Indiecat - Música en català: Caliu presenta "Tot és començar"\nAmb la voluntat d’adaptar-se allà on participen, Caliu destaca per la flexibilitat en quant a la banda, presentant-se en diferents formats segons els requeriments: format trio (veu, guitarres, harmònica), format banda acústica (veu, guitarres, harmònica, baix, melòdica, bateria acústica), format banda (veu, segones veus, guitarres, harmònica, baix, melòdica, bateria, guitarra elèctrica). Caliu mostren allà on van l’orgull de pertànyer a una terra que estimen, una cultura i una identitat de les que en tenen cura i a les quals ofereixen protecció. Així, la banda més enllà de participar en actes pròpiament musicals, participa en actes rellevants de l’agenda pública de la cultura catalana, vinculant-se pacíficament a reivindicacions, expressions polítiques i culturals. Caliu veu en la seva Música un ampli canal mitjançant el qual manifestar la seva lluita i mantenir i conservar el llegat cultural català.\nPublicat per Indiecat a 9:14\nCaliu 16 de maig de 2012 a les 14:06\nI podeu escoltar les cançons a http://www.caliugrup.com


HM Hospitales garantiza atenció sanitària especialitzada des de la infáncia\nMadrid, 20 d'agost de 2019.- La infància és una etapa de ple desenvolupament físic i emocional en la qual solen produir-se patologies pròpies de l'edat i certs problemes o trastorns sobre els quals una intervenció primerenca serà determinant. Així ho indica la Dra. Isabel Romero Blanco, coordinadora del Servicio de Pediatría d’HM Hospitales a Madrid, que afegeix la importància dels hàbits que s'adquireixen en aquesta etapa i que poden marcar la diferència entre convertir-nos en adults sans o malalts. Per això, HM Hospitales compta amb unitats i serveis especialitzats en la salut de la infància que atenen les necessitats específiques des del primer dia fins a l'adolescència.\nEn els primers anys, és freqüent la visita a Urgències per febre, tos, vòmits, diarrea i dolor, tant abdominal com de coll i d'oïda, a més de caigudes. En els centres d'HM Hospitales que disposen d'un servei d'Urgències Pediàtriques, s'apliquen els mateixos protocols i criteris d'actuació que, segons la Dra. Romero, asseguren una atenció "ràpida i eficaç". A això, se suma l'experiència d'un equip que atén més de 95.000 pacients a l'any, "des de nounats a adolescents".\nEls pacients pediàtrics greus i els nadons que necessiten una atenció mèdica intensiva (des de grans prematurs a cardiopaties congènites complexes) troben resposta a HM Hospitales en els serveis de cures intensives dels seus centres repartits per la geografia espanyola, com l'UCI Mixta (pediàtrica i neonatal) de l'Hospital Universitario HM Montepríncipe, catalogada amb el nivell IIIC, el màxim nivell assistencial que existeix. A la formació i experiència del seu personal se suma el suport d'altres professionals del centre, com cirurgians pediàtrics, especialistes, tècnics de laboratori i radiologia, etc. o opcions terapèutiques úniques al nostre país com és el tractament d'ECMO o suport cardiorespiratori extracorpori per a la cirurgia cardíaca.\nCardiopaties i cirurgia en la infància\nAltres de les patologies que són relativament freqüents són les cardiopaties congènites. Es donen en l'1% dels nadons segons el Dr. Fernando Villagrá, cap de la Unidad de Cardiopatías Congénitas (UCC) de l'Hospital Universitario HM Montepríncipe. Al nostre país, s'operen uns 2.000 casos a l'any, molts d'ells diagnosticats a l'úter i que s'aborden només néixer. "Acostumen a ser cirurgies resolutives que proporcionen vida i qualitat de vida, encara que moltes no són curatives i requereixen, a vegades, una nova operació en el futur", indica el Dr. Villagrá.\nLes cardiopaties solen estar darrere de molts casos de mort sobtada en joves que fan esport. Per això, els especialistes d'HM Hospitales recomanen realitzar una consulta preventiva a partir dels 8 anys d'edat. Un diagnòstic precoç, assegura l'especialista, "pot prevenir la mort sobtada fins a un 98% dels casos".\nLa primera consulta ginecològica\nD'altra banda, i més enllà d'aquestes patologies en edat neonatal i pediàtrica, hi ha altres moments vitals que necessiten d'una atenció especialitzada, com és el cas de la menarquia en el cas de les adolescents. La Dra. Patricia Calvo, especialista en Ginecologia i Obstetrícia d'HM Hospitales, recorda la importància de dur a les noies a consulta amb la primera menstruació o l'any d'haver mantingut les primeres relacions sexuals. D'aquesta manera, es poden detectar i evitar molts trastorns relacionats amb la menstruació, problemes endocrino-metabòlics, alteracions genètiques, malalties de transmissió sexual i alteracions psicològiques com a trets depressius, anorèxia i bulímia.\n"La primera visita al ginecòleg pot ser una experiència traumàtica o, per contra, educativa i gratificant, i això condicionarà la relació metge pacient per sempre", assenyala la Dra. Calvo. Per això, a HM Hospitales, el paper del metge va més enllà de la valoració, diagnòstic i tractament del problema, ja que mostra "una especial sensibilitat" cap a l'acció preventiva i educativa.\nImportància de l'atenció primerenca\nEn la infància i l'adolescència, poden aparèixer també problemes o trastorns associats al desenvolupament emocional, afectiu o evolutiu que requereixen d'una atenció primerenca. La Dra. Lilia Marinas Navarro, psiquiatra infanto-juvenil de l'Hospital Universitario HM Puerta del Sur, explica que, en edats primerenques, s'acostuma a tractar problemes relacionats amb l'aprenentatge, mentre que, en l'adolescència -a partir dels 12 anys-, apareixen d'altres vinculats al consum de substàncies tòxiques, addicció a les noves tecnologies o trastorns de l'alimentació. En qualsevol cas, l'especialista destaca la importància d'una valoració precoç per obtenir un millor pronòstic i evitar, en la mesura possible, haver de recórrer a fàrmacs en aquests primers anys.


Evan Rachel Wood testifica sobre l’assalt sexual al congrés - Pel·lícula | Octubre 2020\nEvan Rachel Wood testifica al Congrés sobre l’abús sexual i el patiment de la PTSD: 'Jo sentia com jo podria morir'\nEvan Rachel Wood va ser una de les tres dones que van testificar davant del Congrés el 27 de febrer sobre la seva experiència amb agressions sexuals en un intent d’expandir la Llei de drets sobre els supervivents de les Agressions de sexe sexual més enllà del nivell federal i als 50 estats. A l’actriu “Westworld” s’hi van sumar Amanda Nguyen i Lauren Libby, de Rise, una entitat sense ànim de lucre que defensa els drets dels supervivents d’agressions sexuals i Rebecca O’Connor, la vicepresidenta de RAINN. Wood va parlar de les seves experiències de ser víctima i la PTSD que va resultar del seu abús.\n'Vaig pensar que era l'únic humà que va experimentar això, i vaig causar tanta culpabilitat i confusió per la meva resposta al maltractament', va dir Wood, abans de detallar-se sobre la tortura que va suportar. 'Vaig acceptar la meva impotència i sentia que me la mereixia d'alguna manera.'\nEl testimoni de Wood va descriure diversos casos d’abús. L’actriu va dir que sentia que podia morir quan la van violar, i que va discutir de manera agressiva sobre la seva agressió la primera vegada que li va ensenyar a desvincular-se del cos durant els futurs moments d’abús. A continuació hi ha una transcripció de la part del testimoni de Wood (via Mashable).\nno feu algú una cotització prioritària\nVa començar lentament, però va augmentar amb el pas del temps, incloent amenaces contra la meva vida, greu encès i rentat de cervells, [i] despertar-me amb l’home que deia que m’estimava violar el que creia que era el meu cos inconscient. I el pitjor: els rituals malalts d’enlligar-me per les mans i els peus per ser torturats mentalment i físicament fins que el meu maltractador va sentir que havia demostrat el meu amor per ells.\nEn aquest moment, sent atropellat i em van colpejar i em van dir coses indesitjables, vaig sentir veritat que podia morir. No només perquè el meu maltractador em digués, ‘ et podria matar ara mateix, ’; però perquè en aquell moment sentia que sortia del cos i tenia massa por de córrer. Em trobaria.\nA causa d’aquest abús quan vaig ser empès al terra d’un emmagatzematge tancat més proper per un altre atacant, després d’hores a un bar, el meu cos instintivament sabia què fer: Desaparèixer, anar adormit, deixar-lo anar. Abusar i violar anteriorment va facilitar que fos violat de nou, no a l'inrevés.\nSet anys després de les meves violacions, plural, em van diagnosticar un diagnòstic de malaltia múltiple a llarg termini. Cosa que vaig viure tot aquell temps sense tenir coneixement de la meva condició. Simplement pensava que estava boja. Vaig lluitar per autolesions fins al punt de dos intents de suïcidi, que em van desembarcar en un hospital psiquiàtric durant un curt període de temps. Això va ser, però, un punt d’inflexió en la meva vida quan vaig començar a buscar ajuda professional per afrontar el meu trauma i l’estrès mental. Però d'altres no són tan afortunats i, a causa d'aquesta violació, sovint són més que pocs minuts de trauma, però de mort lenta.\nEn un correu electrònic a CNN, Wood va explicar per què va decidir testificar davant del Congrés i compartir la seva història tan obertament: 'Vull que el Congrés entengui que les agressions sexuals i les violacions tenen efectes duradors en la seva salut i benestar. El trauma que continua després del propi acte és aclaparador. Els supervivents no haurien de ser obligats a saltar per entrebancs per fer responsables dels seus autors '.\nWood és membre de la campanya Time’s Up i ha estat un defensor fervent del moviment contra l’assetjament #MeToo. Reposa el seu guardó en 'Westworld' en la temporada 2, que debutarà a la HBO aquest mes d'abril.


Habt. / Ine 2005 161\nWeb Oficial La Pinya\nEl poble de la Pinya (483 m d'altitud) és situat al coster oriental del pla, vora la carretera. És centrat per l'església parroquial de Santa Maria i per molt poques cases, ja que la majoria del seu poblament és disseminat.\nLa Pinya por Levilo\nL'església parroquial de Santa Maria data del segle X i està situada al mig del petit nucli urbà. Va ser consagrada per l'abat Oliva el 1022. Conserva pocs vestigis romànics i, la majoria d'afegits i modificacions són del segle XVIII.\nLa talla romànica de Santa Maria de la Cabeça, denominació donada per la desproporció de la testa, era molt venerada per la gent de la comarca i invocada pels qui patien malalties del cap. La imatge perduda durant la guerra civil espanyola, es va substitur per l'actual d'alabastre, obra de l'escultor Modest Fluvià.\nÉs també d'especial interès la pica baptismal romànica d'immersió, del segle XII, procedent de Sant Joan dels Balbs.\nDonant la volta a l'església hom pot contemplar uns àmplis i singulars rentadors públics, molt a prop de la plaça i que són els únics a la Vall en bon estat de conservació.(ftes i fotos ver links de la ficha)


