La boda de Sergio Ramos i Pilar Rubio també tindrà un toc català\nPilar Rubio : Europa Press\nper Jennifer Navarro Redactora 14 de juny de 2019 12:00\nPilar Rubio ha concedit la seva última entrevista abans del gran dia. Queden poc més de 24 hores per la boda de l'any, la que l'unirà en matrimoni a Sergio Ramos. La parella ha decidit fer el pas i es dirà el 'sí, vull' en una cerimònia amb 500 convidats. La catedral de Sevilla ja ho té tot a punt, amb l'horari de visita modificat, fins i tot, perquè puguin celebrar la boda sense turistes. D'aquí passaran a l'espectacular finca del futbolista, en la qual faran les delícies dels assistents amb el banquet i actuacions en directe. Ho han intentat organitzar sense filtracions, però aquest secretisme no ha estat prou eficient. De fet, ja se saben molts detalls: des de la llista de convidats VIP, el regal espanyol que els hi donaran, el codi d'etiqueta, la invitació... fins a la contrasenya d'accés.\nLa col·laboradora ha protagonitzat un posat en banyador davant dels fotògrafs, que han aprofitat per interrogar-la sobre la boda. Ha donat més detalls, el que ha fet les delícies dels seus seguidors. Però anem a pams. Perquè poc abans, 'La Vanguardia' publicava un article que treu a la llum la vena catalana que tindrà l'enllaç. I això per què? En haver contractat una empresa organitzadora que és, precisament, catalana: 'La Puta Suegra' s'hauria encarregat de tots els detalls. Tindrien previst servir l'aperitiu a les 20 h, que s'allargaria fins a les 22 h quan començaria el sopar. I a les 00:30 h, la festa: a la qual no podran assistir menors d'edat.\nSergio Ramos i Pilar Rubio / Europa Press\nPilar Rubio ha donat nous detalls sobre la cerimònia, el que ha envoltat l'entrevista a 'Lecturas' de molta expectació. Primer de tot, està nerviosa? "Una mica, però no molt. Em poseu nerviosa vosaltres i tothom que m'escriu per preguntar-me el mateix. No ho estava, però ara que m'ho dieu potser sí que he d'estar-ho". Encara no ho té tot tancat, per això: "Encara no sé ni com em pentinaré. Abans-d'ahir vaig anar a fer-me una prova a la perruqueria, que ja ho tenia clar, però li vaig proposar fer una altra cosa. Com tenim dues opcions, quan arribem a l'hotel i em pentini decidirem per una o altra, depèn de com em senti".\nAssegura que no és casual que hagin prohibit que els convidats vesteixin d'uns colors predeterminats: "Tot té un perquè. Està fet a consciència... Crec que serà molt divertit perquè hi haurà sorpreses constants i ningú no s'espera res". Diu que no vol plorar, però que no ho descarta: "Des que som pares estem molt més sensibles". Perquè, a tot això, com està Sergio Ramos? "Com jo, una mica nerviós. Però feliç i amb moltíssimes ganes que arribi el dia".\nTitlla "d'honor" que puguin casar-se a la catedral de Sevilla, l'escenari d'una cerimònia en la qual els seus fills tindran cert protagonisme: "Ells portaran els anells, a veure com surt! No estan nerviosos, per això, perquè són tan petits que si no els hi dius, no són conscients, se'ls hi oblida. A vegades Sergio Jr. agafa una safata i es posa a assajar. Però està a altres coses... i Marco amb els dinosaures".\nDesprés de la boda tenen previst marxar de viatge de noces, encara que no tenen tancat tampoc el destí: "Segurament serà a Àsia". Una boda que s'espera multitudinària, envoltada d'expectació i amb les fotos prohibides. En veurem de publicades a Instagram, per això?\nEl regal de boda de Sergio Ramos i Pilar Rubio, molt espanyol\nLa boda de Sergio Ramos i Pilar Rubio: contrasenya i els Beckham


Madrenas proposarà que s’imposi una nova sanció a l’exèrcit per tornar a exhibir “elements bèl·lics” durant l’Expojove | ACN | Girona | Política | El Punt Avui\nGirona - 17 abril 2018 8.14 h\nMadrenas proposarà que s’imposi una nova sanció a l’exèrcit per tornar a exhibir “elements bèl·lics” durant l’Expojove\nL’alcaldessa de Girona assegura que cal ser “contundent” davant la manca de rigor que han demostrat les forces armades amb el codi ètic\nL’estand de l’exèrcit al saló Expojove, on hi ha personal civil atenent els joves Arxiu.\nL’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, proposarà que s’imposi una nova sanció a l’exèrcit per tornar a exhibir “elements bèl·lics” durant l’Expojove d’aquest 2018. I més tenint en compte que el jutjat havia permès que les forces armades tinguessin estand al saló, però advertint-los explícitament que mantenia el veto a l’uniforme militar ja que contravenia el codi ètic de la Fira.\nPer a l’alcaldessa, el fet que s’exhibissin dibuixos on apareixia un soldat armat -cosa que xoca frontalment amb les normes del certamen- deixa clar que l’exèrcit va actuar de manera “poc rigorosa”, ja que a més la imatge es va tapar i destapar. “Sabien les tensions que hi havia, i tot i això van tornar a exhibir elements bèl·lics; en aquest sentit, cal que actuem amb contundència i per això proposaré al Patronat de Fira de Girona que es procedeixi a sancionar”, ha subratllat Marta Madrenas.\nL’Ajuntament de Girona no vol deixar passar que l’exèrcit exhibís dibuixos on es veia un soldat armat durant el saló de formació Expojove. Tot i que les forces armades van enviar personal civil a l’estand, a banda i banda del mostrador hi havia visibles les dues imatges de la polèmica.\nDimecres, el dia que el certamen va obrir portes, l’exèrcit n’havia coberta una parcialment amb un cartell on s’anunciava una APP de les forces armades. Però aquell matí, veient el rebombori que van generar els dibuixos, es va optar per tapar amb folis les parts del dibuix on s’hi identificava clarament una arma.\nLa situació va comportar que Fira de Girona enviés un burofax urgent a la Subdelegació de Defensa, on li exigia retirar les imatges perquè contravenien el codi ètic. Si no ho feien, ja alertaven que s’enfrontaven a què els tanquessin l’expositor.\nDijous al migdia, el personal civil de l’exèrcit va optar per girar el mostrador i arraconar-lo per tapar els dibuixos del soldat armat. Aquell matí, però, i durant una bona estona, una de les imatges va tornar a ser totalment visible (perquè els qui hi havia a l’expositor van retirar el foli que la tapava).\nLa directora de Fira de Girona, Coralí Cunyat, ja va dir que, arraconant el mostrador, les forces armades havien complert el requeriment. Però que això no treia que l’afer s’elevés tant al Comitè Executiu i al Patronat, que eren els qui havien de decidir si imposar -o no- una sanció a l’exèrcit. Es preveu que la reunió on el Patronat valori el cas tingui lloc a principis de maig.\n“Cal actuar amb contundència”\nL’alcaldessa de Girona, que també presideix el Patronat, ja ha avançat que la situació que es va viure a l’Expojove tindrà conseqüències. “Em va sorprendre molt que després de tot el que ha anat passant l’exèrcit exhibís de nou elements bèl·lics; per això, proposaré que es procedeixi a sancionar”, ha dit Marta Madrenas.\nL’alcaldessa recorda que les forces armades “sabien les tensions” que generava la seva presència al certamen. De fet, a principis de març, l’Ajuntament i la Fira els van sancionar i els hi van prohibir participar a l’Expojove durant tres anys, perquè al 2017 hi havien acabat anant amb uniforme militar.\nEl ministeri Defensa va portar el cas als jutjats i va sol·licitar que, com a mesura cautelar i mentre no hi hagi sentència, es permetés que les forces armades poguessin continuar tenint estand a l’Expojove. Pocs dies abans de començar el saló, el jutge va resoldre que l’exèrcit participés al certamen, però també va deixar clar que havia d’anar-hi sense uniforme.\n“No pot ser que les coses es facin de manera tan poc rigorosa”, ha dit Madrenas, en referència als dibuixos on hi apareixia un soldat armat. “Crec que la nostra obligació és fer respectar el codi ètic i l’exèrcit ha tornat a exhibir elements bèl·lics; cal que actuem amb contundència i, en aquest sentit, evidentment proposaré al Patronat que s’obri un expedient i que acabi en una nova sanció”, ha conclòs l’alcaldessa de Girona.\nEls bisbes estan tristos per la vaga de fam\nEl Homrani, a la Comissió de Joventut al Parlament\nArtadi garanteix que el Govern aposta per opcions “pacífiques”\nArtadi defensa l’actuació dels Mossos d’Esquadra


Melic(s) – La Manyana\nLes catalanes i els catalans, uf!, som especialistes en mirar-nos el melic. Un altre dels nostres trets (diferencials segons els patriotes) és que som (i serem) addictes de l’anar a votar. Una estona sense exercir el nostrat tarannà de votar, és estona perduda. Per això, quan no votem, botem el parlament, les carreteres, les vies de trens, els carrers. Fins i tot els ianquis ens copien. Però aquesta és altra història. Diumenge passat la Televisió Nacional(ista) de Catalunya, ceba TV3, declarava la batalla de tots i totes contra totes i tots de la Catalana terra. És el guerriller programa Batalla monumental: 12 monuments nostrats són objecte de batalles campals entre la parròquia televisiva per veure quin d’ells guanya la batalla. Però la guerra és altra. Diuen els inventors de la cosa que es pretén ‘Hibridar entreteniment i cultura. Descobrir el patrimoni del país’. Doncs collonut! Al llarg del concurs miraran (ja s’ho faran) que el seu monument ensorri el dels altres. En la ‘pole’ de sortida, els tarragonins tenen 4 monuments, els barcelonins 3, gironins 3, i esclar, els lleidatans la meitat, 2. Tant de bo fóssim la Ventafocs del conte. Al final ens enduríem al catre el Príncep Blu. Clar que si aquest és Pere Aragonès l’Imberbe… En fi, que el meu melic és el més bonic.


Les Pungoles opina i viu: Per fi sembla que tindrem camí asfaltat a Les Pungoles\nPer fi sembla que tindrem camí asfaltat a Les Pungoles\nDesprés de moltes peticions i recordatoris per diverses vies, i un article en aquest Bloc recordant-li el deute d'inversions a l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor, sembla que s'estan donant els passos pertinents.\nNotícia al Naciodigital Baixmontseny\nSegons publica el Naciódigital Baixmontseny, l'asfaltat del camí del nord de Les Pungoles aviat serà un fet amb un pressupost de 156000 euros per arranjar el camí i la canalització. Aquesta obra solventarà els problemes d'inundacions que patia aquesta via i donarà una altra sortida a la urbanització cap els nuclis urbans de Sant Pere i Sant Antoni sense creuar Can Miret.\nTornem a estar d'enhorabona..... ja era hora!!! Encara que no tothom hi està d'acord.


