Sentències vs acords comercials: la posició de la Unió Europea davant l'apropiació il·legal de recursos al Sàhara occidental - Observatori Drets Humans i Empreses a la Mediterrània\nA finals de febrer (2018.02.27) el Tribunal de Justícia de la UE (TJUE) va emetre la seva sentència sobre l’acord pesquer amb el Marroc, dictaminant que les aigües adjacents al Sàhara Occidental no formen part del Marroc i per tant tampoc de l’Acord de Pesca. Aquesta sentència constitueix una gran victòria per a la lluita sahrauí en implicar, novament, un rebuig a la pretensió d’ocupació marroquina sobre aquest territori. La sentència representa a més un nou obstacle a la contínua apropiació dels recursos naturals del Sàhara sota la cobertura dels acords comercials amb la UE. El Tribunal no invalida l’acord de pesca actual, si bé deixa clar que no s’ha d’aplicar a aquestes aigües adjacents. Deixa doncs a les parts determinar els mecanismes de protecció i control contra el negoci de l’espoli. En aquest aspecte correspondria a la Comissió Europea vetllar pels interessos de la població sahrauí.\nEn relació a aquest escenari, tan sols un mes abans, l’organització internacional Western Sahara Resource Watch (WSRW) denunciava la negociació i signatura d’un nou acord comercial (2018.01.31) per part de la Comissió Europea  i dos ministres marroquins. Exposava que es violaba la sentència  prèviament emesa per part del TJUE (21/12/2016) pel fet d’encobrir un comerç de productes procedents del Sáhara Occidental sense el consentiment de la representació legítima del seu poble. Aquesta crítica s’afegia a l’acusació que l’eurodiputada d’Esquerra Unida (Grup Confederal de la Esquerra Unitària Europea), Paloma López, va adreçar a la pròpia Comissió l’any passat per la mateixa raó: l’incompliment de la sentència del TJUE per no requisar els productes saharauís importats a territori europeu. La UE, sembla ser, no posseïa les eines necessàries per garantir aquesta sentència. A més, tot i tenir en compte les capacitats limitades sobre la base del títol VI del Protocol núm. 4 de l’Acord d’Associació UE-Marroc, en la pràctica no es realitza el menor esforç per agilitar processos o resoldre dificultats. Això va quedar demostrat posteriorment amb el cas del vaixell Key Bay ..\nEn aquest aspecte cal atendre al context i circumstàncies que permeten descriure la situació present. El Sàhara Occidental comprèn un territori ocupat des de la signatura dels Acords de Madrid el 1975 mitjançant els quals Espanya “cedí” el control del Sàhara Occidental al Regne del Marroc i a Mauritània (que es retiraria al 79) a canvi de poder retenir un 35 % de la propietat de la beneficiosa mina de fosfat de Bou Craa, operada per una empresa pública espanyola. Aquests acords són considerats nuls per les Nacions Unides, que considera al Marroc com a potència ocupant de la major part del territori encara per descolonitzar. Així, si es té en compte el principi de la lliure determinació, la UE pot haver incomplert el seu deure en prestar ajuda i assistència en el manteniment d’una ocupació que ha resultat en la violació de nombrosos drets del poble saharauí. La realitat és que els arguments marroquins sobre la reivindicació del territori saharauí han estat rebutjades en nombroses ocasions per tribunals internacionals mentre no s’hagi exercit el dret a l’autodeterminació del seu poble. Més encara si es té en consideració que tot i el pacte per a la celebració d’un referèndum sobre la situació del territori sahrauí (1991.04.29), més de vint anys després aquest encara no ha tingut lloc, i, que novament, el mandat de l’ONU per a la negociació d’un referèndum al Sàhara ha estat estès a 2017.\nAixí Morten Nielsen, com a membre de WSRW, declarava la commoció de l’organització davant el comportament “deshonest que havia tingut la Comissió, i que indicava” una flagrant indiferència cap a la sentència prèvia del TJUE i els esforços de pau de l’ONU al Sàhara occidental “. La denúncia d’aquest nou acord semblava centrar-se en dos aspectes referents a la terminologia. Concretament WSRW es plantejava si el llenguatge enganyós de l’acord és deliberat i es busca poder malinterpretar l’anàlisi del tribunal.\nAquesta sentència (2016.12.21) referia la necessitat de sol·licitar el consentiment del poble sahrauí en tot futur tracte comercial que pogués afectar la seva població o recursos. En aquest aspecte, en el nou acord signat només es prestava atenció a la necessitat o disponibilitat de fer una consulta. És per això mateix que WSRW criticava la manca d’iniciativa per part dels organismes de la UE per demanar el consentiment, o simplement consultar, la representació legítima del poble sahrauí sobre els plans i suposats beneficis de l’acord. La crítica posteriorment es va veure reforçada per un comunicat conjunt (2018.02.03) en el qual 89 organitzacions sahrauís condemnaven la iniciació d’un nou acord comercial amb el Marroc sense haver obtingut o sol·licitat el permís del Front Polisario (organització reconeguda com a representativa del poble sahrauí) o haver realitzat els esforços necessaris per estudiar les consideracions i necessitats de la pròpia societat civil afectada. Igualment es denunciava l’ús de la idea de “beneficis” per emmascarar un negoci que clarament dóna suport a la continuació de l’ocupació al Sàhara, ja que l’acord només reportarà guanys a una població que no és purament representativa del poble sahrauí i que és majoritàriament resultat de la “política pública de marroquinització” que el govern del Marroc ha estat consolidant durant anys i que ha contribuït a desplaçar milers de sahrauís als camps de refugiats.\nDe la mateixa manera cal destacar que la crítica cap a la Comissió tan sols forma una petita part de la denúncia internacional cap a l’espoli que el territori sahrauí està patint.\nAixí, respecte a la pesca, cal assenyalar l’impacte que la creixent regulació de la UE ha tingut en aquest àmbit. La sobreexplotació de les aigües de la Unió ha provocat que l’activitat en aquest sector es dirigeixi cap a aigües sahrauís (en base a l’acord amb el Marroc) en benefici de nombrosos vaixells i empreses de bandera europea i incrementant l’impacte negatiu socioeconòmic i mediambiental a que es veu sotmès el poble sahrauí. Existeixen estudis i investigacions sobre aquest aspecte i en el cas d’Espanya s’assenyala a Andalusia, Canàries i Galícia com les comunitats més beneficiades; apareixent diversos noms d’empreses com Conserves Rianxeira i Conserves Escuris, Europacífico, Gildo, Netmas, Meripur o Congelats Troulo. Totes elles vinculades al transport, conserva o comercialització de productes procedents del Sáhara de forma directa o indirecta.\nTambé podem destacar companyies d’altres sectors vinculats a la construcció, energia, els fosfats o el transport com Fertiberia, FMC Foret, Ership, Granintra o Isofotón a Espanya, o Siemens, Orange i Lafarge Holcim dins de la UE, i assenyalar l’existència de diferents bufets d’advocats que fan lobby per al Govern marroquí en els organismes europeus i que actuen com a eines de pressió. Tot això en base a les investigacions conduïdes per organitzacions com WSRW.\nFinalment, esmentar que de nou, que tot i el reconeixement del Sàhara Occidental per part de múltiples estats i de l’ONU del Sàhara Occidental com a territori amb dret a l’autodeterminació, no hi ha cap condemna cap al desenvolupament d’activitats econòmiques en punts d’ocupació; el que afavoreix encara més que l’espoli de recursos i les polítiques sobre ocupació per part del Marroc o d’empreses internacionals puguin quedar impunes. Sembla clar, doncs, que les accions de la Comissió Europea en aquest context tracten de preservar interessos econòmics privats i responen més a les demandes i mecanismes de pressió marroquins. Fins i tot malgrat la decisió final del TJUE (27/02/2018), des de la Unió Europea no hi ha hagut pressions per establir eines que garanteixin la protecció dels recursos sahrauís, o més determinant encara, pressió suficient per assegurar la celebració lliure d’un referèndum sobre el seu dret d’independència. Així tornem al punt de partida; ¿De què serveix una declaració reconeixent el dret a l’autodeterminació d’un territori (considerat àmpliament com ocupat) si a la pràctica es seguiran violant els drets de la seva població?


Què haurien pintat Sorolla, Goya i Velázquez amb l'escalfament global?\nEl Museu del Prado i la fundació WWF han col·laborat coincidint amb el COP25 de Madrid per alertar sobre els efectes de la crisi climàtica\n04/12/2019 - 12.24 Actualitzat 05/12/2019 - 11.13\nEl quadre original d'Els nois a la platja de Joaquin Sorolla i el seu muntatge (WWF / Museo del Prado)\nQuè passaria si pintors com Velázquez, Goya, Sorolla o Patinir haguessin pintat les seves obres si la temperatura del planeta hagués pujat un grau i mig? "+ 1,5 ºC. Ho canvia tot".\nLa sensibilització sobre l'emergència climàtica que viu el planeta ha arribat a l'art. Coincidint amb la cimera del clima COP25 que s'està fent a Madrid i dels 200 anys del Museu d'El Prado, l'ONG de defensa del medi ambient WWF, Word Wild Fondation, ha llençat una campanya que amb el nom de "Si canvia el clima, canvia tot" fa visibles les conseqüències de l'escalfament del planeta a través de quatre obres mestres de la pintura universal.\nQuatre obres, quatre impactes\nSón quatre obres i cada una representa un impacte del canvi climàtic.\n"Els nois a la platja", de Joaquín Sorolla es converteix en els "Nens del mar mort". El 30% de les espècies marines podrien desaparèixer a causa de l'escalfament global, segons aquesta fundació conservadorista.\nLa imatge campestre del famós "El Parasol" de Francisco de Goya transforma els seus protagonistes en refugiats i desplaçats climàtics que, segons l'ONU, podrien arribar a ser 1.000 milions de persones el 2050.\nLa pujada del nivell del mar provocada per l'escalfament del planeta, si la humanitat no és capaç d'aturar que pugi la temperatura global, es representa amb el quadre de "Felip IV a cavall", de Diego Velázquez. La imatge ha estat modificada amb el monarca i el seu cavall amb l'aigua al coll.\nWWF alerta que, si la temperatura puja un grau i mig, el nivell del mar podria pujar més d'un metre i deixar sota les aigües països sencers.\nEl mateix escalfament global provoca també l'efecte contrari: la sequera. Una sequera continuada està posant en perill molts cultius i causa la desaparició de rius.\n"El pas de la llacuna Estigia", de Joachim Patinir, ja de si mateixa apocalíptica, es converteix en una llacuna seca, en un paisatge de sequera extrema, sense vida. Sense cap vegetació, amb un riu completament sec.\nPrecisament, destaquen que Espanya és un dels països que ja pateix els efectes de la sequera.\nTotes aquestes obres, exposades al Museu del Prado de Madrid.\nCrisi climàtica Art


La segona edició de «La Liste» col·loca un restaurant de París en primer lloc i l'establiment gironí guanya dos llocs respecte del primer any. El rànquing s'elabora amb 200 guies gastronòmiques, webs d'internet i ressenyes en premsa, entre d'altres\nnNou rànquing de restaurants del món elaborat des de França. En aquesta ocasió, El Celler de Can Roca ocupa el quart lloc empatat amb altres cinc establiments. Fa uns dies apareixia una llista, de la revista francesa Le Chef, que relegava Joan Roca i El Celler a la desena plaça. Ara es tracta de La Liste, una classificació que s'elabora amb l'aval del Ministeri d'Afers Exteriors de França i la junta de turisme i que es va posar en marxa a París fa un any. El Celler ocupava la sisena posició en aquella primera edició.\nEn menor mesura també hi ha representació de l'Estat espanyol, Alemanya, Itàlia i el Regne Unit. Entre els gironins no només hi apareix el restaurant dels germans Roca. També hi ha amb bona punutació Les Cols d'Olot (93,25), el Miramar de Llançà (93), el Massana de Girona (88,25) i Ca l'Arpa de Banyoles (83,75). Altres establiments catalana, bascos i espanyols que són presents al llistat francès són el Martin Berasategui de Lasarte (98,75), Azurmendi Restaurante de Larrabetzu (98,25), Sant Pau de Sant Pol (97,75), Arzak de Sant Sebastià (97,50), Akelarre de Sant Sebastià (96,50) i la Terraza del Casino (95,75). En canvi, El Mugariz d'Errenteria (92,00), que per a Restaurant és el setè del món, queda molt relegat a la llista francesa.


