Librairie Espagnole Sonia: Editorial Tusquets, Beatriz de Moura dirigirá la editorial Tusquets junto a Pantaleón Bruguera\nEditorial Tusquets, Beatriz de Moura dirigirá la editorial Tusquets junto a Pantaleón Bruguera\nLibellés : Cultura Espagne La saga de las editoriales Editorial Tusquets\nNueva etapa tras el fallecimiento de Antonio López Lamadrid\nBeatriz de Moura, ( ver articulo dedicado a la Gauche Divine dans ce blog) presidenta y fundadora deTusquets Editores, dirigirá la editorial junto a Pantaleón Bruguera (1), accionista desde 1999, e hijo de Juan Bruguera Teixidó fundador de la fallecida Editorial Bruguera (1986), que asume el cargo de director general. Según ha informado en un comunicado la editorial, con estos nombramientos Tusquets Editores inicia una nueva etapa tras el fallecimiento de Antonio Lopez Lamadrid quien hasta ahora ejercía de consejero delegado y socio de la editorial.\nAntonio López Lamadrid con Beatriz de Moura en Tusquets Editors / Jordi Roviralta\nLas mismas fuentes señalan que Tusquets Editores continuará su labor editorial como empresa independiente y con el rigor que siempre ha distinguido a sus publicaciones. También añaden que tanto De Moura como Bruguera gestionarán la actividad de la empresa con el entusiasmo y la pasión que ha caracterizado a Tusquets Editores desde su fundación, hace ahora cuarenta años- Barcelona. (EFECOM).-\n(1) En 1933, Juan Bruguera Teixidó muere a los cuarenta y ocho años de edad, por lo que sus hijos Francisco y Pantaleón Bruguera Grané se hacen cargo de la empresa. La desaparecida Editorial Bruguera (1986) "fundadora" de los TEBEOS el Pulgarcito, Rataplán, El Capitán Trueno, El guerrero del antifaz etc.\nA lire /Es para leer\nArticle fort intéressant, en Catalan, mais vous avez un traducteur sur le blog. Articulo muy interesante, en catalan, pero teneis un traductor en el blog\n«L'edició està millor que mai»\nVa fundar l'editorial Tusquets fa 40 anys, amb qui aleshores era el seu marit, Óscar Tusquets, i s'ha consolidat com una de les editorials més respectades del panorama editorial actual. En el seu catàleg figuren autors com ara Beckett, Kundera, Calvino, Eco, Duras i Camus\nQuin balanç fa dels quaranta anys de l'editorial? Vostè s'imaginava, quan la va crear amb Óscar Tusquets, el 1969, que arribaria tan lluny?\n–«Impossible! Quan vaig començar a casa meva amb 72 metres quadrats amb quatre persones vivint juntes i amb poquíssims diners no m'imaginava pas que quaranta anys després estaria fent aquesta entrevista. Amb els anys vaig aprendre que una editorial es fa de mica en mica. Treballes moltes hores, és una professió molt vocacional, sobretot si vols ser independent i donar una coherència a totes les col·leccions i també entre elles. Això només es pot aconseguir si t'hi dediques a fons. Aquest és el balanç: molta feina i feina estupenda, perquè és un treball molt agraït, cada dia és diferent perquè no hi ha cap llibre i cap autor que siguin iguals. La satisfacció la tens quan veus que els autors confien en tu i en l'editorial.»\n–De formació és traductora; com va anar a parar al món editorial?\n–«De molt petita m'agradava estar enmig de llibres. La vida em va portar per altres viaranys no previstos, però instintivament he pogut complir el meu desig d'estar envoltada de llibres, i què hi ha de millor que ser editora!»\n–Avui es té més una imatge d'editor empresari, més que lector...\n–«Una editorial és un negoci i pensar-ho diferent és absurd. Si vols que els llibres arribin al públic i tinguin una continuïtat ho has d'enfocar com una empresa. Aquí vaig tenir sort perquè va arribar a la meva vida professional i personal una persona que és com el Pep Guardiola al Barça: Antonio López Lamadrid. Va entendre perfectament que una editorial ha de ser també una empresa i ho va fer quallar amb la nostra sensibilitat editorial.»\n–Com recorda aquell moment d'ebullició cultural, quan va crear l'editorial?\n–«A finals del anys 60 es va crear a Barcelona un grupet molt petit i gens uniforme. Érem gent que compartíem inquietuds i la mateixa edat. Tots teníem mestres a qui els agradava estar amb nosaltres, per exemple Carlos Barral, Vergés, Janés... grans editors que ens van precedir i que van fer una feina que malauradament sovint s'oblida. També hi havia intel·lectuals com ara Gabriel Ferrater, Juan Marsé, Anna Maria Moix, Terenci Moix, Jaime Gil de Biedma... Això va fer que, malgrat el franquisme, poguéssim respirar una mica i fer el burro. Tots teníem clar que Franco es moriria i no volíem quedar-nos amb allò.»