Mara Aranda: les tradicions en testament - VilaWeb\nUs oferim una actuació de Mara Aranda i Solatge a l'Espai VilaWeb · Parlem amb la cantant i compositora de l'últim disc i de la tasca de recuperació de sons i instruments\nFa gairebé vint-i-cinc anys que Mara Aranda remou la terra per explorar els sons, els instruments i les tradicions que han passat de generació en generació. Ho va fer durant molt de temps amb l'Ham de Foc, i ara amb el grup Solatge, amb el qual ha publicat 'Lo testament', després de 'Dèria', la primera experiència conjunta. Aquestes cançons es podran escoltar en el concert que faran dissabte a l'Auditori de Cerdanyola del Vallès. En aquesta entrevista, parlem de l'àlbum i de la tasca de recuperació de tradicions:\n—En aquest segon disc amb Solatge heu confiat en la tasca de recerca d'Eduard Navarro...\n—Ho ha fet sobretot a partir dels cançoners que es conserven al País Valencià i els enregistraments documentals dels volums de la Fonoteca de Materials Valenciana. Són estudis i una compilació sonora de música tradicional popular, majoritàriament interpretada per no professionals, en moments de celebracions o feines, sense arranjaments. Aquests enregistraments, coordinats per Vicent Torrent (Al Tall), són un tresor: són la mostra de totes les músiques que hi ha hagut al nostre territori quan encara no hi havia una influència tan decisiva de tantes músiques foranes.\nÉs important de fer-ne una revisió acurada per no repetir recursos ni redundar en les mateixes idees o conceptes. Això ho han treballat els músics: Abel García (viola de roda, lauto, baglama), Jota Martínez (cítoles, viola de roda, guitarra morisca), Josep-Maria Ribelles (arpa) i Eduard Navarro (vents tradicionals i moraharpa). Ens hem deixat guiar per un instint primigeni, fent cas de les nostres corades.\n—I tenint molta cura dels instruments.\n—El criteri és que tot sone bé junt, que hi haja una riquesa tímbrica, harmònica, rítmica. Per a nosaltres la qüestió dels instruments és molt important. S'han d'encarregar amb molt de temps a un lutier especialitzat, que acostuma a viure a milers de quilòmetres; hem d'esperar que l'instrument estiga llest i després aprendre a fer-lo sonar. Molts d'aquests, per antiguitat, han desaparegut, i els constructors els recuperen a partir de la iconografia existent. D'un tall de pedra a la façana d'una catedral o de la il·lustració d'un còdex, en prenen mides i tornen a donar-los vida. Tampoc no hi ha mestres. És tot un camí d'estudi i de sacrifici permanent. Després de vint-i-cinc anys del meu primer concert, l'interès per les músiques antigues i d'arrel ens ha portat a tenir una de les col·leccions més grans d'Europa d'instruments medievals i tradicionals.\n—Què deixeu en testament?\n—'Lo testament' és el títol d'un romanç conservat a Cocentaina (el Comtat), un dels pocs exemples d'aquest gènere que tenim a casa nostra. Diuen d'aquest romanç que pogué ser escrit per a la filla de Ramon Berenguer III i la seva muller, Dolça de Provença. Eduard Navarro la va rescatar d'uns quaderns que la institució Alfons el Magnànim va editar el 1928 en què es feia referència a cançons i danses de Cocentaina. Sembla que és un romanç molt estès arreu d'Europa, conegut al Principat com 'el testament d'Amèlia'.\nA partir de la idea del testament, com a declaració que fa algú de la seua darrera voluntat i disposant que els seus béns i assumptes queden nugats després de la mort, començàrem a definir el nostre propi testament. Agafant tot el llegat que ens deixa la tradició en forma de cançons. La major part del bagatge cultural, el saber i les experiències d'un poble, s'ha fet oralment. L'escriptura no es coneixia i no és fins fa ben poc que només uns pocs privilegiats van començar a tenir accés a aquest mètode de comunicació, transmissió i coneixença. Per tant, el llenguatge oral era molt ric i emprava recursos útils i pràctics mitjançant contes, mites, precs, sortilegis, endevinalles i altres, per fixar els elements bàsics que eren la 'formació' d'aquells infants que més tard serien els homes que agafarien el testimoni de la tradició i tindrien totes les seues eines per a desenvolupar-se i enfrontar-se al món. Tots aquestos recursos apareixen a les cançons. Per nosaltres, la tradició és un referent permanent i establim una dialèctica constant entre allò antic, les arrels, i allò nou. No podem passar per alt que som homes i dones que vivim al segle XXI.\n—A través de les vostres cançons ens anem trobant amb jotes, boleros, fandangos, cants de batre... Què us hi porta, a treballar aquests gèneres?\n—Normalment els treballe perquè tenen connexions amb la meua vida --passada, present o la que imagine--. Puc parlar-te de 'Mareta', que és una cançó de bressol molt coneguda a València. La particularitat de la cançó és que és la xiqueta qui canta a la mare. Òbviament, en la realitat la canta la mare a la filla o fill a qui vol adormir. Ma mare me la cantava i jo també l'he cantada als meus fills. A més, la lletra empra la primera estrofa de la cançó tradicional, però després l'he continuada contant amb la història de ma mare quan era xiqueta. Es troba als cançoners que va compilar el musicòleg Salvador Seguí, que ens diu també que aquesta versió es va replegar a la localitat d'Aigües (Alacantí).\nLes cançons de bressol són tan antigues com la humanitat i sorgeixen dels impulsos més profunds de la mare que protegeix les criatures. Sempre hi ha com una paraula comuna, més enllà del llenguatge intel·ligible, que connecta amb allò que és atàvic: 'no-no, ea-ea, nani-nani,…' com una mena de mantra que indueix el nen a entrar plàcidament en el món dels somnis i a posar aquell qui bressola en la tessitura adient per a aquella feina tan important. De com s'han adormit als braços els nens, així han eixit després uns homes o uns altres.\n—Una altra cançó especial és 'Tinc una barraca'…\n—Sóc filla de llauradors, fins on sabem, i tots de la comarca de la Ribera del Xúquer. El meu iaio va nàixer a l'Albufera, que apareix anomenada ja en cròniques ben antigues com les d'Estrabó i Tit Plini i la propietat de la qual ha anat canviant de mans al llarg de la seua història: de reis a particulars, com el cas de Mostahim, emir de Saragossa, que la va rebre en premi per la seua aliança amb el Cid per a reconquerir València; don Cristóbal de Moscoso, comte de les Torres, que la rep en recompensa pels seus serveis durant la guerra de Successió. Així fins el 1911, que passa a ser propietat de l'Ajuntament de València.\nEl iaio i la família, els vuit germans, vivien enmig de la marjal. Eren molt humils i vivien d'allò que els donava el cel i l'aigua: la llissa, les anguiles, els crancs, els ànecs i l'arròs eren aliments habituals. El temps i recursos de què disposaven l'esmerçaven a viure cada dia, mai no anaren a l'escola. Jo el recorde sempre feliç. Les seues últimes paraules abans de morir-se foren: 'Passeu-ho bé.' No sabia de lletres, ni de música, però el recorde moltes vegades, quan estava distret, taral·lejant una melodieta quasi irreconeixible i les primeres paraules d'allò que volia ser una cançoneta: 'Tinc una barraqueta que no té trespol.' Molt de temps després, quan ell ja no estava amb nosaltres, vaig redescobrir la versió de la cançó, que sembla que també anava associada a un joc infantil, en un cançoner. A partir de la lletra tradicional que evidentment parla d'una barraca, i amb la música d'un copeo mallorquí, li vaig fer al iaio una barraca nova, amb herba-sana i figuera a la porta, i un pou d'aigua dolça. Perquè no li mancara allò més essencial, fora on fora.\nTot plegat, arguments per a continuar posant llavors en terra.\n—Què significa per a vós aquesta tasca de recuperar els sons antics del nostre territori?\n—Potser són cançons que diuen coses, les mateixes coses des que l'home és home. La música tradicional és transmesa de boca a orella, al marge de l'ensenyament musical acadèmic. Qualsevol poble del món adquireix amb el temps un seguit de trets que el diferencien dels altres pobles. El sentit de l'humor, de l'honor, la manera de festejar, de fer front a determinats successos com la mort o el naixement… La música tradicional té tantes formes i variants com les que el poble té per a expressar els moviments, perquè la música és present en tota celebració, i el cor de qualsevol home en qualsevol temps es mou en una antiga dansa davant dels mateixos impulsos o estímuls: el dolor, la solitud, la joia, la sofrença, la por o l'amor.\nSimplement em sent com una part d'eixa cadena de transmissió de tots eixos elements. Jo vaig deixant ací i ara, des de fa vint-i-cinc anys pràcticament, el testimoni; passant-lo a unes altres mans. Jo no sóc allò realment important, jo desapareixeré algun dia, me n'aniré i no tornaré, però tot allò que adorna i enriqueix la tradició continuarà ací.\n—Heu viatjat molt per nodrir-vos de les tradicions de països mediterranis, oi? Què hi heu après?\n—He viatjat molt, he volgut veure amb els meus ulls i sentir amb els porus de la meua pell. No sóc d'aquells que espera amb paciència, jo he sigut sempre dels qui ixen a buscar la sort. He après molt, sobretot a estimar més el meu país i la meua gent. Quina gent més noble tenim a casa nostra! I he volgut dur tot allò que havia après als meus. Llàstima que no se'ns valore com cal, llàstima que els recursos que hi ha s'utilitzen tan nefastament. Els polítics, aquells que decideixen com invertir els nostres diners i on, els diners de tots els contribuents, siguen metges o cosidores, llauradors o enginyers, haurien de ser un grup d'homes preparats intel·lectualment i moralment per a fer aquesta tasca, caldria que foren homes savis.\nAlemanya, Polònia, Àustria, Luxemburg, Holanda, són països amb gran interès per a les nostres músiques. Des de fa quasi dues dècades vaig anualment a fer-hi rondes, i el públic és atent, dolçament receptiu i s'obri com una flor que espera ser fecundada. Recorde a Alemanya, després d'un concert, la regidora de Cultura, que era qui ens havia convidat, que va vindre a comprar tots els discos. Vam mirar de regalar-li'ls, però no hi hagué manera de fer-ho: 'Aquesta és la meua contribució, la manera de fer que existesquen grups com vosaltres.' En aquests països tenen una tradició concertística més llarga que a l'estat espanyol i el sector és molt més potent i estable. A més, que la cultura sempre s'hi ha considerat un element nutritiu important. Sense tenir subvenció, l'estàndard del nostre públic reserva una part del salari mensual a activitats culturals. El preu mitjà d'una entrada són 20 euros, que paguen amb completa convicció perquè saben que el pa només alimenta l'estómac i que per dalt de l'estómac encara ens queda molta geografia corporal i espiritual per a proveir.\n'Lo Testament': Mara Aranda i Solatge, a l'Espai VilaWeb.


Camino Home Cluj- Napoca Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Greatest breakfast of all :) The loft appartment was fantast..."\nIuliu Maniu 19, Cluj- Napoca, Cluj- Napoca, Romania, 400095 - Veure al mapa\nMés informació sobre Camino Home\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Camino Home és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Cluj- Napoca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Cluj- Napoca. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nL'ambient de Camino Home es reflexa en cada habitació. calefacció, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Camino Home és una selecció idònia per a la vostra estada a Cluj- Napoca.\nCal que informeu el Camino Home de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Aplec del Grau 2020 - CANCEL·LAT\nBenvolguts, veïns i veïnes.\nCom ja coneixeu, el proper 7 de juny, és la data en que enguany estava programat el tradicional APLEC AL GRAU.\nAmb els actes tradicionals i com element vertebrador el Repartiment del Panet.\nDegut a les causes que tothom coneix i malgrat estar en un fase on ja es permeten més actes, les normes de seguretat i la prevenció han fet decidir a la organització de deixar de celebrar la Festa.\nLa Missa serà a les 11 del matí al Temple del Raval igual que els altres dies, es beneïrà un panet com a símbol i recordatori del que s'hauría fet.\nNo obstant, i potser perquè la situació donada per la pandèmia ens apropa més que mai a l'arrel del símbol de donar pa als pobres, pel vot de poble en acció de Gràcies, d'haver superat la situació.\nI es per això que les families que cada any pagavem una cuota de prop de 10 euros per poder repartir uns 400 panets,creiem que la cuota seria bó pagar-la igualment i convidar a tothom qui volgui afegir-se i destinar aquests diners pel Banc d'Aliments del Municipi. En aquests moments entre 15 i 20 families es veuen obligades a fer-ne ús i totes les aportacions son necessàries per poder ajudar.\nA les persones que habitualment pagaven s'els farà arrivar el rebut i les que a mès hi volguin col·laborar poden fer arrivar el donatiu a la parroquia.\nAixi, no farem visible la festa tradicional, però mès que mai serem fidels a l'origen i arrel de l'acte.\nMoltes Gràcies a totes i a tots des de el Consell Parroquial.\nMemòria de l'Aplec del Grau de Fals\nEl poble de Fals celebra tot un seguit de festes tradicionals, entre les quals cal destacar l'Aplec del Grau, festa de caràcter religiós-festiu, que va acompanyada de composicions musicals populars de llarga tradició.\nAquestes composicions musicals, tot i mantenir semblances amb les d'altres pobles, presenten característiques pròpies, de manera que es poden considerar específiques del poble de Fals.\nEs tracta del "Ball de l'Almorratxa" o "Ballet de Déu", seguit de "Les Corrandes", el "Ball de Cascavells de Fals" i "Els Goigs del Grau".\n"El Ball de l'Almorratxa", construït sobre una música del "Ballet de Déu" era interpretat al costat de l'ermita romànica de Santa Maria del Grau, després de la missa i del repartiment del panet o "panellet", símbol de la festa i del vot popular; la dansa era ballada pel prior de la festa i la majorala de la masia que pastava el pa d'aquell any. Actualment és ballat per la parella que té previst el seu casament a l'any vinent.\n"Les Corrandes", són una introducció musical ballada, que s'utilitza per donar pas a l'altre ball característic del poble, El "Ball de Cascavells de Fals". Es tracta d'un ball airós, amb passades, encreuaments i rotllanes, que finalitza amb l'aixecada - en grups de dues parelles -, de les noies que el ballen. Tradicionalment es fa una "competició" per veure quines parelles aguanten més temps aixecades.\n"El Ball de Cascavells", amb força arrelament dintre la comarca del Bages, té diverses variants, amb melodies força semblants, a Fals era un ball tradicional, acompanyat amb acordió i amb melodia i cadència pròpia, que després de passar uns anys a l'oblit, fou sortosament recuperat. Als seus inicis era ballat exclusivament per homes, fins que amb el pas dels anys s'incorporaren també les dones a la seva execució.\nAquests balls recullen la tradició de l'Aplec del Grau, el qual es remunta a mitjans del segle XIX, i tot i que el temps va fer que alguns anys es deteriorés la dansa i la festa, una recuperació a temps a finals dels anys seixanta del segle XX, va fer possible la seva continuïtat, i cada Aplec del Grau - el diumenge posterior a la Pasqua Granada -, podem gaudir dels "Balls de Fals", essent el "Ball de l'Almorratxa" dansat per la parella del poble que es vol casar més aviat.\n"Els Goigs del Grau" són fruit de la veneració històrica del poble de Fals a la imatge de la Mare del Déu del Grau, situada a l'ermita romànica de Santa Maria del Grau.\nAquesta església, que inicialment era la capella del santuari del mateix nom, data del voltant l'any 1000, essent per tant una llarga tradició la que l'envolta i molt gran la devoció històrica que se li ha donat al llarg dels temps.\nAquests Goigs que de temps immemorial s'anaven traspassant oralment de pares a fills, es van editar per escrit l'any 2001. En aquesta edició a més de la lletra, s'hi va imprimir la melodia, que va ser recollida i transcrita per Ignasi Torras.\nL'any 2003 es va enregistrar un CD amb les músiques de l'Aplec, en dues versions: Tradicional per la Cobla Ciutat de Manresa, i Folk Amb les veus de la gent del poble.\nEls "Goigs de la mare de Déu del Grau" es canten en diverses ocasions i festes, però actualment la més important és la festa de l'Esperança, a més de la de l'Aplec.\nL'Aplec compta amb la presència de diversos artesans i parades de productes naturals de la comarca, se celebra una missa solemne i el repartiment del panet i s'acaba amb una ballada de sardanes, un aperitiu popular i finalment un dinar sota les alzines del Grau.\nL'any 1981, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya va concedir al poble de Fals la Garlanda d'Argent per la seva tasca de recuperació i conservació de les tradicions locals.\nFalchs: fulls de divulgació i recerca de la historia de Fals\nFalchs: Santa Maria del Grau de Fals\nWeb Ànima de dansa


