REVISIÓ DEL RATOLÍ SENSE FIL PER A JOCS RAZER DEATHADDER V2 PRO - RATOLINS D'ORDINADOR\nRevisió del ratolí sense fil per a jocs Razer DeathAdder V2 Pro\nMSRP 129,99 $ 99,99 $a les Amazon $129.99 Estalvia $30.00See It Els editors de Garon seleccionen i revisen els productes de manera independent. Si compres mitjançant enllaços d'afiliats, és possible que guanyem comissions, que ajuden a donar suport a les nostres proves. Aprèn més .\nLa mateixa gran forma DeathAdder\nInterruptors de ratolí òptic Razer\nBluetooth i 2,4 GHz sense fil\nLa càrrega sense fil requereix una base opcional\nEspecificacions del ratolí de jocs sense fil Razer DeathAdder V2 Pro\nNombre de botons 8\nInterfície Bluetooth, cable USB, RF sense fil\nOrientació de la mà Destre\nFabricant i model de sensors Razer Focus+\nResolució màxima del sensor 20000 dpi\nFont d'alimentació Bateria interna, USB amb cable, càrrega sense fil (base USB)\nPes 3,07 unces\nGarantia (peces i mà d'obra) 2 anys\nDesprés de centrar-se en altres models durant un temps, Razer va llançar tres versions del seu ratolí de joc bàsic reviscut, el DeathAdder V2, el 2020. El més nou dels tres, el DeathAdder V2 Pro de 129 dòlars, és una versió sense fil de l'original, plena de Razer. conjunt actualitzat de campanes i xiulets Pro (o, anteriorment, Ultimate), inclòs Bluetooth i connectivitat 2.4 i suport per a la base de càrrega sense fil de l'empresa. Atès que el DeathAdder V2 estàndard ja ofereix el sensor i els components superiors de Razer, DeathAdder V2 Pro sembla una actualització menys que altres models, més enllà de tallar el cable. És increïble ratolí , però a gairebé el doble del preu del seu homòleg per cable (o literalment el doble si el compreu amb una base de càrrega), DeathAdder V2 Pro és una venda més difícil que alguns dels seus companys de nivell professional.\nEl DeathAdder V2 Pro sembla el DeathAdder estàndard, però sense el seu cable de cua. Amb una mesura de 1,88 per 5 per 2,75 per polzades (HLW), és només una mica més gran que el DeathAdder V2 estàndard. També és només un pèl més pesat que el DeathAdder V2 amb 3,07 unces, enfront de les 2,86 unces del model amb cable. (És normal que els ratolins sense fil pesin una mica més, ja que requereixen components addicionals.) Els canvis no han afectat la seva comoditat: per a un ratolí senzill sense una base ampliada ni una ala de polze, el DeathAdder V2 Pro té un dels més formes còmodes que he utilitzat. La seva base d'alta gepa manté la mà en una posició perfecta, fins i tot sense gaires ganxos laterals i un panell superior de plàstic mat relliscós.\nEls nostres experts han provat22Productes de la categoria de ratolins d'ordinador aquest any Des de 1982, Garon ha provat i valorat milers de productes per ajudar-vos a prendre millors decisions de compra. (Llegiu la nostra missió editorial.)\nJo descriuria el DeathAdder V2 Pro com un ratolí de set botons, tot i que tècnicament en té vuit. Hi ha cinc entrades a la part superior: clic esquerre, clic dret, una roda de desplaçament clicable i dos botons de cicle DPI a la columna central. Al costat esquerre, teniu els botons laterals estàndard enrere i endavant. Finalment, si passeu el ratolí, trobareu un botó que recorre els cinc perfils integrats del ratolí. (També hi ha un panell extraïble, que revela un espai per emmagatzemar el dongle sense fil de 2,4 GHz del ratolí en trànsit). Els vuit botons es poden personalitzar, tot i que canviar el canvi de perfil per qualsevol altra cosa sembla un malbaratament, ja que no podreu aprofitar la seva llum indicadora codificada per colors.\nIgual que el seu homòleg amb cable, el DeathAdder V2 Pro és tot un negoci sota el capó. Compta amb el sensor propietari superior de Razer, el Focus+, que pot fer un seguiment de fins a 20.000 DPI i, el que és més important, es manté precís fins a 650 polzades per segon. Tot i que el Viper és de Razer esports ratolí, el DeathAdder també és molt apreciat en els cercles competitius, i DeathAdder V2 Pro ofereix un rendiment professional per a aquells que ho necessiten.\nRatolí per a jocs Razer DeathAdder V2\n$49.79Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí de joc Razer DeathAdder V2 4.5 Destacat\nRazer Razer Basilisk Ultimate Wireless Gaming Mouse\n$119.99Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí sense fil per a jocs Razer Basilisk Ultimate 4.0 Excel·lent\nRatolí de jocs sense fil Corsair Dark Core RGB Pro SE\n$97.99Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí de jocs sense fil Corsair Dark Core RGB Pro SE 4.5 Destacat\n$99.99Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí de jocs sense fil Razer Viper Ultimate 4.0 Excel·lent\nCorsair Ironclaw RGB sense fil\n$90.62Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió sense fils Corsair Ironclaw RGB 4.0 Excel·lent\n$54.99Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra gloriosa revisió del ratolí de jocs model D de la cursa de jocs de PC 4.0 Excel·lent\n$184.01Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió HP Omen Photon 4.0 Excel·lent\nRatolí per a jocs sense fil Logitech G502 Lightspeed\n$99.99Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí de jocs sense fil Logitech G502 Lightspeed 4.0 Excel·lent\nRatolí de joc SteelSeries Sensei Ten\n$65.46Mira-hoa Amazon Llegiu la nostra revisió del ratolí de joc SteelSeries Sensei Ten\nIgual que el seu homòleg de primer nivell més recent, el Razer Naga Pro , el DeathAdder V2 us permet triar entre dos tipus de connexió sense fil: Bluetooth o sense fil de 2,4 GHz mitjançant un dongle USB. La connexió de 2,4 GHz acostuma a ser l'opció del jugador de PC, ja que és més estable. Tenir Bluetooth com a segona opció afegeix molta utilitat, però, ja que consumeix menys bateria més lentament i funciona amb una gamma més àmplia de dispositius, inclosos els telèfons intel·ligents. A les meves proves, ambdues connexions van funcionar bé, fins i tot en una habitació amb moltes interferències potencials. El seu cable de càrrega MicroUSB també es pot connectar al vostre ordinador per crear una connexió per cable.\nLa durada de la bateria del DeathAdder V2 Pro també és un problema virtual. Segons Razer, el ratolí obté fins a 70 hores de durada de la bateria amb el senyal de 2,4 GHz i fins a 120 hores de durada de la bateria quan s'utilitza el senyal Bluetooth. Tots dos números es basen en utilitzar el ratolí amb els seus dos elements RGB apagats. Amb els RGB al màxim, el nombre oficial baixa a 20 hores a 2,4 GHz. La bona notícia és que podeu trobar el vostre punt dolç personal ajustant la força de la il·luminació i activant la configuració d'estalvi d'energia a l'aplicació de configuració del ratolí, Razer Synapse. Amb un 33 per cent de potència i sense funcions d'estalvi d'energia, vaig trobar que el ratolí va durar cinc dies d'ús habitual amb una connexió de 2,4 GHz.\nEl DeathAdder V2 Pro admet la càrrega sense fil mitjançant el Razer Mouse Dock Chroma opcional. La base és un petit pedestal USB amb pas per emmagatzemar el dongle de 2,4 GHz del ratolí, contactes de coure que s'ajusten a la part inferior del ratolí per carregar i un element d'il·luminació RGB al voltant de la vora de la base només per divertir-se. El moll gairebé completa la fantasia del ratolí sense fil sense càrrega. És molt fàcil llençar el ratolí a la base quan us allunyeu de l'ordinador (no hi ha endolls ni elements de fixació, de manera que és fàcil d'esforçar), i la bateria dura prou de manera que mai no haureu de carregar-la a mitja sessió. sempre que mantingueu el ratolí acoblat almenys una part del temps.\nEl moll és sens dubte la meva funció preferida de DeathAdder V2 Pro, o almenys la que val la pena comprar-la amb el DeathAdder estàndard. És realment una llàstima que sigui un accessori opcional. No ajuda que el Dock s'inclogués originalment amb els seus dos primers ratolins compatibles, els premiats Editors' Choice. Basilisk Ultimate i Viper Ultimate, quan es van llançar, així que sabeu que els dos són un paquet.\nAra són 20 dòlars addicionals quan es compra com a part d'un paquet amb un ratolí compatible, o 49, 99 dòlars si el compres després del fet. Tenint en compte que ja esteu invertint més de 100 dòlars al ratolí, animaria a qualsevol que compri el ratolí a derrocar el paquet.\nProgramari Razer Synapse\nEl DeathAdder V2 Pro es basa en Razer Synapse, el programari de configuració de l'empresa, per ajustar la il·luminació RGB, reasignar botons, ajustar els valors predefinits de DPI, ajustar la configuració d'energia i altres personalitzacions. Com he esmentat en moltes i moltes ressenyes, Synapse és una de les millors aplicacions de configuració que hi ha. És ràpid, intuïtiu i fàcil de navegar.\nEl DeathAdder V2 Pro us permet emmagatzemar fins a cinc perfils de ratolí a l'emmagatzematge integrat per portar-lo amb vosaltres, que és estàndard per a perifèrics de jocs de gamma alta. Podeu crear un nombre il·limitat de perfils addicionals, que s'emmagatzemen localment. El Mouse Dock Chroma es registra tècnicament com un dispositiu independent del ratolí, però podeu configurar la seva il·luminació en tàndem mitjançant Razer Chroma, el conjunt d'eines d'il·luminació RGB de l'aplicació.\nGenial, però no necessàriament més gran\nEl DeathAdder V2 Pro és un ratolí innegablement fantàstic. Té una forma ergonòmica de suport, un sensor de primer nivell, una gran durada de la bateria i una càrrega sense fil si esteu disposats a pagar-ho. A 129,99 dòlars (sense el carregador), també és innegablement car, sobretot tenint en compte que el preu dels ratolins de joc sense fil generalment comença a baixar. Tot i així, com passa amb els altres ratolins Pro i Ultimate de Razer, obteniu un ratolí de luxe per un preu de luxe.\nEn comparació amb les altres actualitzacions Pro i Ultimate de Razer, que van introduir actualitzacions importants al disseny més enllà d'afegir connectivitat sense fil, és relativament insípid per a una actualització de 60 dòlars. En última instància, l'artesania superior hauria d'eclipsar un valor menys que estel·lar, però n'hi ha prou per posar el DeathAdder V2 Pro en un pedestal lleugerament més baix que els altres ratolins d'elit de l'empresa, els premiats Editors' Choice, el Razer Basilisk Ultimate i el Razer Viper Ultimate.\nRatolí de joc sense fil Razer DeathAdder V2 Pro\n4.0 Veure'l 99,99 dòlarsa AmazonMSRP 129,99 $\nEl DeathAdder V2 Pro ofereix un tractament sense fil a un ratolí elegant. Tot i que el DeathAdder V2 Pro és l'actualització i el model Pro menys impressionants de Razer, no deixa de ser un bon ratolí per a jocs.\nofertes de drons ciber dilluns 2016\nLongitud del cable de l'iPhone en metres\nRevisió de t-mobile® revvl® plus\nrellotge intel·ligent alcatel one touch\nbandes de freqüència de samsung galaxy s8\nef 20 mm f/2,8 usm