Olèrdola – Conjunt Monumental | CATALONIA-welcome\nOlèrdola – Conjunt Monumental\nDes de la prehistòria i, posteriorment, ibers, romans i cristians, han vingut ocupant la plataforma rocosa del turó de Sant Miquel, i el seu entorn més proper, tot aprofitant la estratègica situació de l´indret pel control de la plana penedesenca, i la defensa natural que ofereixen els penya-segats.\nEl Conjunt Monumental d’Olèrdola, esdevé l’empremta històrica al llarg de tot aquest temps. Actualment el Conjunt Monumental és gestionat pel Museu d’Arqueologia de Catalunya, que compta amb una seu permanent al Municipi i que ofereix a tots els visitants, una excel·lent visió històrica d’aquest entorn.\nLa construcció de la muralla romana d’Olèrdola respon tant a les necessitats d’establir un punt de control territorial com a l’interès propagandístic i propagador de la civilització romana enfront dels ibers indígenes. Defensava l’únic punt de la muntanya que no estava envoltat de cingleres.\nLa cisterna romana, excavada íntegrament a la roca, va ser construïda probablement a finals del segle II aC o inicis de la següent centúria. Servia per emmagatzemar l’aigua de pluja i la seva capacitat és de 350.000 l. Va ser aprofitada en època medieval per a subministrar aigua a la població i més endavant per a regar els camps de conreu.\nL’àrea de premsat i celler medieval (segles XI-XII), es tracta d’un espai de considerables dimensions en el qual destaquen elements diversos treballats en la pedra i relacionats amb les tasques de premsa: cubetes circulars -bases de les premses-, encaixos per als arbres de la premsa, forats de pal, basses.\nA l’extrem nord-est de la pedrera s’han conservat alguns habitacles de l’antic oppidum (poblat fortificat) iber. Les cases estaven excavades parcialment a la roca, tot donant forma horitzontal al sòl i deixant banquetes on s’hi assentaven els murs, de pedra i fang.\nDe les cases i carrers medievals han perdurat aquells elements excavats a la roca: sitges, banquetes dels murs, forats per a pals de fusta i altres encaixos, canalitzacions, escales… Durant l’època medieval, la part urbana ocupava l’espai situat entre la muralla romana i la zona d’activitats econòmiques entorn la pedrera i la cisterna.\nL’esglèsia de Sant Miquel , destacant sobre l’horitzó, volgudament separada de la part baixa del recinte, s’eleva la silueta allargassada de la l’església, element distintiu de la muntanya. A l’enntorn de l’església es troba la necròpolis medieval i el cementiri modern.Les diverses restauracions dutes a terme han eliminat els elements arquitectònics posteriors al segle XII, permetent contemplar l’església amb l’aspecte que tindria aleshores.\nAprofitant la talaia romana i adossada a ella, es va edificar el castell al cim de la muntanya. L’edifici tenia usos militars i administratius i era la residència dels castellans, administradors del vilatge en nom del comte de Barcelona.\nLA MEVA: especial lloc per la seva riquesa històrica i paisatgística. Un recorregut molt interessant, ben documentat i senyalitzat. Des de CATALONIAwelcome una especial salutació al Sr. de Sant Celoni que ens va atendre.


Arrelats a la Muga retira 250 quilos de deixalles dels entorns de Sant Llorenç - Empordà\nArrelats a la Muga retira 250 quilos de deixalles dels entorns de Sant Llorenç\nL'acció forma part de la campanya Let's Clean Up Europe\nEMPORDÀ.INFO 21.09.2020 | 10:08\nL'entitat després de la neteja ARRELATS\nL'entitat després de la neteja\nL'Associació Arrelats a la Muga de Sant Llorenç de la Muga, adherida a la campanya europea Let's Clean Up Europe amb la col·laboració del Departament de Territori i Sostenibilitat i l'Agència de Residus de Catalunya, varen retirar, dissabte 19 de setembre, prop de 250 kg de deixalles de dos espais dins el terme municipal.\nEls voluntaris de l'entitat varen dividir-se en dos grups, que van netejar la Muga al seu pas pel Pont del Grau, el Passeig de Sant Antoni i els vorals de la carretera GI-511 des de Sant Llorenç de la Muga fins al Coll de Vellís.\nDurant la jornada de dissabte, els 10 voluntaris, varen treure gairebé 250?kg de residus que varen ser dipositats a la deixalleria municipal, separats i classificats segons la tipologia de residus (vidre, paper, cartó, plàstics...).\nSant Llorenç de la Muga ha sigut un dels municipis de la comarca que s'ha adherit a la campanya europea amb l'objectiu de retirar del medi tots els residus que al llarg de l'any s'hi aboquen descontroladament. Enguany, s'ha desenvolupat l'acció mantenint les mesures d'higiene i de distanciament de seguretat.\nJuan Carlos Casado: «La malaltia no és només física, t'ataca mentalment».


Tret de sortida per als Special Olympics Barcelona-Calella 2014!\nMés de 1.600 atletes amb discapacitat intel·lectual hi participaran entre avui i el dia 2 de novembre. El públic pot gaudir de les competicions en dotze modalitats esportives de forma gratuïta.\nMés de 1.600 atletes amb discapacitat intel·lectual procedents d'arreu del món participaran en dotze modalitats esportives als Jocs Special Olympics Barcelona-Calella 2014 que se celebraran entre el 30 d'octubre (dia de la inauguració) i el dia 2 de novembre.\nEls Jocs Special Olympics no se centren només en la competició, sinó que són un punt de trobada de milers d’atletes, entrenadors, famílies i societat civil ja que volen ser una mostra viva de convivència i sobretot reconeixement pel paper que les persones amb discapacitat intel·lectual juguen a la nostra societat.\nEls Jocs Special Olympics tenen lloc cada quatre anys. A Catalunya, se celebren des de l’any 1988 quan van tenir lloc a Lleida. Des d’aleshores altres ciutats han acollit aquest esdeveniment amb clara vocació internacional: Igualada, Barcelona, Granollers, Reus, Figueres, Badalona, Lloret de Mar i Vilanova i la Geltrú. Enguany la seu dels Jocs la comparteixen Barcelona i Calella.\nL'acte de clausura dels Jocs se celebrarà el diumenge dia 2 d'octubre. A partir de les 10.00 hores al Village de Calella (situat al passeig de Manuel Puigvert de la població) hi haurà actuacions musicals, activitats, inflables, jocs, castellers i tallers diversos.\nPer a més informació us recomanem accedir al seu web: http://www.jocsspecial.cat\nspecial olympics, discapacitat, discapacitat intel·lectual


Refredador evaporatiu axial de 16.000 a a 30.000 m3/h - MET MANN\nClimatitzadors evaporatius axials de 16.000 a 30.000 m3/h - ECO COOLER\nEls climatitzadors evaporatius de la sèrie ECO COOLER són equips amb ventilador d′aire axial per al refredament de qualsevol tipus de local comercial, industrial o agrícola de 200m2 a 375m2 amb un sol equip, per a majors superfícies es poden instal·lar més d′una unitat.\n- Estructura de plàstic resistent als raigs ultraviolats i temperatura de -41ºC a + 96ºC.\n- Dos modes de funcionament: Cooling - Ventilació\n- Dues maneres de programació: MANUAL o AUTO amb programació horària.\n- Comandament a distànc multifunció amb control de temperatura ambient i humitat.\n- Buidatge en aturar l′equip i neteja per a la renovació de l′aigua quan el evaporatiu funciona en mode manual, per evitar la formació de micro organismes i concentració de sals minerals.\nModels de Climatitzadors evaporatius axials de 16.000 a 30.000 m3/h - ECO COOLER\nEvaporatiu amb ventilador axial de 16.000 m3/h amb sortida d′aire inferior - EC-18-V\nEvaporatiu amb ventilador axial de 30.000 m3/h amb sortida d′aire inferior - EC-30-V\nEvaporatiu amb ventilador axial de 16.000 m3/h amb sortida d′aire lateral - EC-18-H\nEvaporatiu amb ventilador axial de 30.000 m3/h amb sortida d′aire lateral - EC-30-H\nEvaporatiu amb ventilador axial de 16.000 m3/h amb sortida d′aire superior - EC-18-VS\nEvaporatiu amb ventilador axial de 30.000 m3/h amb sortida d′aire superior - EC-30-VS


Tot es decidirà a la pròxima jornada de la lliga - El Periòdic d'Andorra\nTot es decidirà a la pròxima jornada de la lliga\nSanta Coloma i Lusitans no poden badar si volen complir els objectius\nPublicat el Dilluns, 30 d'abril de 2018 | 02:00 h\nL’UE Engordany i l’R. Tic Tapa Sant Julià, ahir. | FAF\nL’UE Engordany havia de perdre ahir si el Vallbanc FC Santa Coloma volia ser campió de lliga però, al final, va guanyar per 1 a 0 a l’R. Tic Tapa Sant Julià. Aquest resultat també beneficia a l’FC Lusitans, que necessitava una derrota dels lauredians per poder mantenir les seves aspiracions a Europa. Jamal Zarioh va anotar al minut 10 del partit el gol d’or que ajorna una setmana més el desenllaç de la competició.\nD’aquesta manera, a la propera jornada, Santa Coloma i UE jugaran un partit que es pot considerar una final. Els colomencs poden adjudicar-se el campionat amb una victòria o un empat, però una derrota els obligaria a esperar a la darrera jornada per proclamar-se campions en cas de no perdre. En aquest sentit, una victòria de l’Engordany, els deixaria a només un punt dels líders de la competició.\nEn el duel pel tercer i quart lloc, FC Lusitans i R. Tic Tapa Sant Julià jugaran també una gran final perquè el Lusitans necessita guanyar si vol mantenir les seves aspiracions a Europa i, de pas, salvar tota la situació econòmica que va patir la setmana passada. En aquest sentit, i sabent que encara es tenen opcions, no es preveu que cap jugador marxi de l’equip abans de temps i esperaran al final i a veure com es resolen les coses. En aquest sentit caldrà veure també si els jugadors cobren entre finals d’aquesta setmana i la següent.\nEmiliano González, tècnic del Lusitans, va explicar ahir que «encara tenen opcions i aquesta exigeix guanyar o guanyar el diumenge. Necessitem vèncer i que després empatin o perdin». «El Sant Julià va punxar i encara tenim una bala a la recambra», comentava. Tanmateix ara el problema és que «al partit estarem amb 11 justos» però igualment, es jugarà per «aprofitar aquesta darrera oportunitat». En aquest darrer partit, al principi del matx els van pillar despistats perquè «potser estaven relaxats o amb por» quan el Santa Coloma va fer els dos primers gols molt seguits.\nEl Nóbrega Constructora FC Encamp A serà previsiblement equip de segona divisió després de complicar-se un poc més ahir contra l’UE Santa Coloma, quan va perdre per 2 a 0 amb gols d’Arturo Riestra i David Maneiro. L’FC Encamp ara té més difícil que mai jugar la promoció. Per altra banda, l’ Inter Club Escaldes va guanyar per 0 a 3 a la Penya Encarnada d’Andorra. Així, tot segueix sense canvis a la classificació.