Qui vol ser Síndic? - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nEscrit per Jordi de Arriba el 30 gener 2018\nFa uns dies va finalitzar el període per presentar-se com a candidat per a ser Síndic Municipal de Greuges de Sabadell. Quatre persones hi aspiren. Segons el calendari marcat, l’última decisió serà del ple municipal previst pel 22 de febrer.\nEls quatre noms encara han de passar per un procés de verificació de requisits. El 5 de febrer seran cridats a la Junta de Portaveus. Podran exposar breuement el seu programa. La Junta de Portaveus enviarà els seus noms al ple municipal del 22 de febrer. Els quatre candidats que finalment s’han presentat són els següents:\nMaria Teresa Roma Camps: ha treballat com a comercial a Sant Llorenç Savall i empresària a Mas Avícola SA. És esteticista de formació. La seva trajectòria política està vinculada a Convergència Democràtica de Catalunya. Amb CiU va ser la número 7 a les eleccions municipals l’any 2011.\nJordi Serrano Blanquer: actualment és director de la Universitat Progressista d’Estiu de Catalunya (UPEC). És llicenciat en Història Moderna i Contemporània per la UAB, conegut a l’opinió pública local pels seus escrits en premsa, i va ser comissionat de Drets Civils i Ciutadania de l’Ajuntament uns mesos en el mandat 2011-2015. Entre altres és autor del volum Sabadell destil·lat i coautor amb Xavier Domènech de l’obra Antoni Farrés. Quan els obres van assaltar l’Ajuntament.\nSi algun candidat té 18 vots afirmatius, serà el nou Síndic en primera votació. Si cap aconsegueix aquesta suma, podran accedir al càrrec amb 16 vots afirmatius.\nFoto portada: d’esquerra a dreta i de dalt a baix: Serrano, Roma, Laila (el primer per l’esquerra) i Soler.


I Triatlón Olímpic a Sant Lluís - EsDiari.com\nEl Sr. Batle agraeix a l’organització (Club Esport Sant Lluís), i a la regidoria d’esports per la seva implicació amb aquest esdeveniment que esperem surti es màxim de bé i que es pugui consolidar tant com a acte esportiu i turistic. Per acabar dona l’enhorabona a l’organització per la iniciativa.\nEl Sr. Conseller opina que un triatló olímpic té unes distàncies molt adequades per Menorca i desitja sigui l’inici d’uns quants anys de triatló olímpic a Sant Lluís. Desitja que tot surti bé tot i la complicació de la meteorologia. Per acabar dona des del CIM tot el suport necessari.\nLa Sra. Regidora agraeix a tots l’assistència, conseller, batlle, organitzadors, patrocinador, mitjans de comunicació.\nAvui feim la presentació del Primer triatló olímpic “Sant Lluís – Punta Prima Punta Prima serà l’escenari que acollirà aquest esdeveniment diumenge dia 2 a partir de les 9 hores.\nEs d’agrair la iniciativa que ha tingut la Secció de Triatló del Club Esport Sant Lluís de dur a terme aquesta prova, i felicitar especialment a en Joan Cubas i en Josep Garriga per tota la feina i implicació que han dedicat i que han fet possible que el trialtló olímpic sigui una realitat.\nTambé volem agrair al INTERSPORT per ajudar a que es dugui a terme aquesta competició que no hagués estat possible sense el seu patrocini.\nRatificant el que ja ha dit el Batle des de l’àrea d’esports recolzam aquestes iniciacitives perquè creim en la importància de promocionar l’esport al nostre municipi per tot el que representa, tant pel valor esportiu que té, ja que tots sabem que el triatló, és un dels esports més durs que existeix en el panorama competitiu i que té una trajectòria en auge i amb molta força, com també la transcendència que pot tenir com a font d’activitat a l’àmbit turístic. Per aquest motiu ens agradaria que fos un punt de partida i que aquest triatlón es pogués consolidar.\nTambé hem de fer menció de tots els voluntaris que col·laboraran i ajudaran a garantir el bon desenvolupament i la seguretat d’aquesta prova.\nI agrair una vegada més a tots els que estem avui aquí per sa feina i sa col·labororació que per part de tots hi ha hagut, encara que no hagi estat fàcil i que esper que diumenge puguem recollir els fruits.\nPer acabar, demanar disculpes als veïns i veïnes per totes les molèsties que es pugui ocasionar degut al tancament dels carrers.\nEl Sr. Cubas diu que a Punta Prima es va celebrar el 1r Triatló Sprint fa uns 17 anys aprox., on només hi va participar un menorquí. També comenta que elClub Esport Sant Lluís – Secció de Triatló – va ser el primer que es va formar a Menorca, actualment ja n’hi ha 2 més.\nEl Sr. Garriga esmenta les dues fonts molts importants per poder dur a terme aquest esdeveniment, Intersport pel seu patrocini, sense diners no es pot fer res) i a l’Ajuntament de Sant Lluís, especialment a la regidora d’esports que ha donat tot el seu suport i feina perquè es dugués a terme aquest acte.\nComenta que la prova és classificatòria per l’equip IGA de Menorca que es desplaçarà a l’Island Games a les Bermudes.Explica el canvi que hi hagut en la travessia, que no es farà el recorregut des de l’illa de l’Aire, sinó que es delimitarà un tram de 750 mts que es farà dues vegades, el motiu d’aquest canvi és les dificultats que han tingut pel trasllat dels participants a l’Illa de l’Aire i ja que el temps atmosfèric no acompanya és un tram més segur pels participants, el qual hauran de sortir de l’aigua la qual cosa és més atractiva pels espectadors.\nEl circuit amb bici és molt exigent. I, en el circuit a peu s’aprofita el carril bici amb la finalitat de molestar el menys possible als veïns i visitants.\nEl Sr, Saura explica que el Sr. Garriga els va oferir patrocinar l’esdeveniment i li van donar tot el recolçament.\nPer acabar, el Sr. Garriga comenta que no fa falta ser triatleta per participar, ja que també es pot participar per equips. Les inscripcions per internet estan obertes fins dia 31/05/13 a les 21:00 h a la pàgina: www.elitechip.net i també es poden apuntar abans de començar la prova.\nInforma que la carretera de Punta Prima estarà tancada al trànsit des de les 9,00 fins les 12,00 h aprox. I, per acabar vol dedicar tot l’esforç fet en aquest esdeveniment a nen Casi Bañulls Roselló, que va tenir un accident de trànsit mentre s’estava preparant per participar en aquest triatló que es farà diumenge.


ELs potlïtics parlen, els lïders actuen | El bloc d'en Joan Herrera\n18 Desembre 2009 · by joanherrera\t· in Justícia social.\t·\nEls polïtics parlen, els polïtics actuen. Aquest era el lema de la pancarta que Juancho Lopez uralde va desplegar ahir al sopar de caps d´estat. Felicitats Juancho es necessiten molts cops éfecte en una cimera sense participació i on séstà deixant tot pel final.\nA Copenhague hi ha massa en joc per deixar-ho tot per l´últim minut. Ara tot està aturat i esperem notícies per a que finalment es pugui desencallar, pero en el millor dels escenaris els objectius els hi mancara l´ambició que requereix el moment. Difícilment tindrem un acord jurìdicament vinculant, amb recursos suficients i amb compromisos per a les parts. Es tracta de si actuem com una espècie, que preserva el nostre entorn, o si actuem com una plaga, sense tenir present que estem alterant el medi on es desenvolupen les relacions humanes, socials i econòmiques. La manca d´un actor global que exigeixi als governant és un problema, però encara ho és més la manca d´exigència política, amb càstig electoral quan cal, respecte als governants que no compleixen.\nDiuen, jo no ho vaig poder veure, que ahir vam tenir discursos carregats de bones paraules, però de compromisos massa poc concrets. Esperem que canvïin d´actituds.\nEn segon lloc, cal destacar la manca de participació. Estands d´ongs sense ningü, perque simplement no han pogyut entrar. Avui tan sols 300 persones representant la societat civil de tot el planeta han pogut entrar a l´espai on estem.\n← Impost de successions. Ho hem aconseguit.\nCarta al meu fill tornant de Copenhague →\n3 responses to “ELs potlïtics parlen, els lïders actuen”\nJavier 19 Desembre 2009 a les 14:05 · ·\nEs una alegría que un diputado recoja el fracaso de la Cumbre y no se calle. Felicidades, Joan, espero que sigas muchos años defendiendo el medio ambiente y los valores de la democracia. Ya supongo que sabrás que los políticos no tenéis sólo que ser políticos, sino estadistas, y defender el interés general y no el particular, porque un día la gente estará tan cabreada que la oportunidad de que la sensatez siga teniendo voz en el Parlamento habrá pasado.\nElSrM 22 Desembre 2009 a les 00:31 · ·\nUna llàstima com estan portant la protesta pacífica (com sempre) de Greenpeace les autoritats daneses.\nI.U., el seu company al Congreso de los Diputados, ha publicat aquesta nota de premsa.\nI la organitzación ecologista ha convocat concentracions de protesta al davant de l'ambaixada i els consulalts danesos a Espanya el dia 23 de Desembre a les 17 h.\nHo he recollit en aquesta improvisada nota.\nraulromeva 22 Desembre 2009 a les 11:52 · ·\nJoan, un 10, per la teva presència allà, per l'article, pel teu compromís.