À Punt ràdio començarà la programació l'11 de desembre - Diari La Veu\nÀ Punt ràdio començarà la programació l'11 de desembre\nLa cadena agruparà els seus continguts en una franja horària de matí i altra de vesprada\nDimarts, 5 de desembre de 2017 12:45h\nLa directora d'À Punt, Empar Marco, ha presentat aquest dimarts els primers programes que formaran part de la graella de la ràdio pública valenciana. / À PUNT © À PUNT\nLa nova ràdio pública valenciana ja té data per a iniciar les emissions. A partir del pròxim 11 de desembre À Punt Ràdio iniciarà la seua programació amb un total de 10 programes dividits en dues franjes horàries: una de matí i una de vesprada.\nAixí ho ha explicat aquest dimarts la directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC), Empar Marco, en una roda de premsa en què ha estat acompanyada del director de Programes i Continguts d'À Punt, César Martí, i la presentadora del magazín matinal d'À Punt Ràdio, i de moment programa estrella de la cadena, Jèssica Crespo.\nMarco també ha anunciat que la pàgina web s'estrenarà en una primera fase i sense tots els continguts desitjats per la direcció el 18 de desembre. Aquest mateix dimarts À Punt ha estrenat la seua pàgina del perfil de Facebook.\nDesprés de quasi un mes d'emissions en proves, en aquesta primera fase la cadena pública començarà amb un total de 10 programes. La graella, que ara com ara estarà dividida en dues franjes horàries, anirà sumant nous continguts al ritme que es vagen contractant des de la CVMC.\nMarco ha explicat que els 10 programes contractats van en la "línia de servei públic" que ha de prestar À Punt Mèdia i tots ells, ha assenyalat, "tenen el segell" que des de la direcció es vol donar a tota la programació. Aquest segell, segons han explicat els responsables, és fer una programació de "proximitat i en valencià". Cap d'ells, però, inclourà informatius ja que no es faran aquests espais fins que no s'incorpore la plantilla provisional, segons ha explicat Empar Marco.\nUn magazín com a programa estrella\nEl magazín matinal presentat per Jèssica Crespo, i que s'anomenarà 'Al ras', serà el programa estrella de la programació actual. Segons ha explicat la mateixa presentadora i codirectora de l'espai, el programa s'emetrà diàriament entre setmana en la franja horària de 10.00 a 13.00 hores. Cada divendres, l'espai emetrà des d'una localitat diferent del país mentre que, la resta de dies, l'emissió es farà des dels estudis del Centre de Produccions de Burjassot. El programa comptarà amb una escaleta "més o menys fixa", en paraules de Crespo, de manera que el programa començarà amb un tema a debat, seguirà amb una entrevista en profunditat i acabarà amb una mena d'agenda cultural.\nA banda d'aquest programa, en les primeres setmanes de programació en la graella es podran escoltar programes musicals com Territori Sonor, un espai diari presentat Amàlia Garrigós; Animalades, un espai sobre mascotes i animals presentat per Joan Espinosa; Plaerdemavida, un programa de literatura conduït per María Josep Poquet; el programa gastronòmic Cuina de bancal, de Carles Galletero; Samaruc digital, un programa de divulgació mediambiental dirigit per Reis; Una habitació pròpia, presentat per Irene Rodrigo i que parlarà de llibres; Aitana Ferrer presentarà els programes de L'escoleta, adreçat a pares i mares i La caseta d'Aitana, adreçat a públic infantil. Per últim, Rafa Albert presentarà Rosquilletres, un espai on participaran alumnes de l'ESO en un concurs de lletrejar.


Llum verda definitiva a la llei Audiovisual malgrat el 'no' d'Esquerra i Junts\nActualitzada 23/06/2022 a les 08:40\nProtestes contra la llei davant del Congrés el 26 de maig passat.\n© Protestes contra la llei davant del Congrés el 26 de maig passat.\nEl Ple del Senat va donar llum verda ahir, sense cap canvi, al projecte de Llei General de Comunicació Audiovisual, que es va tramitar pel procediment d’urgència, per la qual cosa aquesta norma va quedar definitivament aprovada i entrarà en vigor amb la publicació al Butlletí Oficial de l’Estat. El text va tirar endavant gràcies al suport del PSOE i el PNB i l’abstenció del PP, com ja va passar durant el tràmit en comissió. En canvi, va suscitar el rebuig d’ERC, Junts, EH Bildu, Més Madrid, Vox i Geroa Bai, molt crítics per la negativa a introduir canvis al Senat.\nA més, el rebuig de les 288 esmenes presentades, incloses aquelles que pretenien modificar la polèmica definició de producció independent, va provocar els retrets de diversos portaveus. Els grups nacionalistes també van criticar que no es defensin les llengües cooficials.\nLa norma obliga les televisions i grans plataformes a destinar el 5% dels seus ingressos a Espanya a producció i un 70% d’aquesta quota –un 3,5 per cent en total– a la producció independent en llengua oficial o cooficials. A més, obliga les plataformes amb seu a Espanya a oferir un 30% de contingut produït a Europa, un 15 per cent en una de les llengües oficials espanyoles i un 6 per cent en català, gallec o eusquera.


Agricultura ecològica i agricultura tradicional: un futur compartit | Radio Valencia | Cadena SER\nÚltimas noticias Hemeroteca 14 de diciembre de 2018 Actualizado a las 21:15 CET\nAgricultura ecològica i agricultura tradicional: un futur compartit\nEn La Llavor analitzem el futur de l'agricultura ecològica com aposta política i aposta agrària conscients de la necessitat de produir aliments per a tots\nEscucha La llavor (10/03/2018) en Play SER\n10/03/2018 - 08:11 h. CET\nSe succeeixen les iniciatives en matèria d'agricultura ecològica. No sol agricultors, també la universitat cerca ara quines varietats són més resistents, tenen qualitat i a més donen molts fruits seguint els criteris de l'agricultura ecològica. D'açò s'encarrega, per exemple, l'Institut de Conservació i Millora de la Agrodiversitat Valenciana de la Universitat Politècnica de València.\nA eixe institut ha encarregat la Generalitat esbrinar que varietats de meló, carabassa, cogombre... són susceptibles de conrear-se de forma ecològica amb una producció adequada a les necessitats del mercat.\nExplica la investigadora María José Díez que ara com ara el model ecològic i el tradicional solament poden ser complementaris, però que estan condemnats a coexistir. A més, en algunes regions serà necessari apostar per un o un altre model depenent de la necessitat de producció.\nTambé afirma que els preus de la producció ecològica aniran a poc a poc baixant i acostant-se als preus de l'agricultura tradicional de la qual, alerta, el preu, en moltes ocasions, és massa baix. Per sota del llindar del cost de producció.\nI no solament la Universitat aposta per l'ecològic, en el camp també veuen un futur ecològic. A Benifaió, un grup d'agricultors treballa (hem parlat ja d'ells) en la recuperació de varietats tradicionals. Ara han sol·licitat una etiqueta de qualitat per a una varietat de garrofó molt especial: el garrofó pintat. És roig i té diferent al del garrofó tradicional.\nCésar Baltasar és portaveu d'aquests agricultors i a ell li hem preguntat per la gran quantitat d'iniciatives d'aquest tipus llançades per grups molt xicotets. Baltasar també veu un futur de convivència entre l'ecològic i el tradicional. I per acurtar terminis reclama a les associacions d'agricultors i a l'administració iniciatives per a intentar agrupar aqueixos projectes perquè la unió fa la força.\nSolament d'eixa forma, considera Baltasar, l'agricultura ecològica podria somiar amb entrar en igualtat en els lineals de la distribució tradicional a preus competitius.


Olga Xirinacs: ONZE DE SETEMBRE\nMalgrat tot: BONA DIADA :)\n11 de setembre de 2009 a les 10:24\nTens raó, però la veritat és que el cant de la senyera és força difícil de cantar, i això no ajuda gaire. És clar que avui ja ningú no canta. Només a missa es continua cultivant això amb la gent que anem quedant... Com a molt l'himne del Barça...\n11 de setembre de 2009 a les 10:50\nLa postal, aquestes postals, em tenen enamorada!\nTens un tresor!\n11 de setembre de 2009 a les 11:43\nNo m'agraden els himnes ni les celebracions de batalles, encara que siguin batalles perdudes. Pel que fa al 'nostre' cada vegada em fa més angúnia cantar-lo, s'hauria hagut de trobar una cosa més 'actual', amb menys cops de falç.\n11 de setembre de 2009 a les 13:17\nSigui quin sigui, soni com soni, no està malament un dia per a una celebració. Fem país que prou que fa falta!!! Encara que ho fem cada dia... Espero que hagis passat una Bona Diada.\n12 de setembre de 2009 a les 0:21\nQui no es mou s'estingueix. Això ja ho demostrà Darwin... Vull dir que entre un himne d'una derrota i un cant que tot i qué és difícil, provoca crec, molta més empatia en l'audiència que no en sap res de la nostra història. Potser sí que és hora de fer un moviment, de canviar alguna cosa...\n12 de setembre de 2009 a les 20:47


11/01/16. Miquel de Palol. El retorn de la gran ocasió El Punt Avui. - Gironès per la independència\n11/01/16. Miquel de Palol. El retorn de la gran ocasió El Punt Avui.\nESCRIPTOR - 11 gener 2016 2.00 h\nEn una pel·lícula de Brian de Palma, Els intocables d'Eliot Ness, hi ha un moment en què el protagonista està desanimat per la impossibilitat de trobar policies no corromputs per la màfia. El poli veterà –interpretat per Sean Connery– li diu una cosa així com ara “Si no et fies de les pomes del cistell, vés a buscar-les a la pomera”.\n“En la declaració de futur i en l'exigència que els altres reconeguin errors hi ha senyals més que interpretables. L'únic error que ell ha comès ha estat confiar en els socis?\nQuan es va saber que el pròxim president de la Generalitat seria el fins aleshores alcalde de Girona, Carles Puigdemont, em va fer aquesta impressió: que, a més d'altres factors, entre els quals no seré jo qui li negui l'intrínsec mèrit propi, tal necessitat de saba nova ha pesat molt. Puigdemont arriba sense motxilles de passats obscurs i amb l'experiència i el crèdit necessaris per enfrontar-se al santjordià drac de set caps –o a l'heraclesiana Hidra de Lerna, que diuen que en tenia nou!– amb què ara es bregarà.\nA títol personal puc dir que des del poc tracte que he tingut amb el senyor Puigdemont només en puc dir coses bones, i els qui em coneixen saben que no sóc de l'espècie llepaculs. Quan els del Conca li van donar el premi gros a l'escultor Torres Monsó, que en els temps d'estudiants de batxillerat havia estat el millor amic del meu pare, l'aleshores alcalde em va venir a buscar perquè el pogués saludar; i va ser sota el seu mandat a l'Ajuntament de Girona, i no sota els dels grans amics de la família, en Quim Nadal i l'Anna Pagans, que en Pere Freixas i en Joan Boadas van aconseguir finalment fondre en bronze l'escultura del meu avi, feta el 1905 per Ricard Guinó, que ara s'exposa a la Fontana d'Or.\nMés enllà d'anècdotes personals, no hi ha núvols en la confiança que li mereix a aquest cronista l'adveniment del nou president del país, però sí sobre el procediment i el tempo amb què s'hi ha arribat. Els estira-i-arronses de les eleccions ençà m'han recordat els temps d'estudiant d'arquitectura, quan ens reuníem tres o quatre companys per fer un treball, i les sessions de feina s'espaiaven i demoraven fins que s'acostava el dia de l'entrega, i havíem de córrer per evitar allò que al final sempre era inevitable: passar-se els tres últims dies sense dormir i sense fer altra cosa. Algú va dir que la millor definició d'“inspiració” és “termini d'entrega”.\nEn aquell cas, fer el paper de la llebre capritxosa en la faula en què acaba guanyant la tortuga constant llastava la qualitat del treball; en el cas que ens ocupa, la ferida –i curar-la serà una de les primeres feines del nou president– és l'esgotament i la pèrdua d'il·lusió d'una part important de la ciutadania, en especial de la que està pel sobiranisme, i tant de bo no m'estigui equivocant en el temps del verb. L'atònit ciutadà/lector ha assistit impotent –en el sentit del mot que afecta les seves prerrogatives civils– a la gimcana/calvari d'operacions negociadores i gestos cada cop menys de l'àmbit estrictament polític i més del sainet de germans Marx. En malsons s'apareixia en Dencàs el 1934 fugint de la Generalitat per les clavegueres. Venien ganes de dir: “Servidors de la res pública, deixeu de veure ineluctables immensitats en la foscor del forat del propi cul i sortiu del pou.” Com? Un nen de deu anys podria dir-ho: amb confiança, eficàcia, unitat en els punts essencials, rectitud d'intencions.\nPer començar, posant llum en els punts on s'apreciïn foscors. En l'últim discurs de Mas n'hi ha hagut algun que l'oposició ja l'hi ha retret, per exemple quan ha dit “Allò que les urnes no ens han donat ens ho hagut de donar la negociació”, com si no fos del tot democràtic fer ús de les normes i les prerrogatives dels mecanismes electorals i postelectorals, fet per cert que hauria d'acabar per sempre la polèmica si és lícit o no tirar endavant el procés amb majoria de diputats però no de vots: no són aquestes les regles del joc? El govern no està legitimat per prendre les decisions convenients? Dir el contrari és com pretendre que per guanyar un partit de futbol no n'hi hagués prou marcant més gols que l'adversari sinó que també s'hagués de tenir major possessió de la pilota.\nEl discurs “final” de Mas mereixeria un article tot sol, i el cronista no seria acusat de fer llenya de l'arbre caigut, perquè aquest mascle alfa no feia pinta d'estar-se'n anant. Per què un pas al costat i no un pas enrere? El missatge no és casual: jo no retrocedeixo. En la declaració de futur i en l'exigència que els altres reconeguin errors hi ha senyals més que interpretables. L'únic error que ell ha comès ha estat confiar en els socis? Manarà molt en Mas des d'on vagi nominalment? Només li va faltar dir com MacArthur quan Truman el va destituir: “Tornaré.” I encara podia haver dit: “Això no quedarà així.”