FALLA PLAÇA CERVANTES: de març 2009\n▼ de març 2009 (25)\nInvitacio per al formiguer\nAÇI ESTA MARTINA!!!!!!\nVídeos de la Desfilada del Ninot (I)\n21 de Març part 3\n21 de Març part 2\nUna vesprada normal\nVOS RECORDE QUE ELS TIQUETS PER A LA BARRA, ELS TE...\nI l'ultim viatge d'aquest any\nMoltes Felicitats Noelia!!!\n35é Premi, de la Conselleria d'Educació!!!\nMireu que té botons la cosa\nREALITAT o SOMNI...\nESPECIAL FALLES TOT L'ANY\nEl Futur de la Falla...i més coses...\nJa estic ací!!!!!!!!!!!!!!\nCervantes a la ciutat de l'amor\nMOLTES FELICITATS JAVI ¡¡¡\nSUHECA.COM I FALLES TOT L'ANY\nLa Samarreta Corredora, arriba a....ANDREA!!!!!\nNo se per on comensar, perque hem tingut tants actes, que a vore quin de tots a segut mes bonic i millor, damunt jo creia que per ser fallera major les falles hem passarien en un obrir i tancar d´ulls, pero no! Crec que a mes d´un li ha passat el mateix.\nQue dir-vos? Tot comensa en juny del 2008, el dia del nomenament on ferem una gran torrada i ens ho pasarem d´allo mes re be, i que dir de la proclamació si un poc mes i ens quedem a casa Ahinoa fins a dormir i tot, nadarem en la piscina, ens férem els tacons un asco de les dixoses pedretes, pero al fi i al cap ens o passarem d´alló mes be, si nos que liu digen a Pepa (mare de Ainhoa) que tenia colilles de cigarro per a una semaneta, des pres ens agafarem una costum i decidirem fer after a casa Jessi.\nDesprés d'estos dos actes tot anat al galop, la presentació la recorde com un somni, el oratge ens va eixir meravellós, mes falleres no pogueren eixir, jo, en vore que a la meua cotxera que no hi cabia ni una agulla, la trage no em tocaba la pell el nervioset se me menjaba. L´escenari estaba radiant com ja feia temps que no havia estat, damunt sopreseta per Ainoha i per a mi dels nostres pares, ens ferem de plorar, que pareixiem dos malaenes. Despres cambiarem un poc la rutina i ens en anàrem al casal a disfrutar del nostre venbolgut REBOMBORI ¡gran idea la de fer el cambit! I la nit passa volant, per a variar after a casa Jessi.\nDespres continuarem amb la Gala de 50 aniversari que, que tinc que dir jo que ja no s´aja dit, un plaer poder estar junt a la Fallera Major de Valenia 2009 Marta, amb ixa simpatia que la caracteritza, i vore desfilar la primera fins l´ultima fallera major va ser tot un goig, jo pensava que alli d´alt l´esenari se me faria etern, pero que va!!! Ho tornaria a repetir. Després el sopar, ball amb Rebombori i after a casa Jessi.\nEls fallers d´honor un altre acte inolvidable, avanda de tot el que plorarem junt a Paco i Fermin, els records que ens pasaren a la pantalla, per a mi va ser molt especial ja que el dia abans va ser el meu aniversari i les meues amiges les PETXINOLES junt al meu home en tragenren una torta i en cantaren tots ¡Cumpleanys Feliç! Molt emotiu, despres ball i alter a casa Jessi ¡per a variar, que paciencia has tingut i que be ens ho hem passat!.\nLes paelles, encara que no tinguérem premis molt be, el rally tot una risa, la repartida, les albaes, les paelles al casal, la cabalgata en la que fèiem un goig tots de dorat, tots aquests actes ni millors ni pitjor que l´any passat, jo m´ho he passat super be i crec que cadascú a la seua manera també, entre mig d´algun acte férem també algun after que altre a casa Jessi i a la meua cotxera, per a fernos quatre cubates i quatre rises, si no mireu les fotos del piset de 30 m2 que hens comprarem.\nI sols queda relatar-vos el tres dies de falles, que vos puc dir jo que per a mi han segut com tres segons, l´asil, les despertaes en les que la meua filla sempre estava apunt per al taxin i tenia que pegar una volteta en ella per que volia vallar i tirar coets, encara recorde a les 7 del mati que hem dia ¡MAMA, A TAXIN!!!, la visita m´ho vaig passar d´allo mes re be, les meues amigues hem dien ¿estas feliç Sandra? Se te nota en la cara i si!!!!! aixi era vaig disfrutar com cuan tenia 15 anys.\nAra el millor el dia 19 cuant vaig possar de mati el peu al carrer Sequial i vaig vore davant meua tota la comissió, hem corria un cuquet que no m´ho creia i despra imatjineuse, cuan va vindre Jessi i hem va dornar el meu ram vaig trencar a plorar que no podia parar, ara cuant vaig entrar a l´esglesia, la sensació que va notar el meu cos es indescriptible aixo no te paraules es el mes bonic que li pot passar a una fallera.\nBe ja crec que m´enrollat prou, no mes volia dir-bos que he passat unes falles que no me les esperaba, que no esperaba tindre el recolsament de tanta gent, que enguany he conegut moltes persones a fons i valen la pena perque son merabelloses.\nGRACIES!! als meus sogres per fer tot el que han fet, que s´han portat millor impossible, sense ells aço no ho haguera pogut fer,\nGRACIES! a Richard per fer que aquest somni i desig es fera realitat, moltes gracies no sabré mai com agrairteu, per a mi eres el millor.\nGRACIES! a la meua xiqueta per ferme disfrutar tant i vore que ella a disfrutat igual o mes que jo.\nGRACIES! a les meues amigues “LES PETXINOLES” sou les millors amigues que una persona pot tindre, heu estat en mi en lo bo i en lo mal, fins i tot en alguna que altra he aconseguit coneixer-la mes a fons i fixar mes la nostra relació.\nVisca la XARANGA C25!!!! No hi ha paraules per a ells son els millors, espere que continueu per mols anys i he intentat que es sentireu com a casa.\nI un GRACIES!! molt especial per a dos persones que sempre ha estan ahí, que man donat bons consells i cuant he necessitat alguna cosa les he tingut elles son Ivana i Jessi,”ja sabeu que per a mi heu segut com dos germanes”.\nSols queda donar-li les gracies al meu presi que ell sap que m´ha cuidat molt, que ell sap que jo el vull com a un pare i que el tirarem de menys, a Moises que es un xiquet de categoria, que no canvie mai, però que no es fassa igual de pésaet de Benjamin ¡je,je,je es brometa! I a la meua Ainhoa que ha segut la millor fallera major infantil que se pot tindre, que hem estat juntes en tot , que hens hem rist i hem plorat juntes, per a mi a segut com una germana xicoteta.\nEspere que no se m´haja oblidat res i a ningú i si es aixi vos demane mil perdons, però estaria dies i dies agrint-vos tot el que heu fet per mi.\nI ara desitjar-los a Carmina i Arantxa que disfruten de tot, el moment, el dia, el minut, el segon, que açò passa volant ¡i no es broma! ENHORABONA A LES DOS!, i cunya saps que me tens per al que et faça falta, que nomes tens que dir-meu i ahí estare.\nVISCA LA FALLA PLAÇA DE CERVANTES!!!!!!!!!\nAH! Envieu fotos que no en tinc i tinc moltes ganes de voren.\nSe que es llarg però es intens i pense que el millor ha sigut ficar-lo tot junt i no separar-lo en dos parts.\nPublicat per SPIELBERG a les 12:12 17 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Agraiments, falles 2009, Reflexions\nAcí vos deixe unes fotos i quatre vídeos que em passa Jorge Delgado de les Albaes d'aquest any.\nEtiquetes: albaes, Col·laboracions, falles 2009, Fotos, Videos\nenviat per Damian i Dolores\nCom alguns de vosaltres ja sabeu, anem a obrir un centre de oci infantil, i la nostra intencio era en la reunio repartir les invitacions pero es un poc complicat, ja que estem en la recta final, aixina que hem decidit que mitjant la web convidar-vos a tots, vos esperem alli.\nPublicat per SPIELBERG a les 16:14 4 comentaris (Afegix el teu)\nPer a tot el que encara no conega a Martina açi esta, mes tard del normal pero com tots sabeu Martina va naixer el dia 17/03/09 en plenes falles, on tots estavem al cau i ''passavem'' un poc de la web i temps hi havia poc per fer l 'article i les fotos de rigor ....aixi que quan el dia 18 vaig anar a coneixer a la meua fillola i la vaig agafar ,en un ratet d'intimitat li ho vaig consultar i de seguida em va contestar....''tia ara son falles aixi que quan vaga a casa ja em faras les fotos i ho enviaras a la web'' i no em va pareixer mal , perque jo ja l'havia passejat per tot el cau amb el movil en la ma, amb la foto que els seus papis kiko i Gloria havien enviat\nQue puc dir jo de Martina, que es un caramelet, un bombonet i molt guapa (que te que dir la padrina) i que per a lo xicoteta que es, ja fa les seues carasses i gracies, res que em ''cau la baba''.....i no diguem dels seus ''PAPIS''.....sols hi ha que mirar-los la cara de felicitat dels dos ; la de Gloria perque encara no ha baixat del nubolet i no s'ho creu i que dir de la careta del papi que tambe li ''cau la baba'' i com de be se duen pare i filla que compenetracio....\nAquest any ha estat ple d'alegries a la falla ,un any de naiximents, al que MARTINA tambe s'ha unit, aixi que ja tenim un fallereta mes que gaudir en la falla.\nENHORABONA KIKO I GLORIA PER EIXE BOMBONET!!!\nPer cert, hui hi ha reunió, vos espere a tots allí, que les falles encara no s'han acabat.\nPublicat per SPIELBERG a les 9:44 25 comentaris (Afegix el teu)\nMIREU EL FINAL DE L'ARTICLE\nL'altre dia Cacau em passà un DVD on havia gravat tots el vídeos que va fer el dia de la desfilada del ninot. Uns 40.\nVist que son molts (43), i amb molt de tamany, per pujar-los un a un, el que he fet ha sigut agrupar-ne uns quans en cada vídeo i comprimir-los. De moment ací hi han quatre recopilacions, la setmana que ve intentaré pujar-ne més.\nAçò es per a alucinar. Mireu el que m'ha dit Youtube.\nTu vídeo, Desfilada 09 4, puede incluir contenido de audio de I Will Survive de Gloria Gaynor con licencia o propiedad de WMG.\nComo consecuencia, tu vídeo se ha silenciado.\nUtiliza Cambiar audio para reemplazar el sonido del vídeo con una pista de nuestra biblioteca de canciones con licencia. Una vez que lo cambies, el vídeo estará disponible en todas las ubicaciones.\nEn determinadas circunstancias, puede impugnar la reclamación de copyright de WMG. Entre dichas circunstancias, se incluyen las siguientes:\nel contenido se ha identificado incorrectamente y coincide por completo con tu creación original;\ncrees que el uso del material no infringe los derechos de copyright (por ejemplo, es legítimo según la legislación de Estados Unidos);\nSi quan el reproduiu punxeu sobre HQ ho voreu molt millor.\nPublicat per SPIELBERG a les 9:35 23 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Cavalcada Ninot, Col·laboracions, falles 2009, Videos\nUn microones que no hi era\nLa nit del 17. La nit perillosa pels mals records de l'any anterior, aquest any no anava a poder amb nosaltres. No. Després de sopar, les meues amigues em van donar el barret (era un ciri) que amb tant d'amor i delicadesa van fer (i per un preu mòdic. Però no volgueren cobrar en tiquets, no ho entenc). El problema es que no ens varen prendre la mida dels nostres caps (ja seria demanar massa) i el meu no em cabia (i jo no tinc el cap tant gran com tot això), i a base de forçar-lo em va acabar com a caputxó de vesta.\nI sabeu el millor, que vàrem guanyar. Això si, em vaig assabentar el dia després ja que quan feren el concurs jo ja no hi era.\nAixò era precís.\nI no hi era per que ja estava de ronda, la ronda agermanada. Però si que hi érem quan vingué la Vicent Carlos amb part de l'ANjuntament (?) a donar-nos el taló de la subvenció. I començarem la volta. Primer anàrem a la Xuquer on era la nit de les disfresses i on aparegué Vicent Carlos amb part de l'ANjunamet a donar-los el taló. Marga deia que la perseguíem.\nD'ahi passarem a l'Avinguda d'Espanya, on casualment, també era la nit de les disfresses, i on, casulament, els nostres amics anaven de Hare Krishna, es que no pot ser. I on per coses de la vida aparegué Vicent Carlos amb part de l'ANjuntament a donar el taló de la subvenció, l'alcalde no s'ho podia creure.\nUna vegada fetes les casalletes de rigor prenguérem rumb cap a la 18 de Juliol, hi ha fotos que ho demostren (i a l'endemà al matí ja m'ho estaven dient). Allí també ens tractaren molt be i quan començà el descans tocà anar a la Ronda. Si no recorde mal allí l'estada fou curta també estaven al descans i allí ens trobàrem al Polp i a Talens, com no.\nI finalment El Portal.\nUn tweeter cremat\nEns haguera agradat seguir més volta però ja es feia tard i era hora de tornar al casal. Al Portal disfrutàrem d'allò més amb la gran Orquestra que portaven i amb la companyia de bons amics (Perdona Eva) que allí tenim. Desgraciadament tot allò que es bo s'acaba i la ronda s'acabà, i tornarem al casal, però com en el nostre casal no s'esta en ningun lloc s'acabà allò que era bo, va augmentar. Je je.