\nNOMS QUE CONFORMEN EL PASSEIG DE LES DONES I ESPÈCIE A LA QUE ESTAN VINCULATS\nMaría de Villota, pilot d'automobilisme - Xiprer\nMatilde Salvador, compositora - Pi blanc\nJane Goodall, Primatòloga de ximpanzés - Pi pinyoner\nFrida Kahlo, pintora - Lledoner\nAnna Frank, diarista i víctima de l'Holocaust - Auró blanc\nCleòpatra VII, reina d'Egipte - Freixe\nElena Just, política i activista - Roure\nMalala Yousafzai, Premi Nobel de la Pau - Murta\nBertha Von Suttner, novel·lista i pacifista - Carrasca\nConcha Piquer, cantant i actriu - Garrofer\nGloria Fuertes, escriptora i poeta - Morera\nMaría Moliner, bibliotecària i lexicògrafa - Olivera\nMaria Montessori, pedagoga - Savina\nClara Campoamor, advocada i diputada - Figuera\nMarie Curie, Premi Nobel de Física - Alzina surera\nCoco Chanel, dissenyadora de moda - Arbocer\n*Enllaç a l'article


CONVOCATÒRIA DE L'ASSEMBLEA DE L'APMAE\nEs convoca als afiliats/des de l’Associació de Petits i Mitjans Accionistes de l’Espanyol a l’assemblea ordinària i extraordinària que tindrà lloc a les 19:00 hores del dilluns dia 2 de Desembre de 2019 a la Sala de Conferències del Centre Cívic de les Cotxeres de Sants, al Carrer de Sants número 79 de Barcelona.\n Lectura i aprovació, si s’escau, de l’acta de l’assemblea anterior.\n Informe de la Junta Directiva i aprovació, si s’escau, de la seva gestió, de l’exercici de 2018/19.\n Examen i aprovació, si s’escau, dels comptes anuals de l’APMAE corresponents al exercici de 2018/19 i del pressupost de l’exercici corrent.\n Posicionament de l’APMAE a la propera Junta General d’Accionistes del R.C.D. Espanyol de Barcelona que tindrà lloc el proper 10 de Desembre de 2019.\n Precs i preguntes.\nPer a poder exercir el dret de vot, cal estar al dia del pagament de la quota. La podeu fer efectiva abans del començament de l’assemblea o pel nostre web www.apmae.net o fent una transferència al nostre compte de Caixa de Guissona ES07 3140 0001 95 0013930500. Per a més informació ens podeu enviar un mail a apmae@apmae.net o trucar al nostre Vice President Sr. Joan Avilés 649 913 956\nRecordeu que si ho desitgeu, ens podeu delegar les vostres accions a l’assemblea, abans de l’inici de la Junta General d’Accionistes del dia 10 de Desembre o enviar-les per correu postal a la nostra seu del Carrer Pau Claris 176, 1r 1a Barcelona 08037, o escanejada al nostre mail apmae@apmae.net. També ens podeu delegar les vostres accions omplint i escanejant la targeta d’assistència que adjuntem. No us oblideu de posar el número del vostre DNI, NIE o NIF i signar-la. Sota la vostra signatura poseu el vostre nom en majúscules.\nRebeu la nostra més cordial salutació.