\n–Com ha canviat el panorama editorial des d'aleshores?\n–«Espanya havia quedat al marge del món i calia fer una recuperació cultural importantíssima. Posar-se al dia era fàcil perquè aquestes editorials de referència anaven de cap a caiguda. Vam trobar un món obert. Ara la situació ha canviat, però també ho ha fet la nostra empresa, que ha crescut i canviat de composició. Hem passat de ser vuit socis (amb un intermedi amb dos partners, Planeta i RBA) a ser-ne tres: Antonio López, el director general, Pantaleón Bruguera, nét del fundador de Bruguera, i jo mateixa.»\n–Com veu el futur de l'edició?\n–«L'edició està més bé que mai. Apareixen moltes editorials noves fora de Barcelona i Madrid i això m'agrada molt perquè funcionen molt bé. Tindran problemes com tothom, però algunes ja tenen deu anys i uns fons molt interessants. Per altra banda, crec que mai s'ha llegit tant. L'únic canvi és que es llegeix més de pocs llibres (best sellers amb temes de moda que tornen), i no tant de molts. Sense oblidar la gran concentració editorial en mans de grans empreses que recuperen antics segells de prestigi (Seix Barral, Destino...) que trobo important que es mantinguin, encara que sigui en unes altres mans. Aquesta és la nostra prioritat: que l'editorial continuï un cop nosaltres ens retirem perquè actualment té uns col·laboradors esplèndids, comercials, editors, directius... persones que treballen a l'ombra però que fan la feina. Tusquets és una de les millors editorials del país: n'estic segura. A més, en la nostra empresa no hi ha burocràcia, només Antonio López té una secretària, i pel que fa als demés, cadascú és responsable del que fa. El tema és veure qui ens succeirà, perquè ni l'Antonio ni jo tenim fills i, bé, ara es tracta de crear un equip que pugui funcionar de manera autònoma. Ara, a més, tenim una situació econòmica molt bona.»\n–I la crisi?\n–«N'hem viscut tantes! El món editorial en general, gran, petit, mitjà, sempre ha viscut en una mena d'equilibri inestable al qual ja estem acostumats. Les grans empreses ho poden notar més, però finalment el que passa és que guanyen menys. No és cap drama. A nosaltres ens ha agafat en un bon moment, tenim llibres molt bons i per a l'any vinent tenim una programació magnífica. Això ens fa una mica de coixí. Sempre hem publicat entre 60, 65 novetats a l'any i aquesta és la fórmula que ens funciona.»\nBeatriz de Moura a la seu de Tusquets, a Barcelona./Foto: ORIOL DURAN.\n–Com afronta Tusquets l'edició digital?\n–«Això és pirateria pura. L'edició digital encara està a les braceroles, però trobo terrible que grups de fora (tipus Google) envaeixin el mercat sense que encara hi hagi cap legislació que la reguli. Si es pot escanejar tot i posar-ho a l'abast de tothom, ¿què passarà amb els autors? Ja hem vist el que ha passat amb la música, i els autors ho tenen pitjor perquè no poden sortir en un escenari a fer l'espectacle. Aleshores s'ha de veure com es regula a nivell europeu. S'ha de vetllar pels drets dels autors i nosaltres som de les poques editorials que, a més, els gestionem. En tot cas, estem a l'expectativa perquè no ens agafin de sorpresa, com a les discogràfiques, però crec que l'edició de paper no desapareixerà. Tornarem al moment que poca gent llegia llibres. Sota el franquisme hi havia un 35 o 37% de gent que llegia habitualment i ara n'hi ha un 41%. No hi ha una gran diferència, sinó que es llegeix més, però de menys llibres. Tanmateix, el món editorial es va posar a publicar una quantitat ingent de títols que l'estructura dels llibres i de distribució va saturar el mercat. Ara tothom ha rebaixat el nombre de títols. Va haver-hi un moment molt boig, bé, els editors, pràcticament tots, estem molt bojos perquè posar-se a produir un producte que es torna no té sentit. Amb les neveres, per exemple, pots fer un estudi de mercat i calcular quantes se'n poden vendre; amb els llibres no es pot saber mai. Llibres que tu creus que sortiran bé, després no troben públic i a la inversa. L'edició és un dels negocis més arriscats.»\n–Com va la col·lecció en català L'ull de Vidre?