José Gargallo Gregori: EL REBOST DE LA VALL (Programa 39)\nREFRANYS DE MARÇ (Aquells que auguren bon temps)\nVicent, tu te'n recordes quin temps vam tenir el divendres passat, que estàvem a 3?\nPer si no has reparat et diré que:\n· La matinada fresca\n· A l’inici del dia sol i cap a la zona de la mar, boira.\n· A meitat matí núvols.\n· Per la vesprada aigua i vent.\nPer tant si el refranyer no menteix. Tindrem un març variable.\nPerò deixem de referir-nos a refranys que no és donen bones noticies, que per això ja tenim el mitjans de comunicació per recordar-nos-ho.\nAnem a citar d’alguns que anuncien els beneficis d’aquest mes.\nEls beneficis de les gelades\n· Cada gelada al mes de març, una ploguda al mes de maig (Si les pluges de maig són ideals perquè reguen quan ha de venir la calor, les gelades de març alimenten lentament la terra abans del bon temps primaveral)\nEls animals son indicador del bon temps i en molts refranys van relacionats amb els sants del mes.\n· Per santa Madrona i sant Ramon vénen les orenetes de l'altre món (15 març) (Són festivitats de referència aproximada de l’arribada de les orendelles a cada zona, que a terres valencianes sol produir-se a finals d’abril)\n· Per Santa Madrona, canta l'oreneta i l'alosa (15 març) (Per aquesta festivitat té lloc l’arribada d'aquestes aus a cada zona)\n· Per Sant Josep, cada oreneta en son indret (19 març) (S’acosta el bon temps primaveral i l’època dels amors)\n· Per Sant Josep, tot ocell construeix el seu castell (19 març) (S’acosta el bon temps primaveral i l’època dels amors)\n· Per Sant Josep, es casa el pardalet (19 març) (Quasi totes les espècies animals s’aparellen i nidifiquen en primavera)\n· Si per sant Josep no canta el cucut, [o no ha vingut] o és mort o s'ha perdut. (19 març) (Confirma que el cucut és un ocell migrador molt fidel al seu territori)\n· Per Sant Benet, cada cucut canta al seu indret. (9 març) (Confirma que el cucut és un ocell migrador molt fidel al seu territori)\n· Per Sant Pacià l'oreneta ve i el tord se'n va (9 març) (És el canvi migratori coincidint en el canvi d'estació)\n· De març per a meitat, l’oroneta ve i el tord se’n va (Això és el que ocorre normalment)\n· Quan l’oreneta no ve pel març, l’hivern és llarg (Les orendelles solen venir a les nostres terres al llarg de març i abril, segons la temperatura)\n· A mitjans de març el sol ja fa ombra i ja canta l'alosa (Significa que ve el bon temps, el sol roda alt i els animals busquen parella)\n· Quan canta la puput, el bon temps és vingut (El seu cant es produeix des de finals de març i s’allarga per la primavera fins al juny. Anuncia el bon temps)\nEl sol també és un indicador del bon temps\n· El sol de març es nota set anys a la cara (En aquesta època, el sol no crema i es treballa bé al camp)\n· El sol de març, de reg li serveix al camp (Il·lumina les fulles, però no asseca les plantes)\n· Març, marcer, caracer (Es diu perquè el Sol comença a fer caraces, ix i s'amaga)\n· Per Sant Benet, el sol toca les parets (9 març) (El sol comença a rodar més alt que durant el ple hivern)\n· Per Sant Bernat, el sol ja entra pel forat (12 març) (Fins aquest moment, el sol rodava molt baix i no es notava el forat de la teulada)\nDos per acabar:\n· Pel març, qui no té sabates, que vaja descalç (Significa que ja s’acosta el bon temps)\n· Si ta casa vols obrar, pel març has de començar (Convé començar les obres de construcció de cara al bon temps, ja que la pluja i el mal temps poden aturar-les)\nFeta aquesta introducció de refranys del mes de març anem a parlar del tema d’avui.\nSeguint en la meva trajectòria de que quan hi ha una celebració que requereixi el seu tractament dins de la dinàmica d’aquest programa abordar-ho; doncs la celebració més propera que tenim és el dimecres, o sigui despús-demà.\nEl dimecres estarem a 8 i tots sabreu que en aquesta data es commemora el:\nDoncs bé, repassant en la meva recopilació he trobat, que dins del bloc de refranys, molts són els que hi dediquen a la dona i dels quals, la gran majoria són per donar una imatge d’una dona totalment discriminada.\nAixí que durant el programa escoltarem una sèrie de refranys que ratificaran clarament eixa discriminació que des de segles està patint la dona en una societat majoritàriament masclista.\nAquest programa servirà per tant per a fer una aportació més darrere d’aquesta data reivindicativa i que serà un argument més per justificar el tractament injust que la nostra cultura a fet en les dones.\nComençaré en un refrany que expressa un desig:\nLa dona fa l'home i l'home la dona\n(Vol dir que el marit i la muller, si són així com cal, s'ajuden mútuament a viure bé i perfeccionar-se)\nPerò la realitat és, que, en els refranys que anem a escoltar, com he dit, no és així.\nLlançaré un crida a la reflexió:\nNo facis servir refranys sexistes\nEls refranys recullen no només la saviesa popular, sinó també nombrosos prejudicis socials relacionats amb el gènere femení.\nPer això, és interessant conèixer i reflexionar sobre els estereotips i les actituds que aquests difonen en relació a la figura de la dona.\nHi ha expressions quotidianes que reflecteixen la prevalença de creences amb una càrrega sexista que a la vida quotidiana es tradueixen en conductes o pràctiques de desqualificació i exclusió que afecten a les persones.\nVegem que diu el refranyer sobre la dona\nEl refranyer d’una cultura és un indicador dels valors que la caracteritzen i del model social que promou que cal tenir en compte.\nA tot el món són habituals els refranys que reflecteixen la consideració subordinada que històricament ha tingut la dona en relació amb l'home.\nPer tant, estudiar un refranyer és una manera de conèixer el paper de la dona en una determinada societat i de comprovar, gairebé sempre, com la misogínia (l'odi o l'aversió cap a les dones) ha estat en totes les èpoques i cultures una característica constant.\nÉs cert que hi ha refranys que expressen una actitud positiva cap a la dona. Però la desproporció segueix sent més que significativa.\nA més a més, gran part dels refranys que a primera vista semblen favorables al sexe femení, en realitat, enalteixen les virtuts d'un model de dona que és reflex del que els homes i la societat patriarcal esperen d'ella.\nEl refranyer estableix i defineix un prototip ideal de dona acord amb les necessitats i pretensions masculines.\nAquest model de dona reuneix trets com:\n· feminitat, etc.\nTota desviació de les normes establertes, per tant, es veu censurada o caricaturitzada. Hi ha tot un repertori de defectes femenins que se'ns presenta al refranyer com:\n· Les imperfeccions en l'ús de la paraula que se li atribueixen a la dona.\n· En les cultures patriarcals és habitual trobar la visió que els dos sexes fan ús de la paraula de manera diferent i, en general, a la dona se li considera per naturalesa:\no incapaç de parlar sobre temes substancials,\no de complir la seva paraula\no i de guardar un secret, i,\no també, se l'acusa de entabanadora i manipuladora.\nTambé es detecta una greu contradicció respecte al paper de l'educació de la dona.\nSe sotmet a crítica el contingut de la conversa femenina per ser:\n· i al mateix temps a la dona se li negava l'accés a l'educació adequada.\nLa dona diu:\n· i parla de coses buides i superficials\n· perquè té poques llums i\n· perquè no està instruïda.\nLa manca de sinceritat de la dona moltes vegades s'associa a la seva única aspiració, la de trobar marit.\nPer aconseguir-ho, és capaç de recórrer al:\n· a l'ocultació de la veritat\n· i sobretot, quan es tracta de la seva edat, es considera inconfessable.\nI així podríem seguir trobant refranys que les presenten com a:\n· i perilloses.\nPerò quan parlen de la dona ideal les presenten com a:\n· casolanes i\nVegem alguns estereotips discriminatoris mitjançant la següent classificació:\nDesqualificació sistemàtica i desvaloració social.\nFernández Poncela (2002) va examinar la representació de la dona i el home en el refranyer popular. Va descobrir que els homes són descrits en maneres sobretot positives i que les dones són pintades de dues maneres: com "l'esposa casta, bona mare i treballadora, i la puta" (Fernández Poncela, 2002, pàg. 14).\nEn l'anàlisi dels refranys sobre les dones, va trobar sis estereotips utilitzats per caracteritzar "com són les dones" (2002, pàg. 37-58):\n1. Sempre parlen massa i no saben guardar secrets\n2. Són mentideres, incoherents, desordenades, mudables i\n3. Malvades, perilloses i culpables de tot mal\n4. Pitjors que el dimoni\n5. Iguals als animals\n6. Són un mal necessari i mereixen crueltat infinita\nAquests sis estereotips contenen una relació causal sobre la naturalesa malvada de les dones i la violència que mereixen. Els cinc primers impliquen maneres en què les dones són problemàtiques, la qual cosa després justifica la idea en el sisè estereotip, que les dones "mereixen crueltat infinita". el raonament és que si les dones són tan dolentes, després hi ha una necessitat de agredir-les, per a evitar que utilitzin els seus poders perillosos per difondre el mal al món (Fernández Poncela, 2002). Aquesta idea del mal femení s'ha descrit com existent per tot Europa remuntant-des de l'Edat Mitjana (Ehrenreichy English, 1976). Potser no és coincidència llavors que la majoria dels refranys ve d'una cultura medieval (Martínez Garrido, 2001)\nRepassem alguns exemples: En ells no es pretén enaltir-los; sinó més bé tot el contrari, manifestar la gran societat masclista que ha imperat al llarg de la història\ni que malauradament encara perdura.\n· Dona que parla en llatí, no la vull jo per a mi o [Guardau-vos de dona que parla llatí i de mula que fa iii] (Les persones massa doctes acaben afartant els altres)\n· El que amb la dona es baralla, corre el perill de dormir a la palla (Quan es produeix un conflicte personal, la solució més immediata és el distanciament físic)\n· El que es casa pel diner, de la dona és jornaler (Tot engany acaba manifestant-se tard o d’hora, i per temor al perjudici s’ha de ser sempre molt servicial)\n· Pobra [o trista] és la casa on les gallines canten i el gall calla (Critica aquelles famílies on la dona duu els pantalons i l’home no pinta res)\n· Posar les sinagües [a algú] (Dominar-lo)\n· A casa de dona rica ella mana i ella crida [o A casa de dona rica, ella va a sa processó i ell repica] (Vol dir que la muller rica predomina damunt el seu marit)\n· A dona de calçons, home de potons (Vol dir que l'home que es deixa dominar per sa muller, es pot comparar a una bèstia)\n· Dona que no tem a l'home, no tem a Déu (Destaca la valentia d’algunes dones, considerant que els homes solen ser bastant bèsties en ocasions)\n· La casa on governa la muller no sol anar mai bé o [ La casa que la dona hi mana, mal acaba\nEl físic, el caràcter, el comportament\n· El qui es case amb una dona lletja, que visca en una casa gran, perquè si no, sempre la tindrà davant (S’explica com un llibre obert)\n· A la dona barbuda, de lluny se la saluda (Aconsella fugir de la dona madura, experimentada i amb autoritat)\n· A la dona has de jutjar, en veure-la caminar (La manera de comportar-se és indicativa del seu caràcter i del seu comportament)\n· Dona oberta, dona prenyada (Adverteix que el caràcter massa obert en les dones comporta riscos)\n· La barca i la dona costen de compondre (El caràcter femení és diferent del masculí i s’ha de tenir molta psicologia per comprendre’l, com construir una barca requereix tenir molt ofici)\n· A la dona i el llebrer, a la vellesa els espero (Allò que és bonic i eficient en la joventut decau a la vellea)\n· A la dona lletja, els diners [o l’or] la fan bonica (La riquesa o les possessions modifiquen la consideració dels altres)\n· Dona peluda, o rica o goluda (La fèmina que es despreocupa del seu físic és perquè valora més la seua personalitat que no l’opinió dels altres)\n· Dona que a la cara es posa ungüents, perd les dents (Adverteix que qui és presumida no s’adona que la vellesa no es pot dissimular)\n. Dona xata, cara de gata i ànima ingrata\n· La dona amb bigot, l'alcança qui pot\n· Dona provada, ni vídua ni casada (Qui ha perdut la virginitat és comparable a un objecte usat o de segona mà)\n· El joc fort, el vi ranci i la dona jove (Recomana aprofitar els millors plaers de la vida material)\n· Encetar [ o estrenar] una dona (Desflorar-la)\n· Quan la dona et mira i es riu, és que vol piu i no t'ho diu (S'utilitza per explicar el desig d'una dona de tenir relacions sexuals amb un home)\n· Dona gran, figa xicoteta\n· Dona i estopa, vora del foc són perilloses (Recomana a les xiques evitar el tracte amb xics per a conjurar alguna possible relació sexual)\nGeneralment es compara amb algun animal.