Farmacogenòmica somàtica en el càncer | la revista farmacogenòmica\nInhibidors BCR-ABL, KIT, PDGFR kinasa\nInhibidors de la cinasa ERBB2\nInhibidors de quinasa EGFR\nMolts dels exemples inicials de la utilitat clínica de la farmacogenètica van ser dilucidats en el camp de l’oncologia. Aquests exemples es basaven en gran part en l'existència d'una variació genètica de línies germinals que influeix en el metabolisme dels medicaments citotòxics. Tot i això, amb el desenvolupament d’inhibidors de la cinasa, fàrmacs dissenyats per orientar-se preferentment a proteïnes alterades que impulsen l’oncogènesi, la farmacogenètica del càncer s’ha transformat a comprendre les diferències somàtiques que determinen la resposta a aquests agents objectiu. Cada vegada és més clar que comprendre la genètica molecular del càncer portarà a un desenvolupament més de terapèutiques dirigides. Per tant, és imprescindible que els investigadors en farmacogenòmica entenguin les motivacions i els reptes del desenvolupament de teràpies dirigides per tractar el càncer com a paradigma de la medicina personalitzada. Tot i això, bona part de la discussió a la comunitat farmacogenòmica en matèria de càncer encara es centra principalment en les variants germinals com a predictors de la toxicitat de medicaments. A la vista d’aquest fet, aquesta revisió presenta una discussió detallada sobre el desenvolupament de teràpies dirigides d’ús comú per al tractament de tumors hematològics i sòlids, les mutacions somàtiques que determinen la resposta a aquestes teràpies i els mecanismes de resistència als fàrmacs.\nLa farmacogenomia és l’estudi de la genètica de la resposta interindividual als fàrmacs i té com a objectiu la subconjunció molecular dels pacients per a una teràpia més eficaç. 1 El camp de la farmacogenòmica és especialment important en l’oncologia, on la majoria dels fàrmacs que s’utilitzen clínicament tenen una finestra terapèutica estreta, és a dir, la diferència entre la dosi necessària per aconseguir l’efecte terapèutic desitjat i la causant de la toxicitat és petita. 2 Per tant, el coneixement de les variacions genètiques, heretades o adquirides, que poden predir una resposta diferencial a la quimioteràpia contra el càncer és clau per a una teràpia personalitzada. Les variacions genètiques en l’efecte farmacològic es classifiquen en dos grups: els deguts a factors farmacocinètics o farmacodinàmics. Els factors farmacocinètics que influeixen en l’efecte farmacològic impliquen l’absorció, distribució, metabolisme i excreció del fàrmac. En canvi, els factors farmacodinàmics que influeixen en l’efecte del medicament impliquen el transport del medicament a la cèl·lula i la interacció del medicament (lligand) i el seu objectiu (s). 3\nMolts dels exemples inicials de farmacogenòmica de la quimioteràpia contra el càncer es centren en comprendre les diferències interindividuals heretades (línia germinal) relacionades amb el metabolisme dels medicaments (taula 1). 2, 4, 5, 6, 7 Tanmateix, també hi ha exemples en què les mutacions (somàtiques) adquirides dins de l’ADN del tumor prediuen la resposta a la quimioteràpia del càncer. L’elucidació de les xarxes de transducció del senyal que impulsen la transformació neoplàstica ha donat lloc a terapèutiques del càncer dissenyades racionalment que apunten a anormalitats moleculars específiques. Aquests terapèutics dirigits, a diferència dels quimioteràpics tradicionals contra el càncer citotòxic, no tenen índexs terapèutics estrets i, per tant, tenen efectes secundaris menys severs. Els efectes secundaris menys greus experimentats mitjançant la presa de teràpies dirigides és com a conseqüència de la seva major afinitat per inhibir l’activitat d’alteracions somàtiques de la cinasa (s) objectiu (s) presents en l’ADN del tumor però absents dins de la línia germinal. A més, les terapèutiques dirigides, a diferència de la quimioteràpia citotòxica tradicional estan disponibles en formes de dosificació oral per a una millor administració.\nMolts dels agents terapèutics objectiu actualment coneguts són inhibidors de la proteïna quinasa. Les cinases són components clau de les vies de senyalització cel·lular implicades en la transformació neoplàstica. Els gens que codifiquen les proteïnes kinases sovint s’expressen o s’activen a causa de mutacions o reordenaments cromosòmics en tumors humans. Els inhibidors de la cinasa es dissenyen com a mimetics de l'adenosina trifosfat (ATP) i per tant competeixen amb l'ATP per unir-se al lloc actiu. 8 Quan s'uneixen al lloc actiu de la cinasa (s) putativa, els inhibidors de la cinasa redueixen l'activitat de la proteïna cinasa activada, reduint la unitat oncogènica cel·lular i induint la regressió del tumor. Curiosament, només un subconjunt de pacients responen a aquestes teràpies dirigides i la seva resposta es regeix per la presència d'alteracions somàtiques específiques de la cinasa objectiu que estan presents dins l'ADN del tumor, però absents dins de la línia germinal. En aquesta revisió, he destacat els exemples més habituals en què les mutacions somàtiques dins del DNA del tumor determinen la resposta clínica als inhibidors de la cinasa (taula 2).\nEl primer exemple de l’èxit de les teràpies dirigides a molècules petites en el tractament del càncer es demostra amb imatinib, el primer inhibidor de la petita molècula cinasa aprovat per a ús clínic que s’adreça a la regió de la proteïna tirosina quinasa de la proteïna (BCR) -ABL. leucèmia mieloide crònica (LMC). La proteïna BCR-ABL resulta de la fusió de la proteïna BCR i de la proteïna no receptora tirosina cinasa ABL resultant d’una translocació cromosòmica recíproca t (9; 22) produint un cromosoma 22 escurçat, anomenat cromosoma Philadelphia (Ph). La proteïna de fusió resultant té una activitat constitutiva de la tirosina quinasa que permet l'activació de diverses vies de senyalització com Ras, PI3K-Akt i Jak-STAT que condueixen a la proliferació i supervivència cel·lular. 9 La proteïna BCR-ABL s’associa predominantment no només amb CML sinó també amb leucèmia limfoblàstica aguda. 9 Imatinib funciona unint i estabilitzant una conformació inactiva de la proteïna cinasa BCR-ABL. 10, 11 Com que imatinib també té especificitat pel receptor del factor de creixement derivat de les plaquetes, el polipèptid α (PDGFRA) i la proteïna kinasa KIT, també s’utilitza en el tractament de malalties malignes associades a formes desregulades d’aquestes proteïnes. 11\nTot i que la resposta inicial a imatinib és dramàtica, es produeix una falla de tractament ràpidament. Com és el cas del tractament de pacients amb LMC amb imatinib, els pacients experimenten inicialment una remissió citogenètica i hematològica completa. Tanmateix, perquè l'imatinib no esgota les cèl·lules mare leucèmiques que alberguen la proteïna de fusió BCR-ABL, 12 pacients desenvolupen resistència a imatinib, particularment en les fases avançades de la leucèmia limfoblàstica aguda LMC i Ph-positiva (ALL). 13 Els mecanismes de resistència a imatinib inclouen l'amplificació BCR-ABL i la sobreexpressió de l'ARNm i la proteïna. 14, 15 Tot i això, el mecanisme de resistència més comú és l’adquisició de mutacions puntuals somàtiques dins del domini cinasa del gen ABL . 16 La primera mutació puntual identificada com associada a la resistència a imatinib va ser T315I. 16 L’estructura de cristall d’un analògic d’imatinib lligat al domini ABL kinasa va revelar que el residu T315 era crucial per a la interacció entre imatinib i ABL. També es va trobar que una mutació diferent al residu T315 (T315V) conferia activitat cinasa constitutiva a ABL i era menys sensible a imatinib en comparació amb ABL de tipus salvatge. 18 La mutació del punt T315I deteriora la unió imatinib reduint la inhibició de l'ABL.\nHi ha més de 50 mutacions puntuals diferents en ABL que estan associades a la resistència a imatinib. Tanmateix, la majoria són residus rars i sis d’aminoàcids (Gly250, Tyr253, Glu255, Thr315, Met351 i Phe359) fins al moment representen entre el 60 i el 70% de les mutacions resistents als imatinib. S'ha demostrat que dos dels mutants ABL més freqüents, Y253F i E255K, tenen un potencial transformador in vitro elevat. 13 Aquesta constatació in vitro és coherent amb les troballes clíniques que mostren que les mutacions del bucle P com ara Y253F i E255K estan associades a una major probabilitat d’avançar cap a la crisi explosiva i una supervivència global més curta en pacients tractats amb imatinib. Un altre mutant ABL, T315I, es troba generalment en pacients amb LMC avançada i preveu una pitjor supervivència global en comparació amb altres mutacions ABL en pacients amb teràpia amb imatinib. 20\nLes mutacions puntuals amb BCR-ABL resistents als fàrmacs es poden trobar en CML imatinib-naïve o es poden adquirir durant el tractament amb imatinib. La resistència a imatinib adquirida implica la reemergència de l'activitat de la tirosina quinasa de BCR-ABL. 21 Això suggereix que la proteïna mutant BCR-ABL és encara un objectiu viable d'inhibició per inhibidors de molècules petites. 21, 22 Amb aquesta finalitat, s’han dissenyat inhibidors de la segona generació d’ABL kinasa i han demostrat que inhibeixen el creixement de la majoria de formes mutants de BCR-ABL resistents a imatinib. Un d'aquests medicaments, el nilotinib, va ser dissenyat específicament per orientar-se a formes resistents a l'imatinib de BCR-ABL i és aproximadament 30 vegades més potent que l'imatinib com a inhibidor de l'ABL. 13 Els assaigs de fase I i II de nilotinib en pacients amb LMC resistent a imatinib en totes les fases de la malaltia i en pacients amb TODA positiva Ph demostren una resposta clínica significativa al nilotinib. El Nilotinib també inhibeix la proteïna kinases KIT i PDGFRB i per tant es pot utilitzar per al tractament de malalties malignes que contenen formes mutants d'aquestes proteïnes. Un altre inhibidor de la ABL cinasa de segona generació que demostra activitat contra la resistència a imatinib és el dasatinib. Dasatinib, tot i que no està dissenyat específicament per orientar-se a formes resistents als imatinib de BCR-ABL, és un potent inhibidor de BCR-ABL, de les famílies Src cinases, KIT i PDGFR. 25, 26 En contrast amb imatinib i nilotinib, dasatinib s'uneix a la conformació activa de la cinasa ABL. 27 A partir de dades prometedores sobre assaigs de fase I i II de dasatinib, en pacients amb LMC resistents a imatinib i amb TOTS positius amb Ph-positiu, es va aprovar recentment als Estats Units i Europa per al tractament d’adults en totes les fases de CML. amb resistència a la imatinib o intolerància. 28 Dasatinib també es va aprovar per al tractament de pacients amb TODA positiva amb resistència a imatinib o intolerància. 29\nCom que l'imatinib també té especificitat per a les proteïnes KIT i PDGFRA, s'utilitza per tractar tumors gastrointestinals (GISTs) que alberguen formes mutants d'aquestes proteïnes. La majoria de GIST porten mutacions de tirosina quinasa receptor KIT oncogènic o PDGFRA. 30 Les mutacions de guany de funció de KIT o PDGFRA són esdeveniments primerencs en oncogènesi GIST i condueixen a l’activació de la proteïna quinasa activada per mitogen (MAPK) i del transductor de senyal i activador de vies de senyalització de transcripció (STAT) implicades en la proliferació cel·lular i supervivència, respectivament. 31 Imatinib, un potent inhibidor de la senyalització KIT, recentment s’ha convertit en un tractament de primera línia del GIST metastàtic després d’ estudis in vitro que suggereixen un potencial terapèutic per a imatinib en una línia cel·lular GIST humana. 32 Abans del tractament amb imatinib, la resecció quirúrgica de GIST localitzat primari era l’única possibilitat de curar. 33 Els GIST es van mostrar refractaris a la quimioteràpia i la radiació estàndard. La recurrència de la malaltia era certa, amb una previsió de supervivència de cinc anys del 30%. Els assaigs prospectius d’imatinib en GIST metastàtiques han demostrat que aproximadament el 80% dels pacients respondran a imatinib i aconseguiran malalties estables. 35, 36 A més, el 70% dels pacients amb GIST metastàtic tindrà, almenys, una supervivència lliure de malaltia de dos anys i el 50% estarà lliure de progressió de la malaltia. 37\nCom és el cas de la resposta CML i imatinib, mutacions específiques de KIT i PDGFRA en GISTs prediuen la resposta a imatinib. Les mutacions del KIT es produeixen fins a un 90% de les GIST i la resposta clínica a imatinib depèn, almenys en part, de la presència de mutacions KIT específiques. 38 mutacions del KIT exon 11 es troben en el 75% de GISTs i donen com a resultat l’abrogació de l’autoinhibició juxtamembrana de la kinasa KIT. 39 Els pacients amb mutacions KIT d’ exon 11 presenten una taxa de resposta més alta al tractament amb imatinib i més temps fins a la fallada del tractament en comparació amb altres mutacions KIT o PDGFRA . 40 Els pacients sense mutació de KIT o PDGFRA detectables responen amb menys freqüència al tractament amb imatinib en comparació amb mutants KIT exon 11. Tot i això, fins a un 39% dels pacients sense mutacions KIT o PDGFRA responen a imatinib. A més, els pacients amb una mutació exona rara de 13 KIT o amb una mutació exon 17 de PDGFRA poden respondre a imatinib. 40 Aquestes dades suggereixen que el tractament amb imatinib hauria de ser considerat per a tots els pacients GIST, independentment de l’estat de mutació de KIT o PDGFRA . 40 L’única excepció poden ser els pacients amb mutació primària resistent a imatinib de PDGFRA (D842V). 40\nLa majoria dels pacients amb GIST metastàtic desenvoluparan resistència a imatinib. Els mecanismes de resistència més comuns consisteixen en l’adquisició de mutacions d’exon 13, 14 o 17 KIT secundàries que prohibeixen la unió d’imatinib. 40 Algunes d'aquestes mutacions secundàries són intrínsecament resistents als imatinib, com la substitució V654A que es fa freqüentment. Tanmateix, altres mutacions, com les que afecten el residu N822, són intrínsecament sensibles a imatinib, però estan associades a la resistència clínica a imatinib quan coincideixen amb una mutació Exon 11 KIT . 42\nPer tant, és crucial desenvolupar inhibidors més potents de KIT i PDGFRA per superar la resistència a imatinib. Sunitinib, un inhibidor del KIT, PDGFRA, de la tirosina quinasa relacionada amb fms (FLT3) i del receptor 2 del factor de creixement endotelial vascular (VEGFR2), ha estat aprovat recentment per al tractament de GIST resistent a imatinib i pacients incapaços de tolerar el tractament amb imatinib. En un assaig aleatori de sunitinib en fase III aleatòria en pacients que havien avançat en teràpia amb imatinib, es va trobar que sunitinib va allargar el temps mitjà fins a la progressió del tumor en comparació amb el placebo. No obstant això, sunitinib només proporciona un benefici temporal per a pacients amb GIST resistent als imatinib, per la qual cosa calen més opcions terapèutiques. Estudis preclínics en línies de cèl·lules GIST han demostrat que el tractament amb inhibidors de proteïnes de xoc tèrmic 90 va derivar en la degradació de l'oncoproteïna KIT i, per tant, pot ser de benefici en GIST resistent als imatinib. 45\nUn altre exemple de l’èxit de les teràpies dirigides en el tractament del càncer és el del trastuzumab, un anticòs monoclonal contra la leucèmia v-erb-b2 onucogeni oncogeni viral oncogeni homolog 2 (ERBB2) que es va desenvolupar per tractar pacients amb càncer de mama els tumors dels quals sobreexpressen la proteïna. L’amplificació i la sobreexpressió de la proteïna tirosina quinasa de la proteïna ERBB2 es produeix en aproximadament el 30% dels càncers de mama metastàtics i condueix a una senyalització aberrant a través de les vies PI3K i MAPK, que generen proliferació cel·lular i evasió d’apoptosi. 46 ERBB2 amplificat en càncer de mama mostra correlacions clíniques amb la recaiguda anterior i la supervivència global més curta. 47 Per tant, un medicament, trastuzumab que podria orientar-se a la proteïna ERBB2 en aquests càncers, podria augmentar la supervivència. Trastuzumab va ser el primer medicament basat en genètica aprovat per a la teràpia contra el càncer. 48 A diferència dels inhibidors de la petita molècula cinasa, que s’administren per via oral, el trastuzumab, un anticòs monoclonal, s’administra per via intravenosa. Trastuzumab és actiu com a agent únic després de fallar altres esquemes de quimioteràpia. 49 Tot i això, la resistència primària a la monoteràpia amb trastuzumab es produeix en aproximadament un 66-88% dels ERBB2 que sobreexpressen tumors de mama metastàtics. 50, 51 Trastuzumab amb quimioteràpia adjuvant (paclitaxel o docetaxel) millora significativament la supervivència lliure i lliure de malalties en pacients amb càncer de mama amb sobreexpressió ERBB2 en fase inicial en comparació amb la monoteràpia de trastuzumab. 52, 53, 54\nInvariablement, la majoria dels pacients que aconsegueixen una resposta inicial a règims basats en trastuzumab desenvolupen resistència en un any. 49 Els mecanismes de resistència (primaris o adquirits) no han estat completament dilucidats, però hi ha nombrosos mecanismes proposats. Elucidar els mecanismes moleculars subjacents a la resistència primària o adquirida al trastuzumab és fonamental per millorar la supervivència dels pacients amb càncer de mama metastàtics els tumors dels quals sobreexpressen ERBB2. 55\nS'ha demostrat que la modificació de la senyalització a baix de ERBB2 proporciona resistència primària al trastuzumab. La senyalització ERBB2 activa la ruta de senyalització PI3K. S’ha demostrat que l’activitat constituent de PI3K / AKT inhibeix l’aturada i l’apoptosi del cicle cel·lular mediada per trastuzumab. 56 Una línia de cèl·lules de càncer de mama que sobreexpressa ERBB2, BT474, resistent al trastuzumab tenia nivells elevats de AKT fosforilats en comparació amb la línia parental. 57 Les cèl·lules resistents eren sensibles a un inhibidor de les molècules petites de PI3K. 57 Els pacients amb deficiència de fosfatasa i tensió homolog (PTEN), els tumors de mama amb sobreexpressió ERBB2 tenen una resposta més pobra a la teràpia basada en trastuzumab. 58 Posteriorment, es va demostrar que en les cèl·lules deficients amb fosfatasa i tensin homolog (PTEN), els inhibidors de PI3K van rescatar la resistència al trastuzumab in vitro i in vivo . Per tant, la pèrdua de PTEN pot servir de predictor de la resistència al trastuzumab i els inhibidors de PI3K poden ser teràpies potencials en tumors resistents al trastuzumab PTEN-nuls. 49\nS’estan utilitzant noves estratègies terapèutiques per superar la resistència al trastuzumab. Pertuzumab és un anticòs monoclonal ERBB2 que representa una nova classe de fàrmacs anomenats inhibidors de la dimerització. 49 El Pertuzumab pot bloquejar la senyalització per altres receptors de la família EGFR, així com inhibir la senyalització en cèl·lules que expressen nivells normals d’ERBB2. El Pertuzumab bloqueja estèricament la dimerització d’ERBB2 amb EGFR i ERBB3, inhibint la senyalització dels heterodímetres ERBB2 / EGFR i ERBB2 / ERBB3. El Pertuzumab també és capaç de alterar la interacció entre ERBB2 i el receptor del factor de creixement I de tipus insulina en cèl·lules resistents al trastuzumab. 60 El trastuzumab i el pertuzumab s’uneixen a diferents epítops del domini extracel·lular d’ERBB2. 61, 62 La combinació de trastuzumab i pertuzumab va produir una apoptosi sinèrgica a les cèl·lules de càncer de mama trastuzumab que sobreexpressen ERBB2, 63 sense cap efecte significatiu en la viabilitat de cèl·lules de càncer de mama amb resistència a trastuzumab. 60\nUn altre agent terapèutic alternatiu contra els tumors resistents al trastuzumab és lapatinib, un inhibidor de la doble tirosina quinasa que s’adreça tant a EGFR com a ERBB2. La unió de lapatinib a EGFR i ERBB2 és reversible, però la seva dissociació és molt més lenta, permetent una baixada regulació de la fosforilació del receptor tirosina. 49 L’estat ERBB2 i no l’estat EGFR és un factor determinant de l’activitat lapatinib. 49 S'ha demostrat que la combinació de lapatinib amb trastuzumab va augmentar l'apoptosi de cèl·lules de càncer de mama amb sobreexpressió ERBB2. 64 La resistència a lapatinib sembla estar mediada per una augment de la senyalització del receptor d’estrògens en càncers de mama amb sobreexpressió ERBB2 positiva del receptor d’estrògens. 65 Això suggereix que l’orientació del receptor d’estrògens i ERBB2 pot ser beneficiosa en aquest conjunt de pacients amb càncer. 65 Un recent procés de fase III amb pacients amb càncer de mama amb ERBB2 resistents al trastuzumab, va demostrar que la combinació de lapatinib i capecitabina va donar lloc a una supervivència més llarga sense lliures de progressió en comparació amb la capecitabina sola. 66\nERBB2, membre de la família EGFR, també està sobreexpressat, en menor mesura, en càncers de pulmó, específicament adenocarcinomes i carcinomes de cèl·lules grans i prediu els resultats més pobres. 67, 68, 69 A més, també s’han trobat mutacions intragèniques en el domini cinasa conservat del gen ERBB2 en alguns càncers de pulmó. 70, 71 Les mutacions ERBB2 semblen produir-se exclusivament en càncer de pulmó de cèl·lules no petites (NSCLC) d’histologia d’adenocarcinoma i són més freqüents en pacients femenins i mai fumadors, 71 similars a la manifestació clinofatològica de mutacions EGFR. Aleshores, es va pensar que el trastuzumab podria ser de benefici clínic per al tractament de la NSCLC mutant ERBB2. Tanmateix, fins al moment no s'ha demostrat el benefici de la monoteràpia amb trastuzumab ni en combinació amb quimioterapèutiques contra el càncer per al tractament de NSCLC amb ERBB2 sobreexpressat. 72, 73, 74, 75\nPer il·lustrar més la importància de la família de proteïnes EGFR en la progressió i el tractament del càncer, discuteixo el desenvolupament puntual d’inhibidors EGFR i el seu ús clínic posterior. La sobreexpressió de la proteïna tirosina quinasa de la proteïna EGFR ha estat implicada en nombrosos tipus de càncer, està associada amb un pronòstic deficient i condueix a la senyalització millorada a través de proteïnes antiapoptòtiques, Akt i STAT. 76, 77, 78 El fet que l'EGFR estigui sobreexpressat en molts tipus de càncer i associat a un pronòstic deficient va convertir-lo en un bon candidat per al desenvolupament de terapèutiques dirigides. Per tant, dos inhibidors de petites molècules de EGFR, el gefitinib i l'erototib, van rebre l'aprovació ràpida de la Food and Drug Administration (FDA) dels EUA el maig del 2003 i el novembre del 2004, respectivament. Gefitinib i erlotinib es van aprovar com a teràpia monoterapèutica per al tractament de pacients amb NSCLC quimioteràpia-refractària avançada. 79, 80 Es va observar més tard, a la clínica, que només un subconjunt de pacients amb NSCLC va obtenir una resposta dramàtica a aquests medicaments. Mitjançant anàlisis genètiques moleculars, es va trobar que les mutacions somàtiques específiques del domini conservat de la cinasa del gen EGFR estan associades a la sensibilitat a la gefitinib 81, 82 i a l'erlotinib. 83 No obstant això, recentment, un gran assaig clínic que compara gefitinib amb placebo en pacients amb NSCLC que havien fallat en altres cursos de quimioteràpia no va mostrar beneficis per a la supervivència del fet de prendre gefitinib. 84 Després d’aquest informe el 2005, la FDA va restringir l’ús de gefitinib només a pacients que abans havien respost al fàrmac. En canvi, els assajos clínics han demostrat que l'erlotinib millora la supervivència en pacients amb NSCLC els càncers dels quals han avançat en altres cursos de quimioteràpia. Per tant, Erlotinib està aprovat per la FDA per al seu ús en nous pacients amb NSCLC amb tumors refractius amb quimioteràpia.\nLes mutacions somàtiques del domini EGFR kinasa són més freqüents en NSCLC i tenen una manifestació clínico-fisiològica diferent en els adenocarcinomes, Àsia Oriental, dones i mai fumadores. 87 rares mutacions d’EGFR es troben en càncers de cap i coll, colgangiosarcomes, càncers de còlon, càncers d’ovari, càncers d’esòfags i càncers de pàncrees. 88, 89, 90, 91, 92, 93 Les mutacions fora del domini cinasa (domini extracel·lular) són rares en NSCLC, 81, 82, 83, però són freqüents en gliomes 94 i càncers de pulmó de cèl·lules escamoses. Per tant, l’ús d’inhibidors EGFR en subconjunts d’aquests tumors pot ser una opció terapèutica viable.\nAl NSCLC, de vegades s'associen mutacions somàtiques de EGFR amb l'amplificació. 96 Estudis han demostrat que els pacients amb amplificació EGFR tenien més probabilitats de respondre a gefitinib o erlotinib i tenien un temps mitjà més llarg per a la progressió de la malaltia i la supervivència global en comparació amb els pacients amb un número normal de còpia EGFR. 97 Tanmateix, queda per determinar si l’amplificació de EGFR (tipus salvatge o mutant) contribueix al desenvolupament del càncer de pulmó i a la resposta a gefitinib o erlotinib. 97\nFins ara, es coneixen cinc mutacions que confereixen sensibilitat als inhibidors de la tirosina quinasa EGFR. Les mutacions sensibles al fàrmac són: mutacions puntuals a l’exó 18 (G719A o G719C), mutacions puntuals de l’exó 21 (L858R i L861Q) i supressions en el marc de l’exó 19 que elimina quatre aminoàcids (LREA). La més freqüent d'aquestes mutacions sensibles al fàrmac és la supressió del quadre Exon 19 i la substitució d'aminoàcids exon 21 missense (L858R) que representen fins a un 90% de les mutacions EGFR en NSCLC. 98 En estudis retrospectius, l’associació entre la presència de mutació EGFR i la sensibilitat a gefitinib i erlotinib és bastant consistent mostrant una taxa de resposta del 75% per a pacients amb mutacions EGFR en comparació amb la taxa de resposta del 10% per a pacients amb EGFR de tipus salvatge. 99, 100, 101, 102, 103 Els assaigs prospectius han confirmat l’associació entre la mutació de EGFR i la sensibilitat al gefitinib i l’erototib. Aquests estudis van demostrar que el 78% dels pacients amb supressió de l’exó 19 o mutació d’exon 21 L858R tenien respostes radiogràfiques a gefitinib i erlotinib. 104, 105, 106\nTot i això, hi ha controvèrsia sobre el que allarga la supervivència dels pacients amb NSCLC; tractament amb inhibidors de EGFR o presència de mutació EGFR? S’han realitzat assajos retrospectius de la fase III gran on es van aleatoritzar pacients amb NSCLC per rebre només quimioteràpia citotòxica estàndard o quimioteràpia estàndard en combinació amb gefitinib o erlotinib. 99, 107 Aquests estudis han informat que pacients amb mutacions EGFR han pervivit perllongadament en comparació amb pacients amb EGFR de tipus salvatge tractats amb gefitinib o erlotinib. Curiosament, els estudis també han trobat que la supervivència perllongada pot produir-se en absència de tractament amb gefitinib, erlotinib, cirurgia o quimioteràpia amb càncer estàndard. En el braç de tractament amb quimioteràpia citotòxica estàndard, els pacients amb mutació EGFR havien perdurat la progressió i la supervivència global en comparació amb els pacients amb EGFR de tipus salvatge. 99, 107\nFins i tot dins del grup de pacients amb NSCLC amb mutacions EGFR, es van observar diferències en el curs clínic entre pacients amb supressions d’exon 19 enquadres i pacients amb substitució missense amb l’exon 21 L858R. Un estudi ha demostrat que els pacients amb NCLC amb la mutació L858R tractats amb cirurgia sols tenen una supervivència global prolongada en comparació amb els pacients amb NSCLC amb supressions amb exon 19. 87 Un altre estudi ha demostrat que després del tractament amb gefitinib o erlotinib, els pacients amb NSCLC amb supressions amb EGFR exon 19 tenen una supervivència global més llarga en comparació amb els pacients que acollien la mutació Exon 21 L858R. 98 La base molecular d’aquestes troballes encara no es coneix.\nPer tant, no és d'estranyar que el mecanisme de sensibilitat augmentada dels mutants EGFR a gefitinib i erlotinib no sigui encara conegut. Tot i això, s'ha demostrat que l'expressió de les supressions de fotogrames de l'exó 19 i la substitució d'aminoàcid missense exon 21 L858R confereixen l'activació independent del lligand i l'activitat de la cinasa prolongada després de l'estimulació de lligand, 81, 82, cosa que suggereix que la inhibició de la senyalització EGFR aberrant pot ser la mecanisme d’acció predominant dels inhibidors de EGFR.\nTal com passa amb les esmentades teràpies dirigides, imatinib i trastuzumab, malgrat una resposta inicial dramàtica a gefitinib i erlotinib, els pacients amb NSCLC amb mutacions EGFR rarament aconsegueixen una resposta completa i es desenvolupa resistència al tractament. Fins ara, hi ha tres mutacions del domini de la quinasa EGFR associades a la resistència al fàrmac: una mutació de 19 punts d’exon (D761Y), una mutació d’exon 20 punts (T790M) i una inserció d’exon 20 (D770_N771insNPG). 97 La més comuna d'aquestes mutacions resistents al fàrmac és que el T790M es va produir en prop del 50% dels tumors després de la progressió de la malaltia i es preveu que bloquegin la unió de gefitinib o erlotinib a la butxaca que uneix ATP de la cinasa. 108, 109 Aquesta mutació és anàloga a la mutació resistent al fàrmac adquirida, T315I, a imatinib vist a GIST i CML. Curiosament, la mutació de T790M s'ha observat en l'ADN de la línia germinal i tumoral de membres de la família amb carcinoma bronquioloalveolar hereditari. Un dels membres de la família amb mutació T790M no va respondre al tractament amb gefitinib. 110 dades in vitro han suggerit que els inhibidors irreversibles d’EGFR poden tenir activitat en pacients amb resistència adquirida al gefitinib o a l’erototib. 111, 112 Amb aquesta finalitat, s'està duent a terme un assaig de fase II de HKI-272, un inhibidor irrefrenable d'EGFR kinasa, per determinar l'eficàcia en pacients que han progressat després del tractament inicial amb gefitinib o erlotinib. 97\nA més de les mutacions de EGFR, altres paràmetres moleculars implicats en la cascada de senyalització EGFR s'associen a l'activitat de gefitinib o erlotinib. Per exemple, s'ha demostrat que l'expressió augmentada del factor de creixement transformant α i heregulina, lligands per EGFR i ERBB3, respectivament, està associada a una mala resposta a gefitinib. 113, 114 Potser els inhibidors competitius d'aquests lligands poden ser una intervenció terapèutica útil. També s'ha informat que el nombre de còpia augmentat d'un altre membre de la família de proteïnes EGFR, ERBB2, en presència de mutació EGFR en NSCLC, està associat a la resposta a gefitinib. 115 Paradoxalment, però, els pacients amb NSCLC amb mutacions intragèniques ERBB2 no responen a gefitinib ni a erlotinib. 116 Aquesta constatació suggereix que hi ha un context genètic diferent de la NSCLC mutant EGFR que predica la resposta als inhibidors del EGFR. Mentre que aigües avall de la senyalització EGFR, s'ha observat que els pacients amb NSCLC amb mutacions de KRAS són resistents a gefitinib o erlotinib, 117 i la major fosforilació de AKT és previsible de la resposta a gefitinib o erlotinib. 118, 119, 120 A la vista d’aquestes observacions, es pot preveure que el desenvolupament de diagnòstics moleculars que incorporin qualsevol combinació d’aquests biomarcadors sigui essencial per guiar l’ús adequat d’inhibidors EGFR.\nA més de la complexitat de predir la resposta als inhibidors de l'EFGR, s'ha informat recentment una nova mutació gefitinib resistent al fàrmac que no implica mutació de EGFR. Es va informar que els clons resistents al gefitinib procedents d'una línia cel·lular de càncer de pulmó de tipus EGFR mostraven una amplificació de l'ONcogene MET i van mantenir l'activació de la senyalització ERBB3 / PI3K / AKT en presència de gefitinib. 121 Després de l'observació inicial en línies cel·lulars, es va avaluar un plafó de 18 tumors de pulmó primari resistents a erototinib o erlotinib per a l'amplificació de MET. L'amplificació de la MET es va produir en un 22% d'aquests tumors que implicaven l'amplificació de MET en el desenvolupament de resistència a gefitinib en un subconjunt de càncers de pulmó. 121 Per tant, desenvolupar teràpies dirigides contra el TEM amplificat pot ser beneficiós en el tractament de pacients amb NSCLC els tumors dels quals tinguin una amplificació del TES i hagin progressat en inhibidors del EGFR.\nAls exemples esmentats es desprèn que les mutacions somàtiques del càncer poden ser importants per guiar l’ús adequat de teràpies dirigides. A mesura que continuem entenent les vies desregulades que condueixen l’oncogènesi, això inevitablement conduirà a un desenvolupament més de teràpies dirigides. L’elucinació de la infinitat d’anormalitats genòmiques del càncer serà clau per millorar l’estratificació del pacient per obtenir un diagnòstic i tractament més precisos. Per a això, alguns grups utilitzen pantalles de seqüenciació sistemàtica de rendiments elevats dels genomes del càncer a la recerca d'altres cinases mutades que impulsen l'oncogènesi. Aquest enfocament ha estat fructífer per identificar oncogens més sovint mutats; BRAF en melanoma, 122 ERBB2 en càncer de pulmó 123 i PIK3CA en càncer colorectal. 124 Això ha generat interès i investigació sobre el desenvolupament i l’ús clínic d’inhibidors de molècules petites d’aquestes cinases (BRAF i PIK3CA) o dels seus socis de senyalització per al tractament del càncer. 125, 126, 127, 128\nMalgrat l’èxit inicial de teràpies dirigides a produir respostes dramàtiques i regressió del tumor en subgrups de pacients definits genèticament, la resistència als medicaments inevitablement es desenvolupa. El pròxim desafiament que tenen els experts en desenvolupament de fàrmacs és el disseny de teràpies dirigides contra aquells tumors resistents a les drogues. Una forma de superar o disminuir la resistència a la teràpia objectiu única pot ser administrar múltiples inhibidors de la cinasa o inhibidors de la multikinasa a pacients els tumors dels quals poden tenir més d’una sola cinasa. This goal may be achieved the more we learn about the unique somatic mutation patterns of individual tumors and have a plethora of targeted therapies with which to tailor appropriate treatment regimens.\nThe symbiosis between molecular genetic-based disease classification and genetic-based therapeutic intervention serves as a paradigm for the future of personalized medicine in cancer. Ultimately, however, drug response, even with targeted therapies is not solely dependent on the tumor genetics. The germline genetics also plays a role, especially in drug metabolism. Therefore, as we move forward with implementing genetic-based tests for drug therapy in oncology, it will be important to understand and consider the contribution of both somatic and germline genetics in predicting drug response and toxicity.\nThe author has no conflicts or duality of interests to disclose.\nIntroduïu la rata\nEls inhibidors de la senyalització del bloc p95-HER2 del bloc HSP90 en tumors resistents al trastuzumab i suprimeixen el seu creixement\nEntrada ràpida del virus Nipah al sistema nerviós central dels hàmsters mitjançant la via olfactiva\nRegulació microambiental combinativa de la diferenciació dels progenitors hepàtics per lligams Notch, TGFβ i matriu extracel·lular\nLa prevalença dels integrons a Shigella sonnei del Brasil\nEls inhibidors de CDK4 / 6 i autòfags indueixen de forma sinèrgica senescència en càncers negatius citoplasmàtics de Rb positius\nPatrons de diversitat global en macrofauna de platja de sorra: anàlisi biogeogràfica