(del dimecres 8 al dimarts 14 d’Octubre)\nComencem la setmana amb un desnonament, que l’aturarem! El divendres sortirem al carrer, us esperem a totes donant suport en l’acció! I aquesta setmana participem en dues xerrades on hi esteu totes convidades.\n09:00 Stop desnonament! c/ Alfons XII, 790 Badalona. Metro (L2) Sant Roc\n19:00 El grup d’habitatge jove 10-HJ junt amb l’Associació 500×20 ha organitzat una Xerrada sobre el Dret a l’Habitatge amb diferents moviments socials, per la Setmana Mundial contra els desnonaments promoguda per Alianza Internacional de Habitantes (IAI). Lloc: Nau Ivanow c/ Hondures, 28. Metro (L1 i L5) Sagrera\n09:30 Acció! Punt de trobada: Plaça Catalunya, Barcelona. Metro (L1 i L3) Catalunya i FGC\n19:00 Taula rodona sobre “Desobediència per canviar-ho tot”, la PAH hi participa. Festa Major Reivindicativa Les Corts. Lloc: Carrer Europa entre Carles III i Joan Güell.


Fisherman'S View Cromer Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCromer Town, Cromer, Regne Unit - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Fisherman'S View\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Fisherman'S View és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Cromer. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Fisherman'S View, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes.\nL'ambient de Fisherman'S View es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Cromer, faci de Fisherman'S View la vostra llar.


Amunt i avall amb l'Alcalde - Fet a Sant Feliu\nAmunt i avall amb l'Alcalde\nDilluns, 4 de març de 2019 06:00h\nJoan Obiols, a "El Sant Sopar", 1987\nEntre els anys 1940-1970, l'alcalde normalment assumia la doble jerarquia de "Alcalde-Presidente y Jefe local del Movimiento", o sia cap o "Jefe de la Falange Española". Aquesta era la condició en què es trobava el nostre alcalde.\nEn certa ocasió, tenia una convocatòria per una reunió a la "Jefatura Provincial". L'home, per certes circumstàncies, no hi podia assistir i em diu: "aquesta tarda a les sis vas a la Seu Provincial de la Falange (en altres ocasions ja hi havia anat a lliurar documents) i m'excuses l'assistència dient que tinc altres reunions molt importants i inexcusables”.\nTal com havíem quedat, abans de les sis em presento a l'edifici del carrer Mallorca. "Buenas tardes -em diu el conserge- ¿viene por la reunión?" "es que yo..." "pase; pase,", i sense deixar-me explicar, m'acompanya en una sala amb una taula gran al mig i uns quants senyors. Em dirigeixo a un d'ells i li dic: "Es que yo vengo por encargo del Sr. Alcalde de Sant Feliu" i sense fer-me gaire cas, em diu: "ahora vendrá el jefe". Ja em teniu assegut enmig d'aquella gent esperant que vingués el "jefe". Però com arribar-hi per dir-li amb certa discreció l'excusa de l'alcalde?. El cas és que esperant l'avinentesa amb frases de rigor, va començar la reunió i jo aguantant, fent el paper de la trista figura, esperant l'ocasió propícia per donar el descàrrec. En un moment donat de la reunió, es van adonar que no sabien els convocats que hi assistien i un va dir; "que cada uno se de a conocer y diga de dónde viene". Allò em va anar com l'anell al dit per desempallegar-me d'aquella situació tan compromesa. Quan va arribar el meu torn, vaig poder dir-li al "jefe" el motiu pel qual jo em trobava allí. No sé si va creure el que li deia, contestant "muy bien" amb un to un xic burleta i em diu " dele recuerdos al Sr. alcalde"×. Amb un "sí señor, será servido”, vaig poder fugir més de pressa que corrent d'aquella reunió que a mi ni m'hi anava ni em venia.\nAmb els freqüents viatges que feia el Sr. Alcalde a Madrid, no hi havia setmana que no hagués d'anar a la companyia Iberia a reservar bitllets d'avió. Un dia però, li precisava ser a la capital de l'estat a una hora molt fixa, puix tenia una audiència amb un alt mandatari i no hi podia fallar, havent-se concretat aquesta entrevista d'un dia per l'altre. La qüestió és que ja em teniu sense perdre temps, cap a la terminal d'Iberia per enllestir la compra del bitllet. Aquest alcalde tenia el costum de viatjar amb classe primera, perquè segons ell, tenia ocasió de seure al costat de persones importants dintre de l'administració de l'Estat i donant-se a conèixer, podia exposar els problemes que tenia pendents, i segons el càrrec que tenia podia fer-li de bo en algun ministeri.\nPerò aquell dia no era pas aquest el cas, tenia ja les portes obertes i calia aprofitar-ho anant puntualment a la cita fos com fos, sense importar-li la classe del bitllet. Vaig sortir de l'Ajuntament amb ordres molt concretes i la cartera plena per poder donar estrenes a qui calgués. Arribat a les oficines d'Iberia vaig anar de pet a la finestra de "Vuelos Nacionales" (no hi havia encara pont aeri) i, com era molt corrent, em diuen: "este día a esta hora las plazas ya están completas". "No importa la clase, sea turista, de primera o butaca de ministro no importa el precio, pagaremos lo que sea". Vaig insistir dient que m'havien informat que en tots els vols reservaven uns seients per alts càrrecs de l'Administració, polítics, governadors, ministres et. Per això insistia: "Piense señorita que es para el alcalde de Sant Feliu de Llobregat y la visita a la capital es de suma importancia para la ciudad". Mentrestant, feia volar dos bitllets de cent pessetes per davant dels seus ulls, però en cap moment no en va fer cas. Deixava passar els que tenia darrera meu i tornava a insistir; cansada de veure'm i per treure'm del seu davant, m'indica que vagi a veure un "ordenanza" i que m'acompanyi al despatx del "jefe". I així ho vaig fer: entro al despatx amb cinc-centes pessetes a la mà un xic discretes, però que es veiessin. Explico la mateixa història al senyor de la poltrona, torna a consultar la pantalla de l'ordinador i em respon el mateix que la senyoreta de la guixeta. Desanimat, torno a insistir amb la butaca de ministre etc. Davant la negativa, li dic que el preu no importa, insinuant d'entregar-li les cinc-centes pessetes si em sol×lucionava el problema. Davant la meva actitud, molt severament em va rebutjar les cinc-centes pessetes i em va suggerir que mitja hora més tard de la que demanava, arribava un "jumbo" procedent de Nova York-Madrid i desembarcava el passatge de Madrid i volava fins a Barcelona per als viatgers que tenien ací el seu destí. Retornava cap a Madrid i encaixava molt bé amb l'hora que li convenia ser-hi, valia la pena aprofitar-lo.\nVaig tornar a la guixeta per fer la reserva, amb el benentès que si no interessava, tan bon punt arribés a l'Ajuntament podríem anular-lo. Arribat ací, explico la causa de la forçosa mitja hora de retard. S'hi van conformar i, a l'endemà, el Sr. alcalde va poder volar amb "jumbo" cap a Madrid.


Els Bombers tenen un 90% del perímetre de l'incendi de Castellví de Rosanes i de Martorell estabilitzat, segons l'últim balanç fet pel cap d'intervenció de l'incendi, Ricard Exposito. En una atenció a mitjans, Exposito ha dit que ara treballen amb dos escenaris. El més optimista és que puguin donar-lo per estabilitzat "amb molta probabilitat" a última hora d'aquest dimecres.\nSi les condicions es compliquen, però la previsió és donar-lo per estabilitzat durant dijous. També ha destacat que no hi ha afectacions greus a edificis ni tampoc a persones. Jaume Bosch, cap de l'àrea regional de Barcelona dels Agents Rurals, ha indicat que han trobat indicis que el foc va ser causat per una "negligència greu" humana, tal com va avançar ahir ElCaso.cat.\nImatges de l'incendi entre Castellví de Rosanes i Martorell\nL'incendi de Castellví de Rosanes i de Martorell crema ja 186 hectàrees, segons els últims càlculs dels Agents Rurals, tot i que el perímetre amb què treballen els Bombers és de 225 hectàrees. Fotografia de Carlos Baglietto


El PP de PLF demana més policies i denuncia inseguretat ciutadana. - Ràdio Palafolls\nInici » El PP de PLF demana més policies i denuncia inseguretat ciutadana.\nMarc Ferri , gener 27, 2010\t / 604 0\nEls populars denuncien la passivitat de l’Ajuntament de PLF davant el que consideren una onada de robatoris a les urbanitzacions i barris del municipi.\nEn un comunicat, la formació assegura, a més, que no hi ha presència policial de cap tipus en aquestes zones del municipi, cosa que permet als lladres actuar amb total impunitat. Els populars afirmen que l’equip de govern és conscient i coneixedor de la problemàtica, però que no ha actuat.\nSegons afirmen els populars els lladres utilitzen els tallafocs de les zones forestals per fugir amb tot terreny de les àrees on actuen.\nDavant d’aquesta onada de robatoris, la formació demana ampliar el cos de la policia local amb més agents per tal que es pugui patrullar en aquestes zones més allunyades del centre.\nEls populars denuncien que mentre el consistori destina diners a monuments, murals, piràmides i obres faraòniques, es descuida la seguretat del municipi i en concret la seguretat de les urbanitzacions, i arriben a preguntar-se si es tracta de discriminació del consistori als ciutadans d’aquestes zones més perifèriques.


Tracey Gold de la fama de 'penes creixents', una vegada revelada l'experiència que va tenir el dia, Alan Thicke va morir - Tv\nTracey Gold de la fama de 'penes creixents', una vegada revelada l'experiència que va tenir el dia, Alan Thicke va morir\nLa protagonista de Tracey Gold, protagonista de Alan Thicke, 'Traïtes penes', detalla una premonició que va tenir el dia que va morir inesperadament per un atac de cor.\nEn els mesos posteriors a la mort d'Alan Thicke el desembre de 2016, el seu antic co-protagonista a 'Growing Pains'Tracey Goldobre sobre una premonició que va tenir el dia que va morir.\nThicke va morir inesperadament mentre jugava a un joc d'hoquei amb el seu fill petit Carter Thicke. En un episodi del 'Dr. Oz Show 'Gold revela que ella tenia una premonició sobre la seva mort.\nOr Va dir que anava en camí de trobar-se amb el seu marit quan va començar a sentir-se malalt. La va descriure sentint-se com una pressa sobtada que va sobrepassar-la i la va deixar marejadaafegit:\n'Vaig estar-me uns minuts i em va passar una mica, però va ser una experiència molt surrealista i era tan estrany. Era massa obvi ignorar-ho. Ja ho sabeu, quan hi vaig pensar que era el mateix [exacte] moment [que va morir]. '\nTracey Gold fa acte de presència al STL Pop Culture Con al Centre de convencions St Charles, el 17 d’agost de 2018, a St Charles, Missouri | Font: Bobby Bank / Getty Images\nSegonsGENT, La causa de la mort de Thicke va resultar ser una aorta trencada. Afegint més esdeveniments sobrenaturals a la seva mort, va aparèixer al 'Hollywood Hollywood Medium' de Tyler Henry, on va ser advertit sobre la seva salut. Elldit:\n'Per als homes de la vostra família, és molt bo tenir en compte que la pressió arterial serà una cosa que realment hem de tenir en compte. Els problemes cardíacs, els hi passa als homes, no és rar.\nDurant la lectura, li explica a l’actor que hi passaven uns quants homes de la seva família i l’avisaven perquè cuidés millor la seva salut.\nEn una advertència nefasta, va dir que els homes l’avisaven de no cometre els mateixos errors que van cometre que van provocar la seva pròpia mort, va dir: “Tingueu en compte el vostre propi cor”.\nPintor impressionista francès o pacient amb cirurgia de còrnia? #frenchimpressionista\nUna publicació compartida per Alan Thicke (@alan_thicke) el 27 de maig de 2016 a les 14:49 PDT\nÉsreportat, el seu altre coprotagonista, Jeremy Miller, va revelar que la majoria dels membres del creixent dolor dolent està interessat en reunir-se per a un possible reinici en el futur.\nEndevineu qui vingui a sopar? Sembla que la meitat del que queda de les germanes KKT. #ScreamQueens @glenpowell\nUna publicació compartida per Alan Thicke (@alan_thicke) el 21 de novembre de 2015 a les 19:25 PST\nVa admetre que perdre Thicke era difícil i llançar un reinici ho farien honor perquè havia esperat reviure l'espectacle abans de la seva mort prematura.\nedat blanca barry a la mort\nEsposes germanes ara\npuntal de tami\ncara i gosselina madura