\n–«Coneixem molt poc el mercat editorial català perquè està molt subvencionat. Tenim aquesta petita col·lecció dirigida per Antoni Marí i alguns escriptors estrangers ens demanen treure l'edició doble en català per qüestions de comoditat, com ara en Milan Kundera.»\n–Ha editat autors que admira?\n–«He tingut dues satisfaccions molt grans. La primera, poder editar Albert Camus, un autor que em va guiar la vida. La seva obra ja estava publicada a l'Argentina i a Mèxic en castellà quan vam crear l'editorial. Hi havia un llibre, però, que ningú sabia que existia, el que es va quedar a casa seva quan va morir en accident de cotxe. Els fills ho van mantenir en secret durant molts anys fins que per casualitat vaig conèixer a la seva filla, Catherine Camus, i ens vam fer amigues. Així vaig conèixer l'existència d'aquest llibre i el vaig poder publicar,El primer home. Després, vam editar un altre autor que també llegia molt, Simenon, amb els Maigrets. Però vam tenir tants problemes amb els drets que ho vam deixar. Un altre que m'hauria agradat molt publicar és el Tintín, que va ser fonamental en la meva vida durant la infància. A casa en tinc primeres edicions.»\n–No s'ha plantejat mai escriure?\n–«Vaig intentar escriure de jove i vaig adonar-me que era una rucada. Si la gent llegís una mica més, tindria més pudor a l'hora de presentar certs manuscrits. Per ser escriptor cal tenir un talent i jo serveixo més per publicar. Avui tothom escriu blocs i em sembla perfecte, però que ningú es pensi que és escriptor per això. El talent és un do estrany, a vegades surt en persones que no han tingut un entorn propici, i cal una mica d'humilitat per reconèixer que no és té. Ara bé, com a lectora i editora disfruto molt.»\n21/06/09 02:00 - VALÈRIA GAILLARD Publicado en el Punt Barcelona 22-06-2009 Pàgina 28


Sant Miquel de la Torre – Patrimoni de la Garrotxa\nPatrimoni de la Garrotxa > Vall de Bianya > Sant Miquel de la Torre\nEl nom antic d’aquesta església és Sant Miquel d’Avellanacorba, que s’ha mantingut fins ben entrat el segle XX. Surt esmentada en un document de l’any 998, on es parla de la donació de les dècimes de la parròquia a l’abat del monestir de Besalú.\nEn el segle XVII era ja sufragània de la parròquia de la Vall del Bac. A hores d’ara és el temple més ben conservat de la zona i el que s’utilitza per a les reduïdes funcions de culte. És un edifici de planta rectangular, sense diferenciació pel que fa a l’absis o capçalera. En aquesta part s’afegí la sagristia, de la qual es va prescindir el 1989. La porta d’entrada, amb un arc de mig punt, és al costat de migdia, on hi ha també dues finestres d’arc de mig punt i de doble esqueixada.\nEl mur de ponent, que té una finestra llarga i estreta al centre, és acabat per una espadanya de dos ulls. Aquesta església és del final del segle XII o de la primeria del XIII. L’església de Sant Miquel de la Torre, a la Vall del Bac, es troba en el vessant meridional del Puig Ou, prop de la sala o casa forta dita la Torre. De l’hostal de la Vall del Bac surt el camí que travessa la riera i mena a cal Ferrer, des d’on cal seguir en direcció oest fins a arribar al temple, situat en un pendent cobert de prats. A curta distància hi ha el cementiri.\nVall del Bac. Es troba en el vessant meridional del Puig Ou\nSant Miquel de la Torre 42.264779, 2.453530 Descripció:El nom antic d'aquesta església és Sant Miquel d'Avellanacorba, que s'ha mantingut fins ben entrat el segle XX. Surt esmentada en un document de l'any 998, on es parla de la donació de les dècimes de la parròquia a l'abat del monestir de Besalú.Adreça: Vall del Bac. Es troba en el vessant meridional del Puig OuPoblació:Vall de Bianya, laCodi Postal:17858Web: http://valldebianya.com/Telèfon: 972 29 09 33