1º FIRA D’INTERCANVI DE JOGUINES\nDes de la comissió d’infància i adolescència que es troba inclosa en el Pla Comunitari de Salt i les i els joves del projecte VIP Gold, emmarcat en el Pla de Salut jove de Salt, duran a terme la 1a Fira d’Intercanvi de Joguines de Salt el divendres 19 de maig de 16:30h a 20h a la plaça de la Massana.\nTot va començar, a partir de la necessitat que es va detectar a Salt, de la carència de joguines en bon estat que tenia la mainada. Així doncs, la comissió d’infància i adolescència va proposar en aquest grup de joves la idea d’organitzar una tarda cultural a partir de l’intercanvi.\nAquesta Fira es desenvoluparà amb diferents activitats lúdiques i d’animació. Hi haurà espais de pinta-cares, jocs amb família, jocs de taula, actuacions infantils i moltes sorpreses més.\nEls joves han fet difusió per totes les escoles de Salt, per diferents entitats i associacions, penjant cartells i donant tríptics amb la informació de la Fira. També han construït la “Caixa de Somnis”, una caixa que han repartit també per les escoles perquè tant alumnes, famílies, com mestres dipositin aquelles joguines que ja no fan servir a casa. D’aquesta manera, el dia de la Fira algun nen o nena les pugui intercanviar per les seves.\nAixí doncs, esperem que participeu de la 1a Fira d’Intercanvi de Joguines i gaudiu d’un gran dia!