Miquel Jover. Fotografia nocturna i de paisatge: Perseguint les gemínides\nPerseguint les gemínides\nEl pessebre, l'arbre i la Gemínida\nEOS 5D, Tamron 17-35 mm @ 17mm. 30'', f 2.8, ISO 1600\nAra que s'acosta el nadal, es poden veure per tot arreu els típics elements nadalencs, com els pessebres. Per variar, avui us volia presentar un pessebre diferent, tan diferent que es troba al cel, a més de 570 anys llum en direcció a la constel·lació del Cranc.\nEs tracta del que els astrònoms anomenen un cúmul obert, o sigui una agrupació d'estels amb un origen comú i que es mantenen lligats per la força de la gravetat. A la fotografia, es el petit grup d'estels que es veu entre l'arbre i la cantonada de dalt a l'esquerra. A ull nu es pot veure com un petit objecte borrós, però si teniu uns senzills prismàtics podreu veure els seus estels un a un. Això si, us haureu d'esperar fins un parell d'hores abans de la mitjanit, que és quan es comença a veure sobre l'horitzó est!\nSi teniu sort també podreu observar alguna Gemínida despistada, que era la pluja de meteors que ahir tenia el màxim. Jo vaig arribar a mitjanit i vaig tenir la sort que hi havia una activitat molt gran, així que vaig poder veure tots els estels fugaços que vaig voler... la llastima es que es resistien a sortir just en el moment de fer la foto.\nSirius adornant l'arbre de nadal\nEOS 5D, Yashica ML 28mm/2.8. 30'', f 2.8, ISO 1600\na de desembre 14, 2014\nEtiquetes de comentaris: Astronomia, Espais: Gavarres, fotografia nocturna, Paisatge astronòmic\nOstres Miquel, docs ja en vas poder caçar un parell. Gràcies per l'explicació sobre el cúmul obert i el seu orígen.\nPel que fa a la foto, has encertat molt bé al posar-hi l'arbre, és una preciositat, personalment trobo molt atractiu els brancatges dels arbres retallant-se sobre el cel, amb això hem coincidit amb l'entrada que he fet al blog on poso un saule retallant-se ;-) Encara que la teva foto és molt i molt més xula Una abraçada\n15 de desembre de 2014 a les 17:11\nMerci per passar Eduard! La veritat es que va ser una nit amb molta activitat. La llastima es que les mes brillants van caure fora de l'enquadrament, jeje!\nJo també tinc debilitat per les siluetes d'arbre retallades contra el cel. Tot i que la teva també està molt bé! Salut!\n17 de desembre de 2014 a les 22:00\nAirglow o contaminació lluminosa?


Krk és, juntament amb Cres, l'illa més gran de l'Adriàtic, amb una superfície de 405,78 km². També és l'illa més poblada, amb nombroses ciutats i pobles, amb un total de 17.860 habitants (2001). Tot i recents investigacions que situen Cres com a l'illa més gran de Croàcia, les dades oficials més recents mostren que són de la mateixa mida.\nKrk es troba bastant a prop de la part continental i s'hi arriba mitjançant un pont de formigó, de dos arcs, de 1.430 metres construït el 1980. Aquest és un dels ponts de formigó més llargs del món. Degut a la proximitat amb la ciutat de Rijeka, Omišalj també té l'Aeroport de Rijeka, així com una refineria de petroli (relacionada amb les instal·lacions portuàries cisterna Rijeka). Un monestir es troba a la petita illa de Košljun en una badia a la costa de Krk.\nKrk és un popular destí turístic deguta a la situació i la proximitat a Eslovènia, el sud d'Alemanya, Àustria i el nord d'Itàlia. Des de l'esfondrament del bloc oriental comunista, molts turistes han vingut des d'Hongria, Romania i altres països de l'antic bloc de l'Est.\nKrk ha estat històricament un centre de la cultura croata. Diversa literatura en alfabet glagolític va ser creada i en part conservada a Krk (en particular, la tauleta Baška, el text més antic conservat en croat).\nKrk pertanyia a la República de Venècia durant l'edat mitjana fins a la seva dissolució, quan els seus destins van seguir als de Dalmàcia. Es va convertir en part del regne de SHS, més tard Iugoslàvia, després de la Primera Guerra Mundial, el 1920. Després d'aquesta data, el poble de Veglia / Krk era l'únic municipi predominantment de llengua italiana a Iugoslàvia. Després de la Segona Guerra Mundial, la majoria dels italians va marxar.\nEls municipis i assentaments més grans a Krk inclouen:\nLa ciutat epònima de Krk, amb 5.491 habitants (2001)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Krk&oldid=28114053»\nDarrera modificació: 26 ago 2021 a les 15:26\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 ago 2021 a les 15:26.


I TRAIL AIGUA RIGAT, 16KM – Club Atlètic Igualada\nAigua de Rigat és la promotora del Trail Aigua de Rigat i compta amb la co l·laboració del’Associació de veïns del barri del Sant Crist per a la seva organització.\nDEFINICIÓ DE L’ESDEVENIMENT\nEl Trail Aigua de Rigat és una cursa per muntanya a peu individual.Es una ruta de ba ixa muntanya que discorre per senders, camins i pistes,en què lescondicions poden arribar a ser variables en funció de les condicions meteorològiques.\nEl Trail Aigua de Rigat es regirà segons aquest reglament i els seus annexos (en cas que n ’hi hagi). Tots els participants accepten aquest reglament en el moment de la seva inscripció.\nS’admetrà com a participant qualsevol persona ma jor de 16 anys, de qualsevol nacionalitat ique compleixi les exigències d’aquest reglament.\nLes inscripcions es podran realitzar presencialmetn a MARATHON ESPORTS, carrer de la Torre 9, Igualada i també el mateix dia de la cursa fins 1h abans. El preu d’aquiestes és de 15€.\nLa participació a la cursa dóna dret a:\n– Tres punts d’avituallament.\n– Samarreta tècnica.\n– Bossa corredor.\nLLIURAMENT DE PITRALLS\nEls pitrals es podran recollir a partir de 2 hores abans d e la sortida al pati del INSTITUTBADIA MARGARIT. Hi haurà servei de vestuari i guarda roba.\nAbans de la sortida (situada a la plaça de la Torre del Recasens (davant l’Escola Gabriel Castell à), s’efectuarà el control per poder accedir al recinte de sortida i es duran a terme les actuacions següents:\n– Verificació de dorsals.\n– Verificació del material obligatori.\nEls participants que no portin el material obligatori o que el presentin inutilitzable o defectuósno podran sortir (vegeu el material obligatori a l’article 13).\nEl recorregut té una distà ncia de 16,2km i 820 metres de desnivell acumulat, per senders, camins i pistes forestals.\nEl recorregut estarà marcat amb cintes i els corredors hauran de seguir obligatòriament elmarcatge de la ruta.\nL’Organització situarà personal degudament identificat que vetllarà per la seguretat dels participants en punts determinats del recorregut i en els avituallaments. És obligatori seguirles seves indicacions.\n– L’assegurança d’accidents és obligatòria per a les persones que no tinguin la cobertura d’accidents específica de la targeta federativa de muntanya amb les cobertures adaptades al Decret 56/2003, de 4 de febrer, de la Generalitat de Catalunya. El cost de la inscripció inclou una assegurança d’accidents pels que no disposin de llicència federativa.\n– Un equip es combra encarregat de tancar el recorregut comprovarà el pas de tots elsparticipants.\n– En cas d’abandonament, cal comunicar-ho al més aviat possible al personal del’Organització. Es disposarà de personal sanitari i ambulància a la sortida per intervenir encas que sigui necessari i realitzar una assistència bàsica. Només en casos d’accident s’hauràd’alertar al 112.\n– L’Organització es reserva el dret d’alterar parts de la ruta o modificar horaris perpreservar la seguretat dels participants.\n– L’Organització es reserva el dret d’anul·lar o suspendre la cursa per preservar la seguretat\ndels participants o per causes de força major.\n– Tots els participants accepten les regles d’aquest reglament i es comprometen a actuarèticament amb la resta de participants i amb l’Organització.\n– Tots els participants seguiran les instruccions de l’Organització.\n– Els participants que no respectin les normes del present reglament o que actuïn de manera antiesportiva seran desqualificats.\n– No es permeten participar amb gossos o altres animals.\n– La sortida serà a les 18:30 hores.\n– S’establirà un temps màxim de tres hores per realitzar el recorregut.\n– Es podrà establir un tall horari a mig recorregut, on s’indicarà als participants que elsuperin, el camí per retornar a meta, quedant aquests fora de cursa.\n– En cas de condicions meteorològiques dolentes, o per raons de seguretat, l’Organització esreserva el dret de variar el límit horari.\nCada participant haurà de dur al llarg de tot el recorregut, per garantir la seva seguretat, el\nmaterial obligatori següent:\n– Dorsal (proporcionat per l’Organització)\n– Tallavent impermeable (només en cas de pluja).\n– L’Organització podrà afegir material obligatori comunicant-ho amb anel·lació suficient als participants.\nEl director de la cursa o el responsable mèdic podran fer retirar un participant si consideren que:\n– Té minvades les seves capacitats físiques, per fatiga o altres motius.\n– No disposa del material obligatori.\n– Les seves condicions no són les apropiades per continuar la cursa.\n– Incompleix aquest reglament.\nAixí mateix, el director de la prova podrà suspendre, escurçar, neutralitzar o aturar la cursa, per seguretat o causes de força major alienes a l’Organització (climatologia, etc.).\n– Els participants que no presentin el material obligatori o que el presentin inutilitzable o defectuós en el control de sortida no podran participar a la cursa.\n– L’incompliment de la normativa durant la cursa podrà ser causa de desqualificació.\n– Doblegar, tallar, pintar o alterar el dorsal o no portar-lo visible. Altres motius de desqualificació:\n– Desobeir directrius de seguretat indicades per l’Organització.\n– Cometre infraccions contra el medi.\n– Llençar escombraries o deixalles fora dels punts indicats.\n– No socórrer un participant que demani auxili.\n– Demanar ajuda sense necessitar-la.\n– Tenir ajuda externa fora dels punts d’avituallament.\n– Manipular o alterar el dorsal (doblegar, tallar, pintar o enganxar).\n– Comportar-se de manera indecorosa, irrespectuosa o irresponsable.\n– Junior femenina (16 i 17 anys)\n– Junior masculina (16 i 17 anys)\n– Sènior femenina (de 18 a 39 anys)\n– Sènior masculina (de 18 a 39 anys)\n– Veterana femenina (40 anys o més)\n– Veterana masculina (40 anys o més)\nLa data de referència per les categories serà el 31 de desembre de l’any en curs.\nTindran el trofeu especial Aigua de Rigat els guanyadors absoluts femení i masculí. La resta de podis tindran regals oferts pels col·laboradors de la cursa.\nEls participants coneixen les característiques, el nivell de dificultat i les exigències del recorregut de la cursa en què participen i ho fan sota la seva responsabilitat. Sobre ells recau la decisió de participar. L’Organització no es fa responsable dels accidents o danys que puguin rebre o produir els participants.\nEls participants eximeixen l’Organització de les reclamacions o demandes basades en suposades accions o no accions dels participants o altres persones que actuïn a favor seu,així com de les reclamacions o demandes que resultin dels danys que puguin succeir alsparticipants i als seus materials, incloent la pèrdua o l’extraviament.\nEls participants declaren trobar-se en perfecte estat de salut i no tenir impediments físics ni psíquics que puguin dificultar la seva participació a la cursa, i exoneren l’Organització i el sseus col·laboradors de qualsevol responsabilitat dels problemes derivats del seu estat de salut.\nQualsevol reclamació d’un participant haurà de ser formulada per escrit i dirigida a l’atenció de l’Organització dins els 30 minuts següents a la publicació dels resultats. Haurà de dipositar-se una fiança de 30€ que només serà retornada en cas d’acceptar-se la reclamació.\nL’acceptació del present reglament implica obligatòriament que el participant autoritza a Aigua de Rigat, i a qui aquesta autoritzi, a la realització de fotografies i filmació de la seva participació al Trail Aigua de Rigat i els dona el seu consentiment per la seva difusió i explotació comercial i publicitària de totes les imatges preses durant el Trail Aigua de Rigat,en les que resulti clarament identificable, sense dret per part del corredor a rebre cap compensació econòmica. Aigua de Rigat es reserva en exclusivitat els drets d’imatge de la prova.