Pentatló Modern - Federació Catalana de Pentatló Modern\nInici > Pentatló Modern\nEl Pentatló Modern és una esport olímpic amb més de 100 anys d'història i que engloba cinc disciplines: Esgrima, Natació, Equitació, Cursa i Tir. Està inclòs en el programa olímpic des dels jocs d'Estocolm de l'any 1912. La categoria femenina va haver d'esperar fins els Jocs de Sydney 2000 per entrar a l'escena olímpica. Els tornejos de qualificació per les olimpíades tenen lloc durant l'any pre-Olímpic. A través de les competicions continentals i del món, es qualifiquen 33 homes i 33 dones, tot i que finalment participen 36 atletes dels dos sexes, tenint en compte les invitacions i els participants del país amfitrió. El Pentatló Modern està gestionat i administrat internacionalment per la Unió Internacional de Pentatló Modern (UIPM). La UIPM es va fundar al 1948 i la seva seu es troba a Monte Carlo, al principat de Mònaco.\nActualment, després del canvis realitzats per la Union Internationale de Pentathlon Moderne UIPM, les proves de Tir i Cursa es realitzen de forma combinada al final de la competició (Laser-Run). El atletes acumulen punts en les proves d'Esgrima, Natació i Equitació adquirint un handicap per la prova final de Laser-Run. Així, l'ordre de sortida a la prova final es fa segons a la puntuació adquirida. L'atleta amb més punts surt primer i la resta amb 1 segon de retard per cada punt de diferència amb el líder de la prova. L'atleta que arriba primer a la meta en la competició de Laser-Run es el guanyador de la competició.


TAC12 TV - Fem que passi. Capítol 80\nFem que passi. Capítol 80\nDimarts, 06 Febrer 2018 11:38\nAvui ens visita Eva Martí una representant del nou colectiu Fridas, una entitat oberta i inclusiva, que defensen la divulgació, l’acompanyament i l’autoeducació, en qualsevol àmbit, des d’una perspectiva feminista que es va presentar el darrer divendres a la ciutat de Tarragona. Anunciarem el guanyador de la millor cartel·la televisiva del Cós Blanc de Salou i revisarem status dels carnavals de les nostres ciutats.\nMés en aquesta secció: « Fem que passi. Capítol 79 Fem que passi. Capítol 81 »


DÈRIES: Cuando el rojo es negro\nXiaolong Qiu, Shanghai 1953.\nNovella negra de factura xinesa. L'autor barreja política, la vida quotidiana de la gent corrent i intriga policial. El protagonista de les seves novel·les, l'inspector Chen, és un poeta que treballa a la policia de Shangai. A Cuando el rojo es negro l'inspector Chen s'agafa unes vacances per fer un treball de traducció per un promotor immobiliari, quan es produeix l'assassinat d'una professora d'universitat, considerada dissident política, que havía publicat una novel·la crítica amb la Revolució Cultural.\nAmb aquests elements vaig engegar la lectura de primera obra d'aquest autor que queia a les meves mans, aviat em vaig adonar que aquest estil no m'enganxava. Una trama lenta i repetitiva, on els personatges s'amaguen sota capes d'aparences i simulació fan d'aquesta una història asfixiant.\nEl xoc cultural és evident tant pels personatges, la seva manera de pensar i d'actuar, com per l'estil narratiu i les freqüents referències a la poesia clàssica xinesa o al confucianisme. Tot i que l'autor porta molts anys establert als Estats Units no s'hi reflecteix cap influència.\nPer mi tenia l'interés de fer una ullada a una societat pràcticament desconeguda, no obstant, tot i ser un llibre curtet en nombre de pàgines, se'm va fer inacabable.\nLa web de l'autor a: http://www.qiuxiaolong.com/


online casino malaysiaonline casino malaysia online casino singapore casino malaysia 2020 real money online casino singapore viagra malaysia buy sibutramine slots malaysia mobile casino online malaysia Blog Archivos - Araland Business\nCreant cultura d’Innovació. Innovació i Creativitat\ndes. 2, 2018 | Blog, Canvis, Comunicació, Desenvolupament, Equips, Lideratge, Talent\nAvui vull presentar-vos el meu primer llibre, Creando cultura de Innovación. Si sou dels que enteneu que la innovació és, ara com ara, la peça clau per maximitzar l’impacte en la vostra estratègia corporativa i modernitzar la vostra cultura organitzacional, us recomano la seva lectura.\nEn els nostres dies, les empreses que sobreviuen no són necessàriament les més fortes, sinó les que millor s’adapten al canvi.\nLa innovació no és patrimoni d’uns pocs, amb grans recursos per invertir en ella o en la tecnologia que la sustenta. És important entendre que qualsevol empresa, sigui quin sigui el seu volum o sector d’activitat pot abordar els seus reptes des de la innovació. El que realment importa és la qualitat del lideratge i el desenvolupament d’una cultura innovadora. M’atreveixo a afirmar que, ara com ara, la supervivència d’una empresa depèn de l’adaptació del seu equip als canvis ambientals, de crear un ambient propici, on les persones que treballen en ella trobin la inspiració i se sentin motivades.