\nQuan arribàrem encara estigueren un bon rato al ball fins que es feu l'hora de tancar. Després tocava descansar que arribava el dia fort.\nUn bomber que ens banya.\nPer motius de l'edat no vaig poder alçar-me a la despertà, així que directament aní al cau per a eixir al passacarrer. Érem 4 més l'abanderao, la xaranga, San Casalla i la xiqueta. Cosa digna d'alabar aquesta. Anàrem a per les falleres i al col·legi de Maria Auxiliadora, i just quan més festa estaven fent allí dins (tenia la pell de gallina, serà bonic això) ens feren callar que anaven a fer no se que (evidentment era alguna part de la missa). Que mal rollo ens va entrar a tots els que no teníem que entrar a la capella. Eixirem al carrer en una mala cara, però per sort durà poc i prompte seguirem amb la festa per tota la barriada.\nEs feu l'hora de dinar i de fer cafès, no, error, la cafetera no anava. No passa res, fica'm dos cubates.\nUna falla que diu que els tinc mania\nEixa dia dúiem la barra la nostra colla i per la vesprada em vaig fartar de donar-vos de beure. I quan ja començava a caure la vesprada arribà la visita de cortesia, la oficial.\nQue vos puc contar d'eixe dia que no sapigueu, poc. A destacar la sentada que protagonitzaren part dels xicons de la comissió com a protesta per haver mogut de lloc la xaranga per a eixe acte. Al final tot es va arreglar i a mi em va agradar més aquest any ja que nosaltres estàvem més damunt de la xaranga que mai. Je je.\nAcabarem tard i cansats però amb una gran festa organitzada de forma improvisada davant la falla del Mercat amb la seua xaranga i la nostra tocant juntes (son les millors del poble).\nSopàrem, entrepans de fiambre que havien sobrat i començà el ball. No, no començà. A Sueca se'n va anar la llum i ens passarem més d'hora i mitja a fosques (sols teníem llum, amb un grup, a la barra. Imagineu-vos com estava allò. El buitre leonado).\nFinalment tornà la llum i començà la festa, curta. Com les falles. Rebombori tancà a hora, no hi hagué extra. S'havien acabat la festa de les falles i no ens havíem donat conte.\nUn water sense perilla.\nEl dia 19 no es conta, es el dia que vas de serio, i des que estic a la Junta tinc una altra perspectiva. Al matí l'ofrena als Il·lustres de Sueca. Davant de Joan Fuster veient com passen totes les falles en direcció a l'estació. Després desfilada pel carrer Sequial cara el mestre Serrano i Bernat i Baldoví, acompanyats d'un grup de tabal i dolçaina. Una vegada feta l'ofrena i les traques tirades, tornem a l'ANjuntament a deixar a les autoritats locals, coses del protocol.\nCom es tradició tampoc he vist aquest any la nostra disparà, la vaig escoltar mentre tornava carrer Sequial amunt. Després dinar familiar, un poc de sesta i a les 6 altra vegada a l'ANjuntament.\nUnes xiquetes que em reneguen\nI d'ahí cap al principi del carrer Sequial, on la fallera major, la seua cort i algun que altre polític es senten i miren com desfilen totes les falles. Aquest any com hi havia temps entre la nostra falla (i fèiem 50 anys) i la Junta, vaig fer l'ofrena dues vegades. La primera amb la falla, i quan arribarem a l'església vaig tornar per al cap de mitja hora tornar a fer-la amb la Junta.\nUna imatge que s'esvaneix.\nI poc més queda. Em canvií de roba, i a acabar de preparar la falla. Es tira el castell. I després s'encengué el monument. Adéu falles del 2009. Adéu. Hola falles del 2010.\nCom és tradició els bombers feren de les seues, aquesta vegada, apart de plenar d'aigua part de les vivendes de la placeta, ens van banyar de valent a tots aquells que estàvem mirant al monument de cara (C\_Utxana-C\_L'alber). Hi feren fotos de la banyà. I digueu el que digueu la falla es veu cremar de cara, sempre. I aquest any encara més.\nI ja esta, ja s'acabat. Curtes, ràpides i intenses. I l'any que ve, mes. No he contat tot el que hi hagut (gràcies diran uns, llàstima diran altres, els que menys) ja que m'haguera pogut estendre molt més. El que queda m'ho deixe per a mi i per als meus records particulars. Si volies saber-ho haver estat allí, jo hi era i tu, on estaves?\nI no puc acabar sense recordar una de les frases i escenes que més s'han repetit aquestes falles al casal. Demà ja veurem el que fiquem.\nque se consagren a Dios.\nEls resultats ja els sabeu, les fotos ja les veureu. Una volta el jurat vestit com a persones normals tornarem al casal per a disfrutar de César i Bernardo, altra vegada. Estranyament aquest anys ens hem portat be amb els horaris, al voltant de les 4 ja havíem tancat, cosa que l'any passat no feíem. Es nota que les multes als altres caus fan feina. Si volem disfrutar mes sols hem de començar abans.\nI tancàrem el casal i sense saber ben be com, em trobí dalt d'un cotxe conduit per un Hare Krishna o quelcom paregut en direcció al Kepper's. La gent que em coneix sap que no m'agrada la sala principal però les sales menudes (Kepperet's i la pista de remember (hi han fotos meues per allí)) no estan mal i si a més li sumes una grata companyia ja no hi havia de que queixar-se. I la nit desaparegué i donà pas a un nou dia.\nLa cafetera no va be.\nEl diumenge era el dia del xiquet. Es públic i notori que la meua relació amb eixes criatures no es massa amigable (independentment d'un dels càrrecs que ocupe en la Junta Local. Sabeu que no se dir que no). Per tal motiu (i per que els anys no passen en balde) vaig desistir d'anar a la desperta dels xiquets i la resta d'activitats (les quals amablement algú ens contarà en un futur no massa llunyà), i em vaig vestir de faller (ja se que eixe dia no hi havia passa carrer, cosa que no entendré mai) per que m'agrada i per que tenia que anar a la presentació de la falla Via del Materal.\nI després tinguérem dinar al cau i seguirem amb els castellets inflables i altres atraccions per als mes menuts. I altres per als no tan menuts com el campionat de truc i les bregues entre el Equipo A i el Equipo B. Vaig veure volar pedres d'una part a altra del pàrquing. Que coses.\nL' osito de Tous saludant-te amb la ma.\nEs feu la nit i la soparem. Després tocava fer els play-backs, al quals no em vaig quedar per que l'endemà ala matí tocava treballar i necessitava estar en condicions, el marró que hi havia era important. Res puc dir dels play-backs (algú ens ho dirà) a excepció de que ja he vist moltes foltos (Gràcies Rous, que per cert, son les úniques que tinc de totes les falles. A veure quan les envieu) i me rist sols pensant amb les cançons. De no res fem una gran festa.\nUns ulls que et miren però no et veuen.\nEl dilluns fou un mal dia per a mi. Mentre un fum d'empresaris i cinc consellers aplaudien al nostre Faller Major, jo em pegava trons contra la paret pensant que en lloc d'estar allí podia estar al cau fent-me cervessetes i disfrutar d'eixe gran dinar al qual ens van convidar nostres falleres major. I a més, gaudir de més grata companyia.\nPer la nit pese a la insistència d'algun faller no vaig anar al casal, ni tan sols al sopar. Em conec i el cafè porta a la copa, la copa al cubata, el cubata a un altre cubata i així així acabe dins d'un congelador. I això no es correcte, que el dimarts també treballava. Si, també.\nSegons tinc entès (que algú m'ho confirme o que ens ho conte) hi hagué gent que es va disfressar eixa nit, els que no pogueren o no volgueren fer-ho el dissabte, i que l'orquestra acabà a una hora mes que prudencial. Raro, raro.\nQui s'ajunta amb un coix a l'any coix i mig.\nEl dimarts no començà amb bon peu per a mi, no. Tota la vida m'han agradat les despertades i sempre que he pogut he anat, la cosa està en que no ens donem conter del que molestem a la gent que no es fallera. O a la que ho es però no pot gaudir de la festa, veritat? Comente açò per que estant a la porta de l'oficina em trobí a una comissió (sense xaranga) tirant coetets pel carrer. No vaig saber que fe, si pegar-li o dir-li que em deixara uns quants. Es fotut.\nI per a rematar em vaig creuar amb una comissió per mig de Valencia, amb xaranga. Jo volia baixar del cotxe però el que anava al meu costat no m'ho va permetre. Maleits dies de treball en falles. Per sort tot acabà.\nI vaig poder arribar a la visita de l'Asil (prèvia assistència als exteriors de l'església del Carme i als interiors del Bar Blanc i Negre). La visita, curta i ràpida. Cada any es fa menys, al final ja veureu com es suspendrà. Quan eixirem començà l'odissea de vore "paca on peguem", si agafàvem la via, si agafàvem el túnel, si esperàvem al taxi o si tornàvem a entrar. A la fi es va triar l'opció més llarga i complicada (per favor, l'any que ve fem una arreplegada de diners i comprem-li a Alfredo un GPS), pegàrem una volta enorme, anàrem per camins de pols i al final acabarem tots davant del monument sense saber que fer... Solució: anar a pel sopar i al cau a fer festa.\nUn quinto retornable\nEixa nit ja era la nit del 17, la nit del barret. La nit de la visita de cortesia al casals agermanats, la nit en la que el meu company tenia que caure mal i en la que m'havia d'enfadar, la nit en que ens donaven el taló de la Junta, la nit en que.... ahi que nit aquella....\nEl resum de les falles, o el que es puga. (Una part de tantes)\nI jo no vull cobrar. 3.\nAbans que se m'oblide hi ha que felicitar a Maria Sendra que hui celebra el seu aniversari i en fa... (mai es diu l'edat d'una senyoreta. I una xica d'eixa de ser senyoreta quan contrau matrimoni, no?).\nSi me'n donen 3. Un pa l'asilo.\nAquest any per a mi han sigut unes falles diferents, molt diferents i curtes, molt curtes. Serà per que han sigut les primeres en les que no he treballat de dj en cap casal des de fa 5 anys, serà per que dilluns i dimarts he treballat a València i era víctima del caos que allí es viu durant eixos dies, serà pel cafè o serà per que enguany no hem anat a Alzira. No ho se però com aquestes cap de les que he viscut fins ara. Ni millor ni pitjor, diferent. Com cada any.\nUn pa l'ong de discapacitados psiquicos.\nDiguen que per mi les falles començaren el divendres per la nit, com per a la majoria de tots vosaltres. Soparem allò al que Fermín tingué el gust de convidar-nos i després passarem a fer l'entrega del premis del Concurs de Cervantes al mon en la seua segona edició. Com no recalcar el nostres més sincer agraïment als patrocinadors que feren possible l'entrega de premis: Òptica Sollana i Añil (Ropa i complementos). L'any passat presentava Xuso i jo passava el Powerpoint, aquest any fou al revés. Ara quan pogam penjarem l'arxiu que férem i ens estendrem més en açò. Sols recordar que els guanyadors foren German Lledó i Mª Angels Soldado amb el seu viatge a Punta Cana (feu el favor de quan fem el concurs per a l'any que ve de no tornar algú altra vegada allí. Volem que el guanyador estiga en altre lloc).\nRecorde que degut a les gracietes de Lucas acabí cantant a Nino Bravo, o era el que jo intentava.\nI un que quede, pa mi pa sabates. I pagar el partit.\nDesprés passarem a l'entrega d'insígnies que concedeix Junta Central, i una vegada conclòs això, començà la festa. Sense tindre res ni saber com acabí fent una discomòbil en tres cd trobats i un pen d'Amadeo. Quan hem doní conter eren les 3:30 del matí, ey caram. Li demanarem a Javi que fera el favor de seguir ell per a acabar la festa.\nEs feu l'hora. Tancarem i cadascú a sa casa, que poc ratet després hi havia que fer unes paelles...\nEstàs fent-ho llejet.\nMassa prompte arribí el dissabte al cau per a esmorzar (9:45), i allí sols eren la família de forasters que ens netejava el casal (no recorde de quin país de centre Amèrica o Europa de l'Est eren, crec que tampoc ho preguntí a ningú). Poc a poc la gent començà a deixar-se caure, es veu que el dia anterior varen apretar un poquet (ja arribaran les fotos ja) i al voltant de les 10:30 ens enfilaren a esmorzar al Blanc i Negre. Després d'això la gent es ficà a fer les paelles i jo vaig anar al cau multiusos a l'entrega de premis de la Junta Local Fallera. Érem 5 de la falla. mal dia per a fer això. Arreplegarem 4 quarts, no està mal. Els bons ja els teníem d'abans.\nQuan s'acabà l'acte a les paelles. La meua ja estava casi.\nAcabarem d'organitzar taules i cadires (el nostre casal està quedant-se menut per no dir que menut s'ha quedat per dies així), el jurant començà a deliberar i els altres a fer festa. La paella que va fer German no guanyà res, principalment per que no la presentarem. Però estem segurs que el primer premi al socarrat (si es que es donava) era per a nosaltres. La vesprada fou la normal de qualsevol dia de casal, tots a la barra fins que el cos aguante...