Els Colors de moda d'aquesta tardor-hivern a Òptica Pasteur\nAquests són els colors de moda de la tardor-hivern 2020/21\nPosted at 15:54h in Tendències, Varis\tby\tgestor_optica\nIgual que cada temporada i després de les desfilades de moda internacionals, l’Institut Pantone ha presentat el seu report amb els colors que són tendència aquesta tardor-hivern 2020/21: clàssics, versàtils, atemporals, optimistes i funcionals.\nGroc: color de moda de la tardor-hivern\nSobretot en 2 tonalitats, els grocs són tendència aquesta temporada.\nD’una banda, estem parlant d’un color optimista i molt refrescant que incorpora un toc de verd àcid, fent referència a la naturalesa, com el d’aquestes ulleres en forma d’ull de gat by Etnia Barcelona. D’altra banda, es tracta d’un groc que crida l’atenció com el d’aquestes ulleres quadrades i overseize de Versace.\nTaronja i tons terra: colors de moda de la tardor-hivern\nDestaca sobretot la tonalitat òxid, d’esperit dels anys 70 i a mig camí entre el taronja i el marró.\nTambé els tons terra càlids i de tardor, que combinen perfectament amb les altres tonalitats de la natura: verds, grocs, blaus, roses… Algunes de les nostres ulleres preferides de la temporada, en aquests colors, són aquestes semi transparents de Yves Saint Laurent i les de forma asimètrica by Miu Miu.\nRosa: color de moda de la tardor-hivern\nDolços i feminitat, que combina a la perfecció amb: tonalitats préssec, els vermells de moda, el taronja i el groc. Què et semblen aquests models en tonalitats rosa que ens proposen per aquesta temporada les marques Vogue Eyewear i Web Eyewear? Models de forma súper diferent, que incorporen el rosa en muntures quadrades o en vidres completament rodons. Perfectes per complementar els teus looks, aportant un toc de color!\nVermell: color de moda de la tardor-hivern\nEls vermells tenen un paper molt important en les tendències cromàtiques de la temporada, que aporten força i un toc d’energia diferent a la tardor-hivern. Les ulleres que destaquem en aquest cas són unes Versace, sigui en models allargats com quadrats. Amb quin disseny et quedaries tu?\nVerd: color de moda de la tardor-hivern\nUna de les tonalitats més de moda és el clàssic verd militar, un bàsic que, entre les combinacions més trendy, es portarà amb el rosa, el groc o el color òxid. L’altre color verd tendència serà el de tonalitat fosca, que transmet confiança i combina molt bé amb els tons terra. En aquest cas, ens quedem amb les ulleres maxi de Kaleos totalment verd – militar i unes altres que destaquen el verd fosc en la part exterior de la muntura. Ideals!\nBlau: color de moda de la tardor-hivern\nCom ja t’havíem explicat, el Classic Blue és el color de l’any segons Pantone . Un color que transmet confiança i que crida molt l’atenció. Si t’hi atreveixes, el pots portar en total look amb unes ulleres també completament blaves com les de Vogue Eyewear. Sinó, pots combinar-lo amb tonalitats neutres per rebaixar-ne la intensitat o optar per unes ulleres de vidres semitransparents blaus i muntura fina com les de Swarovski.\nEls colors bàsics de la tardor-hivern\nPer últim, però no menys important, aquests són els colors bàsics que més veurem aquesta temporada: blanc ivori, ivori, gris clàssic, torrat, blau fosc i verd militar.


Menys jo i més nosaltres - El Blog de l'Alzina de Collbató\n20 febr. Menys jo i més nosaltres\nPosted at 11:54h in Gestalt\tby\tRosa Montells\nEncara amb la sensació que ens cal descobrir alguna carta desconeguda. Amb la crisi de fora que sacseja la vida tal i com la teníem prevista i la crisi interior que no ens deixa altra sortida que enfrontar-nos al sense sentit.\nPretendre salvar-nos resulta una despesa energètica que ja no podem sostenir. Desconec en quin punt del procés de desgast ens trobem però ja no ens resulta tan difícil deixar anar les coses que ens grinyolen.\nToquem la rendició i el deixar que succeeixi. Transitem per la POR a la malaltia, al desgovern, a les contradiccions sanitàries, a la pèrdua de llibertats, a les necessitats afectives i de moviment, a la situació laboral, a l’aïllament de les persones. Ens sentim sovint també adolescents, empresaris, infants, treballadors a l’atur i ancians. I assagem això de no ser invulnerables.\nSona estrany això de rendir-nos. Sabem que no es tracta de sotmetre’ns. Sabem que alguna cosa més profunda es cou en deixar-nos transformar per la situació: viure els dols per tot el que ja no serà, abraçar les contradiccions internes i animar-nos a acompanyar el que s’esquerda en nosaltres i també en el que ens envolta.\nLa vida ha entrat en acceleració i aquesta tecnologia que havia de fer les coses més senzilles ens ha complicat la vida fins a punts inimaginables. La digitalització ho fa tot immediat i urgent. Els estímuls es multipliquen i cada cop és més difícil posar límits a la vida personal i privada. La sensació és d’atordiment i d’estrès. També de manca de sentit.\nDe sobte han canviat les normes de la vida col·lectiva i és francament difícil orientar-nos per tal de satisfer les necessitats humanes de contacte i socialització. A moments, semblaria que vivim en un mon amenaçador en què els altres poden esdevenir un risc.\nLa por és el denominador comú en les converses quotidianes. Per alguns pot ser la por al contagi, a la malaltia i la mort. Per d’altres, a la davallada econòmica o a la conxorxa del poder. Tant és! En qualsevol dels casos correm el risc de ser arrossegats per aquesta psicosi col·lectiva de la por. I no hi ha res pitjor que la por a la por.\nAquesta crisi deixa una empremta psicològica profunda en les persones que l’estem vivint. Sense impacientar-nos, perquè les respostes no arriben ràpides, ens convé contactar amb nosaltres i anar-nos preguntant quin sentit li volem donar a la vida en aquests moments. Perquè això SI depèn de nosaltres.\nMalgrat les dificultats i el cansament, és important una actitud interior determinada. Determinada a recuperar el coratge per actualitzar/renovar un Sí a la vida cada cop que el perdem. Un Sí a investigar què ens agrada, què podem deixar anar, què ens nodreix, que volem donar, què volem compartir, en què volem posar les nostres il·lusions i esperances. Culpar els altres, les autoritats, les farmacèutiques, els que no acompleixen les regles, no ajuda. Acaba desconnectant-nos de nosaltres i minvant l’energia que necessitem per transitar per la situació.\nPodria dir que no sé cap a on cal avançar però en realitat sí que en sé alguna cosa. Te a veure amb sentir-nos part, a baixar el ritme i els judicis. Ser menys jo i més nosaltres.\nCurs d’introducció a la Gestalt | Teràpia Gestalt


Escola de l'Esquena - Mutua Universal\nEscola d'Esquena en línia\nPublicat el: 01/06/2017\nL'Escola d'Esquena de Mutua Universal està dirigida a persones que hagin patit un episodi de mal d'esquena i necessitin aprendre tècniques que els ajudin a finalitzar el procés de rehabilitació o a prevenir futurs episodis.\nMés del 85% de les persones pateixen molèsties o lesions a l'esquena alguna vegada a la vida. Sovint, aquestes malalties es relacionen amb sobrecàrregues físiques, però no en són l'única causa. El sedentarisme, les males postures, els aspectes psicosocials o la constitució física són algunes de les moltes altres causes que poden generar o agreujar una malaltia d'esquena, tant a la feina com en la vida familiar.\nPer què una Escola de l'Esquena?\nMoltes vegades, accions tan senzilles d'aprendre com mantenir una postura correcta, preparar la musculatura abans de fer-la treballar i potenciar els grups musculars adequats poden aconseguir evitar lesions i episodis dolorosos o millorar la rehabilitació.\nA l'Escola de l'Esquena de Mutua Universal, el pacient que ha patit una patologia vertebral dolorosa troba el complement al seu procés de rehabilitació i aprèn com reduir l'aparició d'episodis futurs\nCom funciona l'Escola de l'Esquena?\nEls nostres professionals especialistes en rehabilitació i fisioteràpia recomanen l'assistència a l'Escola a les persones que, després de patir un episodi de baixa laboral, necessiten aprendre tècniques que els ajudin a finalitzar el procés de rehabilitació o a prevenir episodis futurs. S'hi poden inscriure de manera voluntària.\nLes classes són impartides a grups reduïts per fisioterapeutes amb formació basada en pilates terapèutic, la tècnica més actual i eficient en la prevenció de malalties de l'esquena.\nEl programa s'imparteix als nostres centres de Madrid (c. Santa Cruz de Marcenado), Barcelona (c. Rosselló), València i Logronyo.\nEs fan classes setmanals de 45 minuts de durada, que consten d'una part teòrica i una altra de pràctica, en què s'ensenyaran els conceptes següents:\nRepàs anatòmic, biomecànic i fisiopatològic de la columna vertebral, per ajudar a comprendre millor com funciona la nostra\nIdentificar els riscos ergonòmics a què està exposat el treballador en el seu entorn laboral i temps lliure.\nLes diferents pautes d'higiene postural per disminuir els riscos identificats.\nExercicis d'escalfament, estirament i potenciació muscular.\nHàbits saludables per a la promoció de la salut global de l'esquena: alimentació saludable, exercici físic regular, tècniques de relaxació\nper al control de l'estrès, temps de descans adequat, evitar el tabac…\nL'Escola de l'Esquena en línia\nEn finalitzar les classes, els pacients aprenen a fer cada exercici i els poden continuar fent a casa seva, habitualment, amb l'ajuda d'una guia d'exercicis en línia de Mutua Universal. A continuació posem a disposició els vídeos de tots els exercicis, amb audiodescripció per millorar-ne la comprensió. D'aquesta manera, cada pacient pot participar activament en la millora de la seva salut.\nIMPORTANT: aquests exercicis formen part del programa "Escola de l'Esquena" de Mutua Universal. No es recomana fer-los sense haver rebut formació prèvia i presencial dels equips de fisioteràpia de Mutua Universal\nAccedeix als exercicis d'escola d'esquena


Els errors més comuns dels motoristes a la carretera | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nEl programa Formació 3.0, que desenvolupa l’Associació Nacional d’Empreses del Sector de Dues Rodes (Anesdor) en col·laboració amb el Servei Català de Trànsit, té com a objectiu reduir la sinistralitat entre els motoristes.\nEn la seva segona edició va recórrer més de 5.000 quilòmetres de les províncies de Barcelona, Girona, Lleida i Tarragona per apropar la formació avançada a les rutes dels motoristes o als punts que registren una major accidentalitat. Durant les sessions, els conductors van fer un recorregut d’uns 15 minuts acompanyats per monitors experts que van gravar els seus moviments i van detectar una sèrie d’errors comuns que han estat difosos al seu web. Són aquests:\n1) Velocitat poc adequada a l’entorn. En algunes situacions el motorista pren una velocitat excessiva mentre condueix. Generalment es deu a la confiança que transmeten les motos modernes, que fa que el conductor sobrevalori les seves capacitats i en entrar ràpid en corba castigui massa la roda davantera.\n2) Aprofitament de l’espai. La invasió del carril contrari o de la cuneta en revolts enllaçats fa que se circuli a més velocitat de la recomanada. Això provoca que la moto vagi a massa velocitat per rectificar com cal.\n3) Respecte de les normes. La velocitat de la via, els senyals de trànsit o trepitjar la línia contínua són alguns dels errors més freqüents que duen a incomplir les normes.\n4) Anticipació a imprevistos. Habitualment, el conductor s’adona de les situacions de risc quan ja és massa a prop i és difícil reaccionar.\n5) Traçat incorrecte dels revolts. Alguns motoristes entren massa aviat en corba, comprometent la sortida i castigant innecessàriament l’estabilitat de la moto.\n6) Poca eficàcia en la frenada i escassa reducció correcta de les marxes. Hi ha un desconeixement general de la tècnica de frenada correcta. Això provoca un ritme irregular i que s’arribi al revolt massa ràpid. Pocs conductors redueixen marxa amb ’gas intermedi’ per suavitzar la reducció, fet que provoca de vegades rebots o derrapades de la roda posterior.\n7) Inadequada elecció de la moto. Algunes motocicletes no s’adapten a les característiques del conductor, ja sigui per la seva edat, alçada, condició física, coneixements…\n8) Actitud en rodar en grup. Tot i ser positiu, de vegades les bromes i comentaris entre amics fan que s’acabi circulant més ràpid del que convé.\n9) Manca de confiança en conduir. No és freqüent, però en alguns casos hi ha motoristes amb molt poca confiança en si mateixos, circulant en tensió i generant situacions de risc.