\nNecessitem repensar i revaluar el desenvolupament de nous patrons de comportament i d’hàbits en les nostres organitzacions, potenciant el diàleg continu entre totes les parts involucrades en l’empresa: equip, clients, partners… per desenvolupar en tots ells una cultura innovadora.\nEn les pròximes setmanes anirem desgranant les parts essencials del llibre, que ens ajudaran a crear una cultura innovadora en la nostra organització. Avui començaré pel principi, per centrar-me en una pregunta que ens fem amb freqüència: necessita la innovació de la creativitat per ser eficaç?.\nLa innovació és l’aplicació de la creativitat de manera sistemàtica pel llançament d’un nou producte o servei al mercat. El seu objectiu prioritari és transformar les idees o insights generats per la creativitat en un entorn real i mesurable econòmicament.\nLa creativitat la podríem definir com la producció de noves idees que poden donar lloc a un nou producte, concepte o servei, o simplement resoldre un problema de forma original i diferent. Apareix en moments d’ideació definits i triats dins del procés d’innovació, encara que també pot aparèixer de forma espontània.\nLa creativitat és, indubtablement, un ingredient bàsic en la recepta de la innovació. Però no és l’únic, ni molt menys. Les idees són necessàries, però fa falta més. Un dels grans innovadors empresarials de les últimes dècades (almenys, ho és per a mi), Michael Dell, es referia a elles com commodities, i explicava que només aquelles que arriben al mercat i funcionen poden ser considerades com a tals.\nInnovació radical vs. Innovació incremental\nQuan el resultat d’un procés innovador dóna lloc a quelcom totalment nou, parlem d’innovació radical, disruptiva o en valor. Una innovació que treballa amb el futur, oferint solucions realment noves que funcionen en mercats nous o existents. Una forma d’arriscar més a canvi d’un impacte major.\nPer contra, la Innovació incremental o contínua és un procés que busca optimitzar l’existent per mantenir el valor. És l’estratègia de la inèrcia aplicada en companyies tradicionals en contextos més aviat limitats, per introduir millores sobre alguna cosa que ja existeix, partint de dades i feedback sobre com està funcionant allò que pretenem millorar.\nSaber quin és el procés innovador que millor s’hi adapta a la nostra companyia i quin optimitzarà millor els nostres recursos per assolir els objectius que ens hem marcat és la clau de l’èxit en la cultura d’innovació de qualsevol empresa. Tens clar quin és el procés que necessita la teva organització?.\nPots descarregar-te GRATIS elmeu llibre Creando cultura de Innovación des de www.aralandbusiness.com\n#Innovació – #Culturad’Innovació- #Creativitat – #Canvi – #Equip – #Líder – #Lideratge – #Talent – # Blog – #Gestió


Notícies - La pista de patinatge de la Pollancreda s'ampliarà abans que acabi l'any\nLa pista de patinatge de la Pollancreda s'ampliarà abans que acabi l'any\nEl projecte ja està a punt per a la construcció\nel 18/set/06 Marina Doña Urbanisme PDF\nLa segona pista d'skate-board que es preveia construir a Sant Cugat se substitueix per una ampliació de la pista del parc de la Pollancreda. El tinent d'alcalde de Joventut, Toni Ramon, ha explicat que els plànols i el projecte ja estan aprovats, pel que considera que la renovació es completarà abans que acabi l'any.\nEls joves santcugatencs amants del monopatí i el patinatge en línia continuaran tenint el seu punt de trobada al parc de la Pollancreda. La intenció anunciada inicialment de construir una nova pista se substitueix per l'ampliació de l'antiga.\nAixí ho ha explicat el tinent d'alcalde de Joventut, Toni Ramon, al magazín 'Sant Cugat a Fons'.\nSerà una ampliació de la pista d'skate de la Pollancreda. Només queda esperar els terminis legals per poder desenvolupar una obra pública.\nRamon ha afegit que tots els tràmits legals ja estan complerts, i només falta esperar els terminis legals necessaris per poder desenvolupar una obra pública. Les expectatives del tinent d'alcalde són d'acabar l'any amb la renovació feta.\nLa pista d'skate-board del parc de la Pollancreda es va inaugurar fa tres anys. Ja aleshores, el consistori pensava en una posterior ampliació dels equipaments per fer patinatge donades les grans dimensions del recinte.


