Què és una joia i què no ho és? - Joyería Oriol Agorreta\nHi ha tants ornaments i abaloris disponibles actualment a les botigues de moda, que a poc a poc hem anat perdent el concepte de què és una joia de veritat, i quins avantatges té davant una peça de bijuteria. Avui recuperem aquests valors tan importants de forma resumida per poder recordar què és una joia.\nQuè és una joia? Una breu descripció …\nActualment hi ha molts abaloris i bijuteria que són anomenats joies de forma incorrecta, i s’han anat barrejant amb elles produint confusió entre els clients, fins i tot a les botigues de venda de joies. Això ha passat per diversos motius, com pot ser la crisi, la necessitat d’estalviar, la facilitat d’importació, un augment de consumisme i de cultura de l’usar i llençar …\nSi volem saber què és una joia, podem fer una recerca ràpida al diccionari i ens apareixerà que una joia és …\nUn objecte ornamental per a les persones, fet de pedres i metalls preciosos.\nCom comentàvem, ultimament també s’han emprat materials de menys valor per fer ornaments. Fins i tot hi ha persones que creuen que qualsevol tipus de material es pot utilitzar per fabricar joies, però el resultat real no seran joies si no adorns, bijuteria, o complements.\nNosaltres, com a persones expertes i especialitzades en el sector sabem que una joia va molt més enllà d’això. Segons la nostra filosofia i entendre:\nUna joia és un objecte d’ús personal que té un valor simbòlic molt elevat i que a més expressa una sèrie d’intencions (sentiments, estil personal …) i que SUMA VALORS. Com més valors sumi, més serà una joia, i com menys valors tingui, menor serà el seu rang de joia.\n¿I quins VALORS té una joia?\nValor de bellesa\nValor de disseny\nValor per a l’elaboració artística o artesanal\nValor per ser pensada per a una persona concreta\nAquest seria el valor més físic. Una joia sempre tindrà un valor material elevat que vindrà donat per que els seus components són escassos, rars i de gran qualitat. Aquests són l‘or en qualsevol dels seus colors, el platí, els diamants o les pedres precioses. Són materials difícils de trobar i d’un resultat immillorable i en aquests aspectes mateixos rau el seu valor i un dels valors de la joia.\nEn contraposició, la plata, els metalls senzills i les pedres falses, ens allunyen moltíssim de el concepte de joia, no només pel seu escàs valor si no pel mal resultat que donen (s’aixafen fàcilment, s’oxiden en colors molt lletjos, es ratllen amb facilitat, etc.).\nNosaltres, com orfebres joiers responsables del resultat de les nostres joies, mai treballem en plata, llautó, acer o altres metalls. Tampoc fem servir cuirs, cautxús, petxines, fustes i altres materials de pèssim resultat.\nÉs un valor subjectiu però universal. A les persones ens agraden i ens criden l’atenció els colors, els materials o pedres que brillen, les tonalitats i la calidesa de l’or … És una cosa que tenim en la nostra ment de forma innata, i que ens ha acompanyat des de l’inici de l’espècie humana, quan en la prehistòria ja es feien joies d’or i pedres precioses. Ens agrada sentir-nos envoltats per la bellesa.\nValor el Disseny\nUna joia pot tenir un disseny molt elaborat i complicat o un disseny simple i senzill, sense cap valor. Posem per exemple una joia modernista, en la qual podem trobar nombrosos detalls, i on el seu disseny juga un paper elemental. O per altra banda, un anell de formes simples, antiquades o que es repeteixen a l’ésser còpies de models anteriors. El disseny i la creació de tots dos ha estat completament diferent tot i poder estar fets amb el mateix material, i per tant la joia amb un disseny més elaborat tindrà un altre valor més a sumar.\nValor de l’Elaboració artística o artesanal\nQuan ens preguntem què és una joia, hem de pensar també en com ha estat creada. Com és evident, si es tracta d’una joia feta a mà per un joier artesà expert, tindrà aquest valor al màxim. En canvi si ha estat creada en una fàbrica en sèrie, en aquest àmbit no tindrà valor. El treball artístic que hi ha darrere d’una joia és molt important, no només per les hores dedicades, sinó per la diferència de qualitat que s’aconsegueix amb una joia feta artesanalment.\nValor de ser pensada per a una persona en concret\nEn joieria hi ha una opció importantíssima que moltes vegades ni pensem o descartem causa que creiem erròniament que serà més costosa econòmicament. Aquesta opció és la de fer una joia personalitzada creada específicament per a una persona. Una joia personalitzada pot ser per exemple una joia amb un gravat especial que simbolitzi alguna cosa especial per a la persona que la portarà. O fins i tot pot ser una joia amb una forma o un disseny concret que evoqui uns records per a aquesta persona. Aquestes joies tan personalitzades tindran moltíssim més valor que una joia amb milers de còpies al món. Pots llegir més sobre què és una joia personalitzada aquí.\nValor de la intemporalitat\nAquest valor és atorgat a la joia durant la seva realització per aconseguir que duri molts anys. Es pot fer una joia amb un bonic disseny però amb una estructura mal calculada, o que no tingui els gruixos d’or adequats. Això desencadenarà un ràpid trencament o demèrit pel simple ús. Així mateix, hi ha dissenys que perduren en el temps sense passar de moda. En canvi altres dissenys caduquen al cap de poc.\nPer això suma valor una joia que estigui pensada per ser intemporal, i pugui passar de generació en generació per molt que es faci servir.\nUna joia, que suma tants valors, podrà rebre l’últim i més important, a l’ésser un suport ideal per al valor sentimental. Una joia amb tots aquests valors sumats ens servirà per expressar els nostres més elevats sentiments.\nPer exemple ningú demanaria la mà de la seva promesa amb un anell de plàstic. Si volem representar un sentiment tan elevat com l’amor, no podem fer-ho sobre un suport banal com una cosa que no sigui una joia. Hem de fer-ho sobre una cosa que sumi més valors, i això és el que la converteix en una joia.\nQuan el·laborem una “joia” amb acer, plata, o amb circonites estem traient tots aquests valors dels que hem parlat, i deixa de ser una joia, passant a ser un adorn o un bijuteria qualsevol, incapaç de suportar qualsevol sentiment elevat .. . i com dèiem, de la mateixa manera que a ningú se li acudiria demanar la mà amb un anell de plàstic, tampoc és adequat fer-ho amb un anell de plata, acer, cautxú o circonites, ja que no són joies i no estan pensades per a tal fi. No tindran cap dels valors comentats anteriorment.\nSempre que regalem una joia hi ha una intencionalitat sentimental darrere, i necessitem que aquest suport sigui el més vàlid possible. I això no vol dir gastar tota la nostra economia de 5 anys, sinó intentar que dins de les nostres possibilitats, la joia que anem a regalar sumi el màxim de valors per ser un bon suport dels nostres sentiments.\nSi vols regalar una joia o un anell de compromís, has trobat el taller de joieria a Barcelona que buscaves. Contacta amb nosaltres i t’acompanyarem en aquest bell procés perquè aconsegueixis el regal perfecte a preu de taller de joieria.\nanell de compromísBarcelonadissenyjoiajoier artesàpedres preciosesregal perfectetaller de joieriataller de joyería


Postgrau en Patrons d'Aprenentatge i Educació de Qualitat - UAB Barcelona\nUniversitat Autònoma de Barcelona > Estudiar > Màsters i Postgraus > Màsters i postgraus propis > Educació > Postgrau en Patrons d'Aprenentatge i Educació de Qualitat\nLa Diplomatura de Postgrau en Patrons d'Aprenentatge i Educació de Qualitat està orientat a la discussió sobre els factors implicats en els aprenentatges de qualitat dels diferents nivells educatius, des de l'escola inicial fins a la universitat i la formació contínua en l'empresa; amb un èmfasi particular en el model de patrons d'aprenentatge proposà per Jan Vermunt (1998; 2005). A més a més, aquesta formació s'orienta a una profunda revisió de l'impacte d'alguns factors contextuals en l'aprenentatge, amb particular referència al territori Iberoamericà. El conjunt d'experiències que portarem a terme s'orientaran a comprendre el model del Jan Vermunt, reflexionar sobre el mateix en una clara aposta per les implicacions dels anomenats factors personals i contextuals en la concreció d'un aprenentatge de qualitat.\nFinalment, s'espera que sobre la base d'aquesta discussió, i les reflexions que es generin, es formuli una proposta d'acció formativa o de recerca en un nivell educatiu i context específic (família, escola, secundària, batxillerat, universitat, empresa), garantint una educació de qualitat.\nEl Programa va dirigit, específicament, a professionals de les Ciències de l'Educació i de la Psicologia de l'Educació. Tan mateix, és una oportunitat de professionalització i/o de iniciació a la recerca en el cas de altres professionals interessats per els contextos: família, Primaria, Educació Secundària, Batxillerat, Educació Superior o formació permanent; en el territori Iberoamericà.\nEl programa proposa una innovadora anàlisi de diferents components (concepcions d'aprenentatge, motivació, estratègies de processament i de regulació) que fins a la dècada que inicia en l'any 2000, han estat estudiades de manera independent. Avui, tenim una forta i clara necessitat d'analitzar aquests components en conjunt, i definir lineaments tant teòrics com empírics més propers (i adients) a contexts específics.\nL'impacte d'aquest nou i reconegut model a l'abast internacional, amb particular impuls i reconeixement en els territoris d'Europa del nord i Àsia, és poc conegut al territori iberoamericà. Per tant, és necessària la seva comprensió, difusió i formació en els àmbits dels processos d'ensenyament i aprenentatge en diferents nivells i dominis específics de la formació que comportaran un increment d'una educació de qualitat.\nLa proposta d'aquest diplomat sorgeix com a resposta a la demanda que, des del coneixement dels resultats de la nostra recerca, rebem des de diferents punts del territori Iberoamericà. En particular, es tracta de resultats reportats per investigadors nacionals i internacionals, que sota la coordinació del Dr. J.R. Martínez-Fernández integren el grup de recerca PAFIU, de la UAB (codi: 2462).\nA més, som conscients de la necessitat de transferir el coneixement generat des de els diferents grups que conformen PAFIU, a tots els nivells educatius possibles (família, escola, secundària, batxillerat, formació no formal, educació superior i formació en l'empresa). Per això formulem aquesta proposta en conjunt amb professionals especialitzats d'altres àmbits tant des de la vesant de la recerca com de la professionalització.\n- Analitzar el model de Vermunt (1998; 2005) sobre els patrons d'aprenentatge, i les seves implicacions en contextos i dominis específics.\n- Discutir les competències bàsiques per una educació de qualitat.\n- Reflexionar al voltant de diferents àmbits d'actuació (Família, Educació Primària, Educació Secundària, Batxillerat, Educació Superior i Formació a l'Empresa) en relació amb els patrons d'aprenentatge per a una educació de qualitat.\n- Dissenyar una acció formativa o un projecte de recerca orientat a la transferència del coneixement sobre patrons d'aprenentatge i educació de qualitat.\n- Diplomats, Graduats i/o Llicenciats en Pedagogia, Psicologia, Psicopedagogia, Ciències de l'Educació i/o de les Ciències Socials. Altres llicenciats, diplomats i/o graduats.\nAssessorament i consulta en diferents àmbits d'actuació segon l'especialitat:\n-Secundària i batxillerat i Formació Professional\nInvestigació en patrons d'aprenentatge.\nInvestigació en l'àmbit d'una educació de qualitat.\nDisseny curricular i de diferents tipus de formació en relació al context.\nAvaluació de programes i projectes tant en institucions públiques com privades.\nA més a més, aquest postgrau serà d'alta utilitat, un valor afegit, per a professionals en l'exercici en els diferents contextos d'actuació que s'ofereixen.\nCorreu electrònic: gr.pafiu@uab.cat\nCodi de l'estudi: 3367/5\nPreu: 1900 ¤\nDates: del 11/02/2019 al 31/10/2019\nDiploma de Postgrau Patrons d'Aprenentatge i Educació de Qualitat.