El contacte amb els europeus gairebé va anihilar els waccamaw. Com que no tenien immunitat natural a les malalties infeccioses endèmiques procedents d'Euràsia, com ara la verola i el xarampió, els waccamaw, igual que molts pobles nadius del sud-est, va morir per centenars. A principis del segle xviii, els cheraw, un poble relacionat amb els sioux del sud-est de Piemont, van intentar reclutar els waccamaw per donar suport als yamasee i altres tribus contra els anglesos durant la Guerra Yamasee de 1715. Els waccamaw mantingueren una guerra breu contra la colònia de Carolina del Sud en 1720 per aturar l'onada d'incursions angleses al Piemont. Els registres colonials afirmen que els anglesos van matar, o prendre captius nombrosos homes, dones i nens waccamaw.\nEn 1755, John Evans anotà al seu diari que els cherokees i natchez mataren alguns amerindis waccamaw i Pee Dee "en els assentaments dels blancs." Llur localització aleshores és incerta, però hom creu que els waccamaw vivien vora l'actual Moncks Corner (Carolina del Sud).\nTribus d'amerindis de Carolina del Sud\nBeaver Creek · Banda Sumter dels Cheraw · Pee Dee · Santee · Waccamaw\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Waccamaw&oldid=28009809»\nTribus reconegudes estatalment de Carolina del Sud\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 ago 2021 a les 23:10.