La ràdio d'À Punt començarà a emetre butlletins informatius aquest dilluns\nS'oferiran cada hora des de les 7 i fins a les 23 h. i inclouran notícies de la Comunitat, Espanya i el món.\nNaixen amb l'objectiu de convertir-se en "un referent per a la societat valenciana".\nLa ràdio d'À Punt començarà a emetre butlletins informatius aquest dilluns @APUNTNOTICIES\nLa ràdio d'À Punt començarà a emetre butlletins informatius horaris el dilluns 5 de març a les set del matí. Aquests espais s'emetran cada hora fins a les onze de la nit de dilluns a divendres i els caps de setmana. Els informatius començaran a les vuit del matí.\nSegons ha informat la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació en un comunicat, els informatius se centraran en la realitat valenciana però també informaran de les notícies de la resta d'Espanya i del món perquè "l'audiència tinga una visió completa de l'actualitat".\nLes informacions se centraran en el servei públic, la informació general, l'esport, el temps i el trànsit,una actualitat que inclourà tots els àmbits informatius com per exemple la cultura, la societat, l'economia, els successos, la política, els tribunals, el medi ambient o els espectacles, entre d'altres.\nEls serveis informatius d'À Punt "volen ser un referent per a la societat valenciana, un espai on trobar tots els temes i totes les seccions de l'actualitat, que arreplegue la diversitat i la pluralitat social, que vertebre el territori i el lloc on acudir per a saber tot el que passa en el territori valencià".\nLa informació d'À Punt també podrà seguir-se a través del lloc web www.apuntmedia.es i del compte de tuiter @apuntnoticies.\nAmaia s'incorpora al cartell del Festival de Les Arts de València 0\nGrezzi creu que aconseguirà "prompte" un acord amb els treballadors de l'EMT: "Hi ha bona sintonia" 0\nFord Europa visita aquest dijous la planta d'Almussafes per a abordar el llançament del nou Kuga 0


Sportravelling/Activitats/Curs de Catamarà a la platja de Calella de la Costa!/Reserva\nDades de la reserva - Curs de Catamarà a la platja de Calella de la Costa!\nApreneu o milloreu les vostres habilitats realitzant aquest curs. Teniu diferents cursos a mida\nLloc: Calella de la Costa\nDisponibilitat: des de 15/05/2019 fins a 31/10/2019\nServei disponible per entre 1 i 20 persones.\n(45,00 € per persona) Curs de 2h\n(85,00 € per persona) Curs de 4h\n(170,00 € per persona) Curs de 4 dies (10h)\n(310,00 € per persona) Curs de 8 dies (20h)\nPREU TOTAL (iva inclòs): 65,00 €\nVeure condicions generals de contractació o Polítiques de cancel·lació Curs de Catamarà a la platja de Calella de la Costa!\nVeure la informació principal de Curs de Catamarà a la platja de Calella de la Costa!