\n· A l'ase i mala muller, bastonades ho han de fer / A la dona i a la burra, cada dia una surra / A la dona i a la mula, el bastó les cura / A la dona i a la mula, vara dura / Mula i dona, garrot la fa bona (A qui no vol comportar-se com és menester se l’ha de forçar contra la seua voluntat)\n· El foc i la dona, a coces s'adoba (A les bones o a les males es pot aconseguir el que pretenem)\n· La dona és com el raïm, la bona trepitjada i la dolenta penjada (Maltractament físic)\n· A la dona i a la vinya, l'home la fa garrida (Un poc masclista, significa que l’home té el poder de transformació de coses i de caràcters)\n· A la dona i la cabra, corda llarga (La cabra necessita un espai suficient per a poder-se alimentar, com la dona necessita el seu espai de llibertat)\n· A tothora el gos pixa i la dona plora\n· Dona i cavall, donen treball\n· Gallina i dona, quan torcen el coll és quan són bones\n· La dona és com un piano, com més la toques més bé sona\nBabaus i ignorants\n· Al cap i a l'hort es coneix la dona el que val\n· Bona dona, mal cap\n· De la dona i la burra a traure el que es puga\n· Ser una coliflor (Expressió que s’empra per referir-se a una dona amb poc sentit)\n· La dona que és cap verd, mai en la vida madura\n· Cap home savi i discret, diu a la dona un secret\n· Dir-ho a sa dona és dir-ho a tothom\n· Secret dit a la muller, és com dit al barber\n· Vols que sàpien ton elet? Digue'l a dona en secret\nMalvades i perilloses\n· Alzina i dona, de cent una de bona (Un poc misòginament, ve a dir que poques persones, com pocs troncs de carrasca, tenen rectitud)\n· De la mala dona te'n guardaràs, i de la bona no te'n fiaràs\n· De la mar, de la dona i de la sal, en ve molt mal (Recomana ser cauts, ja que en algun moment es poden embravir i donar males conseqüències)\n· El joc, la dona i la mar [o Dona, foc i mar] són tres mals (Recomana ser cauts, ja que en algun moment es poden embravir i donar males conseqüències)\n· Els enemics de l'home són tres: sogra, cunyada i muller\n· A qui té sènia i mala muller, no li falta mai que fer\n· Amb la dona i el diner, cuidadós has de ser (Recomana no deixar perdre les bones coses que es tenen)\n· En la dona i en els diners, tens de tindre molts miraments\n· És més mala que una pesta, una dona deshonesta (L’honradesa i la sinceritat són elementals perquè tot i tota relació funcionen bé)\n· La dona i la gata són de qui les tracta\nEntabanadores (Omplir el cap d'il·lusions, d'idees agradables però falses; enganyar amb bones paraules )\n· Al jove apanyat, la dona al costat (Avisa esposes i nóvies que a l’home que és atractiu per a les dones no convé perdre’l de vista)\n· Allò que la dona no assoleix parlant, ho aconsegueix plorant\n· Dona que canta, no li mires la cara (Qui s’anuncia, alguna cosa pretén)\n· Estira més un pèl de dona [o de figa] que una maroma de cànem [o de barco] (Les fèmines tenen encants i habilitats per a atraure els barons i capgirar-los la voluntat)\n· Tiren més dos tetes, que dos carretes (Es refereix a que el que no consegueix una dona no l'aconsegueix ningú)\n· Tira més un cabell de dona que trenta parells de bous (A vegades, l’atractiu d’una dona fa perdre el seny als homes)\n· Tira més un pèl de dona que cent mules (A vegades, l’atractiu d’una dona fa perdre el seny als homes)\n· La gallina pon cantant i la dona plorant\n· Més logren faldes que plomes i espases (Quan una dona es proposa alguna cosa, la seua voluntat preval per damunt de la del més poderós o savi dels homes, sobretot quan intervé el sexe)\n· De dona de balcó, no esperes estima ni raó (Qui no té obligacions i passa el temps observant els altres és perquè té el cap buit)\n· Dona balconera, gossa i malfaenera (És una crítica a qui passa més temps xarrant o mirant qui passa que fent faena o coses de trellat i profit)\n· Ni casa cantonera, ni dona balconera (Vol dir que les dones que surten molt al balcó fan poca feina dins de casa seva)\n· Ser una mallerenga (Dona que mai no calla)\n· Tres coses trauen l’home de casa: el fum, la gotera i la dona baladrera (Les esposes excessivament parladores, criticadores, tafaneres, manteres o dominants són insuportables)\n· De dona finestrera, de camp vora ribera i de vinya en camí ral, no se'n treu gaire cabal (Qui passa el temps distraient-se no treballa)\n· Dona correntera i finestrera, poc filanera (El temps que es perd distraient-se és temps que no es dedica al treball)\n· Dona finestrera, o puta o xafardera (El temps que es perd distraient-se és temps que no es dedica al treball)\n· Dona barretera, dona malfaenera (Es diu de la dona que xarra molt pel carrer o a la porta mateixa de sa casa, s’entén que en compte d’estar fent faena)\n· Dona refranyera, bagassa i malfaenera (Adverteix que la gent sentenciosa i xerraire perd el temps i el fa perdre als altres)\nMandrosa, malfaenera, inútils\n· Dona que molt bada, acaba tard la fusada (Es diu pels qui es distreuen en les feines, i aquestes no els resulten rendibles)\n· Dona que molt dorm, no acaba la faena enjorn (Adverteix que dormir li resta hores a la jornada)\n· De mig cos en avall, no hi ha cap dona vella [o lletja] (Ressalta la bellesa de les corbes femenines, tan esculpides i pintades al llarg de la història humana)\n· Guapesa de dona i bon vi fan desvetllar de matí (Es refereix a que aquests dos factors desestabilitzen, òbviament)\n· La dona bonica, Blai, et farà viure en un ai (L’atractiu femení, tant és vàlid per un marit com per a tots els homes)\n· La dona casada no ha de viure descuidada (El marit ha de vetlar per ella en tots els sentits)\n· La dona de quaranta anys, guarda-la com abans (Constata que la bellesa i l’atractiu femenins tenen caducitat)\n· No aplenar el gipó (Tenir poc pit una dona)\n· La dona i el vi, maregen al fadrí (Es refereix a que aquests dos factors desestabilitzen, òbviament)\n· La dona bonica mai no et farà tornar ric (Significa que la bellesa és agradable als ulls però no sol implicar cap enriquiment monetari)\n· La dona maca no canta gaire, però quan canta, encanta (La que és bonica no necessita fer-ho notar, i quan ho fa es torna encantadora)\nInsegures o variables de caràcter i personalitat\n· En un dia gira el món, i la dona en un segon (Al·ludeix a la pretesa volubilitat de les dones)\n· La dona i la lluna, avui serena, demà bruna (Al·ludeix a la pretesa volubilitat de les dones)\n· Guarda't d'aigua que no corre i de dona que no resa (Es refereix als hipòcrites, que diuen una cosa i en fan una altra o presenten una imatge amable i actuen amb traïdoria)\n· La dona i la sagnia a vegades maten i a vegades ressusciten (Vol dir que les dones són inconstants i mudables)\n· La dona, tan mudable com el vent (Vol dir que les dones són inconstants i mudables)\n· De la dona, de la mar i del foc, no te'n fiïs molt ni poc (Adverteix que el caràcter femení sol ser voluble i fer-nos una mala passada)\n· No creguis a dona alguna, perquè muden com la lluna (Les circumstàncies de la vida van variant, afavorint a uns i arruïnant a d’altres)\n· Dolor [o plor; o sentiment] de dona morta, dura fins a la porta (Molt exageradament, denota la insensibilitat d’algunes persones)\n· Fuig del fum, de la gotera i de la dona carassera (Recomana evitar la falsedat de qui es mostra somrient en qualsevol circumstància)\n· Llàgrimes de dona, arrel de falsia\n· No et fies de dona ni de mula, perquè sempre en fan una (Vol dir que no t'has de fiar de ningú)\nSimilitud de la dona amb el diable\n· Dona sossa i tomàquet sense sal ni pel Diable no val.\n· La dona és filla del Diable i peluda com ell.\n· La dona sap una lletra més que el diable\n· La dona va tenir el Diable per mestre i ha sortit més sabia que ell.\n· Les dones són el Diable\n· L'Infern és una dona sense govern.\n· On hi ha una dona, hi ha un dimoni.\n· Quan el Diable dubta, a la dona pregunta.\n· Quan el Diable no hi pot, envia una dona.\n· Quan el Diable va anar a estudi va tenir la dona per mestra.\n· Val més estar entre diables que entre dones.\n· A la dona ballar i a l'ase bramar, lo diable [o dimoni] li ho degué ensenyar [o mostrar] (Fa crítica de la general tendència femenina al ball)\n· De dones, no n'hi ha cap de bona; una que n'hi havia ni el Diable la va voler, de tant dolenta.\n· Dona barbuda [o peluda] que el Diable se l'enduga.\n· Dona de bé amb el Diable tracta.\n· Dona dolenta, ja és mig del diable [o ja és mig diable]\n· El Diable i les dones sempre en tenen una per fer.\n· El Diable i les dones tot ho porten al revés.\n· El Diable no acabarà el que no acaben les dones.\n· El que la dona no fa, el Diable no ho farà.\n· Entre home i dona, el diable al mig [o hi balla al mig] (El desig sexual es pot manifestar en qual\n· La dona apunta més que el Diable.\n· La dona dolenta és mig diable.\n· La feina de la dona és la feina del dimoni: fer i desfer.\n· La que de jove es santa, de vella es diable.\n· Les dones fins fan por al Dimoni.\n· Les dones les van treure de l'Infern per bones peces.\n· Les dones són cordes del Diable.\n· On dones no hi ha, el Diable n'hi portarà.\n· On regna la dona, el Diable és el primer ministre.\n· Quan Déu es va fer home, el Diable ja s'havia fet dona.\n· Quan el diable no té res per fer, conversa amb la muller\n· Quan el Diable vol enganyar, es vesteix de dona.\n· Què hi ha pitjor que el Diable? Una dona rampelluda.