\nI s'arrimaven les disfresses.\nUn ferro que et traspassa la pell.\nEstranyament, a les 22 hores ja havíem sopat i ja ens trobàvem cara el cafè. Raro, molt raro. Que passà després? Problemes de comunicació. Que si a les 9 que si a les 11, les substitutes dels forasters que hi havien abans a la barra (i que foren cessats fulminantment de la seua ocupació) arribarien eixe dia dia tard. Així que els de sempre a fer cafès i servir cubates fins que arribaren les xiques. I arribaren. I faltaren sarpes per a que la gent s'amuntonara en la barra, cosa mai vista com la d'eixos moments. Seguir estic que amb els forasters de l'altra vegada això no passava, no.\nUna imatge mental per oblidar.\nEl jurat (no hi havia altre disponible) anà a disfressar-se, no podíem guanyar res però si haguérem participat ens hagueren donat al mes xungo, per favor. Recordeu com anaven les prenyades? Jo tinc un trauma de quan ens varem tronar a canviar. El concurs, poc. Hi hagué problemes de dates i es disfressà poca gent, però els que ho feren s'ho curraren de valent, tant en gràcia com en feina.\nContinuarà... (o no?)\nPublicat per SPIELBERG a les 12:00 28 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Agraiments, Aniversaris, falles 2009, Felicitacions, Reflexions\nSi vols qualsevol cosa (excepte casalla) vine al casal.\nPublicat per SPIELBERG a les 17:30 1 comentaris (Afegix el teu)\nVOS RECORDE QUE ELS TIQUETS PER A LA BARRA, ELS TENIU QUE RETIRAR AL CASAL.DE VESPRADA ESTARÀ IVANA FINS EL DIVENDRES DIA 13 DE MARÇ\nPer cert, ací vos deixe els últims àlbums publicats, de les fotitos del cap de setmana passat: (concurs xarangues, cavalcada ninot i disfresses infantils)\nPublicat per Xuso a les 12:40 23 comentaris (Afegix el teu)\nI de qui tenia que ser? D'una xica (hui en dia senyora) que té fama de tardona, veritat?. De Mª Angeles Soldado i de German, i com no podía ser d'altra forma també son del seu viatge de nuvis, i per a no perdre el costum familiar tampoc ens han enviat cap línia. Així que em tocarà fer-ho a mi.\nEn novembre es varen casar aquesta parella i molts fórem testics de la seua unió. Després d'un gran dia de festa ells marxaren cap a les Amériques (tal qual com feren Sales i Xuso) però al contrari d'ells, no estagueren tots els dies a Nova York, varen recórrer un poc mes.\nDesprés d'una primera setmana on vegueren tot el que pogueren de Nova York (durant eixa setmana et canses mes que descanses), marxaren rum al Carib per poder fer el merescut descans que tant necessitaven després d'unes setmanes d'infart.\nEstagueren uns dies a Punta Cana (lloc d'agradable record per a alguns fallers de la comissió) estovats a la bartola sense fer res, que bonic, per a després tornar a Sueca (via Miami-Madrid) on començarien la seua nova vida de casats.\nPoques coses podria dir jo de Nova York o de Punta Cana que no s'hagueren escrit ja a aquest bloc per altres membres de la falla que per eixos llars han estat. Seria sols contar les anecdotes curioses que de segur els passaren al viatge, però com no me n'han contat cap ho deixie así.\nEn aquest viatge, els nostres amics han portat l'escut fins una distància de 6858.45 km de la Placeta Cervantes. Enhorabona.\nAlgú més vol que li conte el seu viatge de nuvis?\nPer cert, el divendres per la nit al cau farem l'entrega de premis del concurs, vos esperem tots allí. Segur que hi haurà moltes sorpreses.\nPublicat per SPIELBERG a les 8:08 23 comentaris (Afegix el teu)\nTal dia com hui complix 25 anys una de les meues millors amigues, Noelia. Encara que tots la conegueu perfectament, he de dir que , per a mi i per a les meues amigues, sempre ha sigut un pilar molt fort. Ja que, és una d’ixes persones, que sempre ha estat ahí, al nostre costat, en cada moment i que sabem que sempre estarà.\nJuntes hem viscut moltes anècdotes i experiències que cada dia recordem, I es que son molts anys els que hem compartit. Ella és una gran persona i com no, una gran fallera. Ens demostra cada dia el que per a ella és l’amistat. I per molta feina que tinga, sempre te algun moment, entre monyo i monyo, per preguntar-te com estàs, què necessites o simplement recordar-te que ella està ahí. I això sempre és d’agraïr.\nDes d’ací volem felicitar-te un any més i desitjar-te el millor per a la nova etapa que estàs vivint. I damanar-te que no canvies mai, que seguixques alimentat aquesta amistat com fins ara. I que dure per molts anys.\nGràcies per tot el que ens aportes i esperem celebrar-ho este finde com, cal. Així que no pot faltar un xampanyet!!\nPublicat per Xuso a les 9:04 22 comentaris (Afegix el teu)\nNotícia publicada al Suheca.com digital (www.suheca.com)\nLA GENERALITAT PREMIA ELS LLIBRETS\nDE LES FALLES CERVANTES I BERNAT ALINYO\nLa Conselleria d’Educació ha concedit els premis a la promoció de l’ús del valencià en els llibrets de les Falles. En la convocatòria d’enguany han participat 122 comissions falleres de 33 localitats que celebren estes festes.\nLa falla Plaça La Malva d’Alzira ha estat la guanyadora del primer premi, dotat amb 3.400 euros. Pel que fa a les falles de Sueca, dos d’elles han obtés un dels 54 reconeixements. Es tracta de la falla Plaça de Cervantes, en el lloc 35 dotat amb 650 euros, i la falla Bernat Alinyo, en el lloc 52 amb 450 euros.\nA banda de l’ús normatiu del valencià, a l’hora de valorar els llibrets també s’han tingut en compte la gran diversitat en l’estil, la presentació, la creativitat, l’ingeni, la gràcia dels textos i l’originalitat.\nEls premis es lliuraran en un acte oficial que tindrà lloc al saló d’actes de la Conselleria d’Educació el divendres 13 de març.\nArticle enviat per Julián Sáez a fpcervantes07@hotmail.com\nPublicat per Xuso a les 12:59 23 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Col·laboracions, JCF, Notícies, Premis, Premsa, Suheca.com\n(Cervantes a NY, altre cop? Si, altre.)\nI si, he ficat el meu nom com a dalt ja que sino ho fera molta gent es creuria que l'article (o el que açò vaja a ser) fora d'altra persona.\nDoncs no, aquest article no l'està escrivint Xuso (ni Sales). No, no soc jo el que apareix a les fotos de Times Square amb les samarretes de la falla, no. Simplement soc el que està fent estes quatre línies per a puguem vore el que va ser el seu viatge de nuvis. Si, i ho estic fent jo.\nQue tal vegada en una altra persona ho faria sense mes problemes, però amb el Xuso? Ell és el fundador i part mes activa d'aquest bloc (i organitzador d'aquest concurs), ell és el que es va casar amb Mari Sales (en eixa boda a la que mots assistírem i en la que tant be ens ho passarem) i ell es el que em va enviar una foto de Times Square per a que la ficara en un article que ells dos ens escriguérem per a nosaltres, seguidors del bloc, des d'un ciber de NY durant eixe viatge.\nEll es tot això (i més), doncs per que botons tinc que escriure jo açò. Fàcil. No té temps.\nJa em costà el meu treball que pujara les fotos al bloc ja que sempre estava ocupat, però el que ja no he aconseguit es que escriga unes línies contant-nos el seu viatge. Esta liat, i aquestos dies més. I sempre que trova algun ratet escriu al bloc, però ho fa per ficar les fotos que ens envieu, per comentar els articles que feu o per relatar el més immediat del que passa a la falla, deixant per a un segon pla el seu viatge. Ahir per la vesprada, en lloc d'estar fent açò, hi era al cau (sols ell, German i Paco) aprovisionament el magatzem de beguda per a que el dissabte no ens falte de res a les paelles. I jo fent açò. No ens podem queixar d'ell.\nAra es quan tocaría contar un poc el viatge i es quan jo em despedix. Jo no vaig estar allí i no vos puc contar res. Quan el vegau que vos ho conte en persona (altra vegada si encara no ho ha fet, cosa que dubte).\nSols una coseta. Com es possible que organitzes aquest concurs, que vajes a NY i que ni tan sols sigues capàs (ja no de guanyar) d'anar mes lluny amb l'escut del que haja anat una altra fallera al mateix lloc (Maitane portà l'escut fins l'estàtua de la Llibertat, tu et quedares en Times Square, es per a pegar-te de trons contra la paret).\nPer tant, la distancià de la Placeta fins a Times Square es de 6090.63 Km, lluntet lluntet. Com anar al Mareny i vindre. Ala enhorabona.\nSols em queda un viatge per ficar, de qui serà? A vore si demà o dijous puc.\nPublicat per SPIELBERG a les 8:28 24 comentaris (Afegix el teu)\nPregunta que es feia l'amic Pau Donés en la amb el mateix títol, realitat o somni...\nI és que aquest cap de setmana ha segut de somni, per tot el viscut. Si que hem començat be aquestes falles, ara que sí que podem dir que ja estan ahí. Unit a la tots els actes amb que hem nodrit aquest exercici tan especial per a nosaltres, com és celebrar 50 anys de falla, aquest cap de setmana ha segut intensísm i ple d'alegries per a nostra comissió.\nPerò anem per parts. Divendres després de la reunió, cap a les 2'30h de la matinada, es celebraren les Albades, en casa de la nostra Fallera Major. Per al dissabte teniem els actes que s'havie ajornat la setmana passada per culpa de la pluja. Quedarem amb la xaranga en el casal, per esmorçar, anar escalfant motors i marxar tots junts cap a pàrquing del SuecaPark, on es celebrava el III Concurs de Xarangues organitzat per JLF.\nSi nosaltres sempre hem dit que la nostra xaranga, la C25, era la millor (al nostre entendre), doncs ara ja és la millor, corroborat per un jurat entés en la matèria que és el que ens otorgà el Primer Premi en el concurs. Així és, després de, tan sols, una participació l'any anterior, la Xaranga C25, s'ha alçat amb el primer premi. I es que dissabte ens féren vibrar amb el seu popurrí de cançons. La veritat és que tenim una Xaranga espectacular que ens fa botar, ballar i cantar durant tot el que duren tots i cadascún dels passacarrers de falles. I es que per a nosaltres, amb premi o sense premi sempre sereu els millors. ENHORABONA AMICS!!!\nDesprés es donaren els premis del Concurs de Play-backs que organitza la JLF. En la modalitat de mostra, v ser la Falla el Portal la que s'alçà amb el primer premi. NOsaltres enesta modalitat no obtinguérem cap premi. Va ser en la modalitat infantil en la que ens enduguérem un SEGON PREMI, merescudíssim per tot el treball de la gent que ha fet possible que les nostres petites artístes tiomfaren damunt de l'escenari, i es que el nivell no baixa, després de varios anys obtinguent el primer pemi en aquesta modalitat, en aquesta ocasió s'ha obtingut el segon, que no està gens malament. Sou le millors, artístes!!!! Moltes Felicitats Guapíssimes i a seguir esforçant-se per al proper any. Cal dir que el primer premi va ser per a la Falla Tro i Flama, felicitats!!\nI a continuació es lliuraren els trofeus a la modalitat de Play-Backs de majors. Ací permitiu-me que siga breu i no massa efussiu, ja que jo hi vaig participar i no m'agrada parlar d'algo que he fet jo, però no per això, no vull deixar de parlar i felicitar a totes les meues companyes de play-back, així com a tota la gent que ha contribuit per a fer possible que enguany hem segut els CAMPIONS!!! si, si, si... PRIME PREMI!!!! I es que si sabereu tot l'esforç que fan este grup d'artistes durant tot l'any, per tractar de millorar any rere any, comprendrieu que el premi està ben merescut.\nVull que es sentiu orgulloses, companyes de el que heu conseguit, a base d'esforç, treball i constància. I es que s'ho mereixeu, perquè sou unes artístes tan grans que no trobe paraules.\nENHORABONA XICONES!!!! (per cart, ací hi ha un que es talla la coleta!!!)\nEspere que el proper any es torne a participar en estos concursos amb la mateixa il·lusió o més que enguany. Moltes gràcies a tots pel treball realitzat!!!!\nDesprés a la vesprada tingurérem la Cavalcada del Ninot, que anguany pel motiu de la celebració del 50 Aniversari, decidirem fer varies disfresses però totes amb el color daurat com a denominador comú. I la veritat és que el resultat va ser magnífic. Enhorabona a tots els que heu fet possible la cavalcada del ninot, tots els que heu treballat per que tots ho passem tan be.\nJo personalment, he de dir que ha segut una de les cavalcdes con miilor m'ho he passat, al eixir ballant, cosa que no havia fet mai. Molt, molt divertit!!!!\nI hem rematat el cap de setmana amb la Última arreplegà per la barriada i un xicotet passacarrer amb disfresses per als més menuts.\nUn cap de setmana tan agotador com divertit, és a dir, faller.