Compte amb les rebaixes! | Bloc de Joan Brunet i Mauri\nCada nova comtessa que se’ns fa present en les nostres vides es fa més difícil destriar el gra de la palla pel que fa a les propostes de futur que els partits ens traslladen. I és que, en general, els polítics no s’estan de prometre qualsevol cosa, per inversemblant que pugui semblar, acostumats com estan a què ni a ells ni als partits que lideren, ningú no els demanin comptes en relació el grau de compliment o d’incompliment de les promeses realitzades. D’aquesta manera, els processos electorals s’acaben assemblant cada vegada més a un mercat dels dissabtes en què tot s’hi val i en el qual les rebaixes són a l’ordre del dia. Un mercat en què els venedors no fan més que blasmar contra la competència i assegurar que són els productes que ells mateixos presenten -però que mai no ensenyen del tot-, els únics amb una qualitat contrastada i amb una garantia suficient.\nLa campanya electoral que ens portarà al 12 de març, i que dit sigui de passada encara no ha començat formalment, no en serà pas l’excepció. Ofertes i rebaixes es troben sobre la taula i per si no n’hi hagués prou i, com diuen els castellans “rizando el rizo”, el president Aznar ha assegurat que continuarà rebaixant impostos, traient-se de la màniga la supressió de l’impost que grava les activitats econòmiques (l’IAE); un impost que, com se sap, ni gestiona ni cobra l’administració de l’estat i que proporciona directament als ajuntaments uns recursos equivalents, pesseta més o menys, al 10% dels ingressos totals que obtenen. La supressió podria haver estat més creïble si, paral•lelament a l’anunci, el president del govern hagués indicat com i de quina manera es rescabalaria als ajuntaments dels no ingressos que la retirada de l’impost comportaria per les hisendes locals.\nJa se sap que en qüestió de calers, dos i dos sumen sempre quatre i quan se’n resta un en queden només tres. En d’altres paraules, si es promet la disminució de la pressió fiscal sobre els contribuents vol dir que algú haurà d’acabar pagant-ne les conseqüències. Ja sigui en forma de disminució de les prestacions socials o en la qualitat dels serveis de caràcter públic. I si no és així vol dir que caldrà augmentar altres impostos, possiblement recaptats per via indirecte, per tal de gaudir d’ingressos similars. El cas de la gasolina pot il•lustrar-ho perfectament. Tothom haurà constatat com les pujades de preu del combustible es produeixen amb celeritat quan el preu del barril de petroli puja, però, per contra, no baixa quan el preu del barril de cru decreix. L’explicació sembla evident: per cada pesseta que s’augmenta el preu d’un litre de combustible, l’estat ingressa entorn 70 cèntims més, via impostos indirectes. Solament els 30 cèntims restants serveixen per compensar l’augment del preu del cru en origen. Si la voluntat del govern no fos la de recaptar més impostos, és evident que els augments del preu en el cost del barril, podria compensar-se per la via de la renúncia de part dels impostos que graven la gasolina.\nCal que ningú no s’enganyi amb l’anunci d’aparents rebaixes sobre la pressió fiscal. Més quan els impostos que es volen rebaixar acaben beneficiant als que més tenen. I si en l’anterior legislatura es van produir rebaixes en l’impost que grava les rendes del treball (rebaixa que beneficia especialment les rendes més altes), ara es promet actuar sobre un impost municipal que grava als que exerceixen activitats econòmiques (empresarials o comercials) en els municipis. La regla de tres és clara: si es recapta menys per via directa i res no es diu de reduir la despesa pública, vol dir que caldrà compensar la rebaixa amb una major recaptació tributària. D’aquesta manera, seran els que obtenen recursos només a través d’un salari fix, els que hauran de córrer, proporcionalment, amb el cost més alt de la factura. I això, es miri com es vulgui, és un acte d’injustícia en el repartiment tributari que, d’altra banda, no beneficia precisament als més febles, econòmicament parlant.\nPublicat a Diari de Sabadell, el 24 de febrer de 2000\nPreviousLa Simfònica del Vallès\nNextI després, què?


Carilles Dentals - Montse Timoneda\nINICI > TRACTAMENTS > ESTÈTICA DENTAL > FUNDES DENTALS\nEs tracta d’unes fines làmines d’aproximadament 0,3 a 1 mm de gruix, que cobreixen tota la superfície frontal de les dents, unides a l’esmalt natural per mitjà d’un fort adhesiu. Es fan servir fonamentalment per arreglar anomalies del color de les dents, corregir alteracions en la mida o en les formes dentàries, conferint una dentadura amb un aspecte molt més atractiu. Hi ha diversos tipus de carilles, les més comunes són les de porcellana i les de composite.\nLa Dra. Elisenda Torné és la nostra especialista en Estètica Dental, amb àmplia formació i una llarga experiència en rehabilitació estètica, la funció és preservar al màxim l’estructura de la dent, corregint els seus defectes i aconseguint una estètica molt natural.\nMillorar l’aspecte dels somriures a través dels diferents mètodes innovadors que oferim, és l’objectiu que amb obstinació desenvolupa la Dra. Torné, havent aconseguit canviar de manera espectacular l’estètica en centenars de pacients tractats.