Estàs en: Inici > Esdeveniments > Oportunitats de Negoci en el sector agroindustrial a Algèria\nIVACE organitza el 6 de juny en la nostra seu a València, una jornada sobre les oportunitats de negoci que ofereix Algèria a empreses del sector agroindustrial, fertilitzants, instal·lacions de reg, abonaments, fertilitzants, post-cull, hivernacles, fitosanitaris, vivers i uns altres, que serà impartida via Skype per la delegada en IVACE Algèria, Malika Zedjaoui.\nAlgèria és el huité mercat per a l'exportació de la Comunitat Valenciana, el segon fora de la Unió Europea i la primera destinació d'Àfrica que, juntament amb el Marroc, concentra un 61% del valor exportat a aqueix continent.\nÉs la 4a major potència econòmica del continent africà i una de les regions més riques d'Àfrica. Amb més de 42 milions d'habitants, també sobreïx com el gran mercat al Magrib Àrab. Ofereix una economia dinàmica amb perspectives de creixement econòmic previst pròxim al 3,5% en 2018 per l'augment del preu del petroli.\nDonat l'aforament disponible, la participació es confirmarà per ordre d'inscripció, prioritzant la participació d'una persona per empresa participant.


ib-red dóna suport als 20 anys de la Cursa Tomir retransmetent en directe la carrera - ib-red\nib-red dóna suport als 20 anys de la Cursa Tomir retransmetent en directe la carrera\nEn la web avistasport.com es podrà seguir als corredors gràcies a la xarxa de càmeres amb senyal d'internet instal·lades per ib-red en el recorregut.\nSegueix-ho en directe el 28 de març des de les 8:00h en https://avistasport.com/views/es/eventos.php\nLa Cursa Tomir celebra els 20 anys de vida i a ib-red ho celebram de la millor forma que sabem: acostant els corredors als seus éssers estimats, estiguin on estiguin, a través de la nostra xarxa d'internet.\nPer a aquesta ocasió ib-red ha instal·lat càmeres, distribuïdes en diversos punts al llarg del recorregut, que envien les imatges a través de la xarxa d'internet pròpia d’ib-red.\nAixí podem fer costat a aquesta supermamà, papà, cunyat, cunyada, amic, amiga... i a tot aquell que s'atreveixi amb aquests 27 durs quilòmetres de carrera.\nEl recorregut inclou l'ascens al carismàtic cim del Puig Tomir, un clàssic a les carreres de muntanya de Mallorca, que ha anat guanyant popularitat amb el pas dels anys, a causa de la dificultat i bellesa del seu recorregut.\nEstam molt contents de poder col·laborar en aquest esdeveniment, organitzat per Secció de Muntanya del Club Pollença, i formar part per primera vegada del món de les carreres de muntanya gràcies a ells.\nDes d’ib-red els tenim una gran admiració per la seva labor pedagògica com a associació. Inculquen l'amor i el respecte per la naturalesa a les generacions de nens i adults de la localitat de Pollença des de fa anys…I continuen fent-ho.\nEl 28 de març connectarem les nostres càmeres d'avista esports, el nostre projecte sense ànim de lucre amb el qual donem suport a l'esport Balear.\nPodràs gaudir de l'emoció amb una tecnologia d'elit. En aquesta ocasió des de la web https://avistasport.com/views/es/eventos.php viurem aquesta competició en directe. Ens veiem en línia!\nConvenio PIMEEF e IB-RED


0 Presentació | Cohesió Social\nL’educació, en el sentit més extens del terme, continua sent un dels elements destacats per a la conformació de la cohesió social. En la nostra societat, l’escola ha deixat de tenir el paper primordial d’homogeneïtzador i de cohesionador social que tradicionalment havia tingut en el passat.\nLa cohesió social fa referència al grau de convivència entre grups diferents que comparteixen el mateix espai social, urbà, cultural, educatiu, etc. Des d’una mirada més proactiva, entenem la cohesió social com «la possibilitat de compartir un projecte col·lectiu de futur que es pugui viure plenament des de la diferència» (Besalú i Vila, 2005).\nTambé la cohesió social descriu els nexes o lligams que uneixen les persones en la societat i constitueix un concepte polifacètic que nosaltres abordarem des de la perspectiva educativa.\nEn el marc dels sistemes educatius, la cohesió és el resultat d’actuar sinèrgicament des de totes les forces i agents que operen en el sistema i que actuen sobre els individus amb l’objectiu educatiu fonamental de possibilitar que es construeixin una identitat personal, social i ciutadana pròpia.\nAixí, la clau de la cohesió consisteix en com, des d’una àrea determinada —l’educació en el nostre cas—, s’atenen les persones i les relacions que mantenen en un espai determinat i es creen marcs globals de convivència i d’acció educativa fonamentats en l’equitat.\nDes de fa temps, en el camp polític i normatiu, el lligam entre educació i cohesió social ha estat entès com un element destacat. Només cal recordar, entre altres fets, la Declaració dels Drets dels Infants (ONU, 1959), la Convenció sobre els Drets de l’Infant de l’UNICEF de 1989 (UNICEF, 2006), la LEC (Llei 12/2009, del 10 de juliol, d’educació) i, més recentment, el decret d’inclusió (Decret 150/2017, del 17 d’octubre, de l’atenció educativa a l’alumnat en el marc d’un sistema educatiu inclusiu).


Catalunya en transició. Del passat al present. III Col·loqui Internacional Memorial Democràtic l Post de Ricard Conesa – Llibres gencat\nHistòria / Política i administració pública\nCatalunya en transició. Del passat al present. III Col·loqui Internacional Memorial Democràtic l Post de Ricard Conesa\n05 desembre 2014 xarxesDeixa un comentari\nPer una banda podem trobar defensors acèrrims i, per l’altra, detractors absoluts. El cas és que la Transició espanyola, vista des de l’actualitat, no deixa gairebé ningú indiferent. Mentre n’hi ha que li atribueixen tots els mals del sistema polític actual, d’altres la veneren com a partera de la democràcia. Què és cert i què és fals en aquestes posicions respecte al nostre passat recent?\nCatalunya en transició. Del passat al present és un recull de les intervencions i les ponències que tingueren lloc durant el III Col·loqui Internacional Memorial Democràtic, el novembre de 2013. Inaugurat pel president-relator del Grup de Treball sobre Desaparicions Forçades o Involuntàries de l’ONU, Ariel Dulitzky, i tancat pel filòsof Jordi Pigem, al llarg dels tres dies que durà el Col·loqui els millors especialistes es reuniren a Barcelona per debatre al respecte. Tant la intervenció de Dulitzky (sobre les lleis d’amnistia i la impunitat de les dictadures), com la de l’exministre de Defensa, Narcís Serra (sobre l’evolució de l’exèrcit al llarg de la Transició), s’hi troben resumides al costat de les diverses intervencions a les taules rodones que s’hi celebraren.\nPer a una visió més històrica, es publiquen íntegrament les ponències dels historiadors Álvaro Soto, que tractà els condicionants internacionals de la Transició espanyola, i Antoni Segura, que centrà el focus en els condicionants de la Transició a Catalunya. Així mateix, el politòleg Cesáreo Rodriguez-Aguilera recuperà el debat sobre “reforma o ruptura” que tant es discutí en aquest període. Des d’una perspectiva més actual, en la qual es va pretendre analitzar la situació política present en base al que ha succeït des de la Transició fins avui, l’historiador de l’economia Jordi Maluquer de Motes tractà l’evolució de l’estat del benestar, mentre que l’historiador Xavier Casals analitzà l’evolució dels partits polítics. I mentre la historiadora Josefina Cuesta estudià les diferents visions que s’han tingut de la Transició en la opinió publicada als diaris fins avui, els filòsofs Francesc Torralba i Jordi Pigem valoraren, respectivament, les necessitats ètiques en els períodes transitius (Torralba) i si ens trobem en una segona transició (Pigem).\nEn el marc de les taules rodones, en les quals hi participaren periodistes (Gregorio Morán, Montserrat Armengou, Lluís Foix, Francesc-Marc Álvaro, Clàudia Pujol i Xavier Grasset), historiadors (Borja de Riquer, Andreu Mayayo i Joan M. Thomàs), politòlegs (Jaume López), polítics de la Transició (Macià Alavedra, Manuel Milián, Raimon Obiols, Manuel de Sárraga i Eulàlia Vintró) i de l’actualitat (Raül Romeva, Salvador Sedó i Jordi Solé), es revisità el període sempre tenint en compte la situació actual.\nTècnic del Memorial Democràtic\nAltres publicacions de la col·lecció Documents del Memorial Democràtic\nEspais de mort i diversitat religiosa. La presència de l’islam als cementiris i tanatoris catalans l Post de Jordi Moreras i Ariadna Solé\nCarles Casagemas. L’artista sota el mite l Post del Museu Nacional d’Art de Catalunya


Nadal 1er eso_c\nEL Nadal by Religió Escola Ja... 856 views\n2. Que es el Nadal? Nadal és la festivitat cristiana que comprèn el temps entre ladvent i lepifania. És, juntament amb la Pasqua, la festa cristiana més important. En ella, se celebra el naixement de Jesús. De les esglésies cristianes, la Catòlica i la Protestant celebren Nadal el 25 de desembre (la tradició afirma que des de Liberi I). L’Església Ortodoxa , en canvi, el celebra el 7 de gener, ja que no va acceptar el calendari gregorià que va reformar el calendari julià de lèpoca romana.\n3. Tradició... Nadal als Països Catalans disposa de les seves particularitats pròpies. Un exemple és la realització del pessebre (que també es fa en molts altres indrets de tradició cristiana) i una altra el tió de Nadal (una tradició compartida amb lAragó i Occitània), també anomenat tronc, tronca o simplement tió. També ho és el fet de celebrar Sant Esteve, el dia després de Nadal, per a poder-se reunir així amb laltra part de la família amb qui no shavia pogut estar per Nadal. En aquest dia especial els nens diuen un vers i a canvi els pares els donen alguns diners.\n4. Per Nadal!!Totes les famílies de tot elmón decoren les sevescases perquè segons fancreure als nens petitsexisteix PAPA NOEL és comel rei del Nadal que portenregals a aquells nens quees porten bé !!!\n5. Gastronomia !! Nadal sassocia a bon grapat de dolços, menjars i begudes especials: el torró, el massapà o daltres que es consumeixen amb més assiduïtat: fruita seca i cava. El menú típic de la cultura catalana pel dia de Nadal és lescudella i la carn dolla de primer i tall de segon. Lescudella és un brou molt complet que es fa amb tota mena de carn (vedella, porc, gallina, bull negre, bull blanc...), així com amb la tradicional pilota (carn picada, all i julivert), patates i cigrons. De primer, per tant, se serveix el brou amb galets grans (típics de Nadal) i es treu a taula tota la carn dolla que sha utilitzat per poder servir-se acabada la sopa. De segon, segons la tradició sha de servir tall, és a dir, carn. El més habitual és que sigui pollastre o vedella al forn o a last. Aquest àpat sacostuma a acompanyar de cava o vi negre. Per postres es serveixen els torrons i les neules acompanyats de moscatell. A Mallorca destaca la porcella rostida, els cocotins i els torrons dametla fluixa en neula.\n6. Abres de nadal !!!\n7. Els arbres de Nadal!! Aquest arbres s’utilitzen per decorar les cases per dintre i per fora , són un símbol del Nadal molt important !!! Es decoren amb boles i una estrella .Que de vegades els decoratius varien depenent de la persona .\n8. PARE NOEL !!\n9. Cançons de nadal : http://www.youtube.com/watch ?feature=player_detailpage&v=f CScV0lNoEI http://www.youtube.com/watch ?feature=player_detailpage&v= Lfddhk41yts http://www.youtube.com/watch ?feature=player_detailpage&v= drkfWoLra4Q\n10. Decoratius de Nadal !\n11. Els Papes Noels ... També tenen els seus i les seves ajudants . Segons diu la història per Nadal el papa Noel ve a les cases i deixa els regals .... Però tots sabem que són els pares!!!!\n12. Així es decoren normalment lesxemeneies de les cases..\n13. Moltes gràcies per la vostraatenció!!\n14. Feliç Nadal us estimem, quepasseu un Nadal feliç!! S’HA DE COMPARTIR PERQUÈ EL NADAL ES .. MÀGIC!!\n15. Gràcies per veure aquesta presentació L’ INS RIBERA DEL SIÓ D’AGRAMUNT US DESITJA UN FELIÇ NADAL!!!\n16. FET PER: FET PER : KATHERINE AGRAMONTE ESPINO PROMOCIÓ: INS RIBERA DEL SIÓ LLOC DE CREACIÓ: INSTITUT DE AGRAMUNT DECORATIUS:KATHERINE AGRAMONTE ESPINO DJ :BERNAT MARQUILLES CANELA __(dj BmC) AJUDANT EN OPINIÓ: NOEMI BOSC VALENTINEZ PROFESSORA: PAQUITA ( RELIGIÓ )BON NADAL!!\nEnquestes reunió pares\nUnitat 1 la_rao_de_ser_del_economia