\n· Qui muda de dona, muda de dimoni (Significa que totes les dones són dolentes)\n· Una vegada que el diable i la dona van jugar, aquesta el va guanyar\n· De la dona que pel carrer troba sovint diner, no et fiïs ni gota\n· Dona fàcil (Dit de les dones, despreocupades en relació amb l'altre sexe)\n· Dona i espill, sempre en perill (Són fràgils i poden deixar d’estar sencers al menor descuit)\n· Dona, escopeta i llibres, a ningú ho deixes (Podem perdre-ho per abús de confiança)\n· Ésser una calfabraguetes (Es diu de la dona que es deixa festejar per molts homes)\n· Dona de cadira (Prostituta. Dona que per un preu convingut s'avé a mantenir relacions sexuals amb algú)\n· Dona de la mala vida\n· Dona de la vida\n· Dona de la vida alegre\n· Dona de món\n· Dona de vida lleugera\n· Dona errada\n· Dona galant\n· Dona mundana\n· Dona perduda\n· Dona pública\n· Dona trivial\n· Ser de la vida\n· Ser del carrer de migdia\n· Fembra folla\n· Fembra pública\n· Fembra vil\n· Mala dona\n· Mala fembra\nNores, sogres i cunyades\n· Bona és la sogra si no mou guerra, però millor si la cobreix la terra (Confirma la mala fama que té la figura de la sogra en la cultura mediterrània)\n· Els afectes de sogra són com els dies de Febrer: pocs i freds\n· Encara que de sucre fos la sogra no seria dolça [o Una sogra feren de sucre i encara amargava] (Significa que les sogres són mal mirades per principi, i sovint se'ls atribueix mala intenció quan no en tenen)\n· No m'agrada res de lo que veig..., i mirava a sa sogra\n· A la filla, pa i cadira; a la nora, tros de pa i fora (El parentiu natural no pot ser mai igual que el parentiu polític)\no Disputes de sogra i nora porten l'infern abans d'hora\no Entre sogra i nora, ni el dimoni es posa\no Entre sogra i nora, no hi ha hora bona\no Sogres, nores i cunyades, són tapaoretes d'olleta mal arrematades\no Sogra i nora, gos i gat, no mengen al mateix plat\no Mare i filla caben en una camisa; sogra i nora, ni en tota la casa\no Sogra i nora, l'una crida i l'altra plora\no Sogra i nora, llegum de mal coure\n· Gendre i sogra ?: gat i gos (El gat i el gos no solen fer lliga, com el gendre i la sogra, que són parents postissos, procedents d’una altra família carnal)\n· La millor casada, és la que no té sogra ni cunyada (Vol dir que una dona casada no sol esser feliç si té sogra o cunyades que visquin amb ella)\n· Sogra i cunyada, més val morta que enterrada [o Les sogres i les cunyades són com les anses mal apegades] (Els parents polítics tenen mala fama)\n· Amor de sogra, afalacs de gata [afalac = carícia] [o Usures, Sogres i gats duen mals resultats] (Se sap que els gats solen ser amables i amorosos quan tenen algun interès, per això es compara ací el seu comportament amb el de les sogres)\n· Bona sogra o mala sogra, venturós qui no n'hi troba\n· D'abrils i de sogres poques de bones\n· De la sogra i del doctor, quant més lluny millor (Les sogres i les madrastres han tingut sempre mala fama pel fet de no ser la mare natural, sinó política)\n(És creença general que les sogres i les nores no solen dur-se bé perquè provenen de famílies i educacions diferents)\n· El que no llaura sec i moll, porta la sogra al coll (El que no demostra ser faener, tindrà sempre la sogra al darrere criticant-lo perquè el benestar o l’infortuni de la seua filla depèn d'ell)\n· Entre la dona i la sogra, tot se logra\n· Feren una sogra de fusta i es bellugava, i una de sucre i amargava\n· Cunyats i cunyades són anses de caldera mal aferrades\n· La sogra, mal foc la coga (Ho diu qui no té bones relacions amb ella)\n· L’escorpra, la sogra i les cunyades tenen punxes metzinades [escorpra = peix de carn saborosa i espines verinoses al llom / metzinat = verinós, tòxic] (Sentencia que el parentiu polític no sol ser apreciat igual que el parentiu carnal)\n· No hi ha millor fusada que la sogra enterrada\n· Val més una mala filla que cent bones nores (La consanguinitat és un lligam que uneix més que el parentiu polític)\n· A la viuda, el cul [o tot] li piula [o Una viuda ploriquejant, nuvi va buscant] (Significa que sovint les viudes tenen moltes ganes de tornar-se a casar)\n· Viuda que no dorm, casar-se vol (La que en hores de dormir està fora de casa, o es manifesta desperta per la casa, és que s’amostra amb la pretensió que algun baró s’enamore d’ella)\n· La vídua rica amb un ull plora i amb l'altre replica (Es diu referint-se a la dona que ha quedat viuda de marit ric)\n· Fer com les viudes, que prenen consells de tots i fan els que els dona la gana\n· Que dolent és es burro, que no pot estrenar una albarda (Ho diuen els joves que no es volen casar amb una viuda)\n· A la madrastra, el nom li basta\n· Madrastra, desgraciat del qui la tasta\n· Madrastra, mare aspra, ni de cera ni de pasta\n· La mare és de mel, la madrastra de fel\n· A la madrastra la varen fer de sucre i el cap del nas li va amargar\n· De madrastra, malaventurat qui n'ha d'esser i malaventurat qui n'ha de tenir\n· De les madrastres, la més bona és per a degollar\n· Madrastra! Mala febre que l'encastra!\n(Es diu per indicar que les madrastres solen esser dolentes per als fills de llurs marits. Les mares polítiques sempre han tingut mala fama per no ser les mares naturals, a les quals se’ls suposa més amor)\nPassem a escoltar que diu el refranyer de:\nCOM TENEN QUE SER LES DONES?\nEn termes generals, el refranyer únicament respecta a la dona en dos aspectes:\n· la mare i la\n· mestressa de casa.\nA més a més l'ideal de la dona passa per la\n· la lleialtat,\n· el decor,\n· l'honradesa, i\nés a dir, l'estereotip tradicional d'una dona:\n· bona mare i\nper caure en la crua realitat: la utilització i necessitat de la dona per part de l'home.\nEn definitiva com a esposa,\n· està feta per a la casa,\n· la cuina,\n· els treballs del llar i\n· deu obediència per dalt de tot al seu marit.\nLa dona bona i lleial, és un tresor principal [o sense igual] (Vol dir que una bona dona de casa val més que una bona dot)\nLa dona del seu menester, no estigui a baix del carrer (Recomana que la dona estiga dins casa seva i no vaja inútilment pel carrer o per casa d'altri)\nLa dona és de qui li dóna (És un joc de paraules que vol significar que l’esposa depèn econòmicament del marit)\nVinculada a les tasques domèstiques\n· Ell és el pinzell i ella la granera [o El rent i la granera, fan la dona faenera] (Confirma, en una parella, qui mana o dirigeix i qui fa la feina pesada o no valorada)\n· La dona honrada a casa en la cama trencada (Recomana que la dona siga casolana i poc eixidora)\n· La dona, en casa, i l’home, on faça falta (Recomana seguir la tradició masclista)\n· Val més una bona dona que una bona hisenda [o «que diners] (Vol dir que una bona dona de casa val més que una bona dot)\n· Casa per ton estar, i dona que sàpiga filar [o Pren casa amb bona llar i dona que sàpiga filar] (Són les coses necessàries perquè un home estigui ben cuidat)\n· La dona ha d'esser com la formiga, i no com la gallina\n· La dona que va a la llana, mai tindrà la testa vana (Vol dir que les ocupacions domèstiques eviten la perversió o afluixament moral de les dones)\nCallada, discreta i obedient\nEl silenci i la discreció eren una de les virtuts que s'esperaven d'elles.\n· La dona bona no ha de tenir ni ulls ni orelles (Ha de ser discreta, no tafanera)\n· La dona llesta i callada, de tots sempre és estimada [o La dona llesta, sempre és tinguda per honesta] (Les persones callades són reputades virtuoses i sàvies)\n· La dona per ser discreta, té d'estar sempre retreta (La discreció és una virtut general)\n· La dona pregada i l'olla reposada (El benefici que s’obté de les persones que han costat de convèncer i les coses que han costat d’obtenir s’aprecia més que el fàcilment obtenible)\n· La dona que va plana, mai tindrà la testa vana (Intenta justificar que la xica que no és vanitosa ho és perquè és molt cabal)\n· Nou i dona, la que calla és bona\nMatrimoni - maternitat\n· Casa sense dona i barca sense timó, el mateix són (Una dona és clau, si no imprescindible, en el regiment d’una casa; per això els fills tarden cada vegada més a deixar la casa paterna)\n· Casa sense foc i sense dona, cos sense ànima (La llar o l’estufa i la dona són el centre i l’element més important de tota casa o família)\n· Casament de ventura: dona, llit i criatura (Allò que es fa irreflexivament sol reportar aviat complicacions de vida)\n· La dona que té cria, sempre guanya nit i dia (La maternitat i la criança donen alegria)\n· La dona, o monja o casada (Vol dir que els estats de matrimoni o de religió són els més convenients a les dones)\n· Mare, què cosa és casar? Filla, filar, parir i plorar (Adverteix que el casament és patiment per a una dona)\n· Tota dona ben casada per la lluna de mel fa l'escudella salada (Quan s’és novençà en alguna activitat, és comprensible que li falte perfecció, que s’adquirirà amb el temps)\n· Bon marit, la muller sana (La bondat i el comportament de cada membre de la parella repercuteix en l’altre)\n· Dona molt paridora, filla la primera, la segona i la tercera (Normalment, qui parix molt és perquè busca tenir un xiquet)\n· Dona bona, plata que sona [plata = diners, estalvis, capital] (Recomana als homes juntar-se amb la parella convenient)\n· La dona que és ben casada, no té sogra ni cunyada (Aconsella no interferir-se en les coses d’una altra casa o matrimoni)\n· Per la dona casada, els fills i la casa (Són les ocupacions que convenen des del punt de vista del marit)\n· Torta o no torta, davant la porta (Aconsella casar-se amb una dona del veïnat)\nMare, fills i filles\n. Bona mare cria bona filla (Així hauria de ser)\n. De bona mare bon fill, de bona bóta bon vi (Convé agafar allò millor de cada u)\n. Les mares són tapadores de les filles (Confirma que els progenitors, en general, solen ser protectors dels fills, inclús en accions reprovables)\n. Qui té mare, té consol (Certament)\n. D'una bona mare, preneu-ne la filla; d'una bona planta planteu la vinya\n. La bona mare vol a un fill el mateix que a quatre [ o La bona mare, tant estima un fill com cent] (Els progenitors solen voler a tots els fills per igual)\n. Mares i filles, bones veïnes (Es diu, amb certa ironia, de dos ben avinguts, que s'entenen bé, coincideixen en els gustos, en la manera de fer les coses)\n. Quan la dona parla del seu pollí, digues-li el que vol sentir (No digueu els defectes de la mainada a les mares, si no voleu tenir maldecaps)\n. Quan les filles festegen, les mares bogegen [bogejar = desvariar] (Les mares, desconfiades, les controlen discretament)\n. Qui té mare menja coca, i qui no en té es fa fotre\nEls refranys juguen un paper molt important ja que són creditors de "veritats" que són ensenyades i reproduïdes d'una generació a una altra i moltes vegades no són qüestionades.\nEn el cas de les dones fins i tot porten una càrrega de violència simbòlica.\nQuan parlem de violència cap a la dona, el primer que es ve al cap és el maltractament físic ja que és un dels més reconeguts i el qual ha estat font de molts estudis. (La prova la tenim dia a dia en les noticies que ens arriben i que en el que va de any és exagerada)\nAmb el passar dels anys es va prendre nota que la dona no només patia d'aquest tipus de violència, també se li discriminava per la seva condició de dona, relegant-la a certs papers com a mare-esposa-mestressa de casa.\nNo hi ha cabuda per a les obreres, les camperoles, les professionals, les venedores ambulants, les treballadores del servei domèstic o caps de família.\nAquesta no podia ser part de altres estances com la política i l'economia doncs aquests eren espais exclusivament masculins.\nA la dona se li educava per ser a la casa i tenir fills, al seu torn elles ajudaven a educar els seus fills, de la mateixa forma, es van crear regles i normes a seguir, la dona havia de ser i comportar-se d'aquesta manera i moltes d'aquestes regles les trobem en les dites i refranys.\nEls refranys contenen paràmetres de conducta que les dones han de seguir.\nEn els estudis sobre refrany i dona, ens troben que aquests posseeixen:\n· Una gran càrrega de violència simbòlica ja que discriminen i limiten a la dona a un comportament.\n· Són utilitzats de manera que es oprimeix la conducta d'una dona perquè s'ajusti a una societat patriarcal\n· Es té poder sobre l'altre si s'obté alguna forma de control,\n· i controlem si fem que els altres actuïn com volem,\n· i és exactament aquesta la funció del refrany. (Van Dijk 2000, pàg. 40)\nEn el refrany hi han categories en les quals es encasella a la dona:\n· Aquesta ha de ser bella, pura, casta;\n· Però també s'ensenya que la dones és un ser perillós, malvat i controlador\nEls refranys li ensenyen tant a les dona i els homes a comportar-se.\n· dona i bellesa,\n· dona i maldat,\n· dona i sexe,\n· dona i maternitat i\n· dona i home,\nles quals donen compte d'altres rols i comportaments que la dona ha de complir en la societat.\nLa dona ha de ser un ésser pur i virginal, però una vegada casada ha de tenir fills i si no els té serà assenyalada ja que no tindrà cap valor.\nA més, li ensenyen a l'home les precaucions que aquest ha de tenir respecte a la dona i com ha de comportar-se davant elles.