L'Eixida | La Productora | Cooperativa Creativa Sabadell\nL' Eixida és una cooperativa autogestionària centrada en l'impuls, consolidació i desenvolupament de tota mena de projectes comunitaris adherits als principis de l'Economia Social i Solidària i el cooperativisme a la comarca del Vallès.\nLa seva feina principal consisteix en dotar d'eines i coneixement útil a les entitats usuàries perquè així puguin dur a terme la seva activitat amb una autonomia plena i bones pràctiques de gestió.\nIdentitat visual, comunicació,\nIdentitat visual, comunicació, direcció d'art\nL'Eixida com a marca s'estructura a partir d'un llenguatge visual composat per múltiples elements que es comuniquen entre ells.\nEl concepte propi d'eixida en la seva ascepció de sortida és el fil conductor de tot el seu univers, entenent sortida com a metàfora d'alternativa.\nDE LA METÀFORA\nL'isotip té com a inspiració principal el disseny d'una rajola d'una casa de cos sabadellenca. A partir d'aquest element i de la combinació de totes les metàfores visuals esdevé un espai que pretén ser tridimensional i que dona sortida a l'exterior.\nLa tipografia està present tant en el logotip com en tota la comunicació escrita.\nLa DINPro reforça dues característiques importants de la marca:\nDe L'Eixida neixen 3 eixos que articulen tota la identitat visual.\nS'aposta per la filosofia DIY (Do It Yourself) mitjançant un sistema de caixes que permet al client tenir plena autonomia per crear noves composicions.\nL'Eixida surt al carrer, l'escenari de la vida on passen les coses, on les persones ens trobem, on\nL'Eixida al carrer és una invitació a participar i reflexionar entorn als valors de l'Economia Social i Solidària.\nL'Eixida surt al carrer, l'escenari de la vida on passen les coses, on les persones ens trobem, on generem vincles.\nL'isotip té com a inspiració principal el disseny d'una rajola d'una casa de cos de sabadellenca. A partir d'aquest element i de la combinació de totes les metàfores visuals esdevé un espai que pretén ser tridimensional i que dona sortida a l'exterior.\nLa tipografia està present tant en el logotip com en tota la comunicació escrita. La DINPro reforça dues característiques importants de la marca:\nL'isotip té com a inspiració principal el disseny d'una rajola d'una casa de cos sabadellenca. A partir d'aquest element i de la combinació de totes les metàfores visuals esdevé un espai que pretén ser tridimensional i que dona sortida a l'exterior:\nDe L'Eixida neixen 3 eixos que articulen tota la iden-titat visual.\nS'aposta per la filosofia DIY (Do It Yourself) mitjançant un sistema de caixes que permet al client tenir plena autono-mia per crear noves compo-sicions.\nL'Eixida al carrer és una invitació a participar i re-flexionar entorn als valors de l'Economia Social i Solidària.


Àngel Ron cessa com a president del Banc Popular\n20/02/2017 a les 13:00\nEl seu càrrec l’ocuparà Emilio Saracho\n© El president del Banc Popular, Ángel Ron.\nÀngel Ron ha cessat com a president del Banc Popular, un càrrec que ocuparà previsiblement a partir d’avui Emilio Saracho que, no obstant això, ha d’obtenir el vistiplau de la junta general d’accionistes que se celebra aquest matí.\nRon ha cessat com a president i conseller del Banc Popular durant la reunió del consell d’administració que s’ha celebrat avui, prèvia a la junta extraordinària d’accionistes, tal com ha dit el vicepresident del consell, Roberto Higuera.\nFiguera, que avui presideix la junta d’accionistes davant de l’absència del president, ha agraït a Ron la seua dedicació i "incansable" esforç al capdavant del banc.\n"Hem d’agrair a Ron la seua generositat, entrega i dedicació", i això en un entorn "molt difícil", en el qual va treballar per la millora dels resultats i del balanç del banc, ha dit Higuera, que ha explicat que la mala evolució de la cotització borsària del Popular va ser el que va portar al consell a debatre les mesures que s’havien anat adoptant en l’entitat.\nEn aquest context, Ángel Ron va posar el seu càrrec a disposició del consell, que davant de la necessitat de prendre una decisió "ràpida que evités l’erosió de la imatge de l’entitat i la seua reputació, va acordar un canvi de rumb".\nAixí, el consell va decidir elegir Emilio Saracho pròxim president del Banc Popular, i això tenint en compte els seus grans valors com la seua trajectòria, coneixement de mercats i inversors i "el seu gran prestigi internacional", segons ha conclòs Higuera.\nUna vegada Emilio Saracho sigui elegit conseller executiu per la junta, el consell d’administració el nomenarà president del Banc Popular en una reunió que està prevista per a aquesta tarda.