Futurs Emprenedors Rurals present en el màster en Educació en Territoris Rurals de la Universitat de Barcelona — Consell Comarcal de la Noguera\nFuturs Emprenedors Rurals present en el màster en Educació en Territoris Rurals de la Universitat de Barcelona\nFuturs Emprenedors Rurals present en el màster en Educació en Territoris Rurals de la Universitat de Barcelona https://www.ccnoguera.cat/actualitat/noticies/futurs-emprenedors-rurals-fer-master-educacio-territoris-rurals-universitat-barcelona https://www.ccnoguera.cat/actualitat/noticies/futurs-emprenedors-rurals-fer-master-educacio-territoris-rurals-universitat-barcelona/@@download/image/FER ESCOLES RURAL.png\nEl Consorci GAL Noguera Segrià Nord ha estat convidat a participar en una sessió del màster en Educació en Territoris Rurals, coordinat per la Universitat de Barcelona, per explicar el projecte Futurs Emprenedors Rurals. La sessió està inclosa en l’assignatura “L’avaluació de processos i desenvolupament territorial”, i serà la gerent del Consorci GAL Noguera Segrià Nord, Gemma Cortada, qui hi explicarà el projecte FER amb la finalitat de donar-lo a conèixer i generar debat a l’aula entorn a la temàtica de l’emprenedoria en el món rural.\nAquesta és una oportunitat per ensenyar a mestres que tenen la intenció de treballar en els territoris rurals les potencialitats d’aquest projecte d’emprenedoria que s’implementa durant tot el curs escolar 2020-2021 en 23 escoles ubicades en els territoris rurals.\nFins ara han estat més de 3.000 alumnes, gairebé 200 mestres i més de 100 escoles les que han implementat l’emprenedoria de la mà del Projecte FER (Futurs Emprenedors Rurals).\nFER (Futurs Emprenedors Rurals) té com a finalitat inculcar la cultura emprenedora a les aules i mostrar les oportunitats d’aquests territoris per tal de generar un futur rural ple d’oportunitats amb negocis rurals. Durant la implementació del projecte a primària, els i les alumnes coneixen iniciatives empresarials del territori, invents, entrevisten emprenedors i emprenedores, i creen el seu projecte empresarial a l’aula en grup sense cap tipus de límit creatiu. Els continguts del projecte es treballen des de diferents àrees com les matemàtiques, la llengua catalana i literatura, educació artística i el coneixement del medi natural social i cultural i treballant habilitats com la creativitat, el treball en equip, el pensament crític, l’organització, etc.\nFER està coordinat pel Consorci GAL Noguera Segrià Nord i finançat per fons FEADER i pel Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya. A www.futusemprenedors.cat hi ha disponible el material didàctic i més informació sobre el projecte.


L’Agrupació de Funcionaris Independents de Lleida (AFILL) i de l’Associació Sindical Independent de la Guàrdia Urbana de Lleida (ASIGULL) es congratulen pels diferents reconeixements que ha obtingut...\nSorpresa i esgarrifada em trobo quan comprovo que el tema de les apostes esportives se’ns està anant de les mans a tots. Joves que veuen en elles “diner fàcil”, gent més gran que ho ha perdut...\nVoldria manifestar la meva opinió respecte al desequilibri del sistema educatiu en el qual em trobo. M’agradaria parlar sobre una expressió molt escoltada “els joves estan perduts” i creieu-me,...\nEls problemes de la sobreprotecció\nEm dic Jofi i estudio batxillerat. Ara em toca pensar en la universitat i en els canvis que comporta. Em pregunto si estic preparada per viure sola, és a dir, per independitzar-me. Soc conscient que algun...\nLa cura del món i de la vida\nDavant de les lògiques basades en el domini, més en aquests dies que sembla s’ha produït una sensibilització en favor del medi, la Doctrina Social de l’Església ha ensenyat històricament que...


Escalant pel món: 01/01/2012 - 02/01/2012\nVolem compartir tot allò que l'escalada ens dóna. No tot s'acaba passant hores i hores de cara a la paret, l'escalada és per nosaltres una finestra al món amb unes vistes increïbles!\n4º ETAPA: RANOHIRA-SAKARAHA (107,39 km)\nA les 6 del matí sortim pedalant de Chez Momo, volíem sortir abans però el servei d’esmorzar és lent, en general tot va a un ritme moooolt més lent que el nostre, però bé ens hi anem adaptant i trampejant-ho.\nL’etapa segueix la mateixa tendència que les anteriors,més aviat plana i de tant en tant algun tobogan. Malgrat fer més de 100 km no es fa llarga, la pedalada és ràpida i per un asfalt prou bó.\nCada vegada el paisatge és més desèrtic, el clima més calurós i la gent més pobre. Tot s'endureix.\ndeixant enrera el paisatge rocós de l'Isalo:\npassant el riu... quan hi ha aigua s'aprofita per fer-ho tot\nPassem pel famós poble d’ Ilakaka conegut pel seu tràfic i comerç amb zafirs. Segons la guia (exagerant com sempre) els autocars de turistes creuen aquesta població amb les finestres ben tancades, mentre els comerciants de pedres volten amb maletins lligats al canell i una pistola al cinturó. Comerciant, miners i prostitutes recorren els carrers de la població. Doncs nosaltres no vam coincidir amb res d’això. Vam creuar Ilakaka per un caòtic bulliciós carrer principal, a on les barraques i els xiringuitos es barrejaven amb selectes comerços de zafirs. Un poble de contrastos. No vam parar, però el poble era molt curiòs.\nPassat Ilakaka, continuem veient pobles a on venen minerals però tot tancat sense vida, amb una aire d’abandó molt estrany, o, potser no vam coincidir amb l’horari d’apertura de les botigues, però era estrany.\nDesprés de recòrrer uns paisatges realment desèrtic, contemplarem els primers baobabs.\nel desert i la seva gent :\nal fons, la peculiar silueta d'un baobab\nun lloc inusual una mena de bassa amb vegetació aquàtica i la canalla xipollejant a l'aigua\ncom era habitual a cada parada que feiem, en qüestió de segons quedam envoltats de nens\nDe dotze a una del migdia arribem al poble de Sakaraha, la calor és ja insuportable. Anem directe a l’Hotel Palace, lúnic que hi ha en el poble, i que ens va indicar el propietari de Chez Momo. Un hotel curiòs, gran amb sala de ball , karaokei tot , bastant ortero, però s’hi està fresc. Un detall, en la sala de ball-bar, hi van penjar uns quadres que ni els van desembolicar, o sigui encara teníen els plàstics i les cantoneres de cartró. Les habitacions són bastant senzilles, del WC és interior però separat per un fínissima cortina de plàstic, el preu és 25.000 iariari per habitació doble.\nFem com sempre, piquem quatre coses i ens hidratem. Intent de migdiada però la calor és tan sufocant que ni això és pot fer.\nCap al tard anem a caminar pel poble, aquí ens trobem amb una gent menys simpàtica, no són tan amables i ens intenten cobrar molt més dels preus que toquen (sóm conscients que hi ha llocs que al ser guiris ens cobre una mica més però dins uns límits acceptables) desorbitats inclús per nosaltres. No sé és un dels pocs llocs a on no ens hi vam sentir gaire bé , no per seguretat sinó per la fredor per part del locals.\nfinal d'etapa, vols dir que trobarem hotel o similar??\na la fresca de l'hotel Palace!\nno és pas per fer bonic no!\nels pousse-pousse de Sakaraha\nPublicat per lali i quim a 10:12 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bicicleta, Madagascar\nVISITA AL PARC NACIONAL DE L’ISALO\nEl dia anterior ja vam deixar acordada la visita al Parc Nacional de l'Isalo amb un dels guies que treballa per Chez Momo. La visita al Parc no es pot fer sense guia, en el poble també hi ha una oficina de guies del parc amb preus oficials i informació. Sobre preus: L’entrada ens va costar 25.000 iariaris per persona i el guia ens va sortir a 26.400 iariaris per persona i el cotxe del poble a l’entrada del parc 7.000 iariaris per persona.\nEl Parc de l’ Isalo, correspon a un immens massís de gres envoltat de prats grogosos i verds. L’interior de la muntanya és un laberint de valls, barranc i rius.\nA més a més serà a on podrem contemplar al únic al immillorable al divertidíssim (presentació de circ..) i curiòs lèmur de cua anellada Quines bèsties, àgils ràpides i com salten i trepen!! Hauria estat hores contemplant-los. El lèmur de cua anellada és una de les 70 espècies de lèmurs que es troben a Madagascar. La veritat que quan fem un viatge ens informem sobre el destí però no som dels que ens empollem les guies i anem sabent-ho tot, intentem anar bastant verges i treure informació del que veiem i vivim. Però en el cas de Madagascar ens vam documentar veient les pelis de dibuixos Madagascar 1 i 2 (no té res a veure amb la vida de la illa però són ben divertides), doncs bé, a Madagascar 1 hi ha una rave de lèmurs, una seqüència genial.\nEn el parc es poden fer diverses rutes, nosaltres en vam triar una de llargueta, un bucle que vorejava el massís per dalt, vam patir una mica de calor per qué tot i que vam sortir d’hora vam caminar a ple migdia però per uns racons i amb unes vistes sensacionals.\nA les 6:30 a la oficina del Parc per comprar les entrades, després el trajecte amb cotxe fins al parking de l’entrada. El cotxe era de l’epoca dels Picapiedra, sense exagerar, els que anàvem al darrera teníem un forat als nostres peus, les finestres ni pujaven ni baixaven i una intensa pudor a benzina ens va acompanyar tot el trajecte de 20 km.\neps! parem mireu que hi ha....\nPrimera caminadeta cap al barranc del Maquis, sincerament, res de l’altre món.\nParadeta per contemplar lèmurs i a partir d’aquí comença una bona caminada, ens enfilem fins al punt més del massís d’allà les vistes són espectaculars. Després, una baixada per uns paratges secs, rocoso i molt verges (es fa llarga per què la fem a ple sol però va ser molt guapa) i acabem dinant i remullant-nos en unes piscinetes d’aigua deliciosa, mmm! que bé que s’ens va posar la banyadeta, vam arribar realment acalorats. Acabem el dia a la cascada, un raconet tranquil, un salt de 15 m. per un paret negre i molsosa.\nTornem Ranohira caminant per la pista i xerrant amb el guia, em sap greu no recordo el seu nom però era un noi molt agradable amb moltes ganes de treballar i explicar-nos coses.\nPanoràmica de les parets que formen el Parc;\nBarranc del Maquis\ni per fi les preuades vistes de lèmurs...genials...\nvistes que vam tenir durant l'ascensió al punt més alt del parc\npart superior del parc, sequedat, roca, flora espinosa tot molt dur i impressionant,\nun exemple de flora endèmica de la illa, l'anomat pota d'elefant que té líquid al seu interior\ni després de la caminada una ansiada banayadeta a les Piscines\ntornant cap al poble ens vam topar amb un camaleó nan, "al loro "!!!\nLa visita a Isalo ens va agradar molt, però ens ho esperàvem encara més impressionant, la Lonely ho presenta com un lloc galàctic i , home , si que és macó però crec que la guia exagera bastant. Però crec que si es va a Madagascar s’ha de visitar i fer la volta que vam fer ja que té unes molt bones vistes. Molta gent només va als barrancs i als gorgs per què són les rutes que menys es camina,però és el menys impressionant.\nFoto de grup amb el guia\nAcabem el dia amb un soparet al poble al restaurant Orchidea, boníssim!!\nPublicat per lali i quim a 13:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Madagascar\n3º ETAPA IHOSY –RANOHIRA ( 84, 51 km )\nEns esperàvem un etapa llarga i dura, i per sort i (i per sorpresa) ens va ser més ràpida i fàcil del que ens pensàvem.\nEsmorzem a 2 quarts de 6, cada dia anem més d’hora per la calor, i sobretot avui que quedaven bastants quilòmètres per davant.\nComencem sortint d’Ihosy amb un port d’uns 7 km i ens plantem a 1300m d’alçada. A partir d’aquest punt que serà el més alt, descendirem suaument per una carretera envoltada d’eucaliptus i ens quedarem en un altiplà. El paisatge és espectacular, la carretera parteix una immensa esplanada que sembla no tenir final. Els quilòmetres passen de pressa, anem fent per un terreny molt pla.\nla la la!!!\nSolem parar al cap d’un parell d’hores per poder beure i picar alguna cosa. Solem fer-ho en algun poble i així tan ells com nosaltres estem entretinguts. En aquesta parada ens topem amb una gent molt humil i molt amable, fem un beure i fins i tot ens treuen estores per que puguem seurem, ens miren encuriosits tan com nosaltres a ells, però ens hi trobem bé.\nparadeta de rigor per recuperar forces\nAviat comencem a entreveure la franja rocosa del Parc Nacional d’Isalo i amb aquestes vistes arribem al poble de Ranohira. Aquesta població és el punt de partida per visitar el Parc Nacional d’Isalo. Es nota el tràfic de turisme, n’hi ha poc però n’hi ha. Aqui trobem més allotjaments, una farmàcia a on hi ha connexió internet, i mes “hotelys”. Un hotely és un establiment tipus restaurant a on se serveixen menus locals, com ara arròs, zebú. Els hotelys són els llocs més econòmics per menjar, és a on menja la població malgaix.\narribant a Ranohira\nPer passar la nit anem directes a Chez Momo, recomanat com a lloc ecnòmic i competent. Un bon encert, es tracta d’un camping amb bungalows , la gent que ho porten són simpàtics i amables. Agafem una “chambre familier” per 5 que ens surt pe 45.000 iariaris .Molt cuca, de fusta i fresqueta, i no cal oblidar de demanar sempre mosquitera!\nfoto del team a l'entrada de Chez Momo\nla nostre chambre familiar molt mona no?\nla mosquitera que no falti!!\nA mitja tarda cau una forta però curta tempesta, teòricament estem en època de pluges però aquest any arriba més tard. Amb la pluja s’ha refrescat l’ambient i sortim a voltar. Com sempre estem ben distrets, sobretot amb la canalla que no es tallen ni un pèl en venir a passar l’estona amb nosaltres. En aquest poble ens hi vam trobar bé.\ninternet a la rebotiga de la farmàcia, la ciber-zona\nel quim tirant aquesta foto:\nparadeta de "lichis" mmm que bons i com entraven, ens van dir però, que com que estava sent un any de poques pluges els "lichis" no eren els millors i que no en mengéssim gaires que eren indigests..però és que eren com un caramel dolcet i a la vegada frescquet..\ndeixem veure ...\nfent vida social\npoc a poc ens acostumem a la dieta malgaix, comprant pastetes en un hotely\nel fills de la mestressa de l'hotely "quins bitxos!!"\nPublicat per lali i quim a 5:58 Cap comentari:\nCom us ho feu?!\nAquesta pregunta l'hem sentida moltes vegades!\nDoncs bé, amb el blog veureu com viatgem, que fem,que visitem i que escalem!\nI ens agradria fer-vos arribar info per tal d'ajudar a preparar alguna que altra escapada per algun que altre racó o roca del món.\nXERRADES I PROJECCIONS\nUn resum dels nostres audiovisuals\nVídeo Algèria. Escalades amb història.\nDues histories de dues expedicions en dos moments molt distants.\nVídeo: Escalad al Totem Pole. Tasmània\nVídeo: Escalades en el desert de Wadi Rum, Jordània.\nVideo: De Costa a Costa. UN VIATGE D'ESCALADA ALS U.S.A.\nUn viatge creuant Estat Units d' est a oest, escalant en llocs desèrtics i pasiatges insòlits.\nVídeo:Racons de Patagònia\nEscalades a el Chalten i Bariloche.\nVídeo : Ascesnsió al Bishorn\nUna agradable escalada amb unes vises alpines espectaculars.\nVídeo: Mali, escalada i gent\nUn país que no et deixa indiferent\nVídeo "A Brasil també s'hi escala"\nUn viatge per Brasil escalant i coneixent el país.\nVídeo:Entre blocs i parets\nDe les parets de Taghia als blocs de Fonainebleau\nEscalada a Colorado\nUn racó petit però preciòs\nEquipament i roba outdoor\nVertivalles. Treballs Verticals.\nGuies de muntanya a Dolomites i Alps\nEt vols fer un tatoo?\nwebs escalada i ressenyes\nescalada Sant Llorenç del Munt\nInformació escalades a Dolomites\nEva López.Entrenament Escalada Esportiva\nAgulla Dibona (1)\nAiguille du Midi (2)\narco di trento (2)\nARRAMPICATA CORNO STELLA (1)\narrampicata cuneo (1)\narrampicata dolomiti. (2)\nbalme de yenn (1)\nBicicleta Alquezar (2)\nBICICLETA CARRETERA (8)\nbicicleta de carretera (4)\nBICICLETA ITALIA (3)\nCamí Nord de Santiago (4)\ncar show moab (1)\nCLIMBING ALADAGLAR (3)\nclimbing bulgaria (1)\nclimbing cuneo (1)\nclimbing getu (1)\nclimbing greece (3)\nclimbing italia (5)\nclimbing italy (1)\nclimbing leonidio (1)\nCLIMBING NORWAY (1)\nClimbing Rumania (1)\nclimbing sperlonga (1)\nclimbing yangshuo (1)\ncomprar cotxe a USA (1)\nCORNO STELLA (1)\ncursos escalada (2)\ncycling cuneo (1)\nentrenament ganxet (1)\nescalada el dorado canyon (1)\nEscalada Estats Units (5)\nEscalada a Tarragona (1)\nESCALADA ALADAGLAR (2)\nescalada arago (1)\nescalada asturies (1)\nescalada bulgaria (1)\nescalada cuneo (1)\nescalada frança céüse (1)\nescalada grecia (3)\nescalada italia (6)\nESCALADA NORUEGA (6)\nescalada país Valencià (1)\nEscalada Rumania (1)\nescalada sperlonga (1)\nESCALDA ALADAGLAR (1)\nEscalda Sardenya (1)\nfrança ecrins alpinisme (1)\nGran Combin (2)\ninfo pràctica (2)\nLuxemburg Berdrof (1)\nmadagascar antananarivo bicicleta (1)\nmorata de jalon (1)\nParcs Nacionals USA (2)\npenyal d'Ifach. esalada país Valencià (1)\nper riure una estona (1)\nPer viatjar a USA (3)\npirineos franceses (1)\nPORTS PIRINEUS (1)\nRed River Gorge (14)\nROAD BIKE (10)\nRUTA DEL CISTER (2)\nsaltant pel món (1)\nsiurana margalef montsant (1)\nSOUTH ITALY (1)\nterres del ebre (1)\nToloumne Meadows (1)\ntradicional. annot (1)\nTURISME NORUEGA (5)\nturisme turquia (1)\nTURISMO TURQUÍA (1)\nVALL DE L'ORCO (1)\nVALLE DEL ORCO (1)\nvia llarga (11)\nvisit bulgaria (1)\nvisita rumania (1)\nXina info practica (1)\nMassís del Tsaranoro, escalada i granit malgatx.\nCOMENCEM A PEDALAR . ...\n2º ETAPA: ZAZAFOTSY-IHOSY (36,54 km)