\nPERÒ PER SORT LES COSES ESTAN CANVIANT\nLes coses comencen a canviar a partir del fet històric que marquen l’inici del gran canvi de la societat a favor de les dones i que han donat lloc a la instauració del DIA INTERNACIONAL DE LA DONA (8 de març)\nLa història més estesa sobre la commemoració del 8 de març fa referència als fets que van succeir en aquesta data de l'any 1908, on van morir calcinades 146 dones treballadores de la fàbrica tèxtil Cotton de Nova York en un incendi provocat per les bombes incendiaries que els van llançar davant la negativa d'abandonar el tancament en el qual protestaven pels baixos salaris i les infames condicions de treball que patien.\nTambé es reconeix com a antecedent a les manifestacions protagonitzades per obreres tèxtils el 8 de març de 1957, també a Nova York.\nEl Dia Internacional de la Dona és una data que se celebra a molts països del món. Quan les dones de tots els continents, sovint separades per fronteres nacionals i diferències ètniques, lingüístiques, culturals, econòmiques i polítiques, s'uneixen per celebrar el seu dia, poden contemplar una tradició de no menys de cent anys de lluita en pro de la igualtat, la justícia, la pau i el desenvolupament.\nAmb seure a una àvia, una filla i una néta a la mateixa taula tindríem tres versions molt diferents d'Espanya. Del que vam ser i dels pòsits que encara queden. De èxits i avenços, i de retrocessos i velles herències, que poden tenir com a exemples més escandalosos la violència de gènere i el creixent control de les seves parelles per part dels més joves (el 52% dels xavals diu als seus núvies amb qui pot parlar i on)\n· L'article 14 de la Constitució va consagrar la igualtat d'homes i dones.\n· La llei de l’avortament.\n· El nombre de titulades universitàries, és un 28,1% superior al d'homes graduats segons les últimes dades de l'INE.\n· La independència econòmica que ha portat la seva plena incorporació al mercat de treball (encara que elles encara cobrin de mitjana un 14,7% menys que ells)\n· El control sobre el seu propi cos i la seva sexualitat, "amb la llibertat i l'accés als anticonceptius"\n· Creació de l’Institut de la dona.\n· Ampliació del permís de maternitat o paternitat a 16 setmanes. S'aprova l'excedència per tenir cura dels fills.\n· Llei orgànica de protecció integral contra la violència de gènere.\nRosa Giner Martínez (Bicorb, València, segle XX - segle XX) va ser una política i feminista valenciana.\nRosa Giner treballava com a mestra en un col·legi de La Vall d'Uixó. Quan s'inicia la guerra el seu estat civil era el de vídua, tenia 36 anys i un fill de 9 anys al seu càrrec. Des del primer moment havia defensat la tasca educativa republicana. En les aules tractava d’impartir una educació laica, deixant de costat la qüestió religiosa perquè constrenyia la llibertat de les persones i el raonament. Estava afiliada a la Federació Espanyola de Treballadors de l’Ensenyament de la UGT, en la seva secció de Castelló. Més endavant, quan esclata la Guerra Civil, es posiciona immediatament a favor de la legalitat de la Segona República, i treballa com a infermera voluntària a l'Hospital de la Vall d'Uixó. Durant el conflicte bèl·lic va sol·licitar una plaça per a traslladar-se a Rússia com a voluntària, al comandament d’una colònia de xiquets i xiquetes de famílies republicanes\nPolíticament, Rosa Giner va ser, com a militant del PCE, una de les seues líders més destacades a la província de Castelló. Participava en mítings amb discursos i en la premsa de l’època com l'Heraldo de Castellón, on va escriure alguns articles propagandístics a favor de l’antifeixisme i la participació de les dones en la reraguarda. En aquestos escrits, denunciava el complot feixista en el cop d'estat i els països com Anglaterra i França, que van signar la política de no-intervenció en la Guerra Civil, així com reivindicava el paper més destacat que havien de tenir les dones i la joventut en el país.\nEn l’any 1937 les diferències amb els representants socialistes li va costar un expedient disciplinari per haver abandonat l’escola burlant les indicacions del Front Popular, sent alcalde Enrique Marco Zaragoza (acta, 20-5-37)\nA més, va fundar al municipi de la Vall d’Uixó l’Agrupació de Dones Antifeixistes (ADA), una organització que no s’autodefinia com a política però que en la pràctica estava vinculada a la ideologia comunista. Des d’aquesta organització, s’intentava capacitar professionalment les dones alhora que s’ajudava el govern del Front Popular a guanyar la guerra.\nLa seva experiència en Madrid, on viatja després de la fallida feixista, li serveix d’exemple per posar en marxa l’ADA a la Vall d’Uixó i treballar a l’Hospital de sang de la localitat, situat a un edifici del carrer Sanchis Tarazona, on era directiva junt a Octavio Sales. Concretament, des d’aquest municipi l’organització va treballar solidàriament en feines de suport al front i als ferits de guerra, on l’Hospital de Benicàssim fou un dels organismes receptors de les ajudes de les dones antifeixistes valleres. Serà també una de les oradores que, amb Encarnación Fuyola, secretària general del Comité Nacional de l’ADA, participarà en el míting celebrat al Teatre Municipal de Castelló per donar a conèixer l’agrupació antifeixista.\nQuan acaba la Guerra Civil, va ser sotmesa a un consell de guerra, acusada d'adoctrinar els xiquets i les xiquetes i d’ensenyar-los a no creure en Déu; també es diu que portava pistola i que va confiscar un xalet per als rojos. Destaca la seva forta personalitat i el seu "to violent d’expressió". Rosa Giner va ser condemnada a 20 anys de reclusió menor i a la inhabilitació absoluta durant el temps de durada de la condemna. Això significava la pèrdua de la seva plaça en propietat de mestra nacional, i la privació de la seva forma de sosteniment familiar. Finalment, es va exiliar a Veneçuela on segueixen vivint els seus néts.\n1932 se creà la Sociedad Feminista La Aurora (1060 socis)\nRelació de dones velleres que han tingut un reconeixement per part del nostre poble com a mèrits de la seva trajectòria cultural, politica o social.\n· Edificis públics:\n. Rosario Pérez Solernou. Pedagoga impulsora de les tècniques Freinet i directora de l’Escola Normal de Castelló. CEIP. Del Carbonaire\n. Carmen Tur Melchor. Fou una cantant d'òpera valenciana. Teatre Municipal. I també té un carrer en l’accés al Paratge de Sant Josep, davant del Restaurant Les Moreres.\n. Mª Dolores García Sánchez. Professora de l’antic Institut Laboral, avuí IES Botànic Cavanilles. Biblioteca Municipal\n. Ángela Portalés Romero. Filla de D. Ricardo el metge. Dedicació a les obres socials.\n. Antonia Mascarós. Coneguda mestra del col·legi Cervantes després de la guerra civil.\n. Bernarda Serra Es troba entre el carrer Correus, carrer Xacó i Plaça Villamargo. Mestra Nacional\n. Matilde Bel. Es troba entre l’avgda. Sud-Oest i el carrer Benigafull.\n. Rosario Creixach Travessia entre el carrer Benigafull i Almenara\n. Matilde Salvador Segarra. Fou una compositora i pintora valenciana.\nCom ho pogut comprovar la desproporció respecte als homes és desmesurada.\nUn fet més de la discriminació de les dones. Estic segur que moltes hauran passat per la nostra historia local en l’anonimat.\nÚltimament i com a conseqüència de la incorporació de la dona al món de la política la Vall està aportant una gran representació. Mencionaré a aquelles que estan destacant per haver pegat un salt a l’àmbit Autonòmic i Nacional.\n. SIMÓN CALVO, Irma. El 1983 va substituir al Congrés dels Diputats Felip Guardiola i Sellés, escollit diputat per la província de Castelló a les eleccions generals espanyoles de 1982 i que havia dimitit per tal de poder presentar-se a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983. Fou escollida novament Diputada a Corts per Castelló pel PSPV- PSOE entre 1982 i 1993.. Fou Secretària Tercera de la Mesa del Congrés dels Diputats de 1986 a 1989.\n. GARCÍA VALLS, Antonia. Diputada a Corts per la circumscripció de Castelló a les eleccions legislatives de març de 2004 fins el 2008 a la candidatura del PSOE. També ha estat sots-secretària general del PSPV-PSOE de l'Agrupació Comarcal de la Plana Baixa a Castelló, secretària Primera de la Comissió d'Administracions Públiques (2004-2008) i vicepresidenta segona de la Comissió d'Igualtat (2008-2011).\n. BONIG TRIGUEROS, Isabel Va ser consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient de la Generalitat Valenciana durant el darrer govern del PPCV. A més, ha sigut alcaldessa de la Vall d'Uixó. Actualment és presidenta del Partit Popular del País Valencià\n. SALVADOR RUBERT, María José. Actualment des de 2007 és Diputada a les Corts Valencianes i des del 29 de juny de 2015 és la Consellera de Dret a l'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració de la Generalitat Valenciana, al nou govern autonòmic encapçalat per Ximo Puig i Mònica Oltra.\nPer acabar ho vull fer amb un persona que ha estat al llarg del seus 103 anys de vida, una gran defensora de la igualtat de les dones i que ha segut noticia recent pel la seva mort. Exactament la setmana passada, el dia 1 de març.\nEm refereix a:\nAlejandra Soler Gilabert (València, 1913 - València, 1 de març de 2017) fou una militant comunista i mestra republicana valenciana. Pionera en l'associacionisme universitari durant la república.\nAlejandra estudià en la Institución de la Enseñanza para Mujer i feu el Batxillerat a l'Institut Lluís Vives, vinculant-se a la Federació Universitària Escolar, moviment d'estudiants que lluitava per un ensenyament més modern, i que participà en les revoltes d'estudiants a la dictadura de Primo de Rivera.\nA més es va distingir pel seu amor a l'esport, sent una de les primeres atletes de la història de l'atletisme valencià. Mentre estudiava Magisteri, es va integrar a la Federació Universitària Escolar (FUE), que comptava amb un grup de dones que practicaven atletisme, en què va participar.\nEn 1935 s'afilià al Partit Comunista d'Espanya i un any després es llicencià en Filosofia i Lletres, essent una de les primeres dones de l'Estat que es va llicenciar a la universitat. Fou una lluitadora i defensora de l'escola pública i de la igualtat, i de l'accés universal a l'educació. Va treballar molts anys a l'escola rural i va sofrir el franquisme.\nL'any 1939, amb el seu marit Arnoldo Azzatti, fill del periodista Azzatti, va exiliar-se des de Barcelona a l'URSS, d'on no tornà fins al 1971, per instal·lar-se amb molta penúria primer a Madrid i sis anys després tornar a València. A Moscou feu de mestra de xiquets espanyols que el règim soviètic havia acollit\nDurant la Segona Guerra Mundial va patir la Batalla de Stalingrad, d'on va salvar 14 xiquets, els alumnes que tenia al seu càrrec. La guerra separaria Alejandra de les seues amigues Carmen Solero i Concha Bello, va haver de marxar al sud i després a l'oest de Rússia, fins que, després de moltes peripècies, que relata en el seu llibre La vida es un río caudaloso con peligrosos rápidos, tornà a Moscou amb el seu marit. En 1958, fou designada cap de la càtedra de Llengües Romances de l'Escola Superior de Diplomàcia a Moscou, càrrec que va desenvolupar fins que es jubilà l'any 1971.\nL'any 2013, als 101 anys, va participar com a activista en el primer aniversari de la primavera valenciana pel que fou coneguda com l'àvia del 15-M. L'any 2015 fou distingida com a filla predilecta de la Ciutat de València i va rebre, l'any 2016, l'Alta Distinció de la Generalitat Valenciana dins dels Premis 9 d'Octubre.\nA l'antiga Grècia, Lisístrata va començar una vaga sexual contra els homes per posar fi a la guerra; en la Revolució Francesa, les parisenques que demanaven «llibertat, igualtat i fraternitat» van marxar cap a Versalles per exigir el sufragi femení.\nLa idea d'un dia internacional de la dona va sorgir al final del segle XIX, que va ser, al món industrialitzat, un període d'expansió i turbulència, creixement fulgurant de la població i ideologies radicals.