Antic bloc de la Biblioteca - Escola Sant Jordi Lleida: Endevina qui ve a llegir (13 i 14): el ratolí del camp i el ratolí de la ciutat i..."Ploma Daurada".\nEndevina qui ve a llegir (13 i 14): el ratolí del camp i el ratolí de la ciutat i..."Ploma Daurada".\nL'Ignasi llegint a la classe dels Peixets on PhotoPeach\n- El conte de la gallina "Ploma daurada". Si cliqueu en nom de conte, el podreu escoltar explicat pel genial Xesco Boix.Sempre que puc m'agrada compartir-lo amb als nens petits. Els personatges són fantàstics i la lluita de la gallina amb el rei, és molt divertida. La màgia del brillant, la poca traça del rei, i el final... El millor lloc per estar, és a casa teva!\nEn Joan Ramon llegint a la classe dels Peixets on PhotoPeach\n- El conte del "ratolí del camp i el ratolí de la ciutat" és un conte que a mi m'agrada molt. I em sembla que als nens i a les nenes dels peixets també.\nSi en vols saber més d'aquest conte visita el blog L'Elefant Trompeta:\nFotos: Imma ;-)\nEtiquetes de comentaris: educació infantil, llegir, promoció lectura


‘El Jardí de la Casa Rull és un espai públic que es deu a la gent de Reus’ | La Guia De Reus\nInici Parlem amb... ‘El Jardí de la Casa Rull és un espai públic que es...\n‘El Jardí de la Casa Rull és un espai públic que es deu a la gent de Reus’\nEntrevista Esteve Bergadà\nCicle ‘Fil musical’ al Jardí de la Casa Rull\nEl Jardí de la Casa Rull és un dels focus de l’activitat cultural d’aquest estiu a Reus. Parlem amb el seu responsable, Esteve Bergadà, sobre les diferents propostes que formen la programació d’aquest idíl·ic espai.\nAquest estiu s’estrena el Fil musical…\nUna proposta sorgida de la Regidoria de Joventut i del col·lectiu Anima’t que consisteix en una sèrie de concerts els dijous d’aquest mes de juliol en format acústic i íntim. És una mutació del Reussona, el concurs de música de Reus: una manera de donar-li continuitat i donar-li un aire nou i fresc, impulsant a cantautors joves i emergents convinant-los amb els guanyadors de la darrera edició.\nQuin és el seu format i programa?\nÉs un cicle de concerts que es realitza els dijous a partir de les 21 h amb entrada gratuïta. Podrem escoltar quatre propostes ben diferents com són Ferran Palau, Pau Vallvé, Maria Rodés i Mostassa, en aquest entorn fantàstic de la Casa Rull.\nQuines altres activitats podem gaudir al Jardí de la Casa Rull…\nEls mesos de juliol i agost apleguen el gruix de la programació d’estiu en que hi podem trobar el Cicle de Cinema Fantàstic i de Ciència-ficció organitzat per l’AJJRR amb projecció cada dilluns: vuit pel·lícules i possiblement alguna sorpresa per celebrar el seu desè anviersari. Els dimecres, com l’any passat, el cicle de monòlegs. Els dijous el Fil musical que comentàvem. Els divendres el rotllet de tarda que consisteix en una sessió de dj’s de la ciutat i contrada que amenitzaran els vespres amb sessions ambientals, fresca i d’estiu. Els dissabtes vermuts amb actuacions musicals i dj’s.\nI a part de la programació estable?\nAquest mes celebrem el Free Market, mercat de roba de segona mà i de consum responsable (a l’octubre es realitzarà l’edició de tardor) i després d’alguns anys tornem a ser escenari del festival ReusBlues amb l’actuació del grup Blues Prisioners el dissabte 14.\nLa programació continua al mes de setembre…\nL’espai acollirà la tradicional exposició de bonsais. També tindrem la segona edició de la Fira del Disc del Col·leccionista de Vínil i la primera edició de la Fira del Còmic i del Col·leccionista. A més part de la programació del festival Accents serà present al Jardí els dissabtes dels mesos de setembre i octubre. A tot això cal afegir-hi diversos i variats actes d’altres estils que vagin sorgint.\nEl Jardí de la Casa Rull és un espai obert?\nEl jardí de la Casa Rull és un espai públic que es deu a la gent de Reus i qualsevol que vingui amb una proposta és benvingut. Després s’han de realitzar els tràmits pertinents però d’entrada totes les propostes són escoltades i tingudes en compte.\nEl públic és tan variat com les activitats?\nHi ha un percentatge de gent, no molt elevat, que assisteix a tot. L’espai aplega un públic heterogeni de tot tipus d’edats però que és molt fidel. Cada activitat té el seu públic però comparteixen un públic comú ja portat pel mateix espai.\nQuè diries a algú que encara no coneix l’espai per animar-lo a venir?\nPoca cosa es pot dir. Quan algú veu per primer cop el Jardí de la Casa Rull de manera casual, el descobreix i veu l’entorn en el que està ubicat i com es porta i com és la seva gent queda enamorat del lloc. És un espai que per si sol ja té força: la gent queda encantada. No cal dir massa cosa, simplement vine i quan vinguis ja descobriràs perquè.\nArticle anteriorL’origen de la Purga\nArticle següentEl màrqueting no descansa en vacances


Anem enrere. Molt enrere. – No cal que en facis gaire cas\nAnem enrere. Molt enrere.\nUn dels efectes a mitjà i llarg termini que deixaran aquests anys de procés serà el reforçament del poder de l’estat. O més ben dit, la confiança en les seves capacitats. L’1 d’octubre i l’aplicació del 155 van ser els laboratoris de proves de la involució política i social sobre una societat convençuda que la democràcia és això i que la Constitució ve a ser les taules de la llei que Moisès va rebre directament de Déu. El resultat d’aquest experiment és la seguretat que es pot mentir, reprimir i intoxicar la societat fins al punt que l’aplicació de mètodes i estratègies netament colpistes i clarament feixistes són assumides per una immensa majoria com les úniques possibles.\nAra, qualsevol govern d’Espanya sap que la força i la involució són estratègies aplicables, sempre que s’apel·li amb vehemència a la unitat de la pàtria, i sempre que es compti amb uns mitjans de comunicació venuts al poder i amb la benedicció del cap de l’Estat. A partir d’ara, qualsevol dissidència es pot considerar una estratègia de divisió de la societat, i qualsevol alternativa una provocació que trenca la cohesió fins i tot al si de les famílies. I no passa res. Evidentment, davant del perill de la divisió, millor barrar el pas al diàleg i imposar la força, tant de les porres, com de les togues.\nAnem cap a una uniformitat social, política i mental, sobretot mental, molt perillosa. El discurs de la igualtat entre tots els ciutadans ens duu, irremeiablement, al pensament únic, a les veritats absolutes i inqüestionables i a l’eliminació, tard o d’hora, dels drets esgarrapats a franquisme al llarg d’aquestes darreres dècades. Els poders de l’Estat saben que poden imposar el que vulguin, allà on calgui. I no dubtaran a fer-ho, no ens enganyem. Avui tots els que no som el poder, el discurs oficial, allò que en diuen constitucionalistes, som l’enemic. Tant li fa si som independentistes, d’esquerres, bascos, catalans, activistes socials, feministes, excomunistes reciclats, o si parlem una altra llengua; tots som part del complot radical que amenaça la convivència i que vol trencar Espanya.\nAlgú es va pensar, innocent, que això anava d’independència. A poc a poc es va veient que això va de drets tan bàsics com el d’opinar o de manifestar-se sense por, o de no perdre res del que col·lectius com el de les dones, o els homosexuals, per posar només dos exemples ben evidents, han aconseguit després de molts anys d’esforç i de nedar a contracorrent. La tempesta que ha patit el procés ha deixat aquest fangar. I encara em temo que no en som prou conscients.\nAprenem de dissabte Això és un no parar.


Assistència 5 de octubre de 2021 2021-10-05\nL’Hospital Clínic ha demostrat el paper clau de les Unitats de Cures Intermèdies Respiratòries (UCIRs) per a la recuperació i reducció de la mortalitat dels pacients ingressats amb COVID-19. Més de 100 pacients amb COVID greu van ser ingressats en les UCIRs, amb bona recuperació en el 70% dels casos.\nEls membres del Servei de Pneumologia i Al·lèrgia Respiratòria de l’Hospital Clínic de Barcelona, han portat a terme un estudi on es destaca la importància de les Unitats de Cures Intermèdies Respiratòries (UCIRs) durant la pandèmia COVID-19. L’objectiu era alleugerir les Unitats de Cures Intensives (UCI) amb gran demanda de llits pel volum de pacients que requerien ser atesos amb urgència, amb quadres d’insuficiència respiratòria aguda. Es pretenia reduir l’estada dels pacients a les UCI i la seva mortalitat, també minimitzar el risc que el virus es propagués entre el personal mèdic.\nL’Hospital Clínic, que compta amb 850 llits hospitalaris i 44 d’UCI de diferents especialitats mèdiques i quirúrgiques, va haver de transformar i redissenyar dues sales convencionals (A i B), per convertir-les en UCIRs i dedicar-les exclusivament a pacients crítics per COVID-19. La sala A amb 16 llits i la B amb 10. Cada habitació constava de bany individual, una finestra per controlar els pacients, subministrament d’oxigen i d’aire, un electrocardiògraf, una màquina portàtil d’ultrasons, Ventilació Mecànica No Invasiva (VNI), Cànula Nasal d’Alt Flux (CNAF) i Reanimació Cardiopulmonar (RCP).\nSeguint les recomanacions internacionals es va garantir que cada unitat disposés almenys d’un pneumòleg i d’una infermera experta en crítics. Per tant, a cada sala hi havia un equip format per pneumòlegs, metges d’altres especialitats, infermeres i fisioterapeutes. Respecte a la medicació, com que encara no es disposava de prou evidència científica, majoritàriament es va prescriure segons recomanació: hidroxicloroquina, i corticosteroides sistèmics (per reduir la inflamació i el dolor). A més, del total de pacients ingressats a les UCIRs, 33 van requerir tractament amb Cànula Nasal d’Alt Flux (CNAF), 15 ventilació mecànica, i a 42 se’ls va practicar una traqueotomia. Al 74% d’aquests últims, se’ls va acabar retirant la cànula.\nEs van admetre un total de 2.238 pacients a l’Hospital amb infecció per COVID-19 confirmats per PCR. D’aquests, 475 van requerir ingrés a les UCI, i 106 van ser admesos a les UCIRs. La majoria dels pacients que es rebien tenien una edat aproximada de seixanta-sis anys i el 72% eren homes amb altres malalties cròniques (comorbiditats). Per ordre de prevalença el 54% presentava hipertensió arterial sistèmica, seguit de dislipèmia (alteració del nivell de lípids en sang), i malalties cardiovasculars. La durada de l’estada aproximada en aquestes unitats va ser de set dies. Les UCIRs van permetre una exitosa recuperació de molts pacients, ja que el 70% dels ingressats a les UCIRs van ser traslladats posteriorment a sales COVID-19. El 16%, que no millorava, va ser conduit a les UCIs, i desafortunadament un 13% dels pacients van morir durant el seu ingrés a la UCIR.\nEls resultats demostren que les UCIRs són una alternativa viable per incrementar la disponibilitat de llits d’UCI i mantenir una assistència mèdica de qualitat. Les UCIRs constitueixen un recurs valuós per hospitals grans o petits, també per ser implementades en centres hospitalaris on encara no estiguin habilitades. Així doncs, els resultats d’aquest estudi han evidenciat la importància de les UICRs en aquesta crisi sanitària i permeten considerar canvis organitzatius en el sistema sanitari, per tal de gestionar l’actual i futures pandèmies.


Ha lamentat que es pose "ara en valor una trajectòria política flagrantment ignorada durant anys".\nLa família de Rita Barberá, indignada pel "miserable ús electoralista" que el PP fa de l’exalcaldessa Kai Försterling / EFE\nLa família de la qual fora alcaldessa de València pel PP, Rita Barberá, ha manifestat aquest divendres la seua "profunda indignació" pel "miserable ús electoralista" que el Partit Popular de la Comunitat Valenciana (PPCV) està fent de la figura de l’exresponsable municipal.\nIgualment, els familiars retrauen que es traga "a passejar el cadàver" de la política i ha enlletgit a la presidenta del PPCV i candidata d'aquesta formació a la Generalitat valenciana, Isabel Bonig, i a la diputada autonòmica i candidata del PP a l'Alcaldia de València, María José Català, que recolzaren que es retirara a Barberá l'acta de senadora després de decidir-se la seua investigació en el cas Taula.\nLa família de Rita Barberá, morta al novembre de 2016, han emés aquest divendres un comunicat després que aquest dijous Bonig i Català al·ludiren a la "bona herència" que els 'populars' de la capital valenciana tenen de l’exprimera edil, a la qual van definir com "la millor alcaldessa" que ha tingut aquesta ciutat i la resta d'Espanya.\n"Nosaltres no partim de zero. El PP de la ciutat de València no parteix de zero, parteix d'una herència, d'una bona herència que és la de Rita Barberá, de la millor alcaldessa que ha tingut aquest país", va assenyalar María José Català, al mateix temps que va indicar que partint d'aqueixa "bona herència que no té ningú més" es construirà el seu projecte per a la capital valenciana.\nLa família de l’exalcaldessa afirma en el seu escrit que "el llegat de Rita Barbera és patrimoni, únic i exclusiu de tots els valencians que li van atorgar l'honor de dirigir-los durant 24 anys, i no de cap partit".\n"En cap cas el pot ser del Partit Popular que, la va abandonar, va maltractar i va expulsar de les seues files", subratlla en aquest sentit, al mateix temps que recorda que "Rita Barbera va acabar els seus dies integrada en el grup mixt del Senat d'Espanya, molt lluny del Partit Popular per decisió d'aquesta formació política".\nLa família de l’exalcaldessa ha considerat "elogis interessats i vergonyants" els dirigits a ella aquest dijous "per la responsable del PPCV i l'aspirant a l'alcaldia de la capital" i ha mostrat el seu "absolut rebuig" a aquests.\n"Ambdues van donar suport amb els seus vots en les Corts Valencianes una proposta perquè Rita Barberá fóra desposseïda de la seua acta de senadora", han subratllat els familiars de la exprimera edil.