Les paraules entren en joc a l'escenari\nEl català Pau Riba representa «Ribaibel», una referència a distints llenguatges\nAssumpta Bassa | 16 juliol 1999\nUna paraula dóna molt de joc, es pot llegir d'esquerra a dreta i a vegades de dreta a esquerra amb significats totalment distints. Per exemple stop, vol dir que no pots passar i a l'inrevés en canvi és pots. Aquesta és la «timologia» del músic i poeta català Pau Riba, jocs de paraules basats en les etimologies dels termes. Aquesta és una de les bases del seu espectacle Ribaibel, que ahir presentà a Palma al jardí del centre de cultura de Sa Nostra. «És un crit babèlic sobre els jocs de paraules escrites, que projectades totes tenen una relació doble amb el grafisme i també quan que es pronuncien estan relacionades amb la música. És una referència als distints llenguatges», comentà Riba.\nVa definirRibaibel com un espectacle pluridisciplinar que combina música, pintura, poesia i sobretot la timologia. «És un renaixement de Riba i una referència a Babel». Participen en l'espectacle Memi, que fa les projeccions, i Aina, que introdueix la dansa. Durant aquesta setmana es podrà veure a Maria de la Salut, Sóller i Felanitx.\n«En aquest espectacle hi juga bastant la improvisació. Memi és l'encarregada de l'art efímer, projecta coses en la pantalla que tenen a veure amb la interpretació dels poemes des del punt de vista visual. Utilitza molts ingredients, hi ha un desplegament de substàncies com mercromina, perns, ous, plats i fins i tot animals, com els caragols, que es van movent per la pantalla, pintant ells el quadre. Pel que fa a la música de l'espectacle, Riba digué que «és un resum dels grans èxits, hi ha una mica de tot».


Chausey és un arxipèlag normand situat al llarg de la badia del Mont Saint-Michel a 17 km de la ciutat de Granville a la qual està unit des del punt de vista administratiu. L'arxipèlag s'inscriu dins un rectangle d'uns 6,5 km d'ample i 12 km de llargada i consta de 52 illes amb una superfície total de 6,5 km² on només la Grande-Île, té una població permanent de 30 persones. L'arxipèlag està caracteritzat per l'alçada important de les seves marees que poden arribar als 14 metres. El seu granit és de molta qualitat i donava ocupació a 500 obrers al segle XIX. De fet Chausey designa a la vegada l'arxipèlag i la Grande Île. (ca)\nChausey és un arxipèlag normand situat al llarg de la badia del Mont Saint-Michel a 17 km de la ciutat de Granville a la qual està unit des del punt de vista administratiu. L'arxipèlag s'inscriu dins un rectangle d'uns 6,5 km d'ample i 12 km de llargada i consta de 52 illes amb una superfície total de 6,5 km² on només la Grande-Île, té una població permanent de 30 persones. L'arxipèlag està caracteritzat per l'alçada important de les seves marees que poden arribar als 14 metres. El seu granit és de molta qualitat i donava ocupació a 500 obrers al segle XIX. (ca)


El creixement de la col·lecció de la Biblioteca de Catalunya / El Blog de la BC / Inici - Biblioteca de Catalunya\nEts a: Inici / El Blog de la BC / El creixement de la col·lecció de la Biblioteca de Catalunya\nEtiquetes: Col·lecció , Desenvolupament de la col·lecció , Biblioteca de Catalunya\nLes biblioteques nacionals són institucions que tenen com a finalitat construir col·leccions que donin testimoni de la producció bibliogràfica i documental dels seus països. A Catalunya, la llei del Sistema Bibliotecari de Catalunya estableix:\n“La missió de la Biblioteca de Catalunya és recollir, conservar i difondre la producció bibliogràfica catalana i la relacionada amb l'àmbit lingüístic català, vetllar per la conservació i la difusió del patrimoni bibliogràfic i mantenir la condició de centre de consulta i recerca científica de caràcter universal.”\nA la BC s’entén la bibliografia catalana en un sentit ampli, com tot allò que es publica a Catalunya (en totes les llengües, sobre qualsevol matèria i de qualsevol autor) i el que s’edita sobre Catalunya o té autoria catalana, publicat a qualsevol lloc del món en qualsevol llengua. La voluntat de la BC és de disposar almenys de dos exemplars de les obres de bibliografia catalana i d’un de la bibliografia no catalana, sense comptar aquells exemplars amb particularitats especials (signats pels autors, amb anotacions manuscrites, amb ex-libris, etc).\nAssolir la missió esmentada suposa disposar d’una legislació adequada que contribueixi a fer créixer el fons bibliogràfic i documental amb la producció pròpia del país, i activar mecanismes d’identificació i adquisició de la col·lecció de referència i suport a la recerca que aplegui les obres fonamentals del coneixement, de la bibliografia que es publica fora de Catalunya i dels fons documentals singulars d’originals vinculats amb la creació i la cultura catalana.\nLa Biblioteca de Catalunya té tres vies principals d’incorporació de fons: el dipòsit legal, la compra i subscripció i les donacions.\nLa legislació sobre el dipòsit legal fixa que la Biblioteca ha de rebre un nombre d’exemplars de tot el que publiquen els editors i productors amb seu a Catalunya, ja sigui en suport tangible com nascut a la xarxa, i de qualsevol tipologia: llibres, revistes, partitures, discs, vídeos, mapes, làmines, postals, cartells, etc. Per aquesta via la Biblioteca rep anualment al voltant de 60.000 documents (dels quals un 40% són números de revistes i diaris) per valor estimat d’uns 600.000 euros. L’existència del dipòsit legal permet a les biblioteques nacionals recollir la producció bibliogràfica dels seus països i garantir-ne l’accés permanent. La nova llei del dipòsit legal, d’àmbit estatal, aprovada el 2011, estableix que els editors/productors de les altres CCAA que publiquin en català també lliuraran un exemplar d’aquestes edicions a la Biblioteca de Catalunya.\nActualment la compra de fons i les subscripcions es concreta principalment en mantenir actualitzades:\n- les col·leccions de monografies de qualitat de caràcter generalista i especialitzat, des del Handbook of Oriental Studies a la Biblioteca Abat Oliba o Els Nostres clàssics\n- les col·leccions especials (Cervantina, Bergnes de las Casas, etc)\n- les subscripcions a revistes en paper i en línia, llibres electrònics i bases de dades, unes contractades individualment per la Biblioteca de Catalunya; les altres, en contractacions consorciades amb el CSUC (Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya). Revistes com ara Els Marges, Revista de Catalunya, o els paquets Oxford Journals Online, JSTOR, Sage, ProjectMuse, en són alguns exemples.\nLa Biblioteca dedica a aquestes subscripcions i adquisicions al voltant de 100.000 euros anuals. Anys enrere una part important de la compra de documents en paper es destinava a les obres de referència (diccionaris, enciclopèdies, catàlegs, bibliografies, etc); ja fa temps que aquestes obres es troben disponibles i actualitzades a la xarxa, de manera que ara se subscriuen conjuntament amb altres productes.\nUn aspecte important de l’apartat de compres, que des del 2012 ha quedat sota mínims amb la disminució progressiva del pressupost de la BC, és l’adquisició de peces i fons singulars a subhastes i particulars. Amb tot, cada any una petita part del pressupost propi (a l’entorn d’uns 45.000 euros) s’ha pogut dedicar a aquesta finalitat, i així han pogut ingressar a la biblioteca alguns fons com ara la col·lecció de manuscrits de Josep M. de Sagarra de traduccions de Shakespeare, correspondència familiar del doctor Trueta i una mostra significativa del fons gràfic de Joan Barbarà, entre d’altres.\nUn capítol específic i més extens mereixen les donacions, tant aquelles que procedeixen dels mateixos artistes i creadors o dels seus hereus, com les donacions de conjunts de documents o documents solts propietat de particulars o d’entitats.\nEls fons personals d’escriptors, músics, intèrprets, gravadors, dibuixants, o les biblioteques, hemeroteques i discoteques de creadors i col·leccionistes suposen per a la BC un creixement de la col·lecció en qualitat i quantitat, amb un plus de singularitat patrimonial.\nDiversos documents dels fons de Cristòfor Taltabull, Robert Gerhard, Montserrat Abelló i Josep Obiols\nEls fons personals contenen sovint els originals (textos, dibuixos o partitures manuscrites), correspondència, quaderns d’apunts, fotografies, maquetes, esborranys, tot plegat un material únic i irrepetible que permet estudiar els creadors, la seva trajectòria i el seu entorn de relacions personals i professionals. De vegades, a més la documentació, els donatius inclouen les biblioteques personals i de suport a la seva tasca, en molts casos amb anotacions als llibres, les quals constitueixen una font rellevant per il·lustrar els interessos i opinions dels seus posseïdors. En definitiva, matèria primera per a la recerca que, sumada a l’obra publicada, completa la trajectòria vital i professional dels noms propis de la nostra cultura.\nExemplar de 1605 del Quixot que forma part de la Col·lecció Cervantina\nLa generositat dels donants i la consciència patrimonial ha estat present des dels primers anys de la Biblioteca; entre 1910 i 1915 la Biblioteca rebia la Col·lecció de fullets històrico-polítics i la Col·lecció Cervantina del bibliòfil Isidre Bonsoms, i a la dècada següent ingressava el fons Issac Albèniz, per voluntat de la vídua del compositor. Tres casos significatius i il·lustratius, a tall d’exemple.\nPodem afirmar que els darrers anys els donatius han crescut fins a representar el gruix de les entrades de documents de la Biblioteca de Catalunya, tant en quantitat com en valor econòmic estimat. El valor del conjunt de donatius oscil·la anualment en funció del nombre que n’ingressen, però de mitjana se situa en una estimació d’aproximadament 1.500.000 euros.\nSi repassem els donatius més rellevants dels últims cinc anys (2011-2015), queda palesa la diversitat i qualitat dels fons arribats:\nJosep M. Benet i Jornet, Maria Barbal, Tomàs Garcés, Joan Agut, Josep M. Boix i Selva, Joaquim Carbó, Josep M. Ainaud de Lasarte, Armand Matias Guiu, Jordi Pere Cerdà i Montserrat Abelló.\nMúsica i intèrprets\nConxita Badia, Joaquim Homs, Josep Valls, David Padrós, Eduard Toldrà, Gonzalo Tintorer, Joan Guinjoan, Miquel Querol, Agustí Cohí Grau, Alejandro Civilotti, Joan Fosas Carreras, Joan Saura, Jordi Cervelló, Josep M. Mestres-Quadreny, Josep Cercòs, Miquel Pujol, Josep Garcia Gago, Ramon Salsas i Josep Soler.\nDibuixants, il·lustradors i dissenyadors\nRoser Capdevila, Lluïsa Jover, Àngel Puigmiquel, Estudi Villuendas-Gómez, Ramon Ribas i Pere Creus, Carme Solé Vendrell, Francesc Riart, Nicanor Vázquez, Josep Barquet i Josep Obiols.\nEdicions de La Magrana, Gustavo Gili, els segells editorials Edicions 62 i Empúries (Grup 62), i Plaza & Janés i Grijalbo (Penguin Random House).\nMatrius i estampes\nMiquel Vilà, Joan Barbarà, Jaume Pla, Antoni Vila Arrufat, Jordi Sánchez i Rosa Mirambell.\nA tots aquests cal afegir la fonoteca Porter, el conjunt de bobines obertes de Ricard Gomis-Inés Bertran, una col·lecció de cartells polítics, d'art, turisme i viatges; una singular col·lecció de discos de cartró perforat i un reproductor ARISTON; els fons fotogràfics de Carme Puértolas o Cintet Rifà; i les biblioteques de Josep Maria Castellet i Joan Ramon Masoliver, entre d’altres.\nFinalment, per tancar aquest apartat de donatius, cal destacar especialment el Llegat Jordi Rubió i Balaguer -arribat el 2014, coincidint amb el centenari de l’obertura de la BC al públic- format pels arxius personals i una biblioteca de més de 20.000 volums construïda al llarg dels anys per tres generacions d’una família d’intel·lectuals de la vida cultural catalana: Joaquim Rubió i Ors, Antoni Rubió i Lluch i Jordi Rubió i Balaguer, qui fou el primer director de la Biblioteca de Catalunya.\nExemplar de la biblioteca Rubió dedicat per Joan Coromines\nEsperem que aquest breu apunt al blog de la BC serveixi de reconeixement i d’agraïment a tots els donants (persones i institucions) que, amb la seva acció han contribuït, al llarg de la història de la BC, a fer possible la recuperació i preservació de la memòria col·lectiva de Catalunya.