\n1908 EUA Xicago. El 3 de maig les feministes socialistes realitzen una jornada al teatre Garrick per fer campanya pel sufragi femení i contra l'esclavitud sexual. És el primer Woman’s Day.\n1909: De conformitat amb una declaració del Partit Socialista dels Estats Units d'Amèrica el dia 28 de febrer es va celebrar a tots els Estats Units el primer Dia Nacional de la Dona, que aquestes van seguir celebrant l'últim diumenge de febrer fins a 1913.\n1910 La Internacional Socialista, reunida a Copenhaguen, va proclamar el Dia de la Dona, de caràcter internacional com a homenatge al moviment en favor dels drets de la dona i per ajudar a aconseguir el sufragi femení universal. La proposta va ser aprovada unànimement per la conferència de més de 100 dones procedents de 17 països, entre elles les tres primeres dones escollides per al parlament finès. No es va establir una data fixa per a la celebració .\n1911 Com a conseqüència de la decisió adoptada a Copenhaguen l'any anterior, el Dia Internacional de la Dona es va celebrar per primera vegada (el 19 de març) a Alemanya, Àustria, Dinamarca i Suïssa, amb mítings als quals van assistir més d'1 milió de dones i homes. A més del dret de vot i d'ocupar càrrecs públics, van exigir el dret al treball, a la formació professional ia la no discriminació laboral.\nL'incendi a la fàbrica de camises Triangle de Nova York\nArticle principal: Incendi a la fàbrica de camises Triangle Shirtwaist de Nova York.\nMenys d'una setmana després, el 25 de març, més de 140 joves treballadores, la majoria immigrants, van morir en el tràgic Incendi a la fàbrica de camises Triangle Shirtwaist de Nova York. Aquest succés va tenir grans repercussions en la legislació laboral dels Estats Units, i en les celebracions posteriors del Dia Internacional de la Dona es va fer referència a les condicions laborals que van conduir al desastre.\n1913-1914 Rússia. El 17 de febrer (2 de març al calendari occidental), les dones russes celebren per primera vegada el Dia Internacional de la Dona sota la denominació de Dia Internacional de les Obreres. Es produeix una forta repressió de la policia tsarista i algunes de les organitzadores són deportades a Sibèria. Aquesta manifestació es realitza sota les banderes del moviment pacifista en vigílies de la Primera Guerra Mundial. A la resta d'Europa, les dones van celebrar mítings entorn del 8 de març de l'any següent per protestar per la guerra o per a solidaritzar-se amb les altres dones.\n1915 Dinamarca. Oslo. Un gran contingent de dones surt als carrers el 8 de març per repudiar la Primera Guerra Mundial.\n1917 Com a reacció davant els 2 milions de soldats russos morts a la guerra, les dones russes van escollir de nou l'últim diumenge de febrer per declarar-se en vaga en demanda de "pa i pau". Els dirigents polítics van criticar l'oportunitat de la vaga, però les dones la van fer de totes maneres. La resta és història: quatre dies després el Tsar es va veure obligat a abdicar i el govern provisional va concedir a les dones el dret de vot. Aquest històric diumenge va ser el 23 de febrer, segons el calendari julià utilitzat llavors a Rússia, o el 8 de març, segons el calendari gregorià utilitzat en altres països.\nA partir de llavors, el 8 de març queda instituït com a Dia Internacional de la Dona Comunista i se celebrarà amb gran desplegament en tots els països de l'òrbita comunista, especialment a partir dels anys vint, amb el nom de Dia Internacional de la Dona . A Occident, seran els partits comunistes els que convoquin a aquesta celebració.\n1936 Espanya. Celebra por primera vegada el dia Internacional de la Dona Treballadora.\n1975 Nova York. L'Assemblea General de Nacions Unides estableix el 8 de març com a Dia Internacional de la Dona.\nUruguai. El Moviment de Dones i Entitats Uruguaianes, creat per coordinar les activitats de l'Any Internacional de la Dona -per les condicions polítiques imperants-, celebra aquesta data en el mes d'abril al Teatre Solís amb un gran espectacle artístic.\n1976 Puerto Rico. Mitjançant una llei, el govern de Puerto Rico oficialitza el Dia Internacional de la Dona.\nBèlgica. Al Palau del Congrés de Brussel·les es realitza, del 4 al 8 de març, el I Tribunal Internacional de Crims contra les Dones, on té part activa la Lliga de Drets de la Dona de Simone de Beauvoir, qui en el seu discurs va destacar la transcendència del Tribunal, considerant-lo com "l'inici de la descolonització de la dona".\n1995 Dinamarca. A Copenhaguen, durant la Cimera sobre Desenvolupament Social de Nacions Unides, i en el Dia Internacional de la Dona, organitzacions de dones de diferents països del món llancen la campanya "180 Dies / 180 Vies d'Acció", com a preludi a la IV Conferència Internacional de la Dona a realitzar-se a Beijing, Xina.\nArgentina. A Buenos Aires neix la Llibreria de Dones.\n2011 Es va celebrar el Centenari del Dia Internacional de la Dona. També va començar a operar l'Entitat de l'ONU per a la Igualtat de Gènere i l'Empoderament de la Dona, també coneguda com ONU Dones.\n2014 La 58 Sessió de la Comissió sobre la Condició Jurídica i Social de la Dona (CSW58), la reunió anual d'Estats per abordar qüestions relatives a igualtat de gènere, es va centrar en els «Desafiaments i èxits en l'aplicació dels Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni per a les dones i les nenes ». Les entitats de les Nacions Unides i les organitzacions no governamentals (ONG) acreditades per ECOSOC van debatre sobre els avenços realitzats i els reptes pendents per complir els vuit Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni.\nL'ONU i la Igualtat de Gènere\nLa Carta de les Nacions Unides, signada en 1945, va ser el primer acord internacional per afirmar el principi d'igualtat entre dones i homes. Des de llavors, l'ONU ha ajudat a crear un llegat històric d'estratègies, normes, programes i objectius acordats internacionalment per millorar la condició de les dones a tot el món.\nAmb els anys, l'ONU i els seus organismes tècnics han promogut la participació de les dones en condicions d'igualtat amb els homes en l'assoliment del desenvolupament sostenible, la pau, la seguretat i el ple respecte dels drets humans. L'empoderament de la dona segueix sent un element central dels esforços de l'Organització per fer front als desafiaments socials, econòmics i polítics a tot el món.\n1. L'Organització Internacional del Treball (OIT) afirma que hi ha 4 milions i mig de víctimes d'explotació sexual forçada en el món i que el 90% són dones i nenes, segons un recent estudi d'Anesvad.\n2. Un terç de les dones són casades abans dels 18 anys. I 1 de cada 9 es casa abans de fer els 15 (Estudi Internacional Child Marriage Facts & Figures).\n3. Les adolescents menors de 15 anys tenen 5 vegades més probabilitats de morir en un part que les dones que estan en la vintena (Estudi Internacional Child Marriage Facts & Figures).\n4. El 38% de les dones que moren en el món és a causa de la violència de gènere (WHO, Reportatge Violence of Women).\n5. Recents estudis asseguren que la bretxa salarial podria trigar més de 75 anys a desaparèixer (Oxfam).\n6. Aproximadament el 40-50% de les dones que viuen a la Unió Europea pateixen assetjament a la feina (Amarsanaa Darisuren, UNWomen).\n7. Globalment, només el 21% dels llocs directius són ocupats per dones (Internationalbusinessreport.com).\n8. En l'actualitat tan sols un 4,6% de dones són CEO i un 19,2% Conselleres, segons dades emeses al X Fòrum sobre Dona i Lideratge.\n9. Només 2 dones de color han format part del Senat dels Estats Units (cawp.rutgers.edu).\n10. Les dones representen dos terços dels 792 milions d'adults analfabets al món (Unesco).\n11. Les dones constitueixen la meitat de la població mundial.\n12. Realitzen les dues terceres parts del treball que es fa al món.\n13. Guanyen el 10% dels salaris totals.\n14. Només disposen d’un 1% de la propietat mundial.\nAlgunes xifres d'Espanya\n1. En les proves d'accés a la universitat, les dones són majoria i, a més, aconsegueixen més aprovats: 55,7% per 44,3%.\n2. El 54,1% dels estudiants universitaris són dones i la seva presència és majoritària en totes les branques, excepte en les tècniques.\n3. El rendiment de les dones en els títols de grau i màster supera en deu punts percentuals al dels homes: el 71,4% enfront al 61,8%.\n4. El 61,1% dels lectors de tesis doctorals amb menys de 34 anys són dones.\n5. Tot i aquestes xifres, les dones només representen el 16,8% del total de catedràtics d'universitat.\n6. L'any 2011, el percentatge d'abandonament escolar va ser de 31,0% per als homes i 21,9% per a les dones. L'abandonament educatiu primerenc ha estat sempre superior en els homes.\nEn els últims anys aquesta xifra s'ha anat reduint (37,4% l'any 2009 i 33,5% l'any 2010). En les dones va assolir un valor de 24,7% l'any 2009 i 23,1% l'any 2010.\n1. Les dones cobren de salari mitjà anual un 22% menys que els homes: 19.502 euros davant 25.001 euros.\n2. La taxa de risc de pobresa és més gran en el cas de les dones: 21,3% enfront del 20,1% en el cas dels homes.\n3. El 15,2% de les dones té uns ingressos menors o iguals al salari mínim interprofessional, que és de 641,2 euros al mes, mentre que aquest percentatge es redueix al 5,6% en el cas dels homes.\n4. El 97,3% de les persones ocupades a temps parcial per fer-se càrrec de la cura dels fills de menys de 14 anys són dones.\n6. Entre els aturats per fer-se càrrec dels fills el 82,2% són dones.\n7. Per a períodes superiors a un any, un 7,4% d'homes ocupats han deixat de treballar després del naixement del seu fill, una xifra que s'eleva al 38,2% en el cas de les dones.\n8. A mesura que augmenta el nombre de fills de menys de 12 anys disminueix la taxa d'ocupació femenina, però no passa el mateix en el cas dels homes: la taxa en el cas d'elles passa del 68,4 al 62,3 i en ells s'eleva del 79,3 al 82.\n9. Les dones dediquen de mitjana diària quatre hores i 29 minuts a la llar i la família i els homes 2 hores i 32 minuts.\n10. Una pensionista percep al mes una mitjana de 597,21 euros, mentre que la pensió mitjana d'un home és de 971,92.\n1. Dels 13 ministres del Govern, quatre són dones.\n2. Dels 17 presidents autonòmics i dues de les ciutats autonòmiques de Ceuta i Melilla, quatre són dones.\n3. Els presidents del Congrés i del Senat són homes.\n4. Dels 350 diputats de la cambra baixa, 131 són dones, el 37,4%.\n5. A la cambra alta, de 265 senadors, 91 són dones, és a dir, el 34,3%.\n6. Només el 11,5% dels consellers en les empreses que cotitzen a l'Ibex-35 són dones.\n7. En el Consell General del Poder Judicial les dones ocupen el 35% i al Tribunal de Comptes representen un 7,1%.\n8. A les Reials Acadèmies el percentatge de dones és del 9,6 per cent.\nPublicat per Jose Gargallo a 21:46\nEtiquetes: Dia internacional de les dones, El rebost de La Vall