Exposició fruit de la col·laboració amb el CC Guinardó i Stripart 2016, convocatoria i exposició de la que es sel·leccionar a Begoña Terradas para realitzar l´actual mostra.\nA terra, Begoña Terradas\nL’atracció que em causa la repetició té alguna cosa de terapèutica. Sempre m’ha agradat crear textures, repetir formes una i una altra vegada, entrant a un estat de tranquil·litat que ha arribat a ser necessària per a mi. Els meus dibuixos tenen un toc recarregat que evidencia aquesta set de crear trames i d’acumular elements. És la meva manera de plasmar les angoixes per poder pal·liar-les, però no pretenc dur al públic a aquest estat. Pot ser per vergonya o per no voler el mal a ningú, però no vull ser gaire explícita; si l’espectador es troba en aquest estat quan contempli les obres, i li surt aquell sospir còmplice de reconeixement, que pensi que tot passa. I si no s’hi troba, que hi busqui la calma, valori el seu present i segueixi essent feliç.\nLes imatges seleccionades formen la sèrie A terra, on parlo d’unes circumstàncies concretes, una situació d’abatiment subtil, de pausa, en la que surts de tu perquè ja no hi caps. Són imatges d’ànimes a terra, inactives però actives a la vegada, intentant processar informació que no acaben d’assimilar i que no els deixa avançar. A terra, terrenal, gens diví, aquell moment on proves de pensar en les coses tal com són, intentant anomenar-les pel seu nom buscant la manera de reordenar el cap i poder tornar a la vida (com l’obra Elena, Alba, manta). Tocant el terra, lloc on tard o d’hora hi tornarem, conscients de la nostra petitesa i grandesa al mateix temps. Un moment incòmode, on tractes amb els teus dimonis, aquells petits insectes que es van acumulant a la teva pell, i tu no pots fugir, i potser ni vols (com l’obra Mosquita muerta).\nL’eina que utilitzo és el segell, que també és un reflex de la meva actitud, ja sigui per la seva manera repetitiva de fer-lo servir com pel contingut del segell en si, les paraules o els insectes escollits. M’ajuden en el meu missatge, em permeten agilitat i em sacien les meves ganes de rugositat, passant a ser una mena de pinzells que creen un puntillisme simbòlic.


Cuida’t tanca el programa d’activitats paral·leles amb una seixantena de propostes per a tots els públics\nmarç 03, 2017\nParticipar en sessions de ioga o d’acupuntura, conèixer els principis de la medicina tradicional xinesa, fer-se diferents tipus de massatges (quiromassatge, reiki, reflexologia podal, etc.) o aprendre com millorar la salut a través de l’alimentació són algunes de les propostes que els visitants de Cuida’t 2017 tindran al seu abast per experimentar en primera persona […]\nCuida’t 2017 es tancarà parlant de tecnologia i, més concretament, d’on acaba el bon ús de les pantalles i en comença l’abús. Aquest serà el tema de la conferència de cloenda que tindrà lloc el diumenge 12 de març, a les 7 de la tarda, a la sala d’actes del Palau Firal. El ponent serà […]\nCuida’t donarà a conèixer la feina d’associacions sense ànim de lucre que treballen en l’àmbit de la salut\nLa feina de les associacions sense ànim de lucre que lluiten contra diferents malalties i donen suport als pacients i familiars tindrà una presència destacada en la propera edició de la fira Cuida’t, que se celebrarà a Manresa els dies 11 i 12 de març. L’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer del Bages, l’Associació Grup […]\nVicent Guillem, estudiós de l’origen emocional de les malalties, serà el ponent de l’acte inaugural de Cuida’t\nLa fira Cuida’t, que se celebrarà al Palau Firal de Manresa els dies 11 i 12 de març, s’obrirà amb una conferència del valencià Vicent Guillem, que ha dedicat part de la seva carrera professional a la recerca sobre l’origen emocional de les malalties. Guillem és doctor en Ciències Químiques i ha treballat com a […]\nLa comissió organitzadora d’ExpoBages Ascensió ha convocat un concurs per escollir la imatge gràfica d’aquesta i properes edicions de la fira. La convocatòria és oberta fins el dia 3 de març, amb un premi de 500 € per a l’autor de la proposta guanyadora, que es donarà a conèixer el dia 9 de març. Les […]\n47 expositors i una quinzena d’activitats paral·leles, aquest cap de setmana a Wedding Experience Catalunya Central\nWedding Experience Catalunya Central, que se celebrarà aquest proper cap de setmana al Palau Firal de Manresa, ja té a punt la seva proposta, que permetrà experimentar en primera persona els diferents productes i serveis associats a l’organització de casaments i grans esdeveniments. El plantejament d’aquesta edició de la fira fa èmfasi en la part […]\nFira de Manresa aprova el nomenament d’Albert Tulleuda com a gerent\nEl Patronat de Fira de Manresa, presidit per l’alcalde de la ciutat, Valentí Junyent, ha aprovat, en la seva reunió d’aquest migdia, el nomenament del manresà Albert Tulleuda com a gerent de Fira de Manresa. El nou càrrec iniciarà la seva tasca a partir del proper 1 de juliol. Albert Tulleuda és la persona seleccionada […]\nEcoviure torna a convocar el premi al millor producte de la fira\nEcoviure 2015 tornarà a premiar el millor producte de la fira, una iniciativa iniciada l’any passat amb l’objectiu de reconèixer els productes o serveis més innovadors d’entre tots els que seran presents al certamen. D’aquesta manera, Ecoviure vol ajudar a impulsar aquelles iniciatives que més destaquin pel que suposen de bones pràctiques en matèria de […]