Iban Zaldua – Godall Edicions\nPresentació del llibre «Enlloc, mai»\n20/01/2016 /a Godall, Narrativa, Portada /per Godall\nFotografies de Núria Garriga | @ngarriga\nSón les set i dos minuts de la tarda a l’Espai Contrabandos del Raval de Barcelona. Arriben encara persones que s’han decidit a participar de la presentació com a públic, acaben d’asseure’s a la tarima els qui ho fan essent-ne ponents.\nPassats deu minuts de càlid rigor empàtic mediterrani, comencem.\nÉs la presentació d’«Enlloc, mai», trenta-nou relats curts i un petit assaig epileguitzant escrits per Iban Zaldua. Traduïts per Maria Colera i Ainara Munt, corregits per Tina Vallès, dissenyats per Xavi Simó i publicats per primera vegada en català per Godall Edicions.\nEn escena, a més dels protagonistes, convidats de luxe. Carles Belda iniciarà l’acte amb la rondalla de com Iban aterra a Godall i interpretarà unes peces que ja són estàndards durant tot l’acte. La Rabera Eclèctica representaran un dels contes del llibre. Màrius Serra amenitzarà i acompanyarà entre reflexions literàries, anècdotes i benvolgut sentit de l’humor.\nL’humor i la sensibilitat són, de fet, pràctiques i vestigis que trauran el cap durant tota la vetllada. Sigui en forma de curiositats lingüístiques i aproximació al quotidià calvari intel·lectual del traductor, sigui en forma de corprenedora sinceritat del que ja en porta, d’anys, en el sector, i se les ha vist de tots els colors.\nHumor i sensibilitat necessàries per tirar endavant un espai com el Contrabandos, presentat per Jordi Panyella a l’inici de la vetlada. Humor i sensibilitat necessaris, també, per parlar de música i literatura com a forma d’explicar conflictes de l’actualitat.\nFrapant i entusiasmant experiència, qualitativament i quantitativa. De nou, gràcies.\nI punt i seguit!, que això no para…\nIban Zaldua aterra a Godall Edicions\n07/12/2015 /a Godall /per Oriol Fuster Cabrera\nSom a finals dels anys 70 en un barri de classe mitjana de Sant Sebastià. Tot explorant què l’enamora dels còmics i llibres de ciència-ficció que tant d’entreteniment, refugi i companyia li regalen, un nen de dotze o tretze anys –somiador, solitari i picardiós– comença a escriure.\n40 anys més tard, el vell infant és professor d’Història Econòmica a Gasteiz i una veu molt més que respectada en les lletres basques. S’ho ha guanyat a pols, empomant el sentit de l’humor i la tèbia amargor de qui toca de peus a terra, la sensibilitat i el domini de qui reflexiona a fons què és fer literatura. Mestre avui del relat breu fet a Euskal Herria, novel·lista adult i infantil, pensador de la literatura: el periodista Pedro Ugarte definí el treball de Zaldua com a “investigació estètica” del poble èuscar.\nEn esta exploració, amors personals i odis familiars, el món literari o les xarxes socials, l’estupidesa humana i la seua bondat, la complexa realitat entorn del món abertzale i el conflicte polític basc. Dels dilemes ètics que pot comportar que et tornen el canvi, al paper dels animals de companyia en la fi de les relacions conjugals. Del lligam entre les guerres carlines i la guerra civil al perill dels esprais desodorants. De la tortura de la policia espanyola a la vida després d’haver patit un atemptat.\nIronia, thriller, compromís, ciència-ficció, angoixa, quirúrgica realitat: “Enlloc, mai”, el treball que Godall Edicions tenim il·lusió de presentar traduït de l’èuscar per Ainara Munt i Maria Colera és, efectivament, un catàleg col·lectiu.\nUna quarantena de relats breus… i un apunt final.


Perruques de cabell natural\nPerruques de fibra\nCelles - pestanyes\nMocadors i turbants\nPrograma complet per afectades de càncer de mama per fer més fàcil la vida diaria.\nBeneficis d'utilitzar perruques de cabell natural\nConeix els beneficis de portar perruca de cabell natural. Familiaritzar-se amb el producte ens ajudarà a decantar-nos en la nostra decisió final.\nVideo sobre tipus de perruques\nVideo informatiu sobre l'ús de perruques per a la quimioteràpia.\nNova col·lecció de mocadors per a persones en procés de quimioteràpia. Aquests mocadors es poden utilitzar, tant per estar a casa com per a fer vida social.\nÉs un fet, l’alopècia, en les seves diverses variants, afecta a milions de dones en tot el planeta, a Barcelona no es tenen dades específiques, però es podria dir que entre centenars o miliars, són dades que recullen la quantitat de perruques de cabell natural que es venen a la ciutat.\nAvui en dia, la perruca ha adquirit un valor estètic, que en general, ens ajuda a veure'ns i sentir-nos millor. Això passa des de fa molt de temps, però en algunes ocasions, com veurem, ha tingut una altra utilitat.\nL'Alopècia és una malaltia autoimmunitària, és a dir, una malaltia en la qual el sistema immunitari ataca per error a altres parts sanes del cos. En aquest cas el propi organisme produeix anticossos contra els fol.licles pilosos, és a dir, totes aquelles àrees de la pell en què creix el pèl.\nCura del cabell y de la perruca de cabell natural a l'estiu.\nAmb l’arribada de la calor son molts els canvis que es produeixen en els nostres hàbits. De la mateixa manera que hidratem la pell d’una manera diferent, passa el mateix quan es tracta de cuidar el propi cabell o la perruca, en el cas de que necessitem utilitzar una.\nLa pròpia experiència és tan intensa en malalties, com els càncers, que donen per molt. Així que val la pena compartir. Perquè ningú com un altre pacient como jo per fer-se càrrec del que pot necessitar.\nCom escollir una perruca\nEn el nostre centre quan aconsellem a una clienta per triar una perruca solem seguir un mètode que ens permet aconsellar sobre quins models de perruca li poden afavorir. Moltes vegades es busca mantenir una imatge que abans existia, com en el cas dels casos d'alopècia oncològica, però en el cas de les persones amb alopècia total o universal és possible que necessitin més consell o que vulguin variar segons passen els anys.\nSeguint amb els col·loquis sobre el càncer, el dia 18 de juny us convidem a continuar a parlar de les emocions en el món oncològic però des de la visió de l’entorn: parella, fills, família,…\n5 remeis casolans per cabell maltractat i cremat.\nAl mercat trobem molts tractaments que prometen tornar-li al cabell maltractat i cremat, els nutrients, la suavitat i la brillantor, però molts d'aquests productes han de ser aplicats tots els dies i moltes no comptem amb el temps, ni amb els diners per complir amb aquestes indicacions, i, és per això que hem de fer ús dels remeis casolans que a més de ser naturals, són molt econòmics i efectius\nSegons l'OMS (Organització Mundial de la Salut) el 30% dels casos de càncer en el món es podrien evitar mitjançant una dieta equilibrada.\nQuan triem una perruca, una de les coses més importants és saber si vols una perruca de cabell natural o sintètic. Ambdues opcions poden ser adequades, cap és bona o dolenta, simplement dependrà de les teves necessitats concretes.\nLa caiguda de cabell s'està convertint en un problema femení important. Segons les dades exposades a la taula sobre Tricologia del 29 Congrés Nacional de Medicina Estètica, han augmentat en més d'un 150% les visites a les clíniques de medicina estètica per part de les dones per tractar-se per la caiguda de cabell.\nEls responsables de l'Hospital del Bellvitge, a Barcelona (nord-est) han presentat avui la nova tècnica, amb la qual ja es va operar a 22 pacients, que minimitza les conseqüències d'una intervenció per càncer de mama i que es publica a la revista referent mundial en cirurgia plàstica, "Plastic and Reconstructive Surgery".\nMango nourishing Balm és un exclusiu i ric bàlsam perfecte per tractar les pells d'aquelles persones que es troben sota tractament oncològic.\nManyopla per a la cuina de GAMIS (Grup d'ajuda Mama i Salut)\nL’Associació Grup d'Ajuda Mama i Salut, amb l'objectiu de facilitar el dia a dia de les persones operades de càncer de mama, concretament aquelles amb problemes de limfedema, han disenyat un estri que les protegirá a l´hora de cuinar: una manyopla extrallarga.\nEls pacients oncològics que segueixen una dieta equilibrada, suficient i variada es troben millor i presenten menys complicacions. Segons la SEOM (Sociedad Española de Oncología Médica) tenen una millor resposta al tractament i una major supervivència.\nUna vegada més hem volgut ser partíceps de la trobada que fan anualment els integrants de l´Asociació d´Alopecia Areata. Les jornades van tenir lloc a Barcelona a la UB.\nL´Associació d´Alopecia Areata, va celebrar una trobada per segona vegada a Barcelona. Com a centre capilar específic en solucions capilars vam accedir a participar de bon gust.\nServeis d'integració capil·lar | Estètica oncològica | Alopècia masculina | Alopècia Femenina | Perruques cabell natural | Política de cookies | Copyright © Tapias S.L.


El Circuit de Barcelona-Catalunya recuperarà la F1 i Moto GP | betevé\nLa direcció treballa amb cada competició per acollir les curses del Campionat del Món\nDavid Bertran | diumenge, 24 de maig del 2020, a les 13.15\nEl Circuit de Barcelona-Catalunya ja torna a fer olor de benzina i a fer sentir el so de motors. Després de 68 dies tancat, aquesta setmana han començat els primers entrenaments dels mundials de motociclisme i la direcció ja treballa amb un nou calendari. Si el coronavirus ho permet, Montmeló rebrà quatre cites abans que acabi l’any: la Fórmula 1, el Mundial de Motos, el Mundial de Superbikes i el Mundial de Ral·li Cross.\nEl Circuit no ha parat en cap moment\nA finals de febrer el Circuit de Barcelona-Catalunya va rebre els últims entrenaments de Fórmula 1 abans de tancar definitivament el 13 de març. En les darreres setmanes, però, l’equip ha treballat en la distància i han fet un manteniment de les instal·lacions de neteja i desinfecció que ara permet tornar a obrir-lo per als professionals de manera parcial. El director general del Circuit de Barcelona-Catalunya, Joan Fontserè, ha explicat que les disciplines del motor són segures perquè tenen els EPI més efectius que qualsevol esport. Són “disciplines individuals i, a més a més, els seus membres van amb guants, botes, casc i viseres integrals, més i millor que portar una mascareta.”\nEl calendari encara manté esperances\nFontserè, ha dit que treballen, si les autoritats sanitàries, locals i de govern ho permeten, en un calendari per acabar aquest 2020. Sense dates confirmades, les properes proves serien aquestes:\nFórmula 1: de finals de juliol a principis d’agost.\nMoto GP: de finals de setembre a principis d’octubre.\nSuperbikes: a meitat d’octubre.\nRal·li Cross: a meitat d’octubre.\nFontserè també ha explicat que aquest any preveuen menys ingressos per no poder tenir públic a les proves i per tenir menys ajudes institucionals, per això, demanen no pagar cànons per no patir més del compte econòmicament. Aquest any, tampoc no hi haurà altres proves que acull la instal·lació, com curses a peu o amb bicicleta.\n— Circuit Barcelona-Catalunya — covid


Es Sers - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n36° 04′ 35″ N, 9° 01′ 16″ E / 36.0764°N,9.0211°E / 36.0764; 9.0211Coord.: 36° 04′ 35″ N, 9° 01′ 16″ E / 36.0764°N,9.0211°E / 36.0764; 9.0211\nEs Sers, Es-Sers, Le Sers o Sers (àrab: السرس, as-Sars) és una ciutat de Tunísia a la governació del Kef, a la regió natural del Tell Superior, amb una població d'uns 12.000 habitants, dels quals més de 7.000 viuen a la mateixa ciutat i la resta als suburbis. Es troba al sud del Djebel Maiza (887 metres) i està creuada pel riu Tessa, afluent del Medjerda. A l'altre costat del riu, a l'oest, hi ha l'estació de ferrocarril de Cosoblé.\nÉs capçalera d'una delegació amb una població, el 2004, de 25.600 habitants.\nLa seva activitat és agrícola, cereals principalment, i ramadera.\nLa zona de Le Sers fou poblada des de temps prehistòrics, raó per la qual s'hi han trobat tombes megalítiques importants, que són les millors conservades del nord d'Àfrica. Després del segle v aC, va caure sota la influència de Cartago. Essent part del regne de Numídia, va passar amb aquest a Roma a la segona meitat del segle i aC. Sota els romans la regió s'anomenà Thusca, llatinització del nom anterior, i la ciutat romana es va dir Assuras, d'on deriva el nom actual de la vila, Es-Sers. Assures o Assuras era una deessa de l'agricultura.\nEl jaciment arqueològic de Le Sers està uns pocs quilòmetres al sud de la ciutat, a la vora de Zannfour. El lloc no ha estat excavat, i a simple vista només es veuen alguns edificis monumentals romans i algunes restes disperses\nUna mica al sud es troba el jaciment arqueològic d'Elles o Elless, amb restes prehistòriques.\nÉs el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 23 61 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en nou sectors o imades:\nAl mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 23 22).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Es_Sers&oldid=29270012»