Arxius de Cornavirus | Diari La República Checa\nTornen a empitjorar els indicadors a TGN que suma 8 noves morts\nSense fre. La pandèmia continua descontrolada a la demarcació. Al Camp de Tarragona s’han registrat 99.067 casos confirmats per PCR o test d’antígens, 2.419 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre de casos acumulats des de l’inici de la pandèmia és de 101.275. En aquesta regió han mort des de l’inici de la pandèmia 1.262 persones, vuit més.\nEl risc de rebrot puja 292 punts, fins a 3.564, i la Rt puja tres centèsimes, fins a 1,09. La incidència a 7 dies se situa en 1.751. L’índex de positivitat de les proves diagnòstiques és de 27,58%. En aquesta regió hi ha 153 pacients ingressats, 25 més que en l’últim balanç.\nLa regió sanitària de les Terres de l’Ebre acumula, des de l’inici de la pandèmia, 27.756 casos confirmats per PCR o TA, 630 més que en el balanç anterior, i 28.307 si es tenen en compte totes les proves. En aquesta regió han mort 211 persones des de l’inici de la pandèmia, cap més respecte a l’últim balanç.\nEl risc de rebrot puja fins a 3.784 (+294) i la Rt s’incrementa tres centèsimes, i ara és d’1,04. La incidència a 7 dies és de 1.874. El 23,31% de les proves que es fan surten positives. A la regió hi ha 48 persones ingressades, set més que en el balanç anterior.


Subiturre. Donem valor a l'art\nSom una empresa que assessora i gestiona tots els tràmits que els ajuntaments, mànagers, companyies d’artistes i entitats diverses han de fer per contractar els artistes, sempre garantint que es compleix la normativa legal.\nA Subiturre donem valor a l’art.\n– Què fem –\nAjudem els ajuntaments, mànagers, entitats o empreses promotores d’espectacles a complir amb la normativa vigent en contractació d’artistes.\nAquesta normativa especifica que l’artista sempre ha d’estar contractat pel promotor, empresari o entitat organitzadora de l’espectacle.\nFem tots els tràmits a nom de l’ajuntament, promotor, mànager o entitat obligada a contractar, a través d’un gestor virtual gratuït per als nostres clients i que aporta els següents avantatges:\nPermet sol·licitar actuacions / altes a la seguretat social d’artistes amb un sol clic.\nRecull la informació laboral i econòmica de l’activitat artística i en permet la consulta de forma permanent.\nFacilita la comunicació entre Subiturre, l’empresa contractant i l’artista.\nLa calculadora permet fer càlculs exactes sobre les despeses i els imports nets que cal cobrar.\nFacilita la previsió i control de despeses de seguretat social, IRPF i nòmines a l’empresa contractant.\nCada empresa contractant té accés exclusiu al seu gestor i pot personalitzar la informació que conté segons les seves necessitats.\nTambé fem tots els tràmits relacionats amb la presentació d'impostos trimestrals i anuals que exigeix l'Agència Tributària.\n– Preguntes Freqüents –\n1. Som un grup o companyia d’artistes, com haig de cobrar la meva actuació?\nEn espectacles públics l’entitat contractant pagarà els vostres serveis mitjançant una nòmina i en cap cas es farà a través d’una factura.\n2. Un artista pot emetre una factura pels seus serveis?\nEn espectacles públics l’artista sempre ha d’estar contractat laboralment, és a dir, l’empresa contractant farà les altes a la seguretat social en règim d’artistes. En cap cas és una prestació de serveis en què es pugui sol·licitar factura a l’artista.\n3. Un artista pot ser autònom?\nEls artistes queden exclosos del règim professional de treballadors autònoms quan es tracta d’espectacles públics.\n4. Qui està obligat a contractar l’artista?\nEls promotors o els organismes públics que duguin a terme les tasques d’organització de l’espectacle. També poden assumir aquesta obligació el mànager quan actua com a representant real dels artistes i no només com a simple comissionista o representant de zona.\n5. Si sóc Ajuntament estic obligat a contractar els artistes?\nSí, té l’obligació de tramitar les altes a la seguretat social en règim d’artistes qui dugui a terme les tasques d’organització de l’espectacle.\nTambé pot assumir aquesta obligació el mànager quan actua com a representant real dels artistes i no com a simple comissionista o representant de zona.\n6. Si sóc una entitat sense ànim de lucre (comissió de festes, associació de veïns...), estic obligat a contractar els artistes?\nTambé pot assumir aquesta obligació el mànager quan actua com a representant real dels artistes i no com a simple comissionista o representant de zona\n7. Si sóc promotor estic obligat a contractar els artistes?\n8. Si sóc mànager estic obligat a contractar els artistes?\n9. Si el meu grup de música o companyia d’artistes té forma jurídica, puc contractar els artistes?\nQuan el grup de música o companyia d’artistes té forma jurídica pròpia pot tramitar les altes a la seguretat social en règim d’artistes en nom propi.\n10. Si el meu grup de música o companyia d’artistes no té forma jurídica, com es contracten els artistes?\nEn espectacles públics la contractació dels artistes sempre és una contractació laboral, mai una prestació de serveis. Per tant, sempre us hauran de contractar i, per tant, tramitar les altes a la seguretat social en règim d’artistes aquells que siguin els organitzadors o que tinguin una relació laboral real amb vosaltres (mànager).\n11. Si sóc restaurant, hotel, sala de festes amb espectacles artístics en directe, estic obligat a contractar els artistes?\nSí, com a organitzadors de l’espectacle artístic heu de tramitar les altes en el règim d’artistes ja que és una contractació laboral, en cap cas una prestació de serveis.\n12. Si sóc un artista amateur i no cobro, m’han de contractar?\nLes altes a la seguretat social en règim d’artistes només s’han de tramitar si l’artista cobra per la feina feta. Si és amateur i per tant no cobra, no hi ha l’obligació de tramitar l’alta ja que no es considera que estigui treballant.\n13. Si faig un bolo promocional, m’han de contractar?\nQuan es realitza un bolo promocional l’artista sí que està treballant i la seva contraprestació és la promoció. Per tant, sí que s’han de tramitar les altes a la seguretat social, tot i que l’import a percebre pot ser 0.\n14. El personal auxiliar de l’espectacle s’ha de contractar?\nSi el personal auxiliar de l’espectacle està present a l’actuació, és a dir, si hi participa activament, sí que s’han de tramitar les altes a la seguretat social en règim d’artistes.\n15. Sóc tècnic de so o llums. M’han de contractar?\nSi durant l’espectacle el tècnic de so o llums és un integrant més del grup o companyia i per tant participa en l’actuació, sí que s’hauran de tramitar les altes en el règim d’artistes.\n1. Qui té l’obligació de tramitar les altes a la seguretat social?\nEls empresaris promotors o els organismes públics que duguin a terme les tasques d’organització de l’espectacle.\nTambé assumeix aquesta obligació el mànager quan actua com a representant real dels artistes i no només com a simple comissionista o representant de zona.\n2. Què passa si no tramito les altes i en tinc l’obligació?\n· S’està incomplint amb l’obligació de tramitar les altes dels artistes al seu nom. És una infracció greu amb una sanció mínima de 3.126 euros i màxima de 10.000 euros, sense perjudici del presumpte delicte contra els drets dels treballadors amb les corresponents penes privatives de llibertat.\n· En cas d’accident de l’artista, el promotor o mànager haurà d’assumir el pagament de totes les prestacions, incloses importants indemnitzacions, sense sense perjudici dels presumptes delictes contra els drets dels treballadors amb les corresponents penes privatives de llibertat.\n· L’entitat jurídica intermediària pot incórrer en frau de llei per simulació de relació laboral i cessió il·legal de treballadors. Aquest frau també està regulat penalment.\n3. I la pràctica actual quina és?\nTot i que la normativa és molt clara i específica, a la pràctica l’artista s’ha vist obligat a assumir la càrrega de la seva pròpia contractació, un fet inèdit en altres col·lectius. Això és conseqüència del fet que alguns promotors, organitzadors o mànagers no assumissin la seva responsabilitat (però això no els eximeix de tenir-la).\nSi la normativa s’aplica correctament per part de tots els agents que hi intervenen, l’artista veu reconeguts els seus drets, es pot despreocupar d’aquests aspectes legals i centrar-se en la part artística de la seva feina.\n1. Quina és la normativa que regula la contractació d’artistes\nReial Decret 1435/1985, de l’1 d’agost, que regula la relació laboral especial dels artistes en espectacles públics.\nLa normativa que regula la contractació d’artistes estableix que en espectacles públics, aquests es consideren treballadors per compte aliè i han de ser contractats per l’empresa organitzadora de l’espectacle mitjançant un contracte laboral. En cap cas es tracta de la prestació d’un servei en què es sol·licita una factura a l’artista.\nCom que es tracta d’una relació laboral també és d’aplicació l’Estatut dels treballadors, en què s’especifica, en el seu article 2.e), que són relacions laborals de caràcter especial les dels artistes en espectacles públics.\n2. Quina normativa regula l’IRPF dels artistes?\nEs consideren relacions laborals de caràcter especial aquelles que per les seves especials característiques necessiten una regulació específica, entre elles la dels artistes en espectacles públics. Per tant, el tipus de retenció aplicable no podrà ser inferior al 15 %.\nArticle 86 Reial decret llei 439/2007\n3. Quines activitats són considerades artístiques per la Seguretat Social?\nLink. Seguretat Social.\n4. Quines són les bases de cotització en règim d’artistes?\n5. Quins són els tipus de cotització en règim d’artistes?\nSubiturre neix de la col·laboració entre dos germans, en Jordi i l’Anna Torrents Subirats. En Jordi és artista i l’Anna llicenciada en dret.\nEn un inici, ens trobem que la pràctica instaurada en el món artístic és sol·licitar una factura a l’artista. Per aquest motiu, i amb la intenció de facilitar aquests tràmits als artistes, Subiturre es posa en funcionament tramitant en nom propi les altes a la Seguretat Social en règim d’artistes i emetent tot seguit una factura a l’empresa realment contractant.\nEl boca-orella funciona i en poc temps tenim un volum més que considerable d’artistes que sol·liciten els nostres serveis. S’afegeixen al nostre projecte la Isabel, la Laura i en Rubèn, també artistes, economistes i gestors culturals amb experiència en gestories no especialitzades.\nEl novembre de 2014 tenim una reunió amb la inspecció de la Seguretat Social en què se’ns informa clarament que aquesta manera de procedir no és correcta. En realitat les altes han de provenir de les empreses contractants, és a dir, ajuntaments, promotors o mànagers que tenen una relació laboral real amb els artistes o són qui realment contracta l’artista, mai d’una empresa intermediària.\nSeguint amb el nostre propòsit d’ajudar l’artista i dignificar la professió ens entossudim a fer que canviï la pràctica instaurada, i que s’apliqui correctament la normativa de contractació dels artistes.\nActualment posem tot el nostre coneixement i experiència a l’abast dels ajuntaments, promotors, mànagers, companyies d’artistes, etc., per tal que es compleixi amb la normativa de contractació dels artistes i facilitem en tot moment la gestió i els tràmits.\nEl nostre objectiu és que es valori l’activitat artística en la nostra societat, dignificar el treball de l’artista i contribuir a normalitzar la seva vida laboral.\nEls nostres preus estan adaptats a les particularitats del règim d’artistes:\nper actuació i artista.\n35 euros mensuals\nper confecció de nòmines i tcs.\n(només en els mesos que hi hagi actuacions)\nPreus de l'assessoria fiscal i comptable:\nsegons models presentats\nTelèfon: 639 469 870 / 679 774 721 / 605 814 712\nHorari d’Oficina: De dilluns a Divendres de 9 a 14h\nEn nom de l'empresa tractem la informació que ens facilita per tal d'oferir el servei sol·licitat i realitzar la facturació del mateix. Les dades proporcionades es conservaran mentre es mantingui la relació comercial o durant els anys necessaris per complir amb les obligacions legals. Les dades no es cediran a tercers excepte en els casos en què hi hagi una obligació legal. Vostè té dret a obtenir confirmació sobre si a Subirats Torrents SL estem tractant les seves dades personals, per tant té dret a accedir a les seves dades personals, rectificar les dades inexactes o sol·licitar la seva supressió quan les dades ja no siguin necessaris.\nCopyright © SUBITURRE