Cada escena post-crèdit de l'univers cinematogràfic Marvel, classificada - Pel·lícules\nClassificació de totes les escenes de postcredits de l’univers cinematogràfic Marvel\nCom a part del domini cinematogràfic del segle XXI de Disney, Marvel ha canviat la superproducció moderna i com la veiem. Ara, els estudis no fan pel·lícules amb un gran pressupost, sinó que fan un gran pressupost universos ; ara, els fans participen amb franquícies durant tot l'any i absorbeixen tots els píxels de les imatges del tràiler com una esponja; ara, unir-se a aquestes franquícies s'ha convertit en un ritu de pas per a les estrelles joves, un pla de carrera; i ara, les pel·lícules no acaben quan els crèdits comencen a publicar-se.\nL’MCU va fer que l’escena dels post-crèdits fos habitual: ja no és descarada Ferris Bueller marca comercial , però un engranatge a la màquina Marvel que sol tenir un dels dos propòsits. En primer lloc, una escena post-crèdit de Marvel pot provocar línies argumentals i personatges futurs que s’introduiran pel camí. La MCU estava construint bombolles per al 2012 Vengadors quatre anys abans que sortís, va deixar caure una escena post-crèdits amb Nick Fury de Samuel L. Jackson parlant de reunir un equip a finals del 2008 Home de ferro . Però, en el segon cas, les escenes poden ser divertides i ximples, com aquella vegada que els venjadors van menjar shawarma després de la seva gran batalla a la ciutat de Nova York. Sigui com sigui, les escenes post-crèdits de Marvel generen publicitat, trama i fidelització de la marca, mentre que, sense adonar-se, entrenen al públic perquè es quedi tot el camí fins al final. vaig veure Chappaquiddick el cap de setmana passat i vaig estar a l’inici dels crèdits abans d’adonar-me del que em passava.\nA través de les 18 pel·lícules de Marvel que s’han estrenat abans de la de divendres Avengers: Infinity War , hi ha hagut 32 (!!) escenes post-crèdits, que és [ treu la calculadora ] ... un munt d’escenes addicionals. I, tot i que alguns són realment fantàstics, n’hi ha més que uns quants que podrien haver quedat al pis de la sala de tall. (Si voleu veure totes les escenes en un sol lloc, això Recopilació de YouTube té totes les escenes posteriors als crèdits Thor: Ragnarok i Pantera Negra .) En previsió de Infinity War —Que estic disposat a apostar apareixerà al menys dues escenes post-crèdits i potser 50: classifiquem les 32 escenes post-crèdits de la franquícia i decidim quines són les millors i quines m’han robat els minuts de la meva vida.\n32-28. Tot el Guardians of the Galaxy Vol. 2 Escenes de postcredits\nQuè passa: Massa coses.\nJames Gunn es va passar per la borda amb el seu Guardians seqüela, saltant de dues escenes post-crèdits a cinc sense cap motiu aparent. Cap de les escenes és reveladora ni crea una història més gran, i fins i tot les boniques, com Angsty Teen Groot, no funcionen a causa de la sobresaturació. L’abús d’escenes post-crèdits també minva el final sentimental real de la pel·lícula. Just quan comences a pensar, Wow, aquell enviament de la figura del pare de Star-Lord, Yondu, era notablement commovedor; aquesta pel·lícula és una fascinant tractat de paternitat , un arpó controlat per xiulets apunyalà el Drax de Dave Bautista i després crida molt.\n27. L’increïble Hulk Bar Meet-up\nQuè passa: Tony Stark coneix a Thaddeus Ross (un probablement desconcertant) en un bar i li diu que està formant un equip.\nRoss només figura en una altra pel·lícula de Marvel, Capità Amèrica: Guerra Civil , per tant, no és tan important per a la MCU. A més, en aquest punt ja ens havien orientat a la formació dels Vengadors, de manera que no és com si la informació aquí fos tan impactant. Clarament, Marvel encara estava descobrint la fórmula el 08.\nL’increïble Hulk en general, ha de ser una de les poques pel·lícules en què Marvel voldria refer-se; el 2008, Hulk era Edward Norton. (Mark Ruffalo es va unir a la batalla per Els venjadors , i Norton encara està fent pel·lícules de Wes Anderson, de manera que tothom guanya.) La pel·lícula és intranscendent i és probable que la darrera vegada que el monstre verd obtingui la seva pròpia pel·lícula independent. És una peça interessant de la primera història de Marvel, però no gaire més.\n26. Thor i Jane Make Out in Thor: El món fosc\nQuè passa: Thor i Jane es retroben després de separar-se per allò que sembla la pel·lícula sencera i distingir-ne alguns.\nAquesta escena en si no és tan dolenta, però les escenes post-crèdits no es poden jutjar al buit. Thor: El món fosc és, per començar, la pitjor pel·lícula de la MCU. (Sí, ho agafaré Hulk Edward Norton corrent per faveles sobre descompte senyor dels Anells qualsevol dia!) Aquesta escena també va acabar sent completament inútil per a la història més gran; va ser l’últim que vàrem veure de Jane de Natalie Portman. La reunió d’ella i Thor no se sent tan impactant ara que ha desaparegut completament de l’univers. Si el Thor la franquícia s’oblidarà de Jane, també ens podem oblidar d’aquesta escena de post-crèdits.\n25. El col·leccionista aconsegueix una pedra infinita Thor: El món fosc\nQuè passa: El Col·leccionista rep la Pedra de la Realitat per a la seva custòdia, però no sembla tan fiable.\nHem de parlar-ne El món fosc una vegada més perquè la pel·lícula tenia una segona escena post-crèdits. Després d'això, no ho tornarem a esmentar mai, prometo.\nA l’escena, dos dels amics de Thor (siguem sincers, no en sabeu el nom i no us interessa) donen la pedra de la realitat al col·leccionista, citant el fet que dues pedres de l’infinit no s’han de mantenir al mateix lloc. (Asgard ja té el Tesseract, també conegut com la Pedra Espacial.) Aquesta és una lògica sòlida, però no podrien haver trobat una persona més fiable a qui donar la pedra? El col·leccionista té una imatge AF esgarrifosa i és interpretat per Benicio Del Toro, cosa que hauria de ser immediatament sospitosa. També diu: “Un avall, cinc per acabar”, cosa que no diu una persona amb plans benèvols. Hem de deduir punts d’aquesta escena per a la tomfooleria: no hauríem de renyar els herois més poderosos d’Asgard per haver donat un artefacte totpoderós a un noi somrient vestit de Tim Burton. extra. Haurien de saber-ho millor.\n24. Capità Amèrica i Nick Fury a El primer venjador\nQuè passa: Nick Fury es reuneix amb Steve Rogers sobre una nova tasca d'estalvi mundial.\nCapità Amèrica: el primer venjador és, malgrat que Cap és el primer venjador, l'última pel·lícula de Marvel anterior Els venjadors . Quan va caure aquesta escena de post-crèdits, havíem tingut quatre pel·lícules amb quatre escenes de post-crèdit que provocaven que aquests herois es reunissin. Com, Marvel, ho aconseguim .\nL’escena també se sent estranyament abordada, com si Marvel es fes un forat amb aquestes escenes de post-crèdit i sentís com si hagués de saciar els fans per haver-se assegut a la totalitat dels crèdits. S'ha acabat en un instant i té poc impacte com a constructor de bombo perquè el bombo ja estava creat.\n23. Sam Wilson coneix un noi Ant-Man\nQuè passa: Sam Wilson, també conegut com Falcon, es reuneix amb Cap i Bucky Barnes per discutir què fer amb Bucky després dels fets de El soldat d'Hivern . Sam diu: 'Conec un noi, cosa que implica el formiguer de Paul Rudd'.\nEs tracta d’un preludi de l’enfrontament del capità Amèrica amb Iron Man i els herois que trien les seves respectives fidelitats Guerra Civil i, en realitat, la conversa de Sam amb Cap és una escena reduïda des de Guerra Civil . A l'hora de Ant-Man El llançament, no va ser un vídeo que s’havia vist fins ara i era bastant emocionant i xerrador els acords va ser un bon suggeriment per al catalitzador que condueix a la disputa de Cap i Tony Stark.\nPerò l’escena no canvia de manera retrospectiva i pot constituir una mica de mandra per part de Marvel. En lloc de crear una nova escena post-crèdits per a Ant-Man , l'estudi va reciclar imatges d'una altra pel·lícula. Encara és un moment divertit, i a qui no li encanten les mirades que es mouen entre Cap i Bucky? Però, en comparació amb les millors escenes post-crèdits de Marvel, no s’acumula.\n22. Thor es troba amb Stephen Strange a Doctor Strange\nQuè passa : Strange pregunta a Thor sobre la presència de Loki a la Terra, perquè pel que sembla va mirar Els venjadors .\nTot i que és divertit veure a Chris Hemsworth i Benedict Cumberbatch compartir la pantalla i Strange omplir màgicament l’enorme calze de cervesa de Thor és un gran gag, aquesta escena cau en la mateixa distinció que la Ant-Man escena: és un tall d’una altra pel·lícula.\nTrobareu una versió més llarga i, per tant, més agradable, d’aquest intercanvi entre els dos herois de Thor: Ragnarok , cosa que fa que l’escena dels post-crèdits sigui una mica inútil en un rellotge.\n21. Heel Turn de Karl Mordo Doctor Strange\nQuè passa: Karl Mordo despulla la màgia que permet a Jonathan Pangborn allunyar-se d'ell, indicant que Mordo serà un futur paper d'alumini per a Stephen Strange.\nMordo declara que hi ha massa bruixots a la Terra i que el seu nou objectiu és purgar la màgia, probablement el convertirà en el dolent de Doctor Strange La seqüela. L’escena en si és bastant brutal (Mordo deixa bàsicament un noi benintencionat paralitzat a terra i tranquil·litza), però el seu impacte és contundent perquè Doctor Strange en general, no fa una feina prou bona per impressionar que Mordo es convertirà en el proper vilà. Només se sent així si heu llegit els còmics i sabeu que Mordo hi és un dolent.\nEn realitat, Mordo és força agradable per a la major part de la pel·lícula com a company de Strange (Chiwetel Ejiofor també és carismàtic sense esforç) i [ xiuxiueja ] Crec que té un punt. Fer malbé les lleis de la natura fa que el cinema psicodèlic sigui, però sembla més aviat poc ètic perquè un bruixot totpoderós com Strange utilitzi sense voler aquests poders. A diferència de amb Pantera Negra Erik Killmonger , no ho fa Doctor Strange realment va considerar la perspectiva de Mordo, i l’escena dels post-crèdits va ser un retrocés agressiu per fer que el company convertit en dolent fos menys agradable. Ho sento, però encara podria ser l'equip Mordo.\n20. La introducció de Quicksilver i la bruixa escarlata a El soldat d'Hivern\nQuè passa: Wolfgang von Strucker, que ara posseeix el ceptre de Loki, proclama: “Aquesta és l’era dels miracles quan posem els ulls a Quicksilver i la Bruixa Escarlata, dos vilans secundaris (i un futur venjador) a L'era d'Ultron .\nNo només Strucker té la possessió de la Pedra de la Ment, que alimenta el ceptre de Loki, sinó que té dos matons superpotents per fer les seves ordres. L’emoció de les sinistres introduccions de Quicksilver i Scarlet Witch està una mica minvada, però, pel fet que no són dolents a L'era d'Ultron durant molt de temps: Scarlet Witch és bàsicament un venjador al final de la pel·lícula, i Quicksilver i Strucker són assassinats.\nAquesta escena de post-crèdits mereix una mica d’agraïment, tot i que, ja que és una de les darreres hurrahs d’Hydra, l’organització híbrida nazi-il·luminada que es va fer càrrec de S.H.I.E.L.D. i va radicalitzar els darrers temps Gary Shandling . Aquests nois m'han agradat molt. Vull dir, espera, no M'agrada ells, però vaig pensar que eren bastant bons pel que fa als dolents de Marvel. Se sentien una mica més reals que els alienígenes gegants de color porpra, si sabeu el que dic.\n19. Coneix l’estranger porpra gegant que ve a destruir el nostre planeta Vengadors\nQuè passa: Loki no va fer la feina Els venjadors ? Bé, endevina què: Thanos encara hi és.\nEl 2012, un terratrèmol menor va assolar el país quan milers de nerds van cridar OH SHITTTTTTT !!!! després del primer Vengadors les projeccions van acabar amb una escena de crèdits mitjans que presentava a Thanos, a qui farem finalment veure en acció a Infinity War . Aquí va començar tot, amb un inquiet somriure sobre la perspectiva d’enfrontar-se als herois de la Terra.\nEl meu únic truc és que Thanos es veu subtilment diferent dins Infinity War i els seus altres cameos Guardians i L'era d'Ultron —Un xic més refinat i violaci, però amb una mica de polze—, i sóc una persona més resistent per la coherència. No estic aquí per a Thanos, capriota estrangera.\n18. Thanos està (finalment) a punt per lluitar L'era d'Ultron\nQuè passa: Thanos es posa el guant infinit i diu: Molt bé, ho faré jo mateix.\nCoses fantàstiques, Thanos, però per què no ho heu fet vosaltres abans? Què feies tot aquest temps a l'espai? Teniu Netflix per aquí? Què era tan important que no poguessis anar a la Terra tu mateix i agafar les pedres de l’infinit per accelerar la dominació universal de què es tracta? No esteu realment en la lluita?\nThanos, expliqueu aquest retard en els minuciosos detalls quan atereu a la Terra Infinity War .