Les sexygrammers que ens imiten ~ EbreDigital.cat\nCarme Ferré2020-03-25T13:57:12+01:0025 de novembre de 2019|Firmes ebredigital.cat| Terres de l'Ebre|DIA INTERNACIONAL DE LA INFÀNCIA|\nDimecres passat va ser el Dia Internacional de la Infància i un dels espais on els menors estan més desprotegits encara són les xarxes socials. Les anomenades sexygrammers (de sexe i Instagram, la xarxa social de fotos, bàsicament) són xiquetes i xiquets que tenen comptes d’Instragram on hi posen de forma eròtica, imitant les adultes que ho fan, per tal de sentir-se grans, acceptades i seguides. És evident que és una imatge que no els correspon i que a més, les sotmet a mirades de cosificació i possible pedofília. Les xarxes van apareixent i semblen aïllades de les reflexions que ja hem fet per als anteriors mitjans socials.\nEl problema de la hipersexualització dels menors no és nou. Sobretot al Quebec, a partir de 2005, sociòlogues, antropòlegs, educadors i psicòlogues van denunciar aquest problema contemporani, i tant al Quebec com a França i Bèlgica es va demanar un codi de bones pràctiques per als mitjans de comunicació i la publicitat. A la Gran Bretanya va ser a 2010 quan es va denunciar que la pornificació de la societat havia arribat a la primària, i han estat els experts els que han vinculat la imatge hipersexualitzada dels menors a un risc de ser explotats.\nA l’Estat espanyol a 2007 vam tenir l’escàndol de l’anunci d’Armani amb nenes de 5 o 6 anys pintades i amb lluentons, mentre que a França un reportatge torbador de Vogue amb xiquetes de 7 anys en pla femme fatale li va costar el lloc a l’editora de la revista. Amb l’eco del gran escàndol d’aquella llepolia per a pedòfils, la senadora parisenca Chantal Jouanno va presentar un informe contra la hipersexualització.\nTota la reflexió anterior no sembla afectar les xarxes socials, alienes a control dels ens reguladors, ja que es tracta d’una expressió de les vides personals. Així que si les nenes posen com adultes sexi no ens queda més que pensar que és el veuen o imiten, i que és del nostre cantó intentar educar sobre el risc de presentar-se com una persona hipersexuada abans d’hora.\nNo cal dir que fa angúnia veure menors anunciant com a adults, en pla lànguid, macarra, sotmès, eròtic, sexi… i pensar en les xifres d’abús a menors. Dades de 2012 a Catalunya indiquen una prevalença més del 20% d’abusos abans dels 13 anys, que es duplica en joves tutelats per l’administració. A la policia a 2017, però, només li consten 5 abusos cada 10.000 habitants. Molt dispar el que es declara i el que es denuncia. Fa uns dies un conegut em va explicar que ha sabut, després de cinc anys de relació i dos fills, que la seva dona va ser violada als 7 anys per un tiet i encara va patir un parell d’abusos més per part de familiars. Vet ací, coses soterrades dins la ment que ni s’han denunciat i s’han volgut oblidar.\nDavant aquest problema que a penes treu el cap a les comissaries, exposar-se a les xarxes socials com a adultes sexi no és cap bona idea. El control de les xarxes ha de ser familiar però també, igual que es vigilen les webs que animen a l’anorèxia, potser s’han de reportar els comptes d’Instagram de les sexygrammers. Per elles i per nosaltres, que no hem sabut donar uns altres models de lideratge i acceptació.


Apartment at Strelka Oskemen Kazakhstan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment at StrelkaApartamentNaberezhnaya Slavskogo 58, Öskemen, Oskemen, Kazakhstan, 070019 - Veure al mapaNotable7,5Basada en1comentariApartment at StrelkaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 13 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Astana, Apartment at Strelka és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Apartment at Strelka, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment at Strelka la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Astana.


Flors i violes - Narcís Comadira\nFlors de primavera FRANCESC MELCION\nGiacomo Leopardi (1798-1837), poeta expert en confinaments –va passar llargues temporades tancat a casa, devorat per la incertesa i la paràlisi– va escriure, a finals de setembre de l’any 1829, als trenta-un anys, un poema titulat El dissabte al poblet. En ell ens parla d’una joveneta que torna del camp amb un braçat d’herba –suposo que per donar menjar als conills i altres animalons– i un pom de roses i violes, per guarnir-se l’endemà, que és diumenge. Un mazzolin di rose e di viole. El poeta Giovanni Pascoli li va retreure, a posteriori, que les roses i les violetes no florien pas al mateix temps. Cosa que no és pas veritat del tot, perquè hi ha roses precoces i violetes tardanes i bé podien florir alhora. Però Pascoli, capficat en l'exactitud botànica, no es va adonar que rose e viole és una expressió feta i de llarga tradició. De fet, Leopardi, que em sembla que estava més pendent de les citacions literàries que no pas dels marges florits i el sotabosc, cita Petrarca, que, a les seves rimes (CCVII), parla de rose e viole i al seu Triomf de la mort (I, 27) diu: "Di rose incoronate e di viole". Roses i violetes és una expressió feta –no sé si gràcies a Petrarca– que Leopardi recull, sense mirar massa si floreixen alhora o no. Ja he dit que podien fer-ho. Tot depèn del clima, esclar.\nEn català diem, com a expressió feta similar, flors i violes, segurament perquè el monosíl·lab flors ens funciona millor, per qüestions mètriques, que no pas roses. I potser la fem servir amb un to menys líric. I evidentment si pensem en les roses de la noieta del poema de Leopardi hem de pensar en l’englantina o en les roses de bardissa, que són les que troben els nins i els punxen quan en cullen, perquè són punxadisses.\nConfinat a ciutat, només puc vagarejar per la meva imaginació i així cada dia dibuixo una flor imaginària, fotografio el dibuix i l’hi envio al meu amic per desitjar-li bon dia\nParlo de tot això perquè un amic meu que té la sort de viure al camp i pot sortir a passejar pel bosc per distreure’s de les cabòries del seu confinament, m’envia cada matí, per desitjar-me bon dia, una flor que ha vist i fotografiat. La flor va acompanyada pels noms de la planta. És una manera d’alegrar-me, confinat com estic a la gran ciutat, i compensar-me d’alguna manera de no poder caminar pel bosc ni seguir els caminois i veure les herbes folles dels marges i les varietats florals que ens pot oferir el sotabosc.\nQuan algú et fa un regal tan delicat i adient i constant, bé li has d’agrair d’alguna manera equitativa. Confinat a ciutat, només puc vagarejar per la meva imaginació i així cada dia dibuixo una flor imaginària, fotografio el dibuix i l’hi envio al meu amic per desitjar-li bon dia. I així com ell acompanya les flors amb el seu nom popular —moltes vegades molts noms—, jo també he de batejar les meves flors dibuixades i inexistents en la naturalesa i les acompanyo d’un nom inventat. M’agrada jugar a fer d’Adam, que batejava les coses, i també jugar una mica a Déu totpoderós que les feia. Com que el confinament s’ha allargat, els meus dibuixos han anat apilonat-se i ja en tinc gairebé una cinquantena.\nParlant de flors i violes, de roses i violetes i de poemes, ara em ve al cap un poema de Gabriel Ferrater que acaba amb uns versos que sempre m’han fet pensar en els versos finals del poema de Leopardi que he citat en començar. El poema de Ferrater es diu La ciutat. És un poema breu on ens diu que la ciutat és plena de carrers, de veus, de cambres, de finestres, de sols i de pluges, de dones i, sobretot, per al cas que m’ocupa, de nens. “Plena de nens que només sabran / coses que jo sé, i que no vull dir-los”. Ara, en el confinament, sento jugar i cridar i xisclar els nens dels veïns, de més a prop i de més lluny, i penso que també jo sé coses de la vida que algun dia ells també sabran i que no els diré, perquè no els vull fer mal, tot i que em torturen amb la seva cridòria empresonada. Leopardi troba alegre la remor que fa la mainada: “La mainada que crida / a la placeta, a colles, / saltant aquí i allà, fa una alegre remor…” Jo no, francament. I acaba el seu poema adreçant-se a un noiet i li diu: “Estat suau, edat feliç aquesta; / gaudeix-ne, petit meu. / No vull dir-te res més; no et sigui greu / si és que et tarda a arribar la teva festa”. No vull dir-te res més! N'hi podria dir moltes de coses, i més Leopardi, que del sofriment en sabia una estona, però el deixa tranquil. No vol fer-li perdre la confiança en la vida. Ja la perdrà tot sol. Ferrater fa igual: “coses que jo sé, i que no vull dir-los”. És el respecte profund pel destí. És una mena de tendra pietat per la vida incerta de cadascú.


Me'n vull anar de viatge però, i si em marejo? - Farmàcia Costa Miralbell\nPosted at 14:35h in Uncategorized\tby\tfarmaciacm\nAmb el bon temps, a qui no li ve de gust fer una escapada i anar de viatge? Però hem de vigilar amb els mareigs, ja que molta gent és propensa a aquests.\nSabem per què ens maregem quan viatgem?\nQuan viatgem estem sotmesos a molts canvis de velocitat, acceleracions, corbes o aturades sobtades i això provoca que el nostre cervell enviï senyals a diferents receptors del nostre cos, amb el resultat d’una estranya sensació, que la definim com a mareig.\nHi ha una gran varietat de símptomes que es pateixen quan tens un mareig. En podem trobar de objectius i de subjectius, és a dir, depenen de cada persona.\nEls símptomes objectius són:\nNistagme visible, és a dir, petits espasmes oculars\nPal·lidesa, que va augmentant a mesura que augmenta el mareig\nTranspiració, que també va augmentant amb el mareig\nEls símptomes subjectius són:\nVertigen, també va en augment\nDolor estomacal, que també va augmentant a mesura que augmenta el mareig\nI què podem fer per prevenir-lo?\nEns hem de col·locar en llocs on hi hagi el mínim moviment\nAdoptar una posició correcta en el seient\nEvitar la calor i procurar tenir una bona ventilació\nDurant les hores prèvies al viatge no s’ha de menjar ni beure en excés\nSi amb aquestes mesures preventives no em aconseguit superar el mareig, hi podem posar-hi remei amb productes naturals o químics.\nCom a solució natural s’utilitza la Ginkgo Biloba. Aquesta planta, gràcies a la seva composició, és un bon remei per al vertigen. A la farmàcia la tenim en càpsules que s’han de prendre 2 a l’esmorzar, 2 al dinar i 2 al sopar.\nAra bé, també existeixen altres solucions com per exemple el dimenhidrat (Biodramina, Cinfamar,…). Aquest ve en diferents presentacions i s’ha d’administrar junt amb aliments, aigua o llet per així reduir les molèsties gàstriques que pugui causar. La posologia canvia depenen de l’edat:\nEn adults i adolescents majors de 12 anys: 50-100mg\nNens d’entre 7-12 anys: 25-50mg, amb una dosi màxima de 150mg/24h\nNens de 2-6 anys: 12.5-25mg, amb una dosi màxima de 75mg/24h\nAquest medicament s’ha d’administrar 30 minuts abans del viatge i la dosis es pot repetir cada 3-4 hores mentre duri el viatge, tenint en compte les consideracions anteriors i la dosi màxima.\nSeguint aquests consells podràs gaudir d’un viatge sense preocupacions!\nPer a qualsevol dubte vine a Farmàcia Costa Miralbell!!