Tres cotxes col·lideixen a Capdepera\n12 maig 2021 20:31\nEl Servei d'Emergències ha informat d'un altre sinistre a la carretera de Pollença entre un turisme i un camió\nR.L. | 23 maig 2011\nEl Servei d'Emergències de les Illes Balears ha informat d'un accident de trànsit que s'ha produït a la carretera que uneix Capdepera i Cala Rajada. Tres cotxes s'hi han vist impiclats i dues persones han hagut de ser traslladades a l'Hospital de Manacor. El SEIB112 ha donat immediatament avís al SAMU, als bombers, a la Guàrdia Civil i al Departament de Carreteres del Consell de Mallorca.\nUn home d'uns 30 anys que conduïa un camió ha resultat ferit a una cama en quedar atrapat al seu vehicle després de xocar contra una furgoneta a la carretera que uneix Pollença amb el Port de Pollença.\nL'esdeveniment ha tingut lloc sobre les 10.00 hores i arran del mateix l'home ha quedat atrapat per les cames, per la qual cosa els bombers del parc d'Alcúdia i d'Inca han acudit a rescatar-lo, segons han informat Efe fonts del 061 i dels Bombers del Consell de Mallorca.\nUna vegada que han aconseguit treure a l'home de l'interior del camió, de petites dimensions, una ambulància de suport vital avançat l'ha atès i l'ha traslladat després a l'Hospital d'Inca, on està ingressat en estat menys greu.


Anul·len l’acomiadament d’un treballador de l’Hospital del Mar a qui van fer 75 contractes en un any\nL’abril passat en els centres del consorci es van fer 1.800 contractes, molts d’ells de només un dia, segons els sindicats\n10.07.2017 - 16:41\nConcentració de treballadores de l’Hospital del Mar Foto: Sandra Làzaro\nAnul·len l’acomiadament d’un treballador de l’Hospital del Mar, del consorci Parc Salut Mar, al qual havien fet 75 contractes temporals en un any. La persona afectada, que és un sanitar, concretament un camiller, s’ha reincorporat a la feina amb un contracte indefinit no fix, segons informen fonts del sindicat CATAC-CTS, que aquest centre fa coalició amb CGT.\nEn el cas del treballador afectat la sentència afirma que ha patit «vulneració de garantia d’indemnitat». La resolució judicial afegeix que durant el temps en què el treballador ha prestat els seus serveis a l’hospital tots els contractes que li van fer van ser temporals, i alguns d’ells en supòsits que la llei no contempla.\nLa decisió judicial implica el retorn de l’afectat al seu lloc de treball com a indefinit no fix, el pagament dels salaris pendents des del dia que va ser acomiadat i, a més una indemnització de 2.000 euros com a danys morals causats per la vulneració d’un dret fonamental.\nFragment de la sentència on es veu probat que a l’afectat li van fer 75 contractes\nLes fonts esmentades asseguren que la proliferació de contractes temporals no és cap novetat en els centres sanitaris que depenen del consorci. Així, només al mes d’abril passat es van signar més de 1.800 contractes temporals, molts d’ells d’un sol dia. Cal destacar que el consorci té en total uns 3.900 llocs de treball. L’any 2015 més de 124.000 jornades van ser treballades per personal eventual.\nEl consorci Parc Salut Mar està format per l’Hospital del Mar, el Centre Fòrum i L’Hospital de l’Esperança. El Consorci Parc Salut Mar és gestionat per la Generalitat (60%) i per l’Ajuntament de Barcelona (40%).\nReproducció de la decisió judicial\nTot i la titularitat pública es donen molts casos de pràctiques laborals que poc tenen a veure amb aquesta característica. Sense anar més lluny l’any passat dues treballadores van denunciar l’empresa per considerar que vulnerava els seus drets quant a contractació. En un dels casos s’ha conegut la sentència, que declara l’acomiadament improcedent. Això suposa que l’entitat pública ha d’indemnitzar, amb diners de tots, la irregularitat comesa, expliquen fonts sindicals.\nL’any 2011 el consorci va tramitar fins a cinc acomiadaments improcedents. En aquest sentit, la Sindicatura de Comptes assegura en el seu informe del 2015 que el Consorci «com a entitat pública, hauria d’evitar els acomiadaments improcedents, ja que per ser-ho, constitueixen actes arbitraris contraris als principis rectors de l’Administració. Per tant, en el cas que es produeixin causes d’acomiadament, s’hauria d’instruir l’expedient d’acord amb el procediment legalment establert en la normativa laboral».\nNomés a l’Hospital del Mar més de 600 treballadors són eventuals. En aquest col·lectiu es donen casos veritablement sagnants. «Hi ha companyes que fa més de 13 anys que es troben en aquesta situació», afirma la coalició sindical abans esmentada. Segons la visió sindical, la direcció del consorci públic manté una bossa tan important de treballadors i treballadores eventuals perquè així disposa de personal disposat a acceptar gairebé qualsevol proposta de feina.\nL’any 2011 La direcció del Consorci va presentar un Expedient de Regulació d’Ocupació (ERO), que suposava l’acomiadament de 194 persones que, finalment, no es va aplicar i es va canviar per mesures de baixes temporals i rotatòries. Aquesta iniciativa, en realitat, l’empresa volia atemorir el personal, afirmen les fonts sindicals.\nUn jutge obliga el Consorci d’Habitatge de…\nDenuncien l’acomiadament d’un guarda…\nUna sentència anul·la les retallades imposades…


La Fundació Althaia i la UPC Manresa són la 3a i 4a institució de la Catalunya Central que més creixen en investigació - Manresa Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » La Fundació Althaia i la UPC Manresa són la 3a i 4a institució de la Catalunya Central que més creixen en investigació\nLa Fundació Althaia i la UPC Manresa són la 3a i 4a institució de la Catalunya Central que més creixen en investigació\nSegons l’últim informe de l’Observatori de la Recerca\nMontse Méndez parlant al costat de Jordi Villà i Xavier de las Heras // Imatge cedida per UVic-UCC\nLa Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) és la institució de la Catalunya Central que més creix en recerca i investigació. Els resultats del quart informe quinquennal de l’Observatori de la Recerca a la Catalunya Central, elaborat per la Biblioteca del Campus Manresa de la UPC i que estudia l’evolució de la investigació a la demarcació, situa la UVic-UCC a la segona posició, només per sota del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya. La universitat de les comarques centrals ha pujat dues posicions respecte l’informe de l’any passat. En el període 2009-2013 va publicar 115 projectes d’investigació mentre que en el quinquenni 2010-2014 ja havia superat els 150. Com ja havia passat en les altres tres edicions, el Centre Tecnològic Forestal es manté a la primera posició amb 268 articles publicats, 7 més que en l’informe anterior. La Fundació Althaia de Manresa, amb 139, i l’Escola Politècnica Superior d’Enginyeria de Manresa-UPC, amb 134, han publicat 9 i 11 articles més, respectivament, i són la tercera i la quarta institució del rànquing.\nEls resultats de l’informe es van presentar ahir a la tarda a la sala Segimon Serrallonga del Campus UVic de la UVic-UCC. El vicerector de Recerca, Jordi Villà, va valorar molt positivament el creixement de la investigació dels últims anys a la universitat i va assegurar que cal eliminar entrebancs per fer fluir la recerca: “en el cas de la UVic-UCC hem identificat de àrees d’investigació que ens han permès redirigir els recursos i especialitzar-nos“.\nAl seu torn, el coordinador de l’Observatori, Xavier de las Heras, assegurava que “els resultats demostren que hi ha una massa crítica que fa recerca des de la perifèria de Barcelona” i en aquest sentit va dir que “cada dos dies algun investigador de la Catalunya Central publica un article a nivell internacional“.\nL’informe assenyala que malgrat l’impacte de la crisi econòmica la recerca ha augmentat “tant en quantitat com en qualitat”. La recerca desenvolupada entre 2010 i 2014 a l’Anoia, al Solsonès, al Bages i a Osona ha augmentat, com ho constaten l’augment del número de projectes d’investigació i de les cites. La xifra total de publicacions ha augmentat a Osona, el Bages i el Solsonès, mentre que s’ha mantingut a l‘Anoia. El Berguedà, en canvi, no s’ha analitzat en aquest informe perquè el centre que feia recerca ha deixat de fer-ho. . Al Solsonès, a Osona i al Bages, s’investiga sobretot en l’àrea de ciències i biomedicina, mentre que els centres estudiats a l’Anoia treballen més el camp de la tecnologia.\nEnguany, s’hi ha incorporat, a més, el número de patents que els centres analitzats han sol·licitat entre el 2010 i el 2014. La cap de la Biblioteca del Campus Manresa, Montse Méndez, ha assegurat que “és difícil identificar-les perquè les patents es sol·liciten no pel lloc sinó per l’objectiu”.\n#Biblioteca del Campus Manresa de la UPC #Observatori de la Recerca a la Catalunya Central #recerca #UVic-UCC


Un miler de connexions a les assembles virtuals de la PAH | betevé\nLa Plataforma d'Afectats per la Hipoteca ja assessora damnificats per la crisi de la covid-19\ndimarts, 16 de juny del 2020, a les 21.10\nLa Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH) ha substituït durant el confinament les seves assemblees presencials per trobades virtuals. Des que van activar el nou format, un mes després del tancament, i fins ara, s’han connectat a les assemblees setmanals prop d’un miler de persones.\nLa majoria dels participants són habituals de la PAH, amb processos de desnonament oberts per impagament o ocupació d’habitatges propietat de fons voltors, però també han rebut nous usuaris arran de la crisi de la covid-19.\n“Aquests dies hem sentit casos d’autònoms i famílies que depenien de contractes temporals o en negre, i que han perdut la feina i es troben en aquesta nova situació”, explica Santi Mas de Xaxàs, portaveu de la PAH i encarregat de dinamitzar algunes de les assemblees.\nÉs el cas d’en Maxi, un dels demandants d’assessorament de la trobada virtual d’aquest dilluns, que ha exposat haver-se quedat sense feina i patir pel seu lloguer. El propietari, segons explica, no accepta renegociar el contracte i amb el sou de la seva parella, de 700 € mensuals, no arriben a pagar-lo.\nTambé en aquesta trobada virtual han buscat ajuda famílies que viuen reallotjades en pensions i hostals, o d’altres pendents d’un desnonament. De fet, si res no canvia, aquest dijous la PAH preveu mobilitzar-se per primer cop després del confinament per intentar aturar un llançament a l’Hospitalet del Llobregat.\nLa PAH alerta que molts dels nous casos que atenen són de persones que han patit les conseqüències de la pandèmia, però no poden demostrar-ho i, per tant, es queden fora de les ajudes previstes per les administracions per fer front a la crisi. A això, cal sumar-hi els processos de desnonament oberts abans de l’estat d’alarma que ara es reactivaran.\nPer tot plegat, Mas de Xaxàs pronostica que els propers mesos seran de “mobilització constant” per a la plataforma.\n— covid — lloguer — Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH)


Esther García Portugués | Emblecat\nActivitats associats investigadors, Col·laboracions, Memòria 2019\nDesprés d’una dedicació durant uns quants anys a la recerca de la figura i obra de Mariano Andreu ha arribat el moment de poder anunciar que el llibre intitulat Mariano Andreu (1888-1976). Biografia i catàleg raonat es presentarà el dia 16 de maig al Museu Nacional d’Art de Catalunya -MNAC-.\nEl llibre inclou, a més de la biografia, documentació, bibliografia, una relació d’exposicions, fotografies de diverses obres i del mateix artista, i evidentment un apèndix o catàleg que recull més de mil dues-centes obres d’aquest artista.\nDel llibre-catàleg, se’n fa una edició de cinc-cents exemplars. Darrere de cada capítol de la biografia hi ha un resum en anglès. Es fa d’aquesta manera pel caràcter internacional d’aquest artista. Poden consultar el seu índex i les publicacions de Mariano Andreu realitzades per l’autora Esther Garcia-Portugués.