\nPer cert, no tinc fotos de res de tots aquestos actes, així que aneu enviant-ne per favor. (últimament vos costa molt enviar-les, vinga va, no tingueu perea!!!!)\nPublicat per Xuso a les 9:40 19 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Cavalcada Ninot, Concursos, falles 2009, Play-backs\nEl periòdic, de 56 pàgines, inclou la publicació FALLES TOT L’ANY, amb 32 pàgines a tot color i vora 300 fotografies relacionades amb la nostra festa fallera. I tot per sols 1’20 euros.\nPublicat per Xuso a les 10:00 0 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Col·laboracions, falles tot l'any.\nEl passat dissabte 28 de febrer, va néixer un altre falleret de la nostra comissió, pertany també a la Generació del 50 Aniversari. Encara que ara mateix ja no és el mén menudet de la Falla, eixe honor ha passat a Abel Tarrasó. I és que ací anem a bebé per semana!!!\nEll és Carles Baldoví Salvador, així és, fill de Jordi Baldoví i Ana Salvador. Va naixer el disabte 28 de febrer a les 11:50 hores a l'Hospital 9 d'Octubre, a Valencia. Va pesar 3kg i 320gr i va medir 50 cm. Tot un homenot!!!\nAixí és que moltes felicitats i la més sincera enhorabona per a la família Baldoví-Salvador. Ara com es costum, tragueu tots els poals i aneu torcant-los la baba al tio David i als iaios Consue i Fermin!!!!!\nI a vore quen el dugueu pel casal, que ja tenim ganes de vore'l, ací de moment, vos deixe l'album amb les fotos!!!!\nPublicat per Xuso a les 14:00 5 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Col·laboracions, Fallerets, Felicitacions, Generació 50 Aniversari, Naixements\nEixe era el nostre lema, que es podia llegir al carro que obria la desfilada del ninot infantil. I es que altra cosa no ho se, però el futur el te ben assegurat la nostra comissió. Tant és així que la ja famosa generació del 50 Aniversari està fent furor, i està nodrint la comissió infantil de la Falla Plaça Cervantes aquests darrers mesos... i el que queda encara...\nTots aquests bebés que acaben de néixer i alguns que encara estan per vindre, encara no han pogut eixir a la desfilada del ninot que es va cel·lebrar el passat diumenge, però de ben segur que les iaies, mares, ties, etc. ja estan treballant de valent per a que en falles puguen lluïr trajes de valencianes/ns, però anem per parts...\nDesprés d'un dissabte molt, molt negre pel que respecta a l'oratge. I després d'haver ajornat els actes previstos per a eixa jornada (encara que d'improvissats en férem uns quants, però això és altra història...), la jornada del diumenge no es presentava molt millor...\nAixí és que, com havíem quedat, anaven donant-se cita al casal el diumenge al matí, tots els encarregats de preparar la desfilada infantil, que, amb tanta cura i detall hem estat preparant durant molt de temps. La veritat és que l'oratge tractava de donar-nos una treva. I com anava acostant-se l'hora de eixida encara més. El solet semblava que volia fer-se protagonista després d'una jornada anterior passada per aigua.\nPaelleta, ben feta, ben servida i ben menjada i partidetes de rigor, xarradetes amb el café i preparatius, molts preparatius per a lluïr als més menuts de la comissió.\nAixí va ser, de colp a repent, el casal es convertí en un niu ple de xiquets amb la disfressa dorada i a punt per maquillar-se i sortir a desfilar. La "carrossa" ja preparada amb les cadiretes i els ornaments oportuns. Una vegada tot preparat i a punt d'eixir, es ficà a ploure i pareixia que anava a fer-ho durant prou de temps. Però desde la JLF ens digueren que les falles sí que estaven eixint a fer la desfilada, aleshores nosaltres també ens dirigierem cap al punt de trobada.\n-"Alfredo mou!" i clar, Alfredo va moure, la xaranga en marxa, els bebes "acolocats" en les poltrones i els més majorets ballant al ritme de la música i cap al carrer Sequial.\nDoncs, l'oratge a la fi ens va donar la treva i ens va permitir que els nostres xiquets lluïren de lo més en la seua desfilada. Donava goig vore als més menudius de la falla en la xicoteta "carrossa", feta a propóssit per a ells, i el grup de més majorets darrere lluiren eixe color daurat, que simbolitzava les noces d'or de la Falla i donava gran colorit i vistositat a la desfilada.\nEls xiquets, com sempre, es comportaren la mar de be i facilitaven molt la feina al grup de fallers que els acompanyava.\nLa comissió vol expressar el seu agraïment a tots els fallers que han treballat de valent per a fer possible aquesta desfilada. Ja que els menudets s'ho passaren d'allò més be i els pares, iaios, tios i demés hi havia que anar darrere, darrere d'ells torcant-los les babes que anaven caiguent-los.\nAcí vos deixe un enllaç a un video de la desfilada infantil i l'àlbum amb les fotos:\nDesfilada Infantil (01/03/2009)\nEnhorabona a tots, i ara queda disfrutar als més majorets de la seua desfilada aquest dissabte!!!!!\nMOLTES FELICITATS TIUET!!!!!\nHui és un dia especial per a la nostra casa, ja que és el cumple del rei. Regalets n o n'hi ha, però sorpresetes alguna que altra li ha preparat la meua mami.\nTiui, estic molt orgullosa de tu, qualsevol problemeta que ens ix saps com afrontar-lo i a Carmen millor no la pots tratar. Gracies per tots els divendres que et quedes en ella per jo poder anar a la falla a les reunios i com no, jugar a parxis.\nSe que ara estas un poc triston, pero tranquil que tot s’arreglarà, que les coses venen com venen i hi ha que portar-ho el millor possible. Hi ha un dicho que diu: “dios aprieta pero no aoga”. Així que ànims campeon!!!!\nBueno carinyet, et desitje que pases un feliç dia junt a nosaltres i com no junt al tio colons, si, si, Aina que te vol moltísim i tu ho saps massa. Que és vore't i sols vol anar al tio colons.\nA tot això, quina sorpreseta ens tindràs prepara per al dia de disfresses???? Perquà a tu això t’agrada prou, i sé que ja dus algo entre mans. Pillin!!!!\nFELIÇ ANIVERSARI MAMI!!!!!\nHui , dia 6 de Març , és l’aniversari de la meua mami. Jo encara que sóc xicoteta, sé que este mes té alguna cosa especial, note olor a festa, a coets, a traques, a anar al casal, disfressar-se, fer paelles falleres i moltes coses més que encara no conec però senc parlar d’elles i cert que totes són molt divertides (globotà, concurs de barrets, ofrena, etc).\nI és que a la meua mami Mariam com un coet més, va nàixer en el mes de les falles, tanmateix com la tia Vane , Héctor (el Cule) i molts fallers més i li encanta la falla, al diumenge ja vol vestir-me de fallereta altra volta i a mi m’agrada.\nQuant encara tenia 15 dies , un dia del mes de Novembre, em va ficar un vestit molt bonic per anar a la presentació, l’altre dia en la cavalcada infantil ,em va disfressar com tots els fallerets i falleretes de bombolla de xampany i m’ho vaig passar molt bé però en arribar a l’Ajuntament volia dormir i no podia per això plorava i plorava... i la tia Jesi ,que em va cuidar molt bé, el xupó em posava.\nEl dia de les paelles falleres vaig anar d’ esmorzaret amb blusó i tot i allí vaig conèixer a moltes amiguetes i amiguets, Carmen , Aina, Paula, Andreu.... i a moltes ties falleres que mira que saben passar-s’ho bé!. Però... mami ves preparan-te a vindre darrere de mi ara quan comence a caminar!.\nJo vull dir-te que et vull molt perquè eres la meua mami i tu i el papi Toni em cuideu molt bé i com tots els papis voleu per a mi el millor del món.\nJo et desitge moltes felicitats i que en complisques molts anys més !\nMOLTS BESTES DE PART DE TOTA LA FAMÍLIA!!!!\nFELIÇ ANIVERSARI , MAMI MARIAM!!!!\nPublicat per Xuso a les 8:00 31 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Croniques, Desfilada Infantil, Fallerets, falles 2009\nHola a tots, sóc Abel Tarraso Sos, el fill de Gabi i Ali peró crec que seré més conegut com al fill de la Sevi. Pues si amics el passat dimarts 3 de març vaig vindre al món a les 22:27 i vaig pesar 2 quilos i 800 grams, després d´una llarga espera per fi em vaig deixar vore la careta i de sobte tots el dolors de la meua mare van desaparéixer i està de categoria.\nAhir a l´hospital vaig rebre moltes visites mireu si foren que fins i tot la recepcionista digué que anava a ficar un cartel diguent quina era la habitació on estavem la mami i jo de les vegades que li ho preguntaren i al final ella dia "Hombre la famosa Alicia Sos, tened cuidado en que no se venga a habitacion abajo".\nJo estava molt tranquilet fins que aplegaren les meues ties Les Petxis que em van fer parlar un poquet, es que estan un poc xafaetes!!! peró em vaig alegrar molt de que vingueren a vorem.\nAra espere impacient a que apleguen les Falles ja que la meua iaia está ja preparant-me el traje, em fa molta il.lusió eixir de falleret a més si dic que no a la meua mami li entra un mal i no vuic decepcionarla perqué com tots sabeu ma mare es FALLERA 100% i no us penseu que jo ja he viscut molts actes de la falla dins de la pancheta de la meua mami i m´ho he passat molt bé escoltant la música i ballant peró ara toca viure les falles desde l´altra part que es com toca vestint-me de faller i tot aixó.\nAaaaaa també espere que Andrea o Carles vinga a fer-me una visita i em duga la samarreta corredora que jo la vuic rebre!!!!\nPublicat per Xuso a les 13:00 13 comentaris (Afegix el teu)\nEncara que no les tinc totes ja que hi ha alguns que diuen que això es Venècia (ahi on van en barca pel carrer) i altres que es Paris. Uan vegada acabat el plas del concurs anem a ficar el viatges que ens queden. Comencem per aquest que feren Almu i Emilio. I pel que es veu a les fotografies ho degueren disfrutar d'allò mes.,\nVist que jo no he ant a Paris i que no parle francès poc mes puc dir en aquest article (encara que no se que te que vore ací l'idioma), i també per que Almu no em contà res. Que ho conte en un comentari.\nJa sols em queda donar-los l'enhorabona i dir-los que s'endugueren a Cervantes a 1094.46 Km de la Placeta.\nPublicat per SPIELBERG a les 8:01 16 comentaris (Afegix el teu)\nEl diumenge 22 de Febrer es va celebrar el tradicional “Rally Faller” la prova final era fer una exhibició de NATACIÓ SINCRONITZADA , que els nostres representants van fer de meravella .\nCom es pot apreciar a les fotos 5 artistes de la nostra Comissió , Gregori, Lucas, Richard, Héctor (El Cule) i Jesús (l’home de Noèlia ) van nadar al mig del Carrer Sequial com si fora l’equip de natació de la nadadora ESTER WILLIAMS de la pel·lícula “Escuela de sirenas” no feia falta tapar-se el nas per a que no els entrara l’aigua.\nBen ataviats per a l’ ocasió amb banyadors , barnús i ben maquillats , van combinar el ritme, els moviments ben sincronitzats , la gràcia fallera que porten dins de la sang i van sorprendre alçant en alt al Cule mentre tot el públic els feia un fort aplaudiment . Ells s’ho van passar d’allò més bé i a tots els presents ens van deleitar amb la seua gràcia i simpatia.\nPublicat per SPIELBERG a les 8:06 17 comentaris (Afegix el teu)\nEtiquetes: Col·laboracions, Fotos, ral·li


Aprendre a parlar en públic - UNED Barcelona\nAprendre a parlar en públic\nCurs per millorar l’expressió oral de l’alumne i la seva seguretat davant un auditori, mitjançant l’adquisició d’una nova consciència corporal i el coneixement de diverses tècniques retòriques i persuasives.\n17:00 a 20:00 hores\nEl posicionament corporal i l’emissió de la veu.\nConsciència corporal i desinhibició\nL’escolta activa i l’empatia amb l’audiència.\nLa por escènica: Què la provoca i com es controla?\nEl discurs en funció de l’interlocutor i el context. Exemples.\nTècniques de persuasió.\n28, 29, 30 i 31 d’octubre\nAntonio Morcillo. Llicenciat en Direcció Escènica i Dramatúrgia\nEstudiants, professionals i gent de totes les edats interessada en millorar la seva capacitat de comunicació. No calen coneixements previs, però sí tenir present que el curs serà fonamentalment pràctic i que s’utilitzaran les mateixes tècniques que en el camp del teatre per a una consciència més clara del cos i per a la projecció de la veu. Cal portar roba còmoda i una estoreta.\n– Aprendre a comunicar-se de manera efectiva utilitzant la veu i el cos.\n– Desenvolupar l’empatia i l’assertivitat en l’entorn professional i acadèmic.\n– Aprendre a desinhibir-se davant el públic.\n– Aprendre a jugar amb el propi estatus.\n– Superar la por escènica i alliberar-se dels tics corporals i vocals que aquesta provoca.\n– Potenciar la capacitat de persuasió davant una audiència o un interlocutor particular.\nExercicis pràctics amb el cos i la veu i improvisacions a partir de textos i situacions, amb un anàlisi teòric posterior amb tot el grup.