El 70% dels alumnes d'una escola de Les Guilleries no assisteixen a classe perquè no volen portar mascareta | NacióBaixMontseny\nEl 70% dels alumnes d'una escola de Les Guilleries no assisteixen a classe perquè no volen portar mascareta\nLes famílies engeguen una campanya que durarà un mes\nper NacióGirona, Osor | 21 d'octubre de 2020 a les 10:20 |\nEntrada a l'escola La Vall, a Osor. | Arxiu NG.\nEl 70% dels alumnes de l'escola La Vall, a Osor (Selva), han fet absentisme aquest dimarts per a reivindicar el dret a decidir a "no dur mascareta a l'aula". Dels 24 alumnes d'infantil i primària que té el centre, 17 no han anat a les aules. Les famílies s'han organitzat per substituir les classes per tallers sobre els drets dels infants, que es fan en diferents espais del poble.\nLa presidenta de l'Associació de Famílies d'Alumnes (AFA), Ruth Alemany, explica que han decidit "passar a l'acció" després de no rebre cap explicació des del Departament. Reclamen que se'ls escolti, que es tinguin en compte les peculiaritats de l'escola i engeguen una campanya de protesta, amb el lema "A l'escola volem respirar!", que s'allargarà durant un mes.\nA l'escola La Vall d'Osor hi estudien 24 alumnes repartits en tres aules. Una és d'infantil, i a les altres dues s'hi reparteixen els nens de 1r a 6è de primària. Abans de començar el curs, el centre va demanar que tots els estudiants poguessin ser tractats com un grup estable. Però tres dies abans d'iniciar les classes, explica l'AFA, el Departament els ho va denegar.\n"Hem de tenir en compte que hi ha cinc grups de germans repartits entre infantil i primària, i que tots els nens han jugat i fet vida entre ells; ja no vam entendre gaire aquesta mesura", explica Alemany. Amb la represa de les classes, els nens van començar a anar a les aules amb mascareta. Però l'AFA critica que una mesura que inicialment havia de durar quinze dies, s'ha acabat convertint en permanent.\nI això, en un poble petit com és Osor, ha fet que les famílies alcin la veu. Els pares i mares sostenen que en una escola rural com La Vall, amb espais oberts i "ben ventilada", els nens han de poder anar a classe sense dur mascareta. "Demanem que les famílies, durant l'horari escolar, puguem decidir si els nostres fills i filles assisteixen a escola amb o sense mascareta", explica Ruth Alemany.\nLa presidenta de l'AFA reivindica "la peculiaritat" de l'escola i sosté que a les tres aules de què disposa el centre es poden mantenir distàncies sense problemes. A més, Ruth Alemany critica que els nens i nenes ja comencen a notar "els efectes negatius" de dur mascareta durant tantes hores. "Es queixen de mal de cap, alguns tenen èczemes rere les orelles...", explica.\nL'absentisme, última opció\nPer fer-se escoltar, l'AFA de l'escola La Vall ha engegat una campanya de protesta. L'han batejada amb el lema "A l'escola volem respirar!". Comença aquest dimarts amb una jornada d'absentisme i s'allargarà fins al 20 de novembre, Dia Universal dels Drets dels Infants.\nAquest dimarts, 17 dels 24 alumnes no han anat a classe. Les famílies s'han organitzat i han substituït l'estona a les aules per tallers, que s'han fet en diferents espais del poble. A cadascun, els nens han après quins drets tenen els infants. "Els volem ensenyar què poden demanar i com explicar-se o queixar-se, perquè evidentment també són persones com nosaltres", explica Alemany.\nLa presidenta de l'AFA diu que arribar a fer absentisme ha estat l'última opció davant el silenci –o les respostes poc concretes- que els ha donat la Generalitat. Ruth Alemany explica que van enviar una carta a inspecció, que van intentar parlar amb el delegat d'Educació a Girona sense èxit i que també han tramès un escrit tant a aquest Departament com el de Salut, però que s'han trobat "amb silenci o bé respostes automàtiques".\nCom un "acarnissament"\nAra, les famílies d'Osor esperen que la Generalitat els doni una resposta que tingui en compte "la peculiaritat" de l'escola i que, si pot ser, també pugui aplicar-se a més centres. "No fem res més que reclamar un dret que tenen els nostres fills i filles, i que creiem que se'ns vulnera; amb els infants hi ha una mena d'acarnissament i no ho trobem just", concreta Alemany, en referència a les mesures preses arran de la pandèmia.\n"Nosaltres no neguem la situació", afegeix la presidenta de l'AFA en referència a l'impacte del coronavirus. "Però també som conscients que vivim en un poble, amb una escola que no ha tingut cap cas positiu", hi afegeix Ruth Alemany.\nLa presidenta de l'AFA diu que en cap cas les famílies es plantegen desescolaritzar els nens, però sí que han decidit "passar a l'acció" per fer-se escoltar. "Entenem que l'escola és necessària, però també creiem que els nostres fills han de fer valer els seus drets; estem aquí per ajudar-los", afirma Alemany.\nAquest dimarts, durant tot el dia, els nens no han anat a classe. I si no reben resposta, des d'ara i durant un mes, els alumnes faran una tarda d'absentisme a la setmana. La campanya s'acabarà el proper 20 de novembre, dia en què les famílies d'Osor preveuen manifestar-se davant els serveis territorials d'Educació a Girona.\nEl precedent de Mieres, a la Garrotxa\nAbans de les famílies de l'escola La Vall, els pares i mares de Mieres (Garrotxa) també van protestar contra l'ús de la màscara a les aules.\nLa mainada de primària de l'Escola Finestres de Mieres protesta per les mascaretes\nVan decidir no dur-hi els infants ahir per la manca d’actualització de la directriu d’ús obligatori a les aules els primers quinze dies de curs, que ja s'han complert\nEn aquest cas, els 31 alumnes de primària de l'escola Finestres també van fer un dia d'absentisme. I en aquella ocasió, la resposta del delegat d'Educació, Martí Fonalleras, va ser clara: en cap cas el Departament permetria que s'anés a classe sense mascareta.\nSocietat, Osor, escola La Vall, Mieres, Associació de Famílies d'Alumnes, Ruth Alemany, mascareta, dret a decidir, absentisme, Selva, Covid-19, coronavirus


El conseller Tremosa visita les obres del darrer tram del Rec Major, finançades amb el Pla de Foment 2019 - Ràdio Banyoles\nTurisme · Urbanisme\nDivendres 16 d’abril · 18:26\nTremosa ha destacat el gran potencial de turisme cultural al voltant de la relació històrica de Banyoles amb l’aigua.\nEl conseller d’Empresa i Coneixement de la Generalitat, Ramon Tremosa, acompanyat del director general de Turisme, Octavi Bono, ha visitat aquest divendres les obres del darrer tram descobert del Rec Major, entre els carrers Jaume Butinyà i Blanquers. Els treballs, que es troben en la recta final, compten amb un pressupost d’uns 500.000 euros, la meitat dels quals finançats amb el Pla de Foment del Turisme 2019.\nL’obra dona resposta a una de les principals reivindicacions del sector turístic i de l’Ajuntament, com és la connectivitat entre l’Estany i el centre històric. En aquest sentit, el conseller Tremosa ha destacat el gran potencial cultural que té la ciutat al voltant d’aquesta relació històrica amb l’aigua i els recs.\nRamon Tremosa - Conseller d'Empresa i Coneixement · 00:50\nConnexió entre l'Estany i el Barri Vell\nL’obra és el darrer tram de remodelació del passeig paral·lel al Rec Major des de la Muralla, que l’actual equip de govern ha dut a terme en tres fases des del 2010. L’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, ha detallat que en el mateix projecte s’ha inclòs la recuperació del Molí dels Paraires, pràcticament enllestida, i la instal·lació de plafons informatius des de l’Estany fins al Barri Vell, incentivant els fluxos entre aquests dos espais.\nLa visita del conseller d’Empresa i Coneixement a Banyoles ha començat al matí amb un dinar amb representants del sector turístic i empresarial de la ciutat, i ha acabat amb una visita institucional a l’Ajuntament.


... Joan de Déu control glucemia insulina ejercicio ...\nEvita picar entre hores, però què fer si el teu fill té gana?\n... rics en greixos i proteïnes també poden augmentar la glucèmia . Tres situacions en què està justificat picar entre ...\n... mal control de la diabetis Presentar controls de glucèmia més variables Tenir hipoglucèmies de difícil explicació ...\n... hi ha un nivell baix de sucre en la sang i els valors de glucèmia són inferiors a 70 mg/dl . Amb l'ajuda de l'equip de diabetis ... a comprovar el valor de glucosa realitzant un control de glucèmia capil·lar, tractar de forma adequada una hipoglucèmia lleu i ...\nEl nou punxador indolor Genteel\n... nou punxador per obtenir sang i poder determinar la glucèmia . La novetat d'aquest nou dispositiu és que segons afirma el ...\nEls nens i adolescentes amb excel·lent control metabòlic practiquen tècniques i actituds relatives al maneig de la diabetis diferents als que tenen un mal control\n... control metabòlic es realitzaven 5 o més proves de glucèmia capil·lar al dia, se saltaven menys bolus i es posaven la ...\nMúsics i pacients de l’Hospital Sant Joan de Déu units en un calendari solidari per a la recerca en diabetis infantil\n... tractada mitjançant un control constant dels valors de glucèmia en sang i l’administració d’insulina diversos cops al dia. ...\n... per funcionar adequadament. Els símptomes d'una glucèmia greu són: Absència de la capacitat per ingerir aliments. ... una franja segura. Posteriorment realitzar un control de glucèmia. Com prevenir la hipoglucèmia greu La hipoglucèmia ...\n... controls freqüents de sucre. Haurien de controlar-se la glucèmia abans de l'exercici, durant (si és llarg o intens) i després. És ... després no pugui realitzar una activitat. Si la glucèmia prèvia a l'exercici és menor a 100 mg/dl, cal aportar una ració o ...\nTretze recomanacions per manejar la diabetis al gimnàs\n... i evitar lesions musculars. Controls de glucèmia . És molt important conèixer el valor de glucèmia abans, durant i després de realitzar l'activitat física. ...