Mónica Carrillo, Manuel Vicent i Goytisolo, protagonistes de la Fira del Llibre de València - Diari La Veu\nEscriba el número 611565\nJa es coneixen els autors que passaran per la 52a Fira del Llibre de València. Convidats per l’organització o pels llibrers que hi participen, entre la nòmina d’escriptors que signaran exemplars destaca la presència de la il·licitana Mónica Carrillo, el barcelonès Luís Goytisolo o el vilaveller Manuel Vicent.\nEl Gremi de Llibreters de València i la Fundació pel Llibre i la Lectura (FULL) són els organitzadors de la fita literària que té lloc al Jardí de Vivers de València entre el 20 d’abril i l’1 de maig i que hui ha donat a conéixer el llistat d'autors que passaran per les diferents casetes. Entre els convidats, hi ha la periodista i escriptora il·licitana Mónica Carrillo, qui ha publicat El tiempo todo locura (Planeta, 2017), o l’escriptor i columnista de la Vilavella Manuel Vicent, qui publicava el 2016 Los últimos mohicanos (Alfaguara). També passarà per Vivers el barceloní Luis Goytisolo, qui publicava recentment Coincidencias (Anagrama). Entre el llistat —que poden consultar si punxen ací— hi ha autors com Albert Espinosa, Fernando Aramburu, Fernando Delgado, Juanjo Braulio o Mar Busquets. El públic infantil tindrà també una cita a l’estand de l’organització, ja que el 24 d’abril acudirà Jerònim Stilton.\nEls autors locals tornaran a trobar un aliat imprescindible en les llibreries i editorials valencianes que ocuparan les casetes del jardí, on trobem escriptors com Fani Grande, Esperança Costa, Francesc Bayarri o els col·laboradors d’aquest diari Toni Mollà i Josep Manel Vidal.\nEl cartell de la 52a Fira del Llibre de València és obra de l’il·lustrador Julio Antonio Blasco, Sr. López.\nEscriba el número 979401


Unió de Pagesos proposa als ajuntaments de la Ribera d'Ebre una moció de suport a la pagesia de la fruita dolça - Imagina Ràdio\nUnió de Pagesos proposa als ajuntaments de la Ribera d’Ebre una moció de suport a la pagesia de la fruita dolça\nUnió de Pagesos ha fet arribar als ajuntaments de les comarques fruiteres del pla de Lleida, les Terres de l’Ebre (Ribera d’Ebre), de Barcelona (Alt Penedès i Anoia), i de Girona (Alt i Baix Empordà) una proposta de moció perquè donin suport a mesures per a la fruita dolça de cara a l’any vinent, tenint en compte la crisi en la qual segueix el sector i que enguany s’ha agreujat pel cop de calor de final de juny. El sindicat alerta que les primeres liquidacions de préssec i nectarina d’aquesta campanya corroboren la previsió dels preus baixos en origen, fins i tot sota costos de producció.\nEntre les mesures proposades pel sindicat en la moció hi ha l’adequació de la fiscalitat per a la pagesia que tributa pel sistema de mòduls a l’IRPF i l’increment de les despeses de difícil justificació per als que estan dins del sistema d’estimació directa del IRPF, així com l’exempció de l’IBI de rústica (a compensar als ajuntaments per part de l’Estat) i l’exempció del pagament de les quotes de la Seguretat Social.\nUnió de Pagesos també reclama a l’Estat l’articulació d’ajuts de minimis per garantir liquiditat al sector i poder fer front als costos de producció de la propera campanya, a més d’un pla d’arrancada estatal de préssec i nectarina per retirar la producció de 5.000 hectàrees del mercat amb l’objectiu de reequilibrar l’oferta i la demanda; un nou pla de reconversió varietal per desestacionalitzar els pics de producció; deixar de subvencionar, temporalment, les noves plantacions de préssec i nectarina dins dels programes operatius (com ja s’ha fet en els ajuts a la modernització del Pla de Desenvolupament Rural), i la transposició urgent de la Directiva europea 2019/633 per tal de posar fi a la deficient regulació dels contractes de dipòsit, font d’abusos i competències deslleials a la pagesia. També demana la modificació de la regulació de la venda a pèrdues perquè inclogui, a més del preu de compra del producte en origen, els costos fixos i variables de condicionament, transformació i comercialització.\nFinalment, la proposta de moció també insta el Departament d’Agricultura a establir ajudes a la creació d’agrupacions de productors, sota qualsevol fórmula, per fomentar la col·laboració i l’organització entre la pagesia, com l’establiment d’ajudes a la concentració parcel·laria per realitzar unitats productives competitives als regadius històrics de Lleida.\nEl sindicat ja va alertar l’any passat que el Pla de mesures per a la millora del sector del Ministeri d’Agricultura no preveia cap mesura d’impacte a curt termini que permetés recuperar el preu en origen de la fruita dolça i, especialment, el del préssec i la nectarina, per intentar evitar la crisi de preus que novament s’està produint. El Ministeri i la resta d’organitzacions agràries no van donar cap suport a un Pla d’arrancada pel préssec i la nectarina a nivell estatal.\nArticle anteriorMovem Tortosa proposa un pla per millorar i ampliar els carrils bici de la ciutat\nArticle següentL’Audiència reitera l’absolució de l’exalcalde del Perelló, Ferran Cid, jutjat per una construcció il·legal


Fil a l'agulla: June Bug Dress Tutorial- Part 2\nPer a veure com obtenir les peces del patró ves aquí\nAvui tallarem i cosirem el vestit.\nAquestes són les peces que hem de tallar i l'aspecte que han de tenir:\n1 peça abotonada (flap)\n1 vista de la peça abotonada (flap facing)\n1 costats del davanter (bodice front sides)\n1 darrere (back)\n2 mànigues (sleeves)\n1 vista del darrere (back facing)\n1 vista dels costats del davanter (front sides facing)\nbiaix per a rematar les vores de les mànigues i la vora de baix del vestit i per a fer el viu decoratiu de la vora de la peça abotonada i butxaques. Jo la vaig comprar ja feta, però MADE té un tutorial fantàstic per a fer-la i un altre sobre com cosir-la. Per a les que no us va l'anglès aquí teniu un tutorial claríssim de La Inglesita (un bloc GENIAL) de com tallar cinta de biaix en un pispas.\ncorda fineta per a fer el viu. Jo la compro als "xinos" molt bé de preu. No és necessari que sigui especial ja que va recoberta de tela i no es veu. A les merceries es pot comprar viu ja fet a punt per cosir, però és tan fàcil i ràpid de fer que no val la pena gastar-s'hi diners. Aquí teniu un tutorial que explica pas a pas com fer-lo (quan es té una miqueta de pràctica les agulles són del tot innecessàries i el procés és mooooolt més ràpid). I aquí un altre que explica com cosir-lo.\nbotons. Jo en vaig cosir 10, però la mida i quantitat és totalment a gust de cadascú.\npeu per a cosir cremalleres.\npeu per a cosir botons (opcional, però molt recomanable)\npeu per a fer traus (opcional però molt recomanable)\nestris bàsics de costura.\nCosim la peça abotonada (flap)\nComençarem per cosir el viu (si no l'hem comprat fet) seguint el tutorial esmentat abans (si algú necessita algun aclariment o bé coneix un tutorial millor que faci un crit als comentaris).\nA continuació cosirem el viu que hem fet a la peça abotonada. Podem seguir aquest tutorial pràcticament al peu de la lletra.\nLes passes, tal com indica el tutorial, seran primer cosir el viu (amb la part que té inserida la corda cap a dins la peça i amb els marges de costura seguint la vora de la peça). Després (encara no) farem uns talls als marges de costura en la zona corba (indicat a la foto amb unes fletxes).\nA continuació col·locarem la vista de la peça abotonada (flap facing) a sobre de la peça abotonada amb el viu ja cosit amb les cares bones tocant-se. D'aquesta manera ens queda un "sandvitx" amb el viu al mig.\nEncara amb el peu per a cremalleres cosirem com més aprop de la corda millor. Començarem per la zona corba (on hem posat el viu) (és important no cosir ara els laterals del vestit, els que aniran units al darrere del vestit), seguirem cosint la zona del coll (que no té viu) i baixarem per l'altre lateral de la peça abotonada on abans hem cosit el viu. Veieu la línia verda de la foto:\nAra és el moment de tallar els cantons dels marges de costura de la part superior de la peça abotonada i de fer els talls al marge de costura de les zones corbes que havíem indicat abans amb les fletxes:\nLi feim la volta i planxam:\nvist des del darrere\nvist des de davant\ncosim les espatlles\nAra agafam la peça de darrere (back) i la peça dels costats del davanter (bodice front sides) i les col·locam una damunt de l'altra, amb les cares bones tocant-se, i alineant les vores de les espatlles.\nSubjectem amb agulles i cosim les espatlles.\nPlanxam la costura oberta. Com que aquesta costura no es veurà després perquè quedarà oculta davall de les vistes, jo no em vaig molestar a acabar les vores ni amb zig-zag ni amb l'overlock, si heu escollit una amplada de les vistes més petita que la que s'indica en aquest tutorial i part d'aquesta costura queda vista, seria convenient rematar els marges de costura d'alguna manera.\npreparam les vistes\nAgafem les peces de les vistes del davant i del darrere i les posem una sobre l'altra fent coincidir les vores de les espatlles, amb les cares bones tocant-se. Subjectar amb agulles:\nCosim les espatlles i planxem la costura oberta. De nou, com que aquesta costura serà oculta no cal acabar els marges de costura. La vista acabada ha de quedar així:\nAra, amb una puntada en zigzag o bé amb l'overlock rematarem tota la vora exterior de la vista ( el contorn extern de la peça que veim a la foto anterior)\ncosim les vistes al vestit\nSobre el vestit obert (davanter i darrere cosit per les espatlles, ben estirat) hi col·loquem, amb les cares bones tocant-se, la vista que hem cosit abans, així:\nHem d'alinear molt bé totes les vores de l'obertura davantera i del coll. Ho subjectem amb agulles i cosim.\nRetallem els marges de costura on les costures formen angles rectes tal com es veu a la foto següent:\nA la part arrodonida del coll convé fer uns talls al marge de costura, procurant no tallar el fil de la costura.\nLi feim la volta perquè ens quedi la part bona de la tela defora i planxem molt bé.\npreparam les mànigues\nCosim la cinta de biaix a la part recta de les mànigues. Aquest pas es pot fer, i queda molt millor acabat, una vegada cosides les mànigues. A mi m'agrada fer-ho així perquè és més ràpid i fàcil, encara que no quedi tan bé. Aconsellaria aquest mètode a les costureres principiants.\na continuació frunzim la part superior de les mànigues, només la part central, com en la foto:\ncosim les mànigues al vestit\nCol·loquem les mànigues sobre el vestit obert per les costures de les espatlles, amb les cares bones tocant-se. Amb l'ajuda d'agulles anem alineant la vora corba de les mànigues amb la vora de les cises. Jo començo per subjectar els dos extrems de la màniga i vaig fent des dels dos extrems cap al centre, fins que a la zona del centre queden només uns 3-4 cm de vora sense haver-hi subjectat la tela de la màniga (Aquesta longitud pot ser diferent; com més gran sigui, menys concentrat us quedarà el frunzit de la màniga, i a la inversa, com més petit sigui, el frunzit quedarà més marcat en el punt central de la màniga). Veureu que sobra tela. És el moment d'ajustar la part frunzida perquè s'adapti a la longitud que ens queda al centre, a la zona de la costura de l'espatlla. És una operació que val la pena fer-la a poc a poc i posar moltes agulles.\nCosim i repetim l'operació amb l'altra màniga.\ncosim la peça abotonada als costats del davanter (flap + bodice front sides)\nSituarem les peces del vestit com en la foto, amb les cares bones de la tela cap a fora, fent coincidir els laterals i les costures de les mànigues.\nA continuació agafarem la peça abotonada i la situarem al damunt de les altres peces, tenint molta cura de fer coincidir molt bé els laterals i sobretot posicionant correctament la part de l'escot. Ho subjectarem amb agulles (només la part de l'escot i els laterals fins uns centímetres davall de les obertures de les butxaques).\nCom es pot veure a la fotografia, la part del darrere del vestit ha quedat una mica més llarga que el davant. Ho arreglarem més endavant. El que és més important en aquest pas és que la zona de l'escot quedi perfectament alineada.\nAra aixecarem la part de baix de la peça abotonada i farem coincidir en la mesura del possible la part de baix de la vista de la peça abotonada amb la part de baix de la peça dels costats del davanter:\nsubjectarem la part de baix de les dues peces amb agulles i cosirem (els marges de costura s'haurien d'acabar amb una puntada de zigzag o bé amb la overlock)\nUna vegada cosit col·locarem de nou la peça abotonada sobre la peça dels costats del davanter i subjectarem i embastarem els laterals de la part de baix de les butxaques amb unes puntades provisionals. Ho feim per assegurar-nos que en cosir el davanter i el darrere del vestit tot estigui al seu lloc.\nDe moment hauríem de tenir quelcom semblant a un vestit obert:\ncosim els laterals del vestit\ndoblegam el vestit sobre si mateix de manera que ens quedin el davant sobre el darrere , amb les cares bones tocant-se, com en la foto:\nComençarem per fer coincidir la costura de les cises del davant amb les del darrere\ni a continuació alineam molt bé les vores dels laterals i de la part de baix de les mànigues i subjectam amb agulles. Cosim els laterals des de l'extren de la màniga fins la part de baix del vestit. Rematam les costures amb una puntada de zig-zag o bé amb la overlock.\nObrim i planxam les costures laterals. Li feim la volta al vestit. Hauriem de tenir quelcom semblant a un vestit gairebé acabat:\ncosim la cinta de biaix a la vora de la part de baix del vestit\nEn cas que sigui necessari, ajustarem ara la longitud del davant i del darrere del vestit per tal que siguin iguals, retallant el sobrant.\nAplicam la cinta de biaix a la part de baix del vestit. Una altra opció és simplement fer una vora tradicional doblegant primer 1/2 cm i després 1cm , planxant i després cosint.\nHo sento però no vaig pensar a fer fotos d'aquest pas; de tota manera, podeu prendre de referència la foto del vestit acabat i mirar com està rematada la part de baix del vestit.\ncosim el plec i el botó a les mànigues (opcional)\ncom que no em va agradar que les mànigues quedessin tan volades, vaig decidir fer un doblec a la part de baix de la màniga i subjectar-lo amb un botó decoratiu. Ho vaig fer així perquè em va semblar que quedaria bé i sobretot perquè seria ràpid. Una altra opció és descosir uns 2-3 cm del biaix i passar-hi un elàstic primet, cosir-lo a l'amplada final que volem de la màniga i tancar de nou el tros que hem descosit. D'aquesta manera ens quedaria una màniga amb la part de baix frunzida. Segur que té un nom, però ara mateix no em ve al cap.\nJo ho vaig fer de la manera següent:\nli vaig posar el vestit a la meva filla, vaig marcar el doblec situant-lo a la part més externa del braç i deixant una amplada de màniga que em va agradar (no és un mètode gens científic, ho sé, ho sé).\nHo vaig subjectar amb una agulla tancadora i li vaig treure el vestit. (les fotos que us poso són d'un altre projecte, però serviran, espero, per aclarir el procés).\nSi us hi fixeu bé en la foto, el plec queda descentrat en la màniga. Ara hem de marcar el plec al mateix lloc en l'altra màniga (de forma simètrica). Jo ho vaig fer posant la màniga amb el plec plana sobre la taula i posant l'altra màniga també plana just a la vora i "copiant" la situació del plec.\nA continuació vaig fer unes puntades per fixar el plec.\nVaig obrir la màniga i el sobrant de tela que forma el plec el vaig distribuir uniformement a banda i banda d'aquestes puntades (millor mirau la foto perquè no ho sé explicar millor amb paraules):\nHo vaig subjectar amb unes agulles\nA continuació vaig cosir un botó decoratiu just al damunt de la costura.\nAixí de simple, tot i que per a les que us agrada fer les coses ben fetes, potser seria millor abans fer unes puntades per fixar la tela del darrere abans de cosir el botó.\nLes més observadores haureu vist que subjectant el botó hi ha un tros de cinta adhesiva. Vaig provar una tècnica que vaig llegir en algun bloc de costura (ho sento, però no recordo on), que consisteix en subjectar el botó amb celo i després cosir-lo amb la màquina. Una vegada cosit es retira el celo i ja està! Us ho recomano!!! des que ho vaig provar ho faig sempre així. El botó es manté al lloc i després el celo es retira sense cap problema. S'han acabat els botons descentrats o que patinen davall el peu de la màquina!\nfeim els traus i cosim els botons al davant del vestit\nA continuació situarem sobre el vestit els botons de la manera que ens agradi més. Jo vaig optar per posar-ne 10, distribuïts uniformement al llarg de tota la peça abotonada. Només els 4 de la part de dalt fan la seva funció com a botó i tenen un trau per abotonar-los; la resta són simplement decoratius (tot i que també ajuden a mantenir la vista interior al seu lloc). Com podeu veure a la foto els vaig subjectar, com abans, amb celo.\nAra marcarem, per als 4 botons superiors els traus que hem de fer:\nI, és clar, farem els traus.\nI per acabar: cosim els botons. Una consideració: si heu pensat a situar-lo igual com he fet jo, els 2 botons que es troben a l'alçada de la corba de les butxaques només s'han de cosir a la peça abotonada; els quatre botons superiors, com és obvi, només s'han de cosir a la peça dels costats del davanter i els 4 situats a la zona intermèdia s'han de cosir travessant i subjectant la peça abotonada i els costats del davanter. D'aquesta manera obtenim una obertura més que suficient per al cap.\nEsper que us hagi agradat i que en faceu molts.\nSi algú necessita ajuda i/o aclariments ja ho sabeu: feu un crit cibernètic! (=deixau un comentari o bé escriviu-me un mail a mj.bestard@gmail.com)\nBON ESTIU!!! (o el que en queda..)\nMònica Marull 28 d’agost de 2012 a les 10:57\nMaria, Ja saps que aquesta versó teva del vestit em té el cor robat però ara em fa mandra fer un vestit massa d'estiu per si la meva filla no el fa servir massa.... I si el faig de màniga llarga? Una micropana potser? Què n'opines?\nMaria 29 d’agost de 2012 a les 0:32\nBona idea! Ja tinc ganes de veure la teva versió!\nbipa qzetes 28 d’agost de 2012 a les 22:59\nImpressionant tutorial Maria !!!!!! jo me'l guardo per si faig els vestits per aquest nadal amb aquest model.... jo pensava potser fer-los igual de màniga curta i posar un jersei de coll alt sota...