ADF Gavarres Marítima - Actuacions 2020\nPrograma d'actuacions 2020\nL'assemblea general de l'entitat, reunida el dissabte 6 de desembre de 2019, va aprovar el següent programa d'actuacions per a l'any 2020:\nActuacions de conscienciació\n1. Visites a centres educatius dels municipis associats\nPer tal de conscienciar a la població ja de ben petits. L'ADF ofereix una visita anual als alumnes de 4rt de primària i segon de batxillerat dels centres educatius dels municipis de Calonge-Sant Antoni, Castell-Platja d'Aro, Palamós, Sant Feliu de Guíxols i Santa Cristina d'Aro.\n2. Xerrades i assessorament a veïns i residents\nDins l'acció de proximitat l'ADF ofereix la possibilitat de fer xerrades a associacions de veïns sobre prevenció d'incendis forestals.\nAcutacions d'adequació d'infraestructures de prevenció\n1. Pista de Puig Cargol (Palamós) i el ramal de baixada de Can Baraca (Calonge)\nEs vol reparar el ferm de la pista de Puig Cargol entre Palamós i Calonge, així com el ramal que baixa d'aquesta pista fins a Can Baraca. L'actuació són en total 5,54 Km amb un pressupost total de 4.356,00€ que aniran a càrrec de l'ajut a la gestió forestal sol·licitat a la Generalitat de Catalunya.\n2. Franja estratègica de Puig Roquet al Mas Casas (Romanyà de la Selva)\nS'ha programat el desbrossament i poda baixa de 21,93 ha a la franja prevista al Punt Estratègic de Gestió de Romanyà previst al Pla de prevenció d'incendis de Les Gavarres amb un pressupost total de 42.191,13€ a càrrec de l'ajut a la gestió forestal sol·licitat a la Generalitat de Catalunya.\n3. Franja Vial i ancoratge de la pista que va del cementiri de Romanyà de la Selva a la pista de Puig d'Arques per Font Josepa (Romanyà de la Selva)\nEs realitzarà una franja de 10 m a banda i banda d'aquesta pista per tal de millorar la seguretat de la circulació en cas d'incendi i facilitar-ne el seu ús com a ancoratge per una actuació d'atac amb foc tècnic. En total són 5,9 ha que es preveu executar amb personal de TBC (Treball a Benefici de la Comunitat) i voluntaris de l'ADF.\n4. Espai obert de Sant Benet del Bosc (Sant Feliu de Guíxols)\nEs preveu el manteniment d'aquest espai obert situat al massís de l'Ardenya al pas de la pista carenera principal. Es preveu ampliar i millorar la zona oberta, així com introduir mesures per reduir dificultar-ne el seu ús per a la celebració de festes multitudinàries il·legals. L'actuació anirà a càrrec de la brigada de l'ADF amb personal de TBC i voluntariat.\n5. Espai obert de la Divina Pastora (Sant Feliu de Guíxols)\nEs preveu desbrossar aquest entorn situat a mig camí de la pista que va de la carretera de Tossa (GI-682) al cim del Puig Gros on hi ha situades infraestructures de comunicacions i vigilància d'incendis de l'ADF i altres serveis públic i privats.\n6. Enllaç entre Cim d'Aro amb Mas Nou (Castell-Platja d'Aro)\nEs desbrossarà i repassarà aquest accés amb accés restringit que facilita una comunicació d'emergència de la part alta de la urbanització de Cim d'Aro fins a Mas Nou.\n7. Franja vial de la Benzinera de Sant Joan de Palamós al Pont de la Presa\nEs preveu fer el manteniment dels laterals d'aquest accés a la zona de la Fosca i al paratge natural de Castell-Cap Roig.\n1. Programa de formació del voluntariat de l'ADF\nPer garantir la competència del personal voluntari que col·labora amb l'ADF, s'ofereix anualment un curs de formació bàsica per a nous voluntaris i un seguit de formacions monogràfiques sobre els diferents temes poden ser del seu interès dins les tasques de prevenció i suport a l'extinció.\n2. Oferta de pràctiques a alumnes de cicles forestals\nS'ofereix als estudiants de cicle mitja i superior d'àmbit forestal la possibilitat de realitzar les seves pràctiques curriculars en empreses a l'ADF. Els interessats només s'han de posar en contacte amb l'ADF per acordar-ne les condicions.\n3. Oferta de pràctiques universitàries\nActualment l'ADF disposa d'un conveni amb la Universitat de Girona per tal que els seus alumnes que pels seus estudis desitgin fer les pràctiques a l'ADF, ho puguin fer.\n1. Preventiu aplec de Sant Marc\nPer garantir la competència del personal voluntari que col·labora amb l'ADF, s'ofereix anualment un curs de foremació bàsica per a nous voluntaris i un seguit de formacions monogràfiques sobre els diferents temes poden ser del seun interès dins les tasques de prevenció i suport a l'extinció.\n2. Preventiu aplec de Pedralta\n4. Preventiu de la revetlla de Sant Joan\n1. Rondes de vigilància activa en dies d'alt risc\nL'ADF destinarà la brigada forestal i els voluntaris disponibles a realitzar tasques de vigilància qualsevol dia de l'any sempre que el nivel del pla AFA del Baix Empordà o Gironès sigui 2 o superior.\n2. Dispositiu de vigilància estiu 2020\n3. Suport al dispositiu de vigilància de massissos\n4. Manteniment xarxa de videovigilància i radiocomunicacions\nL'ADF procurarà per la millora i manteniment de les càmeres de vigilància d'incendis forestals i els equips de radiocomunicacions que donen servei a la seva zona d'actuació.\nActuacions de suport a l'extinció\n1. Manteniment de l'inventari de recursos locals\nEs mantindrà un inventari dels recursos públic i privats existents al territori i que puguin se d'utilitat en cas d'incendis forestal.\n2. Grup d'intervenció ADF\nEntre els voluntaris de l'ADF es promourà, formarà i equiparà un grup d'intervenció forestal que pugui donar suport forestal amb garanties dins de zona calenta al Cos de Bombers de la Generalitat.\n3. Coordinació del suport a l'extinció\nDurant qualsevol incendi forestal l'ADF oferirà al Cos de Bombers els recursos locals disponibles, ajudant en la seva coordinació durant tota l'actuació.


res sota els peus: ASCENSIÓ A LA PICA D'ESTATS I AL PIC VERDAGUER\nASCENSIÓ A LA PICA D'ESTATS I AL PIC VERDAGUER\nI AL PIC VERDAGUER\nper la via normal del vessant sud\nPic Verdaguer, Pica d'estats i Punta Gabarró des de l'estany de Sotllo\nLa Pica d'Estats, amb els seus 3.143 m, és el cim més alt de Catalunya. Està situada a la zona axial de la serralada pirinenca i, tot i que pertany a Catalunya, és al límit fronterer amb França, i molt a prop d'Andorra. Està dins del terme municipal del municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà, i dins la zona protegida més extensa de Catalunya: el Parc Natural de l'Alt Pirineu.\nEl Parc Natural de l'Alt Pirineu és l'últim parc de recent creació a Catalunya (2003) i és el més extens que hi ha a Catalunya, estenent-se per les comarques del Pallars Sobirà i al nord de l'Alt Urgell. El seu límit septentrional coincideix amb la frontera francesa i el Parc Natural Regional dels Pirineus Ariegesos, al nord oest limita amb la Vall d'Aran, a l'oest hi trobem la Zona Perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, i entremig d'ambdós les Valls d'Àneu i la Vall Fosca. Una mica més cap al sud hi trobem també l'Espai Protegit de la Serra de Boumort, i ja a l'est, en terreny andorrà, el Parc Natural de les Valls del Comapedrosa. Com veieu, es tracta d'una extensa àrea protegida, envoltada d'altres zones també protegides que fan que el Parc de l'Alt Pirineu s'hagi convertit en l'hàbitat favorable per moltes espècies vegetals i animals: d'entre elles la més emblemàtica és l'ós bru (Ursus arctos).\nBarranc de Sotllo des del Pont de la Molinassa\nPer arribar-hi, ens dirigim a l'extrem nord de la Vall Ferrera (nom que deu els seus orígens al ferro, que durant anys va ser el motor econòmic de la vall) passant pel poble d'Alins i fins a arribar a Àreu, des d'on una pista forestal en no molt bones condicions (recomanable 4x4) ens porta fins al Pont de la Molinassa, a 12 km. d'Àreu. Des del pàrquing emprenem l'ascensió cap al refugi de Vallferrera, situat a 1.905 m. d'altitud, on fem nit per tal de l'endemà poder sortir ben d'hora cap al cim.\nBosc de pi negre (Pinus uncinata) i bedoll (Betula pubescens) pujant cap al refugi\nEl Refugi de Vallferrera va ser inaugurat l'any 1935, convertint-se així amb el refugi federatiu més antic de Catalunya. Va ser construït amb la col·laboració de diverses entitats excursionistes del país i durant més de seixanta anys, va mantenir l'estructura de borda amb parets de pedra i teulada de pissarra, típica de les valls pallareses. Durant la Guerra Civil va ser utilitzat com a refugi pel bàndol republicà, concretament pel Batalló Català Pirinenc, format per soldats joves provinents del món excursionista. L'any 2010 la FEEC, amb el suport de la Secretaria General de l'Esport, va inaugurar la seva remodelació i ampliació, passant de 21 places a les 60 places actuals. Hem de recordar que el refugi és punt de pas del sender transpirinenc GR11 i pas obligat de l'ascensió a la Pica d'Estats pel vessant meridional, i és aquí on aquest cop ens dirigirem: al cim més alt de Catalunya, la Pica d'Estats, a 3.143 m. d'altura.\nSortim de bon matí encara a les fosques i amb els frontals, i enfilem el camí que surt de darrere el refugi. Estem una bona estona callats, no sé si per l'esforç, perquè anem concentrats per no entrebancar-nos o perquè encara anem mig adormits. La forta pujada ens fa suar, tot i que encara és de nit, però la temperatura no és gens baixa i s'agraeix el vent suau que bufa. A uns 2.080 m deixem el camí que ens portaria cap al barranc d'Areste i emprenem un llarg flanqueig per les Pales d'Areste vigilant que un mal pas no ens porti un ensurt. Quan comença a clarejar fem una parada per esmorzar, tenim l'estomac buit, no hem menjat res d'ençà que ens hem llevat, i el nostre cos necessita energia per la llarga jornada que tenim per endavant. Amb l'estomac ple baixem cap al barranc de Sotllo i travessem el riu per un petit pont de fusta. Reprenem la pujada pel fons de la vall resseguint el torrent que ens porta fins als Plans de Sotllo, i després de superar unes quantes graonades, testimoni de les glaceres que cobrien aquest indret fa unes desenes de milers d'anys, arribem a l'Estany de Sotllo, situat a 2.346 m.\nTota la colla a l'estany de Sotllo\nJust sobre l'estany passem pel costat d'una cabana que en cas de pluja ens podria servir d'aixopluc. Continuem pujant cap a l'Estany d'Estats, des d'on podríem ascendir cap a l'estany de la Conca Gelada i a la Pica per la via Gabarró, també anomenada ruta integral dels tres mils. Però nosaltres avui pugem per la via normal, o sigui que continuem amunt, on passem a prop d'una emissora que en cas de necessitat ens serviria per contactar amb els serveis d'emergències. Enfront tenim la descoratjadora tartera de Sotllo, quasi 400 m de fort pendent per un camí costerut enmig del pedregaller d'esquist fins a arribar al Port de Sotllo, a 2.893 m. Aquí fem una altra parada, per descansar i beure, però també per contemplar les impressionants vistes que tenim cap al vessant francès i la Cometa d'Estats.\nBaixant cap a la Cometa d'Estats amb les últimes restes de l'antiga glacera\nPer un moment sembla que oblidem que encara no som dalt, i que encara que no ho sembli, ens queda bastant camí per recórrer. Ara ens toca baixar un centenar de metres cap a la Cometa d'Estats, on ja quasi no en queda res de l'antiga glacera que no fa tant cobria aquest vessant, i tornar a remuntar pel pedregar i alguna petita congesta de neu, cap al coll de la Cometa, a 2.905 m, i més amunt, fins a arribar al coll de Riufred, a 2.983 m. Aquí ja es fa visible el cim, el tenim molt a prop, i l'últim tram el fem sense cap complicació, fins al cim de la Pica d'Estats, a 3.143 m d'altitud.\nAl cim més alt de Catalunya: la Pica d'Estats\nTot i haver sortit d'hora i no haver trobat quasi ningú fins a l'estany de Sotllo, a partir de l'estany d'Estats se'ns ha anat sumant gent que havien fet nit a la zona, i ja al coll de Riufred, la peregrinació s'ha fet multitudinària en ajuntar-s'hi els que ascendien pel vessant francès. Hem de compartir el cim com a bons germans, som molts i el cim tampoc és tan ampli, i aprofitem un moment de relativa tranquil·litat per fer-nos la foto de rigor amb la creu del cim més alt de Catalunya.\nPujant al Pic Verdaguer amb la Pica al fons\nAprofitem per dinar mentre contemplem les amples vistes que ens ofereix la Pica: el vessant andorrà amb el Tristaina, el francès amb el massís granític dels Tres Senyors, el llac de Certascan amb el seu cim, els Bessiberris i, fins i tot el massís de la Maladeta. Després de descansar una bona estona reprenem la marxa, el grup està molt motivat, i de baixada no ens costa gaire pujar al Pic Verdaguer, de 3.133 m. i a tocar del collet.\n"Què són los Pirineus?: serpent deforme\nque, eixint encara de la mar d’Astúries,\nper beure l’aigua a on se banya Empúries\natravessa pel mig un continent.\nQuan ja a la mar Mediterrània arriba,\nal mirar-la, potser, tan espantable,\namb un colp de sa espasa formidable\nen dos lo migpartí l’Omnipotent."\nJACINT VERDAGUER Canigó, Cant IV\nCim del Pic Verdaguer, a 3.133 m\nJacint Verdaguer va néixer a Folgueroles l'any 1845. Fill d'una família pagesa va fer-se capellà, i més endavant va esdevenir l'escriptor més representatiu de les lletres catalanes del segle XIX, el gran poeta català. Fou l'autor de dos grans poemes èpics: L'Atlàntida i El Canigó, i també un gran viatger i excursionista realitzant diverses travesses i ascensions als Pirineus. Va pujar a l'Aneto i al Canigó entre molts altres, i es diu que va ser el primer a pujar a la Pica d'Estats, el 25 d'agost de l'any 1883, però no per la ruta que ara ho fem nosaltres, sinó des d'Auzat, al vessant nord, i baixant després cap a l'estany de Soulcem i entrant a Andorra pel coll de Creusans. Cal remarcar que fou membre de l'Associació Catalanista d'Excursions Científiques que posteriorment es convertí en el Centre Excursionista de Catalunya.\nColl de la Cometa d'Estats\nBaixem cap al coll de Riufred, però un cop allà, tot i que n'havíem parlat durant la pujada, ens fa mandra pujar al cim del Montcalm i el deixem per una altra ocasió. Baixem cap a la Cometa i tornem a remuntar cap al Port de Sotllo. Ara ens queda la llarga baixada per la tartera, que tot i conèixer-la, se'ns fa més llarga que de pujada. Aprofitem un petit salt d'aigua per reomplir les cantimplores i continuem desfent camí cap a l'Estany d'Estats i el de Sotllo, ara ja amb el sol que ens toca de ple i amb força calor, pensant que hem tingut molta sort de fer tota la pujada fins al Port de Sotllo a l'ombra, no com d'altres que tot just pugen!\nBaixant del Port de Sotllo\nEstany d'Estats i de Sotllo amb el Monteixo al fons\nArribem al petit pontet que travessa el barranc de Sotllo i reprenem la pujada per l'Obagueta d'Areste, que ara a ple sol se'ns fa forta feixuga. Fem el flanqueig per les Pales d'Areste, contemplant la caiguda cap a la vall de la Noguera de Vallferrera i, finalment, la baixada cap al refugi de Vallferrera, on arribem a 2/4 de 6 de la tarda, tot just 12 hores després d'haver sortit.\nHa estat una jornada profitosa, hem aconseguit el nostre objectiu i hem gaudit d'un dia immillorable amb uns molt bons companys. Ara ja només ens queda baixar fins al pàrquing i fer el llarg camí cap a casa, cansats però molt satisfets: HO HEM ACONSEGUIT!\nPerfil altitudinal de l'ascensió\nDesnivell: +/-1.800 m.\nDurada: des del refugi de Vallferrera fins a la Pica d'Estats 6 h.15' (amb parades), total: 12 h. des del refugi i tornar.\nDificultat: molt exigent, tot i que tècnicament no té dificultat si es troba sense neu, però s'ha de superar un desnivell important, per tant, cal tenir una bona forma física.\nPunt més alt: 3.143 m.\nPunt més baix: 1.810 Pont de la Molinassa (pàrquing)\nPunt d'inici: Pont de la Molinassa, accessible des d'Àreu per pista forestal (12 km.), recomanable 4x4. Tancada a l'hivern. El refugi de Vallferrera es troba a 15 min. des del pàrquing.\nMapa recomanable: Pica d'Estats-Montroig, 1:25.000 Editorial Alpina (2015-2016)\nObservacions: és recomanable fer nit al refugi de Vallferrera per poder sortir ben d'hora (recomanem fer reserva). Durant el recorregut trobarem aigua a diferents punts, però a partir de l'estany d'Estats serà més difícil trobar-ne.\nMaterial recomanat: En aquesta època de l'any (agost), normalment no es necessiten grampons i piolet per la congesta de la Cometa d'Estats, però a principis d'estiu o en un any de forta innivació, poden ser necessaris, fins i tot a la pujada del Port de Sotllo. Els bastons són molt recomanables.\nEn cas d'emergència hi ha una emissora situada una mica per sobre de l'estany d'Estats camí al Port de Sotllo. També hi ha una cabana situada entre l'estany de Sotllo i el d'Estats que ens pot servir d'aixopluc. Consulteu la meteo!\nAscensió realitzada el 6 d'agost de 2015 amb el Gerard, la Maria, la Marta, l'Ovidi i el Carles.\nEtiquetes de comentaris: 3.000's, alta muntanya, cims, estanys, molt exigent, Pallars Sobirà, Parc Natural Alt Pirineu, Pirineus, ruta circular, Vall Ferrera