addicional en dones: símptomes, tractaments, diagnòstic\nEl TDAH és una d’aquestes molestes situacions que sovint es descriuen com a “coses de la vida”, especialment per a les dones.\nLes dones tenen més probabilitats que els homes TDAH no diagnosticat , i els que reben un diagnòstic solen tenir-lo més endavant a la vida. Els símptomes del TDAH també es manifesten de manera diferent en les dones.\nPremeu períodes, hormones i estereotips femenins deliciosos i no és estrany que les dones tinguin més confusió dels símptomes del TDAH durant un altre dia difícil.\nL’única manera real d’obtenir un diagnòstic és del vostre metge. Però els detalls següents us poden ajudar a tenir una idea de si, quan i com mantenir aquesta conversa.\nEn primer lloc, els símptomes són gairebé tothom\nAbans de concretar els efectes del TDAH sobre les dones, aquí teniu una visió general.\nEl TDAH normalment comença a aparèixer a la primera infància, però segons la gravetat dels símptomes, pot ser que no es noti fins a l’edat adulta. Molta gent fa dècades sense adonar-se que la té.\nNormalment, el trastorn es caracteritza per una curta durada d’atenció, dificultat per enfocar, inquietud, canvis d’humor i impulsivitat.\nEls símptomes del TDAH en nens inclouen:\nagressivitat cap als altres\npersonalitat forta i pertorbadora\nPer als adults, els símptomes són una mica diferents i fins i tot poden ser similars als del burnout. Els símptomes poden incloure:\ndificultat de la multitarea\nbaixa tolerància a l'estrès\nTot i que tot això pot semblar aterrador i força debilitant, la majoria de la gent pot controlar els seus símptomes i ser tan productius, centrats i centrats com calgui.\nSímptomes específics de les dones\nMalauradament, com que les dones solen patir una gran quantitat d’estrès crònic, el TDAH pot aparèixer de manera més persistent però menys evident.\nSegons el grup sense ànim de lucre Nens i adults amb trastorn per dèficit d’atenció / hiperactivitat (CHADD), una dona pot no reconèixer el TDAH en si mateixa fins que un dels seus fills no rep un diagnòstic.\nEls símptomes en dones poden incloure:\ndesatenció als detalls\nEn lloc de mostrar característiques hiperactives, les dones amb TDAH solen presentar qualitats d’atenció més tranquil·les . Podrien oblidar-se de seguir plans o tenir dificultats per gestionar la feina i les tasques personals alhora.\nCom a resultat, poden sentir-se malament amb ells mateixos i lluitar amb l’estrès o l’ansietat relacionats amb les seves responsabilitats aclaparadores.\nVivim en un món que recompensa la productivitat, sovint a costa de la salut emocional. Les persones no sempre busquen ajuda per gestionar l’estrès a causa de l’estigma sobre com es percebran.\nLes dones tenen la càrrega addicional de les expectatives socials que requereixen un equilibri familiar i laboral, sovint més que els homes.\nEls perills del TDAH no diagnosticat en les dones\nSi no es tracta, el TDAH pot afectar significativament la salut i la felicitat de la dona.\nFins i tot si aprèn a controlar els símptomes, pot afrontar l’estrès constant. Això podria provocar hipertensió arterial, malalties del cor, problemes digestius i altres malalties físiques, cosa que posaria en risc la seva salut a llarg termini.\nFem una pausa per respirar profundament o dos. Definitivament, tot això és una mica aclaparador, però és aquí on entra un diagnòstic adequat. El fet de diagnosticar-lo us donarà accés a eines que us poden ajudar a fer front.\nLlavors, com se sap si té TDAH? Si els símptomes us semblen familiars, us recomanem que parleu amb el vostre metge. Els símptomes del TDAH de vegades es descarten com un comportament típic, especialment en dones, que sovint es perceben com a excessivament emocionals i ansioses.\nTothom travessa moments d’estrès, però per a les persones amb TDAH, aquest estrès és més profund que un període de treball difícil: forma part de la vida quotidiana.\nTambé poden aparèixer símptomes del TDAH varien al llarg del cicle menstrual a mesura que els nivells hormonals fluctuen.\nDurant el període premenstrual, quan els estrògens són baixos, els canvis d'humor i els símptomes depressius normalment seran pitjors. Això pot fer que el trastorn sigui encara més difícil de diagnosticar en les dones, ja que els símptomes del TDAH es poden confondre amb efectes típics del síndrome premenstrual.\nUn PSA ansietat per TDAH\nSi creieu que durant molt de temps teniu problemes per dur a terme tasques sense debilitar l’ansietat, pot ser el resultat del TDAH o d’una altra preocupació per a la salut mental.\nD'acord amb la Associació d’Ansietat i Depressió d’Amèrica , al voltant del 50 per cent dels adults amb TDAH també tenen un trastorn d’ansietat.\nCom que els símptomes del TDAH van de la mà de l’ansietat crònica, pot ser difícil discernir quan una persona té TDAH a més d’altres afeccions.\nEls tractaments contra el TDAH poden entrar en conflicte amb els tractaments contra l’ansietat i la depressió, i alguns Els medicaments contra el TDAH poden empitjorar l’ansietat . Treballeu amb un proveïdor d’atenció mèdica per trobar el millor pla de tractament per a les vostres necessitats.\nQuè podeu fer al respecte\nMoltes formes de tractament poden ajudar a les dones a controlar els símptomes del TDAH. En alguns casos, estimulants simples de la cafeïna com el cafè pot ser útil.\nEls nens poden fer-ho sovint gestionar els símptomes amb tractament conductual , però, per als adults, la medicació en última instància pot ser la millor opció.\nEls estimulants que contenen metilfenidat o amfetamines (com Adderall o Ritalin) són els més utilitzats medicaments amb recepta per tractar el TDAH. Per a moltes persones, poden salvar vides, però, com qualsevol medicament, pot no ser adequat per a tothom.\nÉs important discutiu totes les opcions abans de decidir si aquest és el millor curs per a vosaltres.\nEls antidepressius també poden ajudar. Els seus efectes varien de persona a persona i poden trigar més a notar-se. El vostre metge també pot suggerir medicaments no estimulants, com Strattera, si els estimulants no són adequats per a vosaltres.\nÉs possible que calgui una mica d’experimentació per esbrinar quin tractament funciona millor per al vostre cos i la vostra vida. I és totalment correcte parlar quan alguna cosa no se sent bé.\nEncara que teràpia conductual cognitiva és més eficaç en nens, l’assessorament també pot ser una opció de tractament viable per als adults.\nTot i que apreneu habilitats accionables per gestionar el TDAH, també us pot ajudar a identificar l’arrel de l’ansietat i l’estrès de rendiment perquè pugueu començar a abordar-lo internament. Busqueu un terapeuta especialitzat en el tractament del TDAH, sí, existeixen.\nAmor I Relacions No envieu missatges de text al vostre ex! Aquesta és la raó


Revisió del 20:46, 23 nov 2011\n1.952 bytes afegits , fa 8 anys\nRevisió del 11:47, 2 set 2011 (modifica)\nm (r2.7.2) (Robot afegeix: bg:Туркополи; canvis cosmètics)\nRevisió del 20:46, 23 nov 2011 (modifica) (desfés)\n'''Turcople''' (plural '''turcopols''', turcoples, turcopoles, turcopolis, '''turcopels''') és el terme amb que es coneixia als membres de la soldadesca mercenària, generalment d'origen turc (el nom prové del grec medieval τουρκoπουλος, ''turkopo[u]loi'' = 'fill de turcturcs'), i, potser, de pare turc i mare grega que lluitaven per [[Bizanci]] i pels llatins als [[Balcans]], a [[Xipre]], a [[Rodes]] i a l'Orient Mitjà, entre els segles XI i XIV.. Els turcoples formaven un cos de cavalleria lleugera i estaven al servei sobretot delsde les diversosdiverses ordesordres militars establertsestablertes a Xipre, Jerusalem, Rodes, etc. durant les Creuades (segles XI i XIII).\n===Els primers turcoples==\nLa primera vegada que s'esmenta un turcopol es fa referència a un monjo del [[Mont Athos]] anomenat Sergi Turkopoulos, un musulmà convertit ([]). Tatikios fou el més cèlebre turcopol de Bizanci (1078 a 1099/1103) que va lluitar contra [[normands]], [[seljúcides]], [[petxenegs]] i [[cumans]] al servei de Bizanci, passant després al servei de la [[Primera Croada]]. L'exèrcit bizantí segui comptant amb els serveis dels turcoples com a tropes auxiliars.\n===A les croades==\nLes tropes croades tingueren el seu primer encontre amb els turcoples durant la [[Primera Croada]]. La host turcople formava part de l'[[exèrcit bizantí]] en condició de tropes auxiliars. La majoria d'aquests eren fills de pare turc i mare grega i eren, almenys nominalment, cristians en gran part. Les unitats turcoples que acompanyaren l'exercit bizantí en la primera creuada podrien haver inspirat el model que seguiren els [[estats croats]] en la contractació de tropes auxiliars de cavalleria lleugera formades per indígenes d'aquests.\nA [[Terra Santa]], les tropes turcoples serviren com a cavalleria lleugera fent funcions d'exploradors, fustigadors, arquers a cavall i en alguna ocasió com a segona línia de càrrega rere la cavalleria pesada. Les tropes equipaven armadures lleugeres (usualment un peto encoixinat i casc cònic d'acer) i anaven armades amb llances i arcs, les muntures que cavalcaven eren més lleugeres i ràpides que els cavalls de les tropes occidentals.<ref>page 34 The Knights of Christ, Terrence Wise ISBN 0 85045 604 5</ref>\nEl les [[ordresordes militars]] les tropes turcoples que aquestes empraven eren sota el comandament del ''turcopler'', que era designat per les seves tropes. Malgrat que quant no estaven en batalla les tropes turcoples eren sotmeses a varies restriccions, entre elles la impossibilitat de menjar en la mateixa taula que altres soltats muntats, el turcopler mantenia un rang dins el comandament templer superior als sergents de l'ordre. El turcople reportava directament al Gran Mestre o al Mariscal durant la batalla, i en batalla comandava les tropes turcoples i als germans sergents.<ref>page 118 The Knights Templar - a New History, Helen Nicholson, ISBN 0 7509 3839 0</ref>\nEls [[Mameluc]]s consideraven als turcoples com a traïdors i apostates i mataven a tot turcople que era capturat. el [] amb la [[Caigudacaiguda de [[Sant Joan d'Acre]], el darrer bastió dels Croats a Terra Santa, els turcoples supervivents, seguint a les ordres militars, s'establiren a [[Xipre]] amb l'[[Orde del temple]] i a [[Rodes]] i [[Illa de Malta|Malta]] junt [[Orde de Sant Joan de Jerusalem|hospitalers]]. Així mateix l'[[Orde Teutònic]] nomenà a la seva pròpia cavalleria lleugera amb el nom de "Turkopolen", deixant constància del gran prestigi que adquiriren aquestes tropes.