Avís Legal | Energetips\nAquesta web, i els dominis energetips.com, energetips.cat, energetips.es, pertanyen a Enertips Consulting S.L., en endavant Energetips, amb NIF B66372517, inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona al tom 44479, foli 6, fulla B-457282, inscripció 1, i domicili social al carrer Pi i Margall 53, 7e 4a, 08024 de Barcelona. Poden contactar amb Energetips a través del formulari de contacte.\nD’acord amb el que estableix la Llei 34/2002, de l’11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic, la LSSI, Energetips posa a disposició dels Usuaris la informació continguda en aquest document.\nTota persona que accedeixi a aquest lloc web assumeix el paper d’usuari, compromentent-se al compliment rigorós de les disposicions aquí contingudes, així com qualsevol altra disposició legal aplicable.\nEnergetips es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d’informació que pugui aparèixer en el lloc web, sense que existeixi obligació d’avisar amb antelació als usuaris dels esmentats canvis, entenet-se com a suficient la publicació dels mateixos en aquest lloc web.\nEnergetips s’eximeix de qualsevol tipus de responsabilitat derivada de la informació publicada en aquest lloc web, sempre que aquesta informació hagi sigut manipulada o introduïda per un tercer aliè al lloc web.\nEl lloc web d’Energetips pot utilitzar cookies (petits arxius d’informació que el servidor envia a l’ordinador de qui accedeix a la pàgina) per dur a terme algunes funcions que són considerades imprescindibles pel correcte funcionament i visualització del contingut del lloc web. Les cookies utilitzades pel lloc web tenen caràcter temporal amb l’única finalitat de fer més eficaç la interacció de l’usuari amb el lloc web i desapareixeran al finalitzar la sessió de l’usuari. En cap cas es faran servir les cookies per recollir informació de caràcter personal dels usuaris. L’usuari pot impedir l’ús de cookies configurant el seu navegador de la manera pertinent, cas en el qual Energetips no pot garantir el correcte funcionament de tots els aspectes d’aquest lloc web.\nEnergetips no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats, a títol enunciatiu però no limitatiu, en fòrums de debat, xats, generadors de blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre medi que permeti a tercers publicar continguts de forma independent a la pàgina web d’Energetips. No obstant i en compliment del que disposa l’article 11 i 16 de la LSSI-CE, Energetips es posa a disposició dels usuaris i autoritats competents per col·laborar de forma activa en la retirada o bloqueig de tots aquells continguts que puguin afectar la legislació vigent i/o drets de tercers.\nEnergetips està compromès amb el compliment de la normativa de protecció de dades de caràcter personal, y garanteix el compliment íntegre de les obligacions disposades, així com de la implementació de les mesures de seguretat disposades a l’article 9 de la Llei 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD) i en el Reglament de Desenvolupament de la LOPD.\nEnergetips posa a disposició dels usuaris la Política de Privacitat de l’entitat.\nEl lloc web, inclosa a títol enunciatiu però no limitatiu la seva programació, edició, compilació i altres elements necessaris per al seu funcionament, els dissenys, logotips, text i/o gràfics són propietat d’Energetips o, si escau, disposa de llicència o autorització expressa per part dels autors. Tots els continguts del lloc web es troben degudament protegits per la normativa de propietat intel·lectual i industrial, així com inscrits en els registres públics corresponents.\nIndependentment de la finalitat per la qual anessin destinats, la reproducció total o parcial, ús, explotació, distribució i comercialització, requereix en tot cas de l’autorització escrita prèvia per part d’Energetips. Qualsevol ús no autoritzat prèviament per part d’Energetips serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial de l’autor.


Els Bombers utilitzen un patinet per al rescat d'un submarinista a Tossa de Mar - Empordà\nEls Bombers utilitzen un patinet per al rescat d'un submarinista a Tossa de Mar\nEl cos explica que s'ha fet servir aquest "mitjà de fortuna" mentre arribava l'embarcació de Salvament Marítim\nACN 16.06.2020 | 19:38\nEls bombers desplaçant-se en un patinet de mar. @ugtbombers\nEls bombers desplaçant-se en un patinet de mar.\nUn rescat dels Bombers d'un submarinista aquest dimarts al matí a Tossa de Mar (Selva) ha generat crítiques per la manca de material del cos d'emergències, que ha hagut de desplaçar-se fins on hi havia la persona a la qual calia assistir a bord d'un patinet i de dues piragües, segons es veu en fotografies de l'actuació difoses a través de les xarxes socials. El sindicat UGT, per exemple, s'ha mostrat irònic a Twitter i al costat de les fotografies ha escrit: "Nou material de rescat aquàtic de Bombers de la Generalitat de Catalunya". També hi ha hagut queixes d'algun bomber a títol particular, que ha demanat explicacions al cos.\nCom a resposta, els Bombers han explicat que aquest matí s'ha treballat en el rescat d'un home que s'ha començat a trobar malament metre feia una immersió a la cala Giverola de Tossa de Mar. L'home ha estat evacuat en barca del lloc on havia quedat i s'ha posat a disposició del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) perquè el traslladessin a un centre sanitari.\nMés enllà d'això, i sobre la qüestió concreta de l'ús del patinet i de les piragües, el cos ha explicat que l'avís del rescat ha arribat minuts després de les deu del matí a través de la Policia Local, que prèviament havia accedit també en patinet a la zona, accessible únicament per mar. Una agent s'havia quedat amb el submarinista i el company havia retornat amb el patinet a la platja.\nUn cop els Bombers de Lloret de Mar han arribat a l'indret i han contrastat la informació amb la Policia Local, han fet servir el patí "com a mitjà de fortuna" per anar fins a la roca on hi havia el submarinista que calia assistir.\nEls Bombers expliquen que hi han anat per fer els primers auxilis al submarinista mentre no arribava la barca dels voluntaris de Bombers de Tossa de Mar que, segons afegeixen, ja era de camí igual que l'embarcació de Salvament Marítim.\nUn cop la barca dels voluntaris dels Bombers de Tossa de Mar ha arribat a lloc, el submarinista ja estava estabilitzat i ha pogut ser evacuat en aquesta nau fins a la platja.\nDemanen prorrogar els ERTO per la covid fins al 30 de setembre.