Els montbuiencs se citen dissabte a tres punts diferents per a l'Europe Clean Day\nDivendres, 7 maig 2021. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nAquesta setmana primaveral anima a treure el cap a la natura i també s'escau com un moment idoni per a les activitats del Let's Clean Europe. Montbui ha programat la seva cita per aquest dissabte.\nL'Ajuntament de Santa Margarida de Montbui pren part també en el 'Clean Up Day', una iniciativa promoguda per la Comissió Europea en el marc de la Setmana Europea de Prevenció de Residus que consisteix en una jornada de neteja d'espais naturals oberta a tota la ciutadania. Hi haurà tres punts de trobada, per actuar, la deixalleria municipal, la Plaça Finisterre (Nucli Urbà) i la Plaça de la Sort (Nucli Antic). L'hora, les 10 del matí\nLes persones que s'apuntin a l'activitat hauran de recollir i separar per tipologies les deixalles de les diferents zones. En finalitzar la jornada, es pesaran els residus retirats. Hi ha un formulari d'inscripció a la pàgina web www.montbui.cat. També es pot demanar més informació sobre l'activitat enviant un correu electrònic a l'adreça montbui.mediambient@montbui.cat. Cal remarcar la col·laboració de diferents entitats del municipi i també el suport voluntari de diferents persones. En aquest sentit, els alumnes de primer, segon i tercer d'ESO de l'INS Montbui estan contribuint a l''European Clean Up Day' netejant diferents espais naturals del municipi durant la setmana.\nA l'Anoia hi ha una quinzena d'accions previstes en el marc d'aquesta jornada, algunes d'elles organitzades pels ajuntaments, altres per les escoles i algunes de col·lectius ecologistes. Aquest divendres, Igualada pel Clima n'organitza una al tanatori, a 2/4 de 6 de la tarda; dissabte, hi ha la cita de l'Ajuntament de Vilanova també, a les 9, amb el punt de trobada al Parc Fluvial, davant l'entrada al poliesportiu. Hi participa també el GEDEN. Diumenge, és el dia amb més activitats: al Bruc, s'actua sobre quatre punts de recollida de residus; a Igualada, la neteja del riu Anoia està programada a les 10 del matí; a la Pobla de Claramunt, amb trobada a la Plaça de l'Ajuntament, es netejarà el Camí del Castell, també a les 10.\nL'Igualada Prepara't estrena un nou format amb dues sessions aquest maig\nEls Mossos detenen sis homes que tenien un cultiu de 1.752 plantes de marihuana a Òdena\n1 La Pobla acollirà un supermercat de 300 metres quadrats al centre del municipi 1973 lectures\n2 Dos homes detinguts i un de ferit després d'una baralla a la Plaça dels Porcs d'Igualada 1317 lectures\n7 Igualada tindrà un mosaic permanent de Fontcuberta de record a víctimes i herois de la pandèmia 969 lectures


2019-20 | ESC Enric Grau Fontseré\nAprovat el Pla d’obertura del centre\nAquest divendres 29 de maig s’ha presentat i aprovat el Pla d’obertura de centre en sessió del Consell Escolar (telemàtic).\nAMPA, General, Infantil, Portada, Primària 2019-20, curs 19-20 0\nObertura de l’Escola\nSeguint instruccions del Departament d’Educació i les concrecions rebudes pels serveis territorials us adjuntem les instruccions sobre el funcionament de l’escola des de l’1 de juny fins al 19 de juny.\nSom conscients que seguim en estat d’alarma i la pandèmia encara l’estem patint, per… Llegeix més»\nGeneral, Infantil, Portada, Primària 2019-20, curs 19-20, reobertura 0\nInformació sobre la reobertura dels centres educatius\nBenvolgudes famílies, us fem un resum de la informació que en aquests moments tenim del Departament d’Educació. Properament seguirem informant a mesura que es concretin les instruccions sobre les diferents accions que podrem realitzar des de l’Escola:\nOBERTURA DELS CENTRES EDUCATIUS ?? AQUEST FINAL DE CURS… Llegeix més»\nGeneral, Infantil, Portada, Primària 2019-20, reobertura 0\nEl nostre alumnat ja ha pogut fer un passeig pel carrer!\nAquest diumenge teníem autorització per poder sortir a donar un passeig a un quilòmetre màxim de distància des de casa seguint unes mesures de precaució.\nGràcies a la nostra AMPA, les Costureres Solidàries i al MotoClub Flix el nostre alumnat ha pogut sortir amb mascaretes… Llegeix més»\nAMPA, Educació 360, Infantil, Portada, Primària, Projectes #joemquedoacasa, 2019-20, AMPA, Curs 2019-20, educació 360 0\nPremiat el nostre alumne Jan de sisè al concurs de punts de llibre\nDins les activitats organitzades per l’Ajuntament de Flix per celebrar la diada de Sant Jordi des de casa, el nostre alumne de sisè Jan Mataró ha guanyat el premi al millor punt de llibre en la categoria infantil.\n2CS, Portada, Primària, Sant Jordi #joemquedoacasa, 2019-20, curs 19-20, Sant Jordi 2\nL’Ajuntament de Flix organitza un seguit d’activitats per Sant Jordi\nDes de l’Ajuntament de Flix s’han organitzat un seguit de propostes i activitats per tal de poder gaudir d’aquesta jornada.\nPrimer es proposa engalanar el balcó amb roses, senyeres i dracs. Hi haurà un premi de dos rosers als dos millors balcons.\nTambé hi haurà un… Llegeix més»\nEducació 360, Infantil, Portada, Primària, Sant Jordi 2019-20, Ajuntament, curs 19-20, educació 360, Festes i tradicions, Sant Jordi 0\nL’AMPA compra material per a les costureres solidàries\nLa nostra AMPA ha adquirit 10 metres de tela i 200 metres de goma per a les Costureres Solidàries per a què elaborin mascaretes pels nens i nenes del nostre poble.\nCom sempre la nostra AMPA pensant sempre en la comunitat educativa i posant el… Llegeix més»\nAMPA, Educació 360, Infantil, Portada, Primària, Projectes solidaris #joemquedoacasa, 2019-20, AMPA, curs 19-20 0