\n17. The Avengers Eat Shawarma in Els venjadors\nQuè passa: La colla literalment només menja shawarma.\nVa ser una sessió de vinculació d’equip bastant bonica, però hi ha un parell de problemes molestos. En primer lloc, per què Joss Whedon no va escriure cap línia descarada per a aquesta escena? Masticar en silenci és divertit, però només fins a un punt. El diàleg de Whedon és del 40%, només estic segur que li quedaven algunes barres a la cambra.\nel príncep a qui es va prometre\nEn segon lloc, em costa creure que aquest lloc shawarma es mantingui obert després que els alienígenes baixessin a Nova York i destruïssin la meitat de Midtown. Suposo que una vegada que aquells nois semblants a errors van començar a volar, el propietari del restaurant va dir com: Ei, home, no us preocupeu per deixar caure aquest falafel a la fregidora. Hem de treure la merda d’aquest infern a la Terra.\n16. Bucky Hits the Smithsonian in El soldat d'Hivern\nQuè passa: Bucky va al Smithsonian i es fixa en un monument commemoratiu de la dècada de 1940, que deu haver estat un moment realment triplicant per a ell.\nTenen alguna paraula els alemanys? Només m’he adonat que sóc un assassí rus dels anys 40 amb un braç metàl·lic i el millor amic dels anys 40 que també és viu, m’estima molt i es vesteix com la bandera americana? No?\nTot i que l’escena és una revisió dels esdeveniments anteriors, continua sent força emocionant veure Bucky fixar-se en la seva pròpia mostra commemorativa i complir realment el que li va passar. Com a home buscat, probablement no hauria d’entrar a un museu ple de gent a la capital del país, però li donarem una passada aquí. La seva vida ha estat una muntanya russa emocional.\n15. Spider-Man fa malbé amb el seu vestit Spidey Guerra Civil\nQuè passa: Els tiradors de la tela de Spider-Man emeten un símbol d’aranya; a més, la tieta May és Marisa Tomei.\nTotes les inquietuds sobre el reinici de la MCU Spider-Man amb un familiar desconegut a Tom Holland aviat es van sufocar Guerra Civil . En una pel·lícula que tenia una gran quantitat d’herois, Peter Parker va destacar amb els seus impressionants poders i el seu temor infantil de veure els altres venjadors en acció, com un substitut de fanboy de Marvel, només amb tiradors web.\nEn el moment en què va rodar la seva encantadora escena de post-crèdits, garanteixo que la gent intentava comprar entrades Spider-Man: Homecoming llavors i allà.\n14. Un voltor i un escorpí Spider-Man: Homecoming\nQuè passa: Toomes, també conegut com Vulture (Michael Keaton), topa amb Mac Gargan a la presó. Gargan pregunta a Toomes si coneix la veritable identitat de Spidey; Toomes menteix. Bo per a Toomes.\nThe Vulture era un dels vilans més ben construïts de Marvel (el llistó no era alt, si som sincers). Les seves motivacions eren creïbles i una mica simpàtiques; menys vull apoderar-me del món i vull donar més suport a la meva família en aquesta economia en ruïnes. Hi ha tonalitats de gris a Toomes, i aquesta escena de post-crèdits —que al principi es presenta com un moment en què s’uneixen dos vilans clixegats— n’és un recordatori durador.\nEn qualsevol cas, busqueu que Michael Mando torni com Gargan com un futur paper de Spidey, on probablement es convertirà en el seu alter ego superpotent, Escorpí . No és així Paul Giamatti cosplayant com a Mecha-Rhino , però és alguna cosa.\n13. Baby Groot Ballant dins Guardians\nQuè passa: Baby Groot està realment interessat en I Want You Back.\nNo ho pensem massa: Baby Groot és adorable, la cançó de Jackson 5 és una melmelada i el Drax de Dave Bautista és una delícia. En nom d’aquests rànquings, ignoraré la difamació de James Gunn Original Big està mort i Baby Groot és un personatge completament diferent. Deixeu-me gaudir de l’escena.\nQuè passa: Mentre Thor, Loki i Co. tornen a la Terra, el seu vaixell queda eclipsat per un vaixell molt més gran, el presumptament propietat de Thanos.\nAixò hauria de conduir directament als esdeveniments de Infinity War , i no és un bon auguri per al vaixell de Thor, ni per al Déu del Tro. Ho sabem pel primer Infinity War tràiler que Thor acabarà al vaixell dels Guardians, on probablement es dirigiran a la Terra junts, però què significa això per al vaixell original de Thor i els seus passatgers?\nAquesta escena és molt bona per crear publicitat Infinity War —Tot i que si Marvel vol mantenir la seva bona voluntat, la persona de rock de Taika Waititi, Korg , millor fer-lo viu de l’espai.\n11. Loki localitza el Tesseract (a través de Selvig) a Thor\nQuè passa: Nick Fury mostra el Tesseract —també conegut com la Pedra de l’Espai— a Selvig, sense saber que el bon metge està sota el control de Loki.\nels simpson hank escorpió\nAquesta escena configura el conflicte principal de Els venjadors , i estableix l’abast dels poders de control mental de Loki, de manera que sabem les apostes quan les encén a Hawkeye (també conegut com Ron Baker of the Avengers) a Els venjadors .\nEl gir d’aquesta escena —Loki viu i està controlant altres persones— també va ser realment impactant, la primera de les vegades que el trampós de Tom Hiddleston va enganyar els fans i altres personatges. Aquest és el tipus d’acumulació Els venjadors necessari; no Nick Fury dient a la gent que vol formar un equip per 60a vegada, sinó un engany que configura l’antagonista principal de la pel·lícula. Això començaria a convertir-se en una tendència: ara sabem que cada vegada que creieu que Loki no té cap compte, ja sigui controla altres persones o fent-se passar per Anthony Hopkins , que són totes dues bones opcions.\n10. L’agent Coulson troba un martell Iron Man 2\nQuè passa: El martell de Thor aterra a Bumblefuck, Nou Mèxic. S.H.I.E.L.D. està en el cas.\nMarvel va seguir l'excel·lent Home de ferro amb dues pel·lícules menors, L’increïble Hulk i Iron Man 2 . El més destacat de la darrera era aquesta escena de post-crèdits, en què l’agent Coulson telefona als seus superiors sobre la descoberta d’un cràter gegant a terra, que descobrim que va ser causat pel martell de Thor.\nLa MCU, certament, no corria cap perill en el moment d’aquesta pel·lícula, però després d’estrenar dues pel·lícules mediocres, la franquícia necessitava una altra espurna. Amb un tret d’un solitari martell a terra, l’estudi va provocar un tro per revitalitzar la pissarra de la pel·lícula.\n9. Shuri entra al Llop Blanc a Pantera Negra\nQuè passa: Bucky Barnes es recupera del PTSD post-Winter Soldier gaudint de l'esplendor visual de Wakanda.\nSincerament, Bucky mereixia aquestes breus vacances abans Infinity War , i Wakanda semblava que encaixava realment amb ell. És una escena agradable i tranquil·la. També és un altre preludi necessari Infinity War —Al costat de l’afirmació de T’Challa a Pantera Negra L’altra escena post-crèdit en què Wakanda està preparada per compartir els seus recursos amb el món, Bucky al país fa de la utopia un objectiu principal per a la imminent ira de Thanos.\nPodem estar tots d’acord en què no? vaixell Bucky i Shuri ? Ja té un amor veritable.\n8. Bucky arriba a Wakanda a Guerra Civil\nQuè passa: Bucky es torna a posar a dormir a Wakanda.\nAl final de Guerra Civil , T’Challa concedeix asil a Bucky, obtenint l’agraïment del capità Amèrica. I, tot i que és fantàstic tenir un altre moment per afegir-lo al vostre collage romàntic de Bucky-Cap (b), aquesta escena tracta de donar al públic els primers cops d’ull de Wakanda.\nLa càmera es desplaça des de la instal·lació de Wakandan fins a un tret d’una estàtua gegant, presumiblement feta de vibrani, del déu pantera Bast. Amb Pantera Negra , Wakanda aviat es convertiria en la construcció mundial més eficaç de Marvel fins ara. Tot i que la gran majoria d 'aquest mèrit va a la feina de Ryan Coogler i els seus col·laboradors a la pel · lícula, el Guerra Civil l'escena de post-crèdits va proporcionar una suntuosa burla que va fer que els fans reclamessin una mirada més extensa sobre la utopia africana.\n7. Jeff Goldblum fa la seva cosa Thor: Ragnarok\nQuè passa: El gran mestre de Goldblum és derrotat per una revolució a Sakaar, però vol anomenar la revolució un empat.\nTaika Waititi va ser beneïda amb Jeff Goldblum a Thor: Ragnarok , de manera que va deixar que Jeff Goldblum fes les seves coses en el que probablement serà l’últim que veurem del Gran Mestre a l’MCU. En el poc temps que teníem, Goldblum portava túniques brillants i va orquestrar un partit de gladiadors entre Thor i Hulk; a més, el seu creuer de plaer tenia un botó específic per disparar focs artificials el seu aniversari.\nAquesta escena post-crèdit era Peak Goldblum, i la MCU és millor per a això.\n6. T’Challa parla en una cimera de l’ONU a Pantera Negra\nQuè passa: T’Challa diu que Wakanda compartirà els seus coneixements i recursos amb la resta del món. [ Veu Oprah extrema ] Tots obteniu vibranium!\nWakanda s’havia tancat de la resta del món des del començament de la civilització del país, i quina responsabilitat tenien els wakandans a la resta del món —especialment la gent d’ascendència africana— era la qüestió fonamental de Pantera Negra . Mentre Erik Killmonger les idees que defensava per ajudar els menys afortunats de tot el món van impulsar T’Challa a trencar la tradició wakandesa.\nEl discurs de l’ONU que T’Challa fa és el catalitzador perquè el vibrani esdevingui mundial i té la sensació triomfant de ser un esdeveniment que canvia el món. Queda per veure si l’accessibilitat de Wakanda comporta més conflictes entre Wakanda i la resta del món, però com la majoria de Pantera Negra , l’escena se sent preceptiva i aplicable al món real, especialment quan un membre blanc de l’ONU es pregunta amb incredulitat què Wakanda, aparentment un país del Tercer Món, podria ensenyar a la resta del món. (L’home no diu que sigui un merda país, però és fàcil connectar els punts).\n5. L’esperança s’adapta al vestit de vespa Ant-Man\nQuè passa: Hank Pym (Michael Douglas) finalment deixa que la seva filla Hope (Evangeline Lilly) posi les mans al vestit de Wasp.\nJoc de trons de l'actor Tywin\nHank era el tipus Pare dominador. Per a tots Ant-Man , ens va robar la possibilitat de veure florir l’Esperança, en lloc d’obligar-la a ensenyar a algun noi a ser la meitat de dolenta que ella. En veure a Hank per fi reprendre els seus sentits i lliurar el vestit de Wasp a la seva filla al final de Ant-Man no només és immensament satisfactori pel que significa per a la seva relació pare-filla, sinó per l’emoció de veure un nou superheroi femení preparat per a l’acció a la seqüela.\nSiguem sincers: el vestit Wasp és més fresc que el vestit Ant-Man: té ales i blasters! —i, per tant, la vespa hauria de ser, com a mínim, tan divertida d’un heroi de mida petita Ant-Man i la vespa com era Ant-Man a l'original.\nCom a propera pel·lícula de Marvel a la pissarra d’aquest estiu, hi ha una bona probabilitat que tinguem una altra visió de la seqüela en una de les Infinity War Les escenes de post-crèdit, perquè l’empresa de post-crèdits és un ouroboros de temàtica Marvel.\n4. Sessió de teràpia de Tony Stark i Bruce Banner a Iron Man 3\nQuè passa: Bruce s’adorm mentre Tony explica al seu amic la història del tercer Home de ferro pel·lícula.\nAquest és el millor tipus d’escena de post-crèdits: afegeix un element a la pel·lícula i posa tot el cor a la perfecció. Tony Stark narra les seves experiències després de Vengadors al llarg Iron Man 3 , i en veure primer el dispositiu narratiu és divertit, però també és innecessari. Només ens assabentem a l’escena dels post-crèdits que Stark no només parlava amb el públic, sinó que ho explicava en la seva totalitat Iron Man 3 a Bruce Banner, que realment no ho tenia.