Llum de dona: Quan el desig era "deseo"\nSempre m'acaba sorprenent la diferència i la individualitat i intransferibilitat de les experiències, i deu ser per això que m'encanta quan hi ha coincidència, aleshores és com un regal inesperat.\nAvui no em sento en sintonia amb el teu post, tot i que el trobo bonic i que el llegeixo ben tendre i nostàlgic.\nPerò crec que el "deseo" mai no ha tingut cap lloc a la meva vida, en canvi per les circumstàncies (i aquí tenim un punt de coincidència) podia ser-hi, en alguna mesura, el "desir" amb les cançons franceses i també amb Jane Birkin. Vaig viure una adolescència ben afrancesada. :)\nBona nit, Joana, un petó!\nQualsevol idioma és bonic si el remenes amb gràcia. I tu en tens en català i, ara, en castellà. La cançó és preciosa (potser te la copiaré un dia). Bon cap de setmana.\nPD: Ha caigut alguna gota aquesta setmana per allà a dalt?\nMira... yo aún me acuerdo de aquel lenguaje de la escuela y el "Je t'aime moi non plus" huele a guateque, a cubalibre de Bacardi.\nY además ya sabes lo que pienso del increible Camilo Sesto Ja! Ja!Ja!\nBona nit Joana:)\nLa nostalgia, la melancolía el tiempo pasado, nos acoge ultimamente a muchos/as. Preciosa canción.\nJoana es cert els records es fan presents i tenir la dualitat d'idiomes per fer-ho ens dona una visió diferent.\nBon cap de setmana, i estic bé nostálgica però bé :))gràcies a mí també m'agrada llegir-te, encara que el poc temps fa que no estigui tant com vulgues.\nT'entenc perfectament. No penso en castellà...però a vegades, sobretot quan llegeixo en castellà, i ara ho faig em trobo amb aquests records a la ment i flueixen sense més.\nEn aquella època a la meva escola hi havia un grup de nois i noies , fills d'uns treballadors castellans que construien l'embassament de Susqueda,i amb els quals vam conviure uns anys durant l'adolescència :)\nDeu ser per això jejeje\nI tu també en qualsevol registre tot i que el catlà,ja saps, ens arriba al cor :)\nVaig descobrir ahir a La Contra de la vanguardia aquest cantant del nord i em van agradar les seves lletres i la seva música.\nJajajajaj els guateques...Quins records, però el Camilo, ja saps la meva opinió 9\nJoana, avui en entrar, llegir-te i escoltar la música m´ha fet sentir una escalfor agradable, una nostàlgia benefactora.\nJo el canvi de registre el vaig notar quan a l´escola em van canviar el nom. Ara quan algú em crida, sense girar-me ja sé a quina època de la meva vida pertany.\nJo durant un temps vaig pensar en castellà perquè m'obligaven a fer-ho en certa manera, l'escola era en castellà i a casa català sempre...no renego pas del castellà i hi ha poetes de la literatura castellana que em fascinen però em reca que m'haguessin negat i prohibit el coneixement de la meva llengua i la meva cultura fins que de més gran m'hi vaig abocar de ple...la cançó és maca... però bescanvio el deseo per desig de desig de desitjar...bon cap de 7mana Joana!\nJo també sóc dels que la taula de multiplicar me la sé en castellà. Al meu "col.le" vaig fer-ho tot en aquesta llengua, excepció feta, esclar, de l'assignaturà de català. Entre això i que durant anys al meu DNI deia "Fernando"... Buf, quina història la nostra, Joana.\nBon cap de setmana tinguis!\nPotser perquè mai he tingut com a llengua el castellà ni a l'escola, ni a casa, ni al meu entorn social, no em sento com la Carme en sintonia amb el teu bloc. Per a mi desig és desig i papallona és voligana (com diuen a la meva terra). Devia ser dur això que vau viure... tant de bo no es torni a repetir mai i que el desig continuï sent desig.\nSupose que per a mi va ser fluïd perquè no tinc cap record especial del canvi de llengua. Va ser posteriorment, ja de major, en el moment de la reflexió i la constatació, i ara, no em veig escrivint en castellà, ni dient ni pensant "deseo" sinó "desig", la qual cosa no significa que menyspree el castellà ni cap llengua, però la meua és la que és i no és cap altra.\nJo no recordo massa la consciència del canvi de registre. A casa som catalanoparlants 100% i els meus amics en un 98%, però així i tot no tinc massa consciència d'això.\nNomés recordo una anècdota d'una classe de castellà en que jo vaig dir que l'estiu, en castellà, era "l'istivo"... la mofa va ser generalitzada...\nPerò jo sempre desitjaré, no desearé, i és així perquè això és part de la meva forma més racional i irracional, del meu jo més animal, de les entranyes del meu cos i de la meva ment. Això no ho puc canviar (també et dic que no seria "desire" ni qualsevol altra forma en qualsevol altra llengua)\nAra m'has fet pensar en el meu germà gran. Mai ningú li ha ensenyat a escriure en català...\nvaig llegir-te ahir i se'm fa estrany trobar "sumergo". vaig pensar "me sembla que és "sumerjo", però tampoc n'estava del tot segura. avui que he arribat a casa, volia buscar la conjugació del verb en castellà, i no sabia si havia de buscar "sumerger" o "sumergir". al final he trobat "sumergir", i "sumerjo".\nés cert que el català ha estat perseguit, malmès, prohibit, i que han calgut molts esforços per a recuperar-lo i poder parlar-lo, llegir-lo i escoltar-lo amb naturalitat. però també és curiós lo "desaprenentatge" en alguns casos i el "no aprenentatge", sovint intencionat, que hem viscut del castellà, no et sembla, joana?\nvaloro que mos poguéssem llegir i escriure en qualsevol llengua.\nPerdona, no em sento amb sintonia amb el teu post, vull dir ( el d'avui), amb el teu bloc sí que m'hi sento en sintonia. Una abraçada\nM'alegra veure't bé i nostàlgiaca, sense arribar a la melangia :)\nJo quan vaig tenir la oportunitat de canviar-lo al català ho vaig fer i també una nit jo i una meva amiga vam canviar el rètol del nom del poble( amb pintura). A hores d'ara encara ningú sap qui ho va fer :)\nSé el que vols dir i també em passa amb el francès. El vaig estudiar durant 7 anys i no em costa gens canviar de registre. A casa com tu sempre en català i a tot arreu...excepte els anys dictatorials...\nvas tenir "sort" de fer el català, jo el vaig haver d'aprendre primer d'una forma autodidacta i després anant a classes, llegint i escrivint...\nLa sort de molts de nosaltres és l'esperit de superació i el desig sempre ho serà...de més superació i de desitjar.Va ser dur però n'hem sortit enfortits, res ens ha estat fàcil...\nLa meva llengua és el català però puc pensar en castellà i com he dit en francès perfectament.\nEstic amb tu però tinc aquest record i fer-lo públic no és cap crim...t'ho ben asseguro.\nPerò ell en pot aprendre no? com molts dels que ho hem fet...\nJa ho he esmenat. La veritat és que el tinc rovellat, el castellà, per això també m'agrada llegir-lo per no fer aquestes faltes.\nFa dies que em volta pel cap aprendre alemany :)\nEls bons records sempre perduren :)\nNo pretenc que qui em llegeixi s'hi senti en sintonia.Hi ha fets ineludibles que formen part de nosaltres i aquest n'és un. Gràcies per ser tan sincera :)\nbonica imatge (no sé si foto o pintura) la del llibre que estàs llegint. gràcies per la confiança que em transmets de poder dir-te "sumerjo" :)\nbona nit, gutenabendina\n... en canvi jo, per part dels meus orígens, entenc perfectament la teva entrada i sintonitzo amb ella...\ni m'ha semblat, com és habitual, ple de tendresa...\nun petó dolç, de dilluns, amb un xic de sol


Per què és imprescindible que rentis la roba abans d’estrenar-la\nUn estudi nord-americà ha localitzat bacteris perillosos i fins i tot matèria fecal en peces de roba sortides de la botiga\nRenta tota la roba que compris abans d'estrenar-la. // CC0\nActualitzada el 25-06-2021 08:06\nQuan vas a comprar roba a una botiga, o fins i tot quan la compres per internet, esperes que sigui roba absolutament nova, però no sempre és així. Pensa què passa quan hi ha alguna cosa que no t’acaba de fer el pes i decideixes retornar-la. Si t’hi fixes, l’article que has tornat va a parar directament a una pila de roba per plegar i, d’allà, de nou als prestatges i penjadors de la botiga.\nQuè passaria si aquella peça de roba l’hagués comprat algú amb alguna infecció bacteriana o qualsevol altre problema que s’encomana? Doncs passaria que el següent comprador s’emportaria a casa un regalet biològic.\nEncara que vegis la roba molt ben plegada, potser se l'han emprovat diverses persones abans. // CC0\nAixò és el que fa anys que demostra l’investigador estatunidenc Philip Tierno , director de Microbiologia i Immunologia de la Universitat de Nova York, que en un dels estudis va obtenir norovirus, estreptococs, estafilococs i fins i tot traces de matèria fecal d’algunes de les peces analitzades, que altres persones s’havien emprovat abans. No se sap mai per on han passat les mans que corden o descorden uns botons a l’emprovador. Fins i tot en una brusa va identificar microorganismes vaginals. “En certa manera, és com si estiguessis tocant l’aixella suada o els genitals d’algú que no coneixes”, exemplifica el professor Tierno, portant-ho a l’extrem.\nEn certa manera, és com si estiguessis tocant l’aixella suada o els genitals d’algú que no coneixes\nPhilip Tierno investigador de la Universitat de Nova York\nTres orígens diferents\nEl professor Tierno va detectar tres orígens diferents dels microorganismes identificats: la pell, el tracte respiratori i l’anus. “Si toques roba contaminada i després et toques la boca, el nas o els ulls, t’exposes a un risc”, va assegurar l’expert, que reconeix que “el risc de contraure una infecció és molt baix, però hi és, especialment si tens alguna petita ferida recent”.\nSi toques roba contaminada i després et toques la boca, el nas o els ulls, t’exposes a un risc. El risc de contraure una infecció és molt baix, però hi és, especialment si tens alguna petita ferida recent\nA més, l’expert assegura que hi ha bacteris i altres microbis que poden sobreviure setmanes o fins i tot mesos en el teixit. “La majoria no en són conscients i no creuen que puguin agafar una malaltia amb aquestes peces de roba perquè estan eixutes, col·locades en un penjador a la botiga i són noves. Però no són conscients que molta gent s’emprova roba i els poden transmetre patògens”.\nNo creuen que puguin agafar una malaltia amb aquestes peces de roba perquè estan eixutes, col·locades en un penjador a la botiga i són noves. Però no són conscients que molta gent s’emprova roba i els poden transmetre patògens\nPer això, la recomanació del professor Tierno és que abans d’estrenar res, ho passem per la rentadora o per un cicle d’assecadora amb aire calent. També recomana que quan ens emprovem la roba intentem portar alguna peça interior per evitar que ens toqui la pell, i que ens desinfectem les mans després de manipular-la.\nCal rentar la roba abans de posar-te-la per primera vegada. // CC0\nAlerta amb els productes químics\nSovint els dermatòlegs es troben amb pacients que els consulten per què ens han aparegut unes erupcions estranyes a la pell. La doctora Meghan Feely , dermatòloga de Nova Jersey, és experta en productes químics agressius amb la pell. En declaracions al Huffington Post , explica que “pot aparèixer dermatitis de contacte per exposició perllongada als teixits rentats amb un detergent determinat o processats amb segons quins additius químics, tints, resines o agents adobadors, abans d’exposar-los a les botigues”. Per exemple, ha detectat que el formaldehid, que es fa servir en peces de roba que no s’arruguen, pot causar reaccions al·lèrgiques.\nPoden aparèixer dermatitis de contacte per exposició perllongada als teixits rentats amb un detergent determinat o processats amb segons quins additius químics, tints, resines o agents adobadors, abans d’exposar-los a les botigues\nMeghan Feely dermatòloga\nPer això, la doctora Feely recomana que rentem la roba abans d’estrenar-la amb un cicle llarg de rentadora i assecadora. Si les peces en qüestió no ho admeten, sempre hi ha l’opció de dur-les a fer un rentatge en sec perquè quedin ben desinfectades.\n25-01-2021 18:09 SOCIETAT\nEls 7 mètodes per eliminar (o reduir al màxim) els àcars de casa teva


Jenni Rodà i Neus Verdaguer, d'Olot, guanyen el premi La Vall d'Albaida - Diari de Girona\nJenni Rodà i Neus Verdaguer, d'Olot, guanyen el premi La Vall d'Albaida\nddg 03.10.2017 | 00:50\nLes guanyadores reben el premi en un acte a la Pobla del Duc (País Valencià).\nHistòries íntimes, de les olotines Jenni Rodà i Neus Verdaguer, és l'obra guanyadora del XXIII Premi de Literatura Eròtica La Vall d'Albaida, que convoca l'editorial Bromera del País Valencià.\nDels 13 originals presentats en l'edició de 2017, aquesta antologia és la que ha estat mereixedora dels 4.000 euros amb què la Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albaida dota el guardó, i serà publicada el 2018 en la col·lecció L'Eclèctica» d'Edicions Bromera.\nEl veredicte del jurat es va anunciar la nit del divendres, en l'acte celebrat a La Pobla del Duc.\nDurant la gala, l'actriu Iolanda Muñoz va exercir de mestra de cerimònies amb l'acompanyament musical del violinista Enrique Palomares, el guitarrista Rubén Parejo i la cantant Carina Gringoli, a més d'una parella de ballarins.\nHistòries íntimes és una antologia de contes eròtics que narra les peripècies sexuals de diversos membres d'una mateixa família. Així, els relats adopten punts de vista molt diferents, tant pel que fa a l'edat de les protagonistes com a l'època en la qual se situa la història i també a l'orientació sexual dels personatges.\nBromera ha destacat en un comunicat que l'obra està bastida mitjançant relats interconnectats que adopten un ritme àgil i íntim, «amb un domini del llenguatge notable».\nA més, cal afegir que totes les històries estan contades des d'una òptica femenina que suposa «una alenada d'aire fresc en aquest gènere».\nEl jurat, format per Ramon Ferrer, Marilo Àlvarez, Josep Andrés, Àngel Cano i Josepa Sopeña, amb Fede Vidal –conseller de Cultura de la Mancomunitat i alcalde d'Alfarrasí– com a secretari, ha destacat que «es tracta d'una obra molt completa, amb una prosa atractiva i una perspectiva marcadament femenina».\nNeus Verdaguer i Pagès (Olot, 1982) és diplomada en Educació Social i en Magisteri. Treballa de mestra des de fa gairebé una dècada i ha publicat diversos articles relacionats amb el món de l'educació. L'any 2016 va publicar Si no hi ha demà, un llibre solidari autoeditat, escrit a quatre mans amb Sílvia Pagès, la protagonista de la història. També ha publicat el relat Diuen... a l'antologia solidària Lluitem junts.\nJenni Rodà i Casado (Olot, 1982) és llicenciada en Periodisme i fa més de deu anys que es dedica a la correcció i a la traducció en un servei lingüístic. Ha exercit com a professora de català per a adults i ha escrit alguns articles en mitjans de comunicació sobre llengua i l'àmbit socioeconòmic. Recentment ha guanyat diversos certàmens literaris i ha publicat Pintaungles de colors a l'antologia solidària Lluitem junts.