Seguidament, reproduïm l'entrevista que ASOFAP (Asociación Española de profesionales del sector de las piscinas) ha realitzat a l'Albert Vinyes, responsable d'MN - empresa del grup SINTAGMIA.\n**Entrevistem Albert Vinyes i Sánchez, soci gerent de Neteja i Manteniment d'Edificis i Instal·lacions (MN), empresa associada a ASOFAP, per conèixer el seu posicionament de marca i la seva particular visió dels reptes i oportunitats sectorials.\nEns agradaria conèixer la seva trajectòria professional en el sector de la piscina.**\nEm dedico a la gestió del manteniment de piscines d'estiu públiques des de l'any 1999 i, des de l'any 2008, també a complexos esportius amb piscina cobertes.\nQuina és l'activitat de l'empresa? ¿I la seva principal línia de negoci? ¿En quin àmbit/s geogràfic/s desenvolupa la seva activitat? Des d’MN ens dediquem a la gestió del manteniment de piscines, assessorament en gestió energètica d'instal·lacions esportives, assessorament de l'organització del departament de manteniment i neteja d'una instal·lació esportiva o d'instal·lacions amb piscines (hotels, càmpings, balnearis, etc), i a l’assessorament i elaboració de plans de manteniment amb una app d’instal·lacions esportives o d'instal·lacions amb piscines (hotels, càmpings, balnearis, etc).\nL'àmbit geogràfic en l'activitat d'assessorament és el territori espanyol. En l'activitat operativa, l'àmbit és Catalunya.\nSegons vostè, quin és el valor diferencial de la seva empresa? Estem especialitzats en el manteniment de piscines grans, de pública concurrència. Molt coneixedors de les peculiaritats i problemes comuns en instal·lacions esportives. També estem especialitzats en l'elaboració de plans de manteniment amb suport d'una app pròpia. En l'àmbit de la gestió energètica, tenim l'experiència en la gestió dels nostres propis centres concessionats amb la gestió de 5 GWh / any de producció tèrmica (gas i biomassa), 3 GWh / any d'electricitat i 60.000 m3 / any d'aigua.\nSegons vostè, quins són els reptes més importants que han d'afrontar les empreses que actuen en el negoci de la piscina? Uns dels temes seria la possible substitució del desinfectant més estès (hipoclorit sòdic) en piscina públiques i de la normativa actual. Alternatives reals i econòmiques. També noves tecnologies per a la col·locació de manta tèrmica en piscines igual o majors de 350 m2. Noves tecnologies aplicades al tractament físic i químic. I la necessitat de personal especialitzat i format. Caldria formació reglada i major reconeixement social i econòmic del personal de manteniment.\nSegons vostè, quines són les oportunitats més importants que hi ha al sector, per desenvolupar el negoci d'empreses com la seva?\nL'especialització i coneixement del manteniment de piscines. Hi ha poca formació del sector i la poca que hi ha no està regulada ni reconeguda.\nAtès que la seva empresa és membre de ASOFAP, què és el que més valora de formar part d'aquesta associació, que enguany compleix 20 anys?\nÉs el nostre primer any com a associats. Entre els principals beneficis veiem el poder compartir necessitats i coneixement i, per descomptat, poder exercir pressió i influència com a sector.\nMN ENTREVISTA ASOFAP


Conductes festives: Els ximples fan la festa i els llestos la celebren? – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n29 juny 2013La columna\nAixò de fer editorials (en aquest cas “La Columna”) és cosa àrduament seriosa, de veritat. Com tantes altres coses de la vida, fins que no et trobes al mig d’un sidral, no arribem a comprendre el que arriba a costar redactar-ne, per exemple, només una de sola. Ei, en el Fes ta Festa, a cada programa de ràdio, n’hi ha, d’editorial i, francament, insisteixo, no és tasca gens fàcil perquè has de trobar el punt just de com saber dir les coses amb un clar objectiu positiu; “construir”. Si no és així, si el que precisament no volem és “construir”; sincerament, millor que no fem editorials ni altres coses i potser que ens dediquem tots plegats a la vida mundana.\nPerò bé, no és el cas i… ara que tot just hem acabat de celebrar la Revetlla de Sant Joan em ve com anell al dit reflexionar en veu alta sobre allò que anomenaré “conductes festives” perquè, per defecte, entenc com a tals (conductes) les formes en les quals intervenim o bé optem a deixar d’intervenir a les activitats que ens ofereix el calendari de l’any en clau de compromís.\nCentrant-me de nou amb l’exemple de la Revetlla, observar que sempre trobem qui, per interessos varis, passa al davant (s’arromanga) i qui per altres raons (es gronxa)…. ja m’haureu comprès; “Hi ha gent per tot”. Sí, i d’aquí que adreci ara el meu sincer reconeixement a totes aquelles persones que sempre dediquen hores (i en especial a totes aquelles que ho fan de forma desinteressada) a fer possible que no falti res, que tot estigui al seu lloc fent-nos fins i tot creure que, per exemple, organitzar les Fogueres de Sant Joan sigui una cosa “fàcil”. La veritat, de “fàcil” no ho són, com tampoc ho és fer “crítiques constructives” perquè de criticar tots en sabem massa però fer-ho en positiu… és dificilíssim, ara bé cal que ho fem, si el que de veritat volem es millorar les tradicions i de retruc tantes altres coses més de la nostra cultura mil·lenària. Bé, potser el que us he contat aquí sona només a bones voluntats però servidor tinc clar que amb esperit constructiu i compromís positiu anem endavant!\nJubilat, col·laborador del programa Fes ta Festa.


El pa dels pobres (1594)\n07 maig 2021 09:57\nMiquel Ferrà i Martorell | 07 abril 2000\nNo es troba quasi blat arreu de Mallorca. Es fa córrer una ordre del Regent que mana fer qüernes, casta de panets molt petits. I així, els consells municipals, com és ara el de Felanitx, «determina fer qüernes com és manat i que sia elegit un home que venga el pa, i el botiguer li don el blat i ordiço és mestall mitgenc i que los honrats jurats elegesquen pastadores»...\nAl llarg del segle XVI, com en altres èpoques de la història, la manca de blat significa la fam generalitzada, puix el pa és l'aliment bàsic de les capes populars de la població. L'historiador Pere Xamena recollia, el 1979, referint-se sempre a Felanitx, moltes d'aquestes notícies: 1563: «El Lloctinent i Capità General diu al batle que tengui consell i vegi quant de forment haurà de menester per aquest any, fins el novell, de deu mil quarteres són arribades a Sicília».\n1585: «Fou proposat en el consell com hi ha necessitat de forment i ordi per llevar i per la botiga. Fou conclús que cerquen blat per llevar entre pagesos i del delme de Mossèn Sureda. Els jurats encantaran la botiga i la daran a qui per manco mesurarà i més hi bestreurà. El qui la treurà, donarà els diners que haurà oferit bestreure als jurats i aquests compraran forment i ordi».\n1586: «Més fou proposat que en les festes passades s'ha repartit als pobres cert forment i no ho consultaren per no haver-hi temps; per lo que sien servits homologar el que és estat fet. Fou conclús que sia estat ben partit i que es pagui de la vila.\n1588: «S'ha rebut una carta del Virrei manant que la vila no vengui blat de la terra que no en posi altre tant d'estranger i altre tant d'ordi. Els jurats no tendran més remei que anar a Ciutat a cercar el blat que està tatxat per a la present vila. El blat va a dues lliures sis sous la quartera; i l'ordi a raó d'una lliura la quartera».\n1589: «Per els honrats jurats fou proposat al Consell que la necessitat dels pobres cada dia va creixent i que no poden arribar a comprar el mestall de la manera que va ara i que per tant l'honorable consell vulgui determinar si endolciran el gra del delme. Fou conclús i determinat que posin el mestall a raó de quaranta-cinc sous per quartera, perquè los pobres es puguen sustentar. A la botiga hi ha moltes porgueres així de forment com de xeixa, ordi i civada. Cada mes les vendran al preu que podran. El consell dóna potestat a En Miquel Obrador per anar a Ciutat a rebre el forment dels pobres...».\n1590: «Els pobres passen molta necessitat; per les festes de Pasqua la vila es repartirà tres o quatre quarteres de forment».\n1591: «Per a subvenir a la gent que no té blat, els jurats en carcaran i faran mestall de dos terços de blat i un terç d'ordi. Hi ha poc blat. Els jurats en compraran a dues lliures, dos sous la quartera. El botiguer que és el batle que ha entrat continuarà tenint la botiga. Els jurats compraran blat al preu que podran.\nHi ha hagut mala anyada. Els jurats compraran gra del delme, i a l'encantament que es fa a ciutat hi diran fins a mil vuit-centes lliures. Però els jurats no han pogut treure el gra del delme pel preu que havien assenyalat. Ara miraran de cercar cent cinquanta quarteres de blat per subvenir a la necessitat de la vila. Els jurats compraran més blat, xeixa i ordi perquè pensen que no bastarà per a tota la gent que en voldrà comprar...» En resum: Fam de pa volia dir fam canina.


«Angles del buit», una instal·lació que trasllada l´espectador a l´horitzó infinit - Levante-EMV\n«Angles del buit», una instal·lació que trasllada l´espectador a l´horitzó infinit\nL´exposició al Centre del Carme és el primer treball conjunt de les creadores Carolina Ferrer i Encarna Sepúlveda - La poeta Lola Andrés sintetiza en ell una ideologia comuna (plàstica, vital i quotidiana)\n03·12·16 | 04:15\nEl Centre del Carme de València presenta el primer treball conjunt de les creadores Carolina Ferrer i Encarna Sepúlveda, Angles del Buit. Amb una carrera consolidada en l'àmbit pictòric, la unió d'ambdós poètiques les ha portat a crear el seu primer projecte d’instal·lació, pensat expressament per al Refectori del centre. L'exposició que es podrà veure fins al 5 de febrer, va estar presentada ahir pel director del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana, José Luis Pérez Pont, acompanyat per les pintores, a més de la poetessa Lola Andrés i la comissària de l'exposició, Isabel Justo.\nSegons Pérez Pont, «l'exposició mostra l'obra de dos artistes amb una trajectòria consolidada que no deixen de sorprendre'ns. Angles del Buit és una oportunitat per a descobrir el resultat de la unió de dos llenguatges distints: la geometria d'Encarna i la poètica del buit de Carolina». «Des de fa molts anys compartim l'espai de l'estudi de treball però mai hem volgut confirmar equip pictòric perquè considerem que la pintura és individualista, que naix del món interior de cada pintor», comenten. «Este treball conjunt només tenia sentit ara que les nostres trajectòries estan consolidades, no haguera tingut sentit fer-ho abans, quan et trobes en la búsqueda d'un llenguatge propi».\nEn comú, Ferrer i Sepúlveda teníen els colors àcids i fluorescents així com l'ús de la llum, però esta és la primera vegada que treballen en la bidimensionalitat, l'escala (18 metres de llarg), i la seqüència (16 mòduls de ferro que es perden en l'horitzó d'un espill). La contemplació dels seus treballs condueix a enfrontaments clàssics en el món de l'art, dualitats que apareixen cíclicament entre raó i caos, equilibri i tensió, contenció i drama (classicisme/naturalisme, pop-art/expressionisme, figuració/abstracció).\nNo obstant això, es podria dir que Sepúlveda i Ferrer comparteixen un mateix ideari, una filosofia comuna. El títol ha funcionat com a punt de partida d'esta experiència artística, en la qual ha col·laborat la poeta Lola Andrés, sintetitzant en ell una ideologia comuna (plàstica, vital, quotidiana) i component una sèrie de poemes que les artistes han integrat en l'exposició. La poesia conviu amb una instal·lació de grans dimensions, una peça que integra l'espectador gràcies a la seua escala i a diversos recursos plàstics, geomètrics i lumínics: la repetició, el reflex i la penombra d'una llum irreal, desconcertant, onírica. Des de l'antic Refectori s'accedeix a la sala Contraforts per a continuar la visita amb el treball individual de cada artista.\nCarolina Ferrer i Encarna Sepúlveda han plantejat el seu treball com una sorpresa que busca traslladar a l'espectador a una altra dimensió, la que aconsegueix la llum negra a l'il·luminar l'enorme instal·lació geomètrica de tubs fluorescents i espills que envolten al visitant cap a un horitzó infinit.\nDes de Belles Arts\nLes dos es van conéixer allà pels anys huitanta en la Facultat de Belles Arts de València. Les seues obres es troben disperses en nombroses col·leccions, tant privades com públiques, i en museus com l'Institut Valencià d'Art Modern, el Museu d'Art Contemporani de La Corunya, la Fundació Antonio Pérez de Conca o les valencianes Fundació Chirivella Soriano i Bancaixa. Del seu currículum destaquen premis, beques i mencions rebudes de diverses institucions, com la beca Alfons Roig (2000, Sepúlveda; 2002, Ferrer) i la Beca Pollok-Krasner Foundation (Ferrer, 2013).\nL'exposició ha comptat amb la col·laboració d'unes quantes empreses privades, entre elles Cellers Cabanyes Carrascar, Cristalleria Berol i Projectes Re-habitStudio.\nCabanyes Carrascar, que està recolzant l'art i la música en la Comunitat, patrocina el 20 de desembre un concert, en l'entorn de la mostra, de la soprano Isabel Monar amb Concha Sánchez-Ocaña, al piano. Al mes de gener la poetessa, Lola Andrés, realitzarà un recital amb el poemari que acompanya a la mostra.\n2 Matías Prats lanza un 'dardo' en directo a Mónica Carrillo: "Ya vas teniendo una edad"