\nTractament amb Carilles\nMitjançant un sistema informàtic podem saber per endavant, quina mida i gruix de carilla és l’adequat per a cada pacient, tenint en compte diferents factors com l’edat, el tipus de somriure i les expectatives.\nPosteriorment realitzem una simulació virtual en el mateix rostre del pacient per poder ajustar i decidir de forma consensuada amb la Doctora el resultat final abans de la col·locació real de les carilles.\nPer aconseguir un somriure natural amb carilles que resulti indetectable als altres, és necessària la unió de diversos elements en el professional de l’estètica dental: una formació constant, una contrastada experiència i tenir cura de tots els detalls.\nMilloren l’Estètica del pacient, ja que són capaços de modificar la forma, la posició, la brillantor i el color de les dents, oferint un aspecte molt natural.\nLa porcellana és un material totalment biocompatible, de manera que la resposta de les genives a les carilles és excel·lent.\nPresenten una superfície totalment polida, la qual cosa dificulta el dipòsit de la placa bacteriana, afavorint així la salut periodontal.\nÉs un tractament molt conservador ja que requereix una mínima preparació de la dent.\nSón molt resistents a l’abrasió, al desgast i a la fractura, resultant ser molt duradores.\nDurada el Tractament\nEl tractament amb carilles de porcellana / Zirconio sol durar, incloent la primera visita, de 4 a 5 sessions, normalment 1 o 2 per setmana. A la primera sessió l’especialista realitza un examen de la situació actual de les dents, i utilitzant eines com l´ Escàner Intraoral, elabora un estudi del tractament podent simular sobre el rostre i somriure del pacient la mida i color que han de tenir les carilles.\nLes següents sessions consisteixen en fer el polit de les dents per a la posterior col·locació de les carilles, habitualment una sessió per arc dental, alhora que es realitzen els escanejats en 3D per a la fabricació a mida de les carilles en laboratori especialitzat. Les dues últimes sessions són les de col·locació de les carilles sobre cada peça dental. Durant la fabricació de les carilles, el pacient porta unes fundes provisionals de qualitat que ja comporten una millora substancial del somriure respecte a la situació inicial.\nSi la Doctora ho considera necessari, l’ordre de les fases de polit i col·locació de carilles es podrien alternar en cada arc dental. En aquest cas, s’iniciaria el polit de l’arc inferior quan ja s’haguessin col·locat les carilles definitives en l’arc superior o viceversa.\nTipus de Carilles\nPorcellana: Els seus principals avantatges són el poder d’adhesió, resistència a l’abrasió i gran sensació estètica. No es desgasten amb el temps, no perden la brillantor i mantenen intacte el seu color.\nComposite: Es realitzen amb el material amb què es fan les reconstruccions. Amb el pas el temps es poden deteriorar i enfosquir encara que són més econòmiques, conserven l’esmalt i es realitzen en una sola sessió.\nCom funcionen les carilles dentals?\nUna vegada que hagis decidit que vols posar-te carilles dentals, els Passos seguir seran els següents:\nA la primera visita la Dra. Elisenda Torné, la nostra especialista en estètica dental, analitzarà qualsevol alteració en la forma, mida, color o malposició dental i en base a la seva experiència t´exposarà les possibilitats de millora estètica que et podem oferir. Per a això es realitzaran una serie completa de fotografies i vídeos facials i dentals.\nDisseny de Somriure (DSD- Digital Smile Design)\nTot això ens permetrà obtenir la relació de les dents, genives, llavis, somriure, característiques de la cara en moviment i emoció i gràcies a la tecnologia del disseny digital del somriure, la nostra especialista podrà realitzar la planificació del tractament amb la màxima precisió i presentar al pacient el resultat final que tindrà el seu somriure fins i tot abans d’iniciar el tractament d’estètica dental, sempre amb unes expectatives realistes.\nÉs en aquesta fase on es presentarà el disseny final de somriure per ordinador abans de la realització del tractament i on el pacient pot participar activament al costat de l’especialista per realitzar les modificacions que desitgi sobre la imatge tractada. Així doncs, el pacient pot visualitzar el resultat final abans de començar.\nPreparació de les dents i escanejat\nEn una sola sessió prepararem les dents i prendrem impressions mitjançant l’escàner intraoral. Gràcies a l’estudi previ realitzat ens assegurem que serem mínimament invasius. En aquesta mateixa cita es col·locaran unes carilles provisionals de resina que tindran la mateixa forma i grandària que les futures de ceràmica definitives perquè el pacient es vagi adaptant.\nFabricació de carilles\nAmb el sistema del disseny digital del somriure o Digital Smile Design, els nostres tècnics de laboratori poden aconseguir l’anatomia natural i estètica de la dent amb el sistema skyn concept i així poder realitzar importants planificacions i aconseguir un treball reeixit, a més de fabricar les