\nAixò crea una gran broma entre Tony i Bruce (els seus intercanvis inesperats són algunes de les millors parts d’aquesta franquícia) i la línia que jo no sóc aquest tipus de metge, de Bruce, és daurada. Si alguna vegada Marvel dóna una oportunitat a una altra pel·lícula de Hulk, l’estudi hauria de fer una escena inversa de post-crèdits amb Bruce explicant la seva història a Tony, és a dir, suposant que ambdós herois sobreviuen Infinity War .\n3. Viu l’Ànec Howard Guardians\nQuè passa: L’Ànec Howard, martini a la mà, es revela com una de les moltes criatures allotjades pel col·leccionista.\nEl cameo de post-crèdits amb Howard the Duck al final de Guardians és un gag perfecte. Per a aquells que no estiguin familiaritzats amb el personatge, l’Ànec Howard és un heroi obscur de Marvel que va protagonitzar un plat terrible. poc terrorífic pel·lícula als anys vuitanta: el record d’aquell ocell estranyament CGI’d està cremat a la meva retina per tota l’eternitat. El cameo de Howard va entrar Guardians , però, és una bona picada d’ullet a la història cinematogràfica menys que glamurosa de Marvel i, per ser justos, l’ànec es veu molt millor amb la CGI moderna. (Però tingueu en compte que no es tracta d’un aval per a un reinici. Per amor a Déu, no feu una altra pel·lícula de Howard the Duck).\n2. El capità Amèrica trenca el quart mur Spider-Man: Homecoming\nQuè passa: L’últim PSA de secundària del Cap predica la virtut de la paciència.\nCap al 2017 Tornada a casa Els fans de Marvel sabien mantenir-se pels crèdits complets i rebre algun tipus de recompensa; el que ningú esperava era un troll expert lliurat pel capità Amèrica. Per citar l’home mateix, sobre la importància de la paciència: de vegades porta a molt poc, i sembla que no val la pena. I us pregunteu per què vau esperar tant de temps alguna cosa tan decebedora.\nEncara recordo el bonic còctel de gemecs i rialles que em van colpejar Tornada a casa multitud quan va aparèixer aquesta escena. Marvel va jugar a tothom amb aquest; ho has de respectar.\n1. Nick Fury està formant un equip Home de ferro\nQuè passa: Nick Fury explica a Tony Stark la iniciativa Avenger.\nEl 2008 -abans que Barack Obama comencés el seu primer mandat (!) - teníem Home de ferro . Marvel no era un univers cinematogràfic en tota regla, aquesta pel·lícula era una enorme gambit financer , i el públic encara no estava condicionat a esperar fins als crèdits finals per obtenir imatges addicionals. Així que sí, a part del fet que Samuel L. Jackson portava un pegat i una jaqueta de cuir negra, el Home de ferro escena post-crèdits era estrany . Diferents. Canvi de joc.\nEncara recordo haver-lo vist per primera vegada. Com la majoria de la gent, vaig deixar el meu Home de ferro projecció quan els crèdits van començar a publicar-se i només es van assabentar de l'escena després del fet. Vaig trobar un gran vídeo de YouTube d’algú que gravava el moment al teatre i, després que Fury va dir la iniciativa Avenger, els ooohs, aaahs i els crits de la gent que filmava aquell vídeo gairebé em van trencar els timpans. Aquest va ser un moment especial de geekdom i, si res més, Infinity War és la culminació impressionant d’aquest moment: una dècada literal de construcció d’univers. El que va començar amb dues persones no superpotents en una mansió i la perspectiva d’un superequip ara culminarà amb desenes d’herois de tots els racons de la galàxia xocant amb un alienígena enorme i semblant a Déu (i Carrie Coon ). Aquesta escena engloba perfectament el creixement de dècades de Marvel i el divertit que poden ser aquestes pel·lícules quan es disparen a tots els cilindres.\ncrancs en un barril atlanta\nl’última pedra infinita\nnba qualificacions d’agent lliure\ncom combatre la fulla


Preocupació a l'oposició pels motius de Mas per visitar Zapatero\nCatalunyaPress.- Només el PSC defensa els motius de la reunió entre Zapatero i Mas. La resta de partits polítics critiquen al president català. Així, des d'ICV es tem que es pactin retallades socials, a C's que es reclamin més competències i a ERC que Mas torna a pidolar.\nEl líder del PSC al Parlament, Joaquim Nadal, ha expressat el seu convenciment que el Govern permetrà a la Generalitat emetre nou deute una vegada celebrada la reunió d'aquest dilluns entre els presidents José Luis Rodríguez Zapatero i Artur Mas.\nPer a Nadal, l'objectiu de la reunió és encertat, però creu que Mas s'ha equivocat en la seva preparació i en les seves declaracions sobre l'estat de les arques públiques de la Generalitat: "Si tu exageres la situació econòmica i generes desconfiança, t'estàs tirant pedres sobre la teva teulada".\nICV tem que Mas i Zapatero pactin "retallades socials"\nEl secretari general d'ICV, Joan Herrera, ha advertit que la reunió servirà per acordar un "pacte de les retallades". "Artur Mas va a Madrid a demanar emissió de deute extraordinari que avali les retallades", ha assegurat Herrera que ha volgut demanar "responsabilitat" als dos governants alhora de retallar en "polítiques socials i prestacions que afecten a la cohesió social".\nRidao lamenta que Mas torni a la Moncloa a pidolar\nEl secretari general d'Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), Joan Ridao, sosté que avui "el senyor Mas torna a l'escena del crim". "El 21 de gener de 2006 quan va sortir de la Moncloa va dir textualment que no hauríem de tornar a pidolar i avui hi torna amb un propòsit que és cobrar la factura pendent i arreplegar els mateixos recursos de l'any passat", ha argumentat.\nI és que segons Ridao "més enllà de reclamar allò que ens correspon i ens toca, no podem anar a demanar gairebé permís i indulgència... és com si avui anéssim al confessionari a rebre la absolució dels nostres pecats i rebre l'eventual penitència que ens vulguin imposar enlloc de plantejar estructuralment un tema fonamental".\nCiutadans demana a Mas que no reclami més competències\nEl diputat i portaveu de Ciutadans (C's), Jordi Cañas, davant la reunió entre el president del govern, José Luís Rodríguez Zapatero, i el president de la Generalitat, Artur Mas, li ha exigit a Mas que "no reclami al govern de Zapatero més competències sinó que gestioni adequadament les que ja té la Generalitat".\nEspecialment, ha insistit Cañas que gestioni "la sanitat, l'educació, la creació d'empreses i ocupació, aquesta ha de ser l'obsessió del govern i no acumular més traspassos i més poder buscant l'enemic en l'exterior, al govern d'Espanya".


Joc gratis Torre mania - Joc online per jugar gratis\nJoc Torre mania\nL´objectiu del joc és aconseguir una torre tan alta com sigui possible.\nCom es juga? Per construir la torre, has de col.locar les peces que es mouran d´un cantó a l´altre de manera que s´aguantin i vagin formant pisos. Clic en el moment que creguis que la peça està en el lloc adequat.\nEtiquetes: habilitat construir construcció torre mania\nA Cons Construcció Construi Construir Habilitat Joc Or ós Torre Torre mania\nMés jocs semblants a Torre mania\nTorre mania en altres idiomes\nEl joc Torre mania és un joc online d'ordinador per jugar gratis. No has de descarregar res, ni instal·lar res, perquè Torre mania és un joc en flash.\nSegur que et preguntes, com es juga a Torre mania, donc bé, aqui tens les instruccions: Per construir la torre, has de col.locar les peces que es mouran d´un cantó a l´altre de manera que s´aguantin i vagin formant pisos. Clic en el moment que creguis que la peça està en el lloc adequat..\nJuego Torre mania\nJeu Torre mania\nGame Mania tower\nGioco Torre mania


Celler Balaguer i Cabré: Tast maridatge de xocolata i vins al Bonviure\nTast maridatge de xocolata i vins al Bonviure\nEl Raul Cegarra en plè tast\nEl Raul Cegarra és un mestre xocolater que té el seu obrador i la botiga on aten els seus clients i amics a Taradell (Osona). Ja feia un temps que haviem parlat de fer un tast de xocolates i vins, i ahir va ser l'ocasió.\nEls quatre xocolates\nVarem tenir l'oportunitat de tastar quatre xocolates excel·lents:\nAlto El Sol 65%: Aroma persistent, afruitat i lleugerament àcid poc comú, la combinació perfecta per a un delit per als seus sentits. Acompanyada amb un Anexe Syrah 2013 del Celler Cedó Anguera. Potenciant la fruita.\nCaligo 69%: Intensa, d'amargor perllongada en boca. Fruites i flors en aquesta xocolata dissenyada pel nostre anfitrió, i que pren el nom de la boira que caracteritza Osona. Acompanyat per una Lluna Vella 2011 del Celler Balaguer i Cabré. Harmonitzant les fruites i les flors, amb l'acidesa i el frescor de la nostra garnatxa de 450 m.\nXoconuzco 68%: De la varietat Criollo Real, una xocolata afruitada que prové d'una de les varietats més delicades de les terres Maies. Aqui varem obtar pel Pardelasses 2011 del Celler Aixalà Alcait, on els tocs de cacau de la fusta, les violestes, la melmelada i l'acidesa, van fer-ne un bon company de viatge.\nKumabo 80%: Un xocolate per amants de la xocolata, amarg, llarg. Es tracta d'un blend de diferents zones de l'Àfrica Occidental. Auí nomès podiem triar un ranci Arrels 30 anys del celler Arrels del Priorat. El vi va fer de la xocolata un pastís de xocolata, fruits secs i mel.\nEl millor de la nit, sens dubte, va ser poder tastar aquestes xocolates amb l'aportació d'anècdotes, història i experiència del Raul. Així varem saber de les principals varietats, la Criollo, la Foraster i la Trinidad. També varem saber tot el procés d'elaboració i com es dissenya una xocolata.\nEls vins de la nit\nPer acabar, un mus de xocolata que ell mateix havia preparat tot just abans de començar el tast, i que havia elaborat amb la darrera varietat i un altra xocolata que no varem tastar.\nMoltes gràcies per fer-nos gaudir!!!!!\nEtiquetes de comentaris: Balaguer, Bonviure, Cabré, Caligo, Celler, Costa Daurada, Criollo Real, Kumabo, Lluna Vella 2011, Osona, Priorat, Raul Cegarra, Restaurant Piró, Taradell, tast, xocolata, Xocolater de Taradell, Xoconuzco\nEl nostre celler col·labora amb La 13 graus i mig


El "karma" de néixer dona a l'Índia - Breus - Internacional - Dones en Xarxa\nEl "karma" de néixer dona a l’Índia\nCada hora és assassinada una dona, mentre altres tres són violades . Avortaments selectius , assassinats de nenes nounades i de dones que no paguen els dots per al matrimoni , són només part del problema que està conduint a l’Índia cap a un alarmant desequilibri de gèneres .\nEl passat 30 gener , el brutal cas d’un home que va cremar vives a la seva filla i esposa , va commocionar el món i va tornar a qüestionar la violència contra la dona que impera en aquesta cultura .\nÉs un fet que a l’Índia la discriminació contra la dona comença fins i tot abans del seu naixement . Tot i que l’avortament està permès només quan l’embaràs implica risc per a la mare , a l’any es practiquen al voltant de mig milió d’avortaments selectius , cosa que ha provocat una bretxa demogràfica de 42 milions de dones menys .\nÉs així com la pressió per tenir un fill mascle condiciona la vida d’aquestes dones . Entre les raons hi ha la exigència de pagar el dot , una suma de diners que ha d’aportar l’esposa al matrimoni i que , a causa de l’ auge econòmic , està arribant a xifres inabastables per a moltes famílies.\nNo hi ha prou amb la llei\nEn una entrevista amb Ràdio Universitat de Xile Ruchira Goel , advocada de la Cort Suprema a l’Índia , va advertir que la lentitud processal és el gran obstacle per sancionar aquests crims . Actualment , els tribunals triguen entre cinc a deu anys en emetre un veredicte .\nSobre això va assenyalar " que la llei aquest en els llibres és una cosa, però la pregunta és : Si la llei hi és per què no impedeix que passin els delictes ? I la raó per la qual no ho eviten és la mentalitat dels homes indis , el patriarcat i la forma en què està organitzada aquesta societat . A menys que això canviï no passarà res " , va afirmar l’advocada , qui a més va acusar que en l’últim temps ha hagut víctimes de violació entre les pròpies funcionàries de la Cort Suprema .\nFont: Radio chile