El ministre Alcobé mostra sobre el terreny la seguretat del Roc de Patapou - FÒRUM.ad\nEl ministre Alcobé mostra sobre el terreny la seguretat del Roc de Patapou\nEl 26/06/12 20:28\nEl ministre d’Economia i Territori, Jordi Alcobé, ha mostrat aquest dimarts a la premsa el Roc de Patapou, on s’ubicarà el futur heliport nacional. El ministre ha estat acompanyat dels directors d’Economia i d’Ordenament del Territori, Albert Hinojosa i Esteve Comes, respectivament, el cap de projectes estratègics del d’Ordenament Territorial, Ramon Reguant, el responsable de transport de mercaderies i de passatgers, Nicolau Obiols, i del tècnic de riscos naturals i accessibilitat, Xavier Planas.\nEl ministre ha destacat l’elevat grau de seguretat del terreny, avalat per dos informes realitzats en diferent moments per enginyers aeronàutics independents. Ha subratllat que el darrer estudi, sobre el que s’ha basat l’adjudicació, evidencia que el Roc de Patapou compleix amb escreix els criteris establerts en la legislació internacional, assolint una qualificació superior al vuit sobre deu.\nNicolau Obiols ha mostrat que les línies de navegació aèria, paral·leles al vessant de la muntanya i que seran utilitzades per l’aproximació, aterratge i enlairament, no sobrevolen en cap moment sol urbà habitat.\nTambé s’ha incidit en el perill de despreniments. El geòleg Xavier Planas ha destacat que el terreny es troba en zona taronja, una zona que des del punt de vista de l’avaluació de riscos és edificable, i que la major part d’edificis del Solà es troben en terrenys d’aquestes característiques, així com molts del Solà d’Escaldes i d’Encamp. També ha mostrat als periodistes les característiques de la tartera situada darrera el Roc de Patapou, de pedra menuda, així com les proteccions naturals davant eventuals caigudes de rocs. En aquest sentit, el ministre Alcobé ha volgut recordar que l’empresa concessionària s’ha compromès a reforçar aquestes proteccions naturals.\nTambé s’ha volgut respondre a les alertes sobre el perill de despreniments per les vibracions de les aspes dels helicòpters. Els tècnics del ministeri han coincidit en que són freqüents els treballs d’aparells al Solà sense que s’hagi detectat la més mínima incidència.\nA preguntes dels periodistes, Ramon Reguant ha aclarit que el terreny del Patapou no ha estat mai rebutjat pels tècnics de l’OACI, sinó que quan l’organisme internacional va realitzar els estudis a Andorra només ho va fer sobre terrenys públics proposats pel Govern i els comuns.\nAltres aspectes que han interessat als periodistes han estat els de seguretat davant emergències. Alcobé ha minimitzat que no disposi d’accés rodat, recordant que davant un eventual accident, es molt més segur un terreny ferm i pla que no pas una plataforma a la teulada d’un edifici, subratllant que, a més del telefèric, hi haurà també una escala d’accés. “El primer interessat en la seguretat és el Govern d’Andorra”, ha afirmat taxativament el ministre.\nEl director d’Economia s’ha referit també al dipòsit soterrat de querosè de 20.000 litres. Hinojosa ha explicat que es tracta d’un carburant de característiques similars al gasoli i que molts edificis disposen de dipòsits de capacitat molt superior.\nNotícia Anterior: Antònia Escoda deixa la presidència dels Verds perquè considera que el partit ha iniciat ‘una nova etapa’\nSegüent Notícia: El Consell Superior de la Justícia nomena magistrats per investigar les actuacions en el cas de blanqueig\nJa buscaran arguments suficients per fer l’heliport i que tots siguin possitius. Una altra història seria que un particular qualsevol volguès fer-hi qualsevol cosa. Allà s’hi podria trobar fins a llangardaixos de única espècie de característiques peculiars en una zona de especial protecció per la fauna i flora…\nQuan entendrà la gent d’una vegada per totes que no és el Govern el que elegeix el lloc per fer l’heliport. És una concessió, el que vol dir que el Govern es limita a rebre les ofertes i elegir la que més s’adequa a les condicions del concurs. I això sense gastar res. O sigui que són uns privats els que proposen fer l’heliport al roc de Patapou i aquí i no a altre lloc. A vure si debatem amb una mica de coneixement de les coses sinó malament rai!\nNo entenc els arguments que s’entesten en donar com a vàlids quan no ho són. A tall d’exemple:\nAra comparen Patapou amb La Comella, quan l’opció més segura i millor valorada és la Bord Vidal, a St Julià. Perquè? Per desviar atenció?\n“Nicolau Obiols ha mostrat que le línies de navegació aèria, paral.leles al vessant de la muntanya i que seran utilitzades per l’aproximació, l’aterratge i enlairament, no sobrevolen en cap moment sol urbà habitat.”\nEm demano quins plànols s’han mirat… O ens prenen realment per idiotes. Aqui és veu clarament que les línies de navegació aèria NO sobrevolen sol urbà habitat. Potser que aquests senyors tenen mapes d’Andorra dels segle XII…\nQuin cinisme que mostra aquest xicotet que fa de ministre! Tossut com una mula… És clar que ell viu a Canillo. Observo que allò que era el “oaís de les meravelles” per al Martí Petit mentre era cònsol, s’ha tralladat al goern del país. No ens expliqueu sopars de duro… L’excursió d’avui al Patapou és un contraatac en tota regla i la traducció fefaent de pocs escrúpols. Feu-lo a Escaldes o a Canillo, aquest heliport!\nQuina vergonya ells al seu rollo\nEm podria explicar algu com es que a les fotos no es veu la plataforma d’aterratge que es va fer ja fa un temps?\nVisca els interessos d’alguns!!\nQue suposaria no construir l’heliport en aquest llov? Seguiria tenint un cost 0 per al govern? O potser ara ja es tard per tirar enrere?\nAquesta foto no ten res a veure amb la que ens han enseñat fins ara. El Govern hauria d’informar millo\nRealment una imatge val mes que mil paraules\nPerò si aquí hi cap un portavions! segur que els que es queixen no hi han pujat mai. La veritat és que amb tant merder em pensava que era una latra cosa.\nClar que si! Tireu milles!\nManel Fera des de Facebook


Reobren el trànsit a l'autopista del Maresme - maresme360\nInicioMataróReobren el trànsit a l’autopista del Maresme\n15 octubre, 2019 Josep Lluís Vidal Mataró, Portada, Societat 0\nTall C-32 Mataró\nLa concentració del grup de persones que ha tallat l’autopista del Maresme durant una hora i mitja ja ha finalitzat i el trànsit s’ha anat recuperant de forma progressiva en aquesta via.\nUns 200 manifestants han accedit des de la concentració de la carretera N-II i han tallat l’autopista a Cabrera de Mar, el que ha originat cues d’uns 2 quilòmetres en els dos sentits. La policia, però, ha fet desviaments per la N-II.\nEls manifestants han accedit a l’autopista C-32 cap a dos quarts de vuit del vespre. A la zona s’ha desplegat un dispositiu policial format per policia local i Mossos d’Esquadra, que han desplaçat dues unitats dels ARRO, que finalment no han hagut d’intervenir.\nS’han viscut alguns moments de tensió entre els manifestants i els conductors. La concentració ha finalitzat cap a un quart de deu del vespre.\nAjuntaments de la comarca i Consell Comarcal del Maresme han mostrat aquest dilluns el seu rebuig per la sentència del Tribunal Suprem contra els impulsors del referèndum d’independència de l’1 d’octubre. Les protestes institucionals han consistit en la suspensió de …


Per què Granel?\nGranel, productes ecològics, naturals i de proximitat.\nmira'm amb l'explorador web\nFa molt temps que no us parlem de Granel i aprofitarem que d'aquest estiu tenim molta gent nova apuntada a la llista de correu per fer-ho.\nGranel és una empresa amb una filosofia de treball molt sòlida i important.\nLa qualitat dels productes és la base del nostre fer. La gran majoria de productes són ecològics o estan en procés de ser-ho. Això és així perquè després de l'històric industrial provinent del segle XX i principis del que estem, la indústria alimentària ha evolucionat cap a la modificació i estantadirtzació dels productes, utilització de conservants, ús de pesticides, utilització de molts envasos, sobretot plàstics, la publicitat enganyosa i creació de falses necessitats, com l'ús abusiu del sucre per exemple...\nA nosaltres no ens agrada ni interessa tot això. Tot plegat ha generat la proliferació de moltes malalties, físiques i mentals. També ha creat un model de consum no sostenible basat en les grans superfícies on has d'anar a comprar amb cotxe i que no fan sinó augmentar la compra compulsiva i no responsable, fen-te comprar molts més productes dels que necessites (envasos grans, ofertes enganyoses múltiples...).\nTambé són la causa, aquestes grans superfícies, de la mort del petit comerç, el de proximitat, on pots conèixer perfectament el venedor i tenir-hi un tracte normal. Sense el petit comerç els pobles esdevenen ciutats dormitori on no hi ha res a fer. És una llàstima que molts pobles i polítics, al nostre entendre molt errats, hagin optat per aquest model.\nTot això no ho compartim nosaltres. Per contra a Granel hi pots trobar productes ecològics, sense pesticides ni conservants, en molts casos provinents de petits productors locals. A Granel donem salut. Pots comprar només el que necessites sense crear la necessitat de tenir un rebost ple de menjar que tot sovint es fa malbé. No generes residus plàstics evitant també la necessitat de guardar-los a casa i haver de dur-los als contenidors. Tens un tracte directe i personal amb els dependents. T'informem i assessorem sobre els nostres productes ja sigui directament, via correus electrònics, amb les xerrades, tallers i tasts que anem fent...\nEt portem productes de qualitat i no del tot habituals en poblacions i comarques com la nostra, sense necessitat de comprar paquets grans.\nVine a Granel\nAtenció: Aquesta setmana els cigrons cuits els tindrem el dimecres a la tarda\nOFERTA FRUITA I VERDURA SETMANA 01-03 SETEMBRE\nPRODUCTE KG/UNITAT PVP QUANTITAT\nALBERGÍNIA BLANCA KG/UN 2,50€\nALBERGÍNIA NEGRA KG/UN 2,50€\nALBERGÍNIA VARIADA KG/UN 2,50€\nALFÀBREGA FRESCA MANAT 1,40€\nALLS SECS UN 0,80 €\nBLAT DE MORO UN 1,20 €\nBLEDA KG 2,20€\nCARBASSÓ KG/UN 2,20 €\nCEBA KG 1,80 €\nCOGOMBRE KG/UN 2,20€\nCONSERVA TOMÀQUET POT 2,80 €\nENCIAM MERAVELLA UN 1,20 €\nENCIAM ROURE NEGRE UN 1,20 €\nENCIAM ROURE VERD UN 1,20 €\nGINGEBRE KG 6,00 €\nMELÓ PELL DE GRIPAU KG/UN 2,00€\nMORA SAFATA UN 2,50€\nMONGETA FINA KG 5,80€\nNECTARINA KG/UN 3,00€\nPASTANAGA MANAT 2,50 €\nPATATA BLANCA KG/UN 1,50 €\nPATATA VERMELLA KG/UN 1,50€\nPEBROT PADRON KG 5,20€\nPEBROT VERD KG/UN 3,50€\nPEBROT VERMELL KG/UN 3,80€\nPERA KG/UN 2,90€\nPRÉSSEC KG/UN 2,90€\nPORRO MANAT 2,20 €\nREMOLATXA MANAT 2,00 €\nSÍNDRIA KG/UN 2,00€\nTOMÀQUET MADUR KG 2,00 €\nTOMÀQUET COR DE BOU KG 2,80 €\nTMÀQUET BENAC KG 2,90€\nTOMÀQUET MONTSERRAT KG 2,90€\nTOMÀQUET XERRI KG 5,50€\nRecordeu que teniu fins dimecres al vespre per fer la comanda. El procediment a seguir per qui vulgui demanar cistella és el següent:\n1- Clicar a "Respondre" o "Reenviar" el correu que us hem enviat.\n2- Buscar el text del correu on hi ha el quadre amb el llistat d´oferta de fruita i verdura.\n3- Omplir la última casella on posa "Quantitat" segons volgueu kg o unitats. Poseu el nombre total (exemple: 1,2,3...que correspondran a 1,2 o 3 kg o unitats segons cada producte. També podeu posar 1/2kg).\n4- Clicar enviar el correu.\n5- Venir a buscar la cistella i a fer el pagament el divendres següent, si pot ser durant el matí molt millor.\nNota:No hem aconseguit que faci el sumatori total en euros del que puja la cistella així que de moment ho haureu de fer a mà però el divendres sí que us donarem el tiquet.\nWeb de Granel\nPer un consum responsable. Fes salut, fes Granel.\nCarrer del peix, 3\nHorari: Dll - Dv 9'30h-13'15h / 17'00h-20'00h\nDb 9h-13'30h / 17'30h-20'00h\nAVÍS LEGAL: D’acord amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, li comuniquem que la seva adreça de correu electrònic forma part del nostre fitxer automatitzat de dades per poder mantenir el contacte amb vostè. Si no vol rebre més correus segueixi l'enllaç de la part inferior.\nVols afegir un conegut a la llista de correu?\nCopyright © 2016 Granel,\nAbans d’imprimir aquest correu, pensa si és realment necessari fer-ho: el Medi Ambient és cosa de tots.\nno vull rebre més correus | vull canviar les meves dades