Adala és un nou projecte artístic nascut a la ciutat de Barcelona que pretén donar la volta al discurs cultural hegemònic. Entre el 2016 i el 2018, juntament amb The Same Song Band, creen el projecte Born·Cel·Ona que conté tres àlbums de curta durada i catorze cançons de reggae llibertari.\nEl projecte és una arma carregada de crítica social, ètica i espiritualitat, que dispara contra totes les fronteres, les corones, el poder i totes les seves guerres. El missatge conscient i contracultural els mou a fer un tribut a un dels estils musicals més llibertaris de la història recent, el reggae dels anys 70 i 80.\nAndana és un projecte musical autogestionat que neix a la ciutat de Mataró el 2016 i que pren com a eina el reggae dels anys 70 i 80, un dels estils de música més reivindicatius de la història, per transmetre les seves lletres.\nEl gener de 2019, Andana treu Rise Again, el seu primer treball. Un seguit de cançons que parlen de l’evolució constant d’un mateix, el fet de renéixer cada dia sent diferent de l'anterior, però mantenint sempre la mateixa essència. És un crit contra el conformisme i les etiquetes que ens col·loquem i que no ens deixen canviar.\nÉs un treball carregat d’energia amb molta espiritualitat, és un reflex de la gran família que és Andana i de les idees i sons que l’acompanyen, i això fa que sigui un treball únic i sincer.\n8 euros anticipada (+ despeses) / 12 euros a taquilla


Una investidura que no acaba d’arribar - El Periòdic d'Andorra\nDDilluns 22 de juliol és el dia elegit per celebrar la sessió d’investidura de Pedro Sánchez com a president del Govern d’Espanya. Tenint en compte que les eleccions van ser el 28 d’abril hauran passat gairebé tres mesos sense que hi hagi hagut un govern efectiu a l’Estat de l’altre costat de la Farga de Moles. I arribats en aquest punt potser és moment de fer-se algunes preguntes. I més, tenint en compte el referent del Principat d’Andorra, que no va tardar en formar una majoria de govern quan va tocar per encarar amb garanties els reptes que té plantejats aquest país.\nPerò tornem a Espanya. Deia que després de tres mesos se celebrarà la investidura del president en funcions Pedro Sánchez. I d’entrada aquests mesos hem assistit a un sainet de reunions, trobades, declaracions públiques i vetos creuats que donen a entendre que la fumata blanca serà formalment impossible i que potser caldrà anar a unes altres eleccions (com si els processos electorals valguessin quatre duros). La pregunta que molts es fan en aquest moment és: Tant costa fer govern? Perquè agradarà més o menys però és Pedro Sánchez qui va tenir una clara majoria el 28-A i la persona que, d’entrada, hauria de repetir de president. Però en aquest cas (i també pel que fa al PSOE, que és a qui li correspondria moure fitxa) les responsabilitats també són compartides.\nPodemos ha deixat ben clar que vol un govern d’esquerres amb el PSOE però el voldria amb ministres d’aquest partit. Pedro Sánchez, pel que sembla, sí que vol els vots de Podemos però no té la més mínima intenció (almenys per ara) de posar ministres de la formació morada al seu Govern. A tot estirar acceptaria que Pablo Iglesias li proposés alguns noms independents de la seva òrbita per incorporar-los a un executiu monocolor del PSOE. Però encara que ni uns ni altres es posessin d’acord tampoc sumarien majoria per superar la investidura. Atès que el PP i Cs ja han dit que ni parlar-ne de donar els seus vots a Pedro Sánchez perquè superi la investidura (de fet, el que vol Cs és substituir el PP i aquest gest no quallaria amb la seva estratègia de futur) al president en funcions només li queda anar a buscar els nacionalistes bascos i els sobiranistes catalans. D’entrada no ho té gens difícil perquè el PNB li voti la investidura. Diria que a hores d’ara això ja es pot donar per descomptat i des dels despatxos d’Ajuria Enea es té més que clar. Però calen alguns vots més. Podrien ERC i Junts fer un gest?\nEl president del Parlament de Catalunya, Roger Torrent, va dir fa uns dies a Madrid que els republicans no posaran ni «línies vermelles» ni donaran «xecs en blanc». Pel que fa a Junts per Catalunya la postura que prendran tampoc està gens clara. Fa unes setmanes alguns dels presos polítics deixaven entendre que seria bo que es votés la investidura de Pedro Sánchez. Ara bé. Estan en condicions els partits sobiranistes de votar la investidura sense res a canvi? S’entendria des dels seus respectius electorals que si Pedro Sánchez no vol saber res d’ells se’l voti igualment? Recordo que abans, quan la vella política encara guiava la praxis del dia a dia les investidures sempre es votaven a canvi d’alguna prerrogativa. Per tant, tant ERC con Junts haurien d’intentar fer política, sempre que el PSOE s’hi avingui, és clar. Perquè tot i que els seus objectius, legítims, se situen en la consecució de l’Estat propi no està de més recordar que a Catalunya hi ha moltes carpetes obertes, començant per les infraestructures o el caos de rodalies, que es podrien negociar.\nDeia que si finalment fracassa la investidura les responsabilitats seran compartides tot i que a ningú se li escapa que és a Pedro Sánchez a qui li correspon moure fitxa. I si el president en funcions no agafa el toro per les banyes i s’atreveix a parlar directament amb els sobiranistes (malgrat els costos d’imatge que això li pugui reportar entre molts sectors mediàtics) segurament s’anirà a una repetició de les eleccions el diumenge 10 de novembre. Des d’aquest punt de vista trobo molt encertada la reflexió que em feia la setmana passada un diputat al Congrés. Em deia que a Espanya hi ha hagut durant massa temps un bipartidisme (gairebé perfecte) que s’ha anat turnant al Govern. Un cop neutralitzada la UCD d’Adolfo Suárez a l’Estat espanyol només hi ha hagut governs del PSOE i del PP.\nHistòricament, quan ha calgut, han anat a buscar els suport dels nacionalistes bascos i catalans. Però el Procés ha canviat les regles del joc i ara el sobiranisme català exerceix una minoria de bloqueig que impossibilita la formació de governs amb els vetos creuats que hi ha entre partits. Però pel que fa al Govern, estrictament sempre ha estat d’executius monocolors, ja fossin de populars o socialistes en una alternança que recorda els temps de la Restauració, on conservadors i liberals també es repartien alternativament el poder.\nNomés tenint clar, doncs, que la sociologia electoral ha canviat molt en els darrers anys, es podrà afrontar amb garanties un govern que sigui capaç de tirar endavant els reptes que té plantejats l’Estat espanyol (i el de Catalunya és un dels més importants). Tornant al principi de l’article només cal recordar que al Principat Demòcrates per Andorra, Liberals i Ciutadans Compromesos van forjar una majoria de govern sense gaires escarafalls. Sense anar més lluny L’A havia anat a les eleccions amb els socialistes esmenant la política que havien fet els governs de Toni Martí. Però uns i altres (i podrà agradar més o menys) van tenir clar que el que calia és treballar per Andorra. A l’altra costat sembla que això no està tant clar.