\n===Als estats llatins===\nPerDes altrade banda1204 l'exèrcitels bizantíllatins seguivan comptanttenir ambal elsseu serveisservei delsgrups de turcoples. Els emperadors [[Miquel VIII]] (1261-1282) i [[Andrònic II]] (1282-1328) els van utilitzar contra els catalans i contra els senyors autònoms de [[Tessàlia]] (1268-1275) i contra els comllatins a tropes[[Morea]] auxiliars(1263-1264). El fet que ditesles tropes de turcoples es trobessin integrades en l'estructura de dit exèrcit facilitàva facilitar el fet que aquestes entressin en contacte amb la [[Companyia Catalana d'Orient]], Aquesta arribà a comptar dins les seves files amb 1.000 turcoples, si bé que tropes turcoples formaren part en l'assassinat de [[Roger de Flor]] i el seu seguici, el dia [[4 d'abril]] de [], a [[Adrianòpolis]] (l'actual [[Edirne]]) i unitats turcoples integraren l'exercit que dirigí les sagnants represàlies bizantines contra aquesta, d'altres unitats s'uniren posteriorment (1306) a la Companyia en el transcurs dels fets coneguts com la [[Venjança Catalana]] i seguiren a la companyia al llarg del seu periple des de la Tràcia fins a [[Ducat d'Atenes|Atenes]]. Veient que els catalans i aragonesos resolen de d'assentar-se en el ducat els turcoples abandonen el servei a la companyia, i, capitanejats per Meleco, entraren al servei del príncep de Sèrbia.\n===A Xipre i Rodes===\nA [[Xipre]] foren contractats per [[Guiu de Lusignan]]. Grups turcopols van ajudar als [[cavallers de Sant Joan de Jerusalem]] a conquerir [[Rodes]] (1306-1310) i després per vigilar les costes. El oficial que manava als turcopels era el ''turcopolier''.\n== Supervivència moderna ==\nELEl Priorat dels Cavallers Maçons de Malta desingnadesigna un "Turcopler".\n*Terrence Wise: ''The Knights of Christ'', ISBN 0 85045 604 5\n*Helen Nicholson: ''The Knights Templar - a New History'', ISBN 0 7509 3839 0\n*Piers Paul Reads: ''The Templars'', ISBN 1 84212 142 1\n*Steven Runciman: ''A History of the Crusades - The Kingdom of Jerusalem'', ISBN 521 06162 8\n*Michael Haag, "''The Templars: History and Myth''", Londres 2009. ISBN 978-1846681530\n*Jean Richard, "''Les turcoples au service des royaumes de Jérusalem et de Chypre: musulmans convertis ou chrétiens orientaux?''", ''Croisades et Etats latins d’Orient Points de vue et Documents'', Aldershot, Ashgate, 1992, Variorum Collected Studies Series: CS383\n*Francesco Balbi: ''The Siege of Malta''\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/8498843»


Avantatges de comprar sobre plànol. Inversió i Rendibilitat.\nInici Contingut Patrocinat Avantatges de comprar sobre plànol\nLes immobiliàries agraeixen la confiança del client que els permet fer viables els projectes i el comprador gaudeix d’importants avantatges\nLa compra d’habitatge sobre plànol té grans avantatges tant per als inversors, com per a les persones que volen adquirir la seva futura llar. Un dels principals és l’estalvi econòmic en el preu de compra, que pot arribar fins al 15% especialment en èpoques en què la tendència del mercat és alcista, però n’hi ha més. Les immobiliàries agraeixen la confiança del client que els permet fer viables els projectes i el comprador pot triar millor l’immoble, i en alguns casos hi pot realitzar canvis durant l’execució de l’obra. També es pot gaudir de flexibilitat mitjançant pagaments fraccionats, i el comprador disposa de temps per estalviar un percentatge de l’import abans d’accedir a la hipoteca. Repassem-los:\nEstalvi econòmic, inversió i rendibilitat\nQuan s’adquireix un habitatge durant la seva primera fase de construcció, podem estar comprant a un preu fins a un 15% inferior del que resultaria un cop acabada la construcció, ja que és molt probable que durant el temps d’execució de l’obra s’acumuli un increment de preus degut a la demanda del mercat.\nFlexibilitat en el finançament\nMentre dura la construcció de l’habitatge, el client pot anar avançant diners de manera esglaonada el que li suposa, per una banda ajustar les quotes als imports que li són més còmodes i per altra banda es poden anar estalviant uns diners abans de realitzar el pagament final o d’accedir a la hipoteca.\nMillor opció de compra\nEls compradors poden triar millor l’habitatge d’entre els que es posaran a la venda, ja que si són dels primers, podran comprar el que s’ajusti millor a les característiques que més els interessin. Si necessiten un aparcament, segurament es podran quedar el de més fàcil accés i en el cas de un pis podran triar molt probablement el que estigui més ben orientat o tingui una distribució més adequada a les seves preferències.\nCanvis i personalització del disseny durant l’execució de l’obra\nEls clients tenen la possibilitat de modificar algunes parts de l’obra abans de que es faci. Per exemple, en el cas de que es vulgui posar, treure o desplaçar un envà, hi pot haver la possibilitat de fer-ho. Fer canvis d’ubicació d’elements (radiadors…), i canvis significatius en quant a acabats i materials que responguin a preferències personals que no estaven previstes en el projecte original. El resultat és un habitatge personalitzat amb una despesa molt ajustada, ja que es substitueix el que estava previst per les noves opcions del client.\nSi esteu interessats en conèixer les promocions d’obra nova que us oferim podeu donar un cop d’ull a la nostra pàgina web, o acostar-vos a les nostres oficines on us en informarem.\nArticle anteriorEl valor de l’assegurança de la llar: despesa o inversió\nArticle següentHipoteques, aquestes són les millors ofertes del mes de gener


David Fernàndez: 'Vull la independència per a eradicar la pobresa, la desigualtat i l'exclusió social' - VilaWeb\n—Per tants motius acumulats i tantes raons... Fonamentalment, perquè volem la màxima llibertat política per al nostre poble i, per a la seva gent, volem tota la justícia social que siguem capaços de construir entre totes i tots. Divisa: lliures els pobles i iguals les persones. Perquè només reclamem per a nosaltres, a la manera zapatista, allò que desitgem per a tots els pobles del món: llibertat, justícia, democràcia. Però si hagués de triar una raó neuràlgica irrenunciable, cabdal i central, diria que volem la independència per a poder superar, eradicar i transformar les desigualtats socials en augment que defineixen, maldestrament, la nostra societat: 20% d'atur, 50% d'atur juvenil, un 30% en risc de pobresa, rècord en desnonaments i la trista llarga llista. És a dir, triaria feina, habitatge, salut, educació, atenció a la vellesa. Un país més ètic i més humà. País independent com a sinònim de país diferent. Autodeterminar-nos, tossudament alçats, per construir justícia social, per reconstruir-nos del paisatge devastat que deixa aquesta crisi. Recuperar sobiranies --sobirania política enfront d'un estat demofòbic; sobirania econòmica enfront d'uns mercats globals voraços i carronyaires; sobirania popular enfront d'unes elits i una corrupció que segresten la democràcia-- per retornar aquest país als seus legítims propietaris: la gent. Sense plena sobirania, uns altres decidiran per nosaltres: ja sabem qui i què i com. Però la independència és recuperar els únics instruments democràtics que ens permetin de començar a capgirar i canviar les coses, en un context global on la sobirania dels estats i dels mercats ja no tenen res a veure amb la llibertat dels pobles i la dignitat de les persones.\n—Podria aportar --des de l'ànima i l'arrel ètica, cooperativa, mancomunada, republicana, compartida, inscrita en la nostra pròpia història de resistències i desobediències-- una sortida catalana a la crisi per vies socials i solidàries que desbordés la 'troica' i que demostrés, al matxucat sud d'Europa, que el futur és més democràcia i no menys: una opció alternativa postcapitalista --social, democràtica, ecològica, feminista-- construïda des del municipalisme dels Països Catalans, un procés constituent que recordi que el segle XXI és el segle de les persones, no dels mercats; una humil aportació internacionalista a demostrar --i demostrar-nos-- que un altre món és possible i que encara avui --ara i aquí-- depèn de nosaltres mateixos i és a les nostres mans. Encara que ja fa temps, massa temps, que ja no ens demanem si un altre món és possible: ens demanem simplement com és possible aquest. Un món injust, absurd i desigual --on cada dia moren 80.000 persones de fam, on 80 persones tenen la mateixa riquesa que la meitat de la humanitat, on la Mediterrània és una fossa comuna que tragina 25.000 cadàvers-- que cal combatre. Deia Lévinas que el paper de la filosofia --digueu-ne acció política col·lectiva-- és fer impossible i evitar el moment de la crueltat, de l'horror, de la inhumanitat. Això no passa avui. Però cal que torni a passar. No hi ha victòria final ni final del conte: tota la vida haurem d'anar netejant els vidres, regant les plantes i tenint cura de les vides.\nI des d'aquesta perspectiva global, voldria que aportés l'exemple fèrtil d'un refugi-mirall, on protegir-nos, on arrecerar-nos: un refugi ètic, un refugi democràtic, un refugi social, un refugi cultural, un refugi ecològic, un refugi pràcticament civilitzatori contra un capitalisme senil que tot ho esbotza: un refugi nascut del racó més fondo de la consciència democràtica antifeixista. Tal com rutlla el món, en una ofensiva neoliberal, regressiva, bel·licista i autoritària --sense precedents i desbocada--, la independència és el primer escut, la primera autodefensa democràtica, per a reconstruir noves institucions comunes que ens permetin de governar-nos als Països Catalans. I diria que és l'única variable que ens permetrà de construir una societat justa i equitativa, decidida i configurada entre tots a través d'un procés constituent en el qual tan important com el què serà el com. O sigui que, fet i fet, volem la independència per a demostrar que sí, que continua essent possible de canviar el món, que disposem del temps i l'espai que tenim i que l'únic territori alliberat que tenim realment a l'abast són les nostres vides quotidianes. A poc a poc i amb molta pressa, paradoxalment. 'Per poder seguir suant la samarreta --vermella-- de l'Ovidi Montllor: fins que als homes i les dones --mai més, enlloc, contra ningú-- no se'ls pesi amb les balances.'