Els ‘constructors’ de Rita Barberá - El Temps\nL’ombra d’una espècie de còpia local de la trama Gürtel plana sobre la gestió de l’ex-alcaldessa. Els documents revelats especifiquen les constructores que van aportar diners al PP de València per a sufragar la campanya de l’any 2007 a través d’una mercantil intermediària. EL TEMPS radiografia els lligams d’aquestes empreses amb el partit de la gavina i amb les adjudicacions dependents de l’Ajuntament de València durant l’etapa de Rita Barberá.\nLa València de l’ex-alcaldessa Rita Barberà va ser de mirar, però no tocar. Si els governs socialistes de Ricardo Pérez Casado i Clementina Rodenas van ocupar-se de dissenyar el futur urbanístic de la ciutat, Barberá va centrar els seus esforços a situar el cap i casal en el mapa, en convertir-lo en l’aparador mundial del turisme i els grans esdeveniments. I amb la febra de la rajola en el seu punt més alt de temperatura, els lligams entre grans constructores i la formació de la gavina van fer-se evidents.\nSi a la Generalitat Valenciana de Francisco Camps Orange Market, la delegació de la trama Gürtel en el País Valencià, va servir presumptament per a canalitzar suposadament les donacions irregulars dels grans promotors valencians, el mateix sistema sembla que va ser calcat presumptament a la ciutat de València, segons ha desvelat Valencia Plaza. No debades, aquesta mena de suposada Orange Market local, anomenada Laterne, va organitzar un acte preelectoral del bracet de la sucursal de Francisco Correa a terres valencianes. L’acte, celebrat al barri del Cabanyal (València), va deixar una sospita a sobre: que la majoria de les pantalles gegants contractades quedaren inútils davant l’afluència de menor gent respecte de la prevista quan les sigles del PP arrasaven per tot arreu del País Valencià.\nLaterne, una societat per la qual passaren el cosí de l’ex-regidor d’Innovació de l’Ajuntament de València, Eduardo Santón Moreno, i Patricia Iserte, ex-assessora de l’ex-vice-alcalde Alfonso Grau, va actuar presumptament com si d’una empresa recaptadora dels fons que entregaven diverses constructores -amb motiu de les eleccions municipals del 2007- es tractara. Aquest mecanisme va possibilitar que els populars de València poguera gastar suposadament 3 milions d’euros extra. Precisament, quasi la mateixa quantitat que el PP de Camps va pagar en negre per sufragar els actes electorals dels comicis del mateix any -2007- i del 2008, segons l’auto de processament de la peça del finançament il·legal del partit de la gavina al País Valencià.\nBarberá presentat el pla del Cabanyal//EFE\nLa llista dels donants, feta pública pel rotatiu valencià, representa una selecció de bona part de les grans empreses de la construcció d’aquell moment. Unes mercantils amb interessos immobiliaris a la capital valenciana i al consistori en forma d’adjudicacions públiques i grans contractes.\nSecopsa, estació de les sospites\nSecopsa va aportar dues entregues de diners: una de 225.000 euros i una altra de 150.000. Unes donacions que van realitzar-se quan aquesta empresa havia pogut accedir dos anys abans al suculent negoci de la recollida del fem i la neteja viària. La constructora va aconseguir quedar-se amb una de les tres zones amb les quals es divideix la segona contracta més important de la ciutat. La raó d’aquest cop de sort radica que el plec de condicions va obrir-li una escletxa: cap empresa podia controlar dues zones. Una condició que, amb la resta d’àrees entregades a FCC i SAV -també involucrades en aquest suposat finançament irregular-, deixava en safata a la constructora la seua entrada al sector del fem. La Unió Temporal d’Empreses amb la qual Secopsa va aconseguir la licitació va donar, al seu torn, 100.000 a Laterne.\nAmb tot, l’empresa ha estat sota sospita per uns altres assumptes relacionats amb l’Ajuntament de València. Beneficiada per pagaments extra per valor de 8 milions d’euros durant els anys 2006 i 2012, malgrat els incompliments a les obres dels aparcaments de l’edifici de Tabacalera, Secopsa va adjudicar-se el contracte de manteniment d’edificis públics en 2012. Aquesta licitació que abans estava dividida en quatre lots va englobar-se en un per motius d’austeritat, tot i que diversos informes municipals van desmentir aquesta justificació. Els recursos de les altres empreses contractistes que advertiren d’una licitació «feta a mida» per a Secopsa van ser rebutjats pels tribunals.\nA les irregularitats detectades en la licitació, s’hi sumen els lligams entre Grau, responsable de firmar l’adjudicació, i José Manuel Aguilar, director general de Secopsa en aquell moment i militant del PP, de la facció zaplanista. Ambdós comparteixen una causa que els esquitxa: el cas Nóos. Però també estan al focus de l’adjudicació definida com «el chollo de la vida (sic)» per part de María José Alcón, parella de Grau i imputada al cas Taula, per ser una de les principals implicades a la trama. La licitació investigada és la del centre cultural La Rambleta, societat gestora de la qual forma part Secopsa. El contracte assegura a la UTE guanyadora prop de 2 milions d’euros anuals.\nEl cercle es tanca amb la relació entre Grau i el propietari desaparegut de Laterne, Vicente Saéz. Segons va reconèixer el mateix ex-vice-alcalde i home de confiança de Barberá fins a l’última campanya electoral del 2015, també sota investigació junt amb les municipals del 2011 i 2007, Saéz va fer la residència de cirurgia de Grau quan l’ex-dirigent exercia de metge. L’ex-vice-alcalde, director de campanya en aquell moment, va ser el responsable de firmar el contracte amb Laterne perquè s’encarregara dels actes electorals de Barberá.\nServeis de neteja viària de l'Ajuntament de València prestats per una empresa esquitxada.\nGrau, al seu torn, va firmar els polèmics contractes que Laterne va rebre de l’Ajuntament de València. Amb prop d’un milió d’euros en treballs pescats entre 2006 i 2008, l’agència de la campanya del PP de Barberá va facturar per a Valencia Turisme Covention Bureau -la fundació bressol del cas Nóos, presidida pel mateix Grau- i amb el Centre d’Estratègies i Desenvolupament de València (CEyD), una estranya associació privada de dret pública finançada amb fons del consistori i de la qual eren membres bona part dels sectors més influents del País Valencià, com ara l’empresari desaparegut Arturo Virosque. Convertida en una agència de col·locació per a càrrecs del PP, Laterne, a través d’una filial, va cobrar encàrrecs no realitzats de CEyD. Trasgos, la successora de Laterne i sota sospita al cas Taula per pràctiques suposadament similars, va rebre contractes d’aquesta entitat ara integrada en InnDEA, entitat també assetjada per pràctiques teòricament poc decoroses.\nUn nexe pudent\nEls negocis suculents de Secopsa al caliu del consistori de Barberá no acaben ací. La constructora també gestiona l’EMTRE, l’entitat metropolitana encarregada dels residus de totes les poblacions de l’àmbit de la ciutat de València. Com a socis compta amb SAV i FCC. Dues constructores que van fer-hi donacions a Laterne: la primera amb 450.000 euros mitjançant dos pagaments i la segona amb 200.000 euros. Ambdues, de fet, no només gestionen la planta de Manises amb Secopsa: també l’abocador de Dosaigües (Foia de Bunyol).\nAmb un regall d’irregularitats mediambientals acumulades i marcada d’inici per la trama desvelada pel PSPV-PSOE sobre els guanys que es volien obtenir dels terrenys, la concessió a aquestes empreses per gestionar l’abocador va ser interpretada com la translació al negoci de la brossa del pacte del Pollastre entre el PP i UV: FCC -implicada al finançament il·legal del PP espanyol- en aquell moment era pròxima al PP madrileny, i SAV estava lligada al regionalisme blaver. L’abocador va estar ampliat posteriorment amb unes obres farcides de sobrecostos.\nLes núpcies mercantils entre ambdues empreses van més enllà d’aquesta contracta. Gestionen la neteja i la recollida del fem d’una zona per separat de les tres que estableix el contracte -l’altra cal recordar-ho que és de Secopsa-. I, per la seua banda, van obtindre l’adjudicació per a prestar el servei de manteniment de parcs i jardins licitat pocs mesos abans de les eleccions municipals del 2015 per Barberá. Com al contracte del fem, cada empresa s’encarrega d’una zona. La licitació està valorada en 54 milions d’euros.\nEls reis de la rajola\nAl llistat també hi apareixen Construccions Luján, implicada al cas Taula per finançar suposadament de forma il·legal el PPCV amb 20.600 euros, i Lubasa, esquitxada pels mateixos fets al cas Gürtel amb 350.000 euros. Aquesta última va obtindre del consistori 1,8 milions d’euros en contractes durant el període 1999-2011. Uns treballs que van estar inclosos en la recerca judicial de la trama capitanejada per Francisco Correa, però, que no van tindre més recorregut. Tanmateix,el seu nom està lligat a bona part dels projectes impulsats pel PPCV: Mundo Ilusión, el Model Alzira de sanitat, el Model Cotino de residències, el polèmic negoci del fem, en la construcció de l’Aeroport de Castelló, en la posada en marxa del circuit de F-1 de València, etc.\nLubasa va ser sòcia -junt amb moltes altres empreses- d’Urbana Ducat, que també figura al llistat amb una aportació de 30.000 euros. Ambdues constructores van participar del projecte de partir en dos el barri del Cabanyal a València amb l’objectiu que l’avinguda Blasco Ibañez arribara fins a la mar. La resistència veïnal i la justícia van evitar aquesta operació de tarannà especulatiu.\nActe electoral del PP en la plaça de bous//EFE/Kai Försterling.\nD’aquella societat anomenada Cabanyal 2010 també va formar part Pavasal. Habitual en l’obra pública, figura com a donant a l’agència de les campanyes del PP amb dos pagaments: un de 90.000 euros i un altre de 150.000. Pavasal, segons el portal Quién cobra l’obra, de la Fundació Civia, és una de les constructores que més contractes ha obtingut de la Generalitat Valenciana entre 2009 i 2015. Lidera aquest rànquing la nova Lubasa.\nNou Litoral, la promotora de Juan Bautista Soler, destaca també com una de les empreses que més va aportar. Amb una donació de 360.000 euros a Laterne, la família Soler, vinculada al València CF i a l’operació urbanística de Porxinos, va participar en bona part dels Projectes d’Actuació Integral (PAI) que van desenvolupar-se a la ciutat, com ara Camí Moreres II o Patraix Sud. Alguns d’ells, però, van acabar soterrats pels recursos judicials i per l’esclafit de la bombolla del totxo.\nLaterne, de fet, va participar de Valencia Experience, una jugada ruïnosa per convertir-se en patrocinador del València CF. El contracte va firmar-se quan Soler era president de l’equip. En la maniobra, segons el jutge que va investigar el posterior incompliment de contracte de patrocini, va participar Marta Torrado, actual senadora i regidora del PP en aquell moment -formava part del nucli més íntim de Barberá-, ja que era parella de Jesús Wolstein, mà dreta de Soler al club.\nAltre constructor com ara Andrés Ballester, molt lligat a l’ex-president Eduardo Zaplana, ex-president de Terra Mítica i amb socis immobiliaris com ara el cantant Julio Iglesias o els Lladró, també surt esquitxat d’aquestes sospites, ja que Àgora Patrimonial, una societat lligada al promotor, va aportar 30.000 euros a Laterne. El seu germà, Enrique Ballester, va beneficiar-se, segons la justícia, d’una permuta als terrenys de Tabacalera.\nEl llistat, però, encara és més ampli: Rover Alcisa (60.000 euros), PKL Real State (30.000 euros) i Edival (50.000) també van contribuir a sufragar la campanya del PP de València. Uns documents que mostren com el sector de la construcció va ajudar a edificar el mite de la imbatibilitat electoral de Barberá.


Nani Roma: "L'última nit va ser realment dura"\nEl pilot de Folgueroles també ha assegurat que no té cap tipus de problema amb Peterhansel tot i la polèmica generada\n2 min. Barcelona 20/01/2014 20:07\n651x366 Nani Roma, durant la seva arribada a Barcelona / EFE / Alejandro García Nani Roma, durant la seva arribada a Barcelona / EFE / Alejandro García\nEl pilot català Nani Roma, guanyador del Dakar 2014 en la categoria de cotxes, ha arribat aquest dilluns a Barcelona acompanyat de la seva dona, Rosa Romero, també pilot, i ha fet una valoració de la competició que ha guanyat per davant del seu company Stéphane Peterhansel. "L'última nit va ser realment dura", ha assegurat el català, que alhora ha destacat que amb prou feines va poder dormir.\n"Sempre sent soroll al cotxe, quedava una especial i, tal com estàvem, va ser difícil agafar el son i no vaig dormir gaire, la veritat", ha destacat el pilot català. D'altra banda, en un acte celebrat al seu poble natal, Folgueroles, ha subratllat que se sent molt feliç per la seva victòria. "Em sento realment content, perquè ha estat una cursa molt dura, llarga; segurament ha estat el Dakar més difícil que hem fet a Amèrica del Sud, i estic molt satisfet perquè guanyar deu anys després [de fer-ho en motos] és el somni d'un somni", ha dit.\nTanmateix, ha afegit també que tot just després de convertir-se en el tercer pilot a guanyar el Dakar en motos i en cotxes, només pensa a tornar a coronar-se campió. "La sensació que tinc és magnífica, perquè mai vaig somiar guanyar el Dakar en moto, imagina't ara fer-ho en cotxe. Ara el que cal fer és guanyar una altra vegada", ha manifestat.\nEn aquesta celebració, on hi havia el secretari general de l'Esport de la Generalitat, Ivan Tibau, el senador Josep Maldonado i diversos integrants de la seva família, Nani Roma també s'ha referit a la polèmica que s'ha generat respecte a la seva relació amb Peterhansel. "Quan es produeixen situacions com la d'aquest any, les coses es compliquen, però amb Stéphane no he tingut cap problema. Fins al darrer dia hem dormit al mateix 'motorhome', hem viatjat junts, sempre ens hem saludat, és a dir, que no passa res", ha comentat.\nA més, ha afegit que els mitjans de comunicació han estat els que han alimentat la situació. "Hi va haver un entorn a nivell de premsa que va ser molt dur, sobretot els dos últims dies, i el més fàcil per a mi era pujar al cotxe, evadir-me i sortir a competir", ha assenyalat.\nMarc Coma: "Ser el guanyador d'un Dakar són paraules majors"


150 professionals participen en el Motivation Day en línia | Diari de Tarragona\nAquesta és la quarta edició de la jornada que organitza firaReus Events i s’ha centrat en la gestió dels equips a distància\n19/01/2021 09:40 | Actualizado a 19/01/2021 09:40\nUn moment del Motivation Day celebrat ahir en línia. FOTO: CEDIDA\nUns 150 professionals, directius i responsables de Recursos Humans d’empreses de la demarcació van seguir ahir la quarta edició del Motivation Day, que es va centrar enguany en la gestió dels equips a distància i en les conseqüències del teletreball en les corporacions i en els professionals que hi treballen. Aquest va ser el primer esdeveniment no presencial organitzat per firaReus Events, i es va dur a terme en les sales de reunions que s’han adaptat al format de plató, amb croma i realització, per facilitar aquests esdeveniments més audiovisuals.\nLa regidora d’Economia i Coneixement, i consellera delegada de REDESSA, Teresa Pallarès, ha explicat que «des de firaReus s’estan treballant aquests nous formats d’esdeveniments amb la voluntat d’integrar-los al catàleg d’actes i de serveis que es realitzar a les instal·lacions del Centre de Fires i Convencions de la ciutat».\nGestionar la connexió constant\nEn la primera part del Motivation Day, la directora de Psicologia Clínica d’ITAE Empreses, Laura Solana, va parlar del «tecnoestrès» i de com gestionar la connexió constant a la feina i alhora, la sensació d’aïllament. En la segona part de la jornada, es va organitzar una taula rodona en la qual es va parlar de les ‘Eines per la gestió dels equips a distància’, que va comptar amb la participació de Toni Soler, soci fundador de la consultoria The Skeye; Marta Doménech, responsable de teleteràpia i teleacompanyament de Salut i Treball, i novament amb la psicòloga Laura Solana.\nEl Motivation Day va sorgir fa quatre anys, com a resposta al que s’havia etiquetat com el dia més trist de l’any, el Blue Monday, que coincideix amb el tercer dilluns del mes de gener. Des d’aleshores, la jornada s’ha centrat en la felicitat a les empreses, i també en com fer-les més saludables i més sostenibles. El Motivation Day és possible gràcies a la col·laboració de l’empresa Salut i Treball.


Balneari Prats. Entrada - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nBalneari Prats. Entrada\nMunicipi:Caldes de Malavella\nCoordenades: 41.837210, 2.808214\nZona de pas de la Via Augusta, Caldes de Malavella va esdevenir un lloc de pelegrinatge en l'època romana pel gran reconeixement de les seves aigües termals. Amb el nom d'Aquis Voconis o Aquae Calidae, al segle II aC va passar a ser un centre d'assentament on es podia gaudir de les propietats curatives de les seves aigües.\nEl poble va viure de l'agricultura fins que al s. XV es va confirmar l'efecte curatiu de les aigües de les deus termals al mateix hospital de pobres, construït sobre les antigues termes romanes. Després de la Guerra de Successió, el segle XVIII va obrir una etapa de creixement, amb la recuperació de l'activitat termal de la vila.\nEl segle XIX va portar un nou desenvolupament i una nova classe social: la burgesia. Fou per això que es començaren a construir petits establiments i banys, però no fou fins a la construcció dels grans balnearis que Caldes es consolida com a poble d'estiueig.\nCap al 1840, la família Prats va començar a canalitzar l'aigua de la font de la Mina i aixecà l'establiment Baños Prats, amb una clientela de 400 persones per any. D'aquesta manera, el complex es va anar transformant en un balneari, fins que pels volts de 1910 s'acabà d'aixecar l'edifici modernista que coneixem avui dia com a Balneari Prats. Un text de la periodista Maria Gorgues que podem llegir a l'entrada del centre termal ens pot ajudar a situar-nos en com era i com el va trobar Montserrat Roig quan hi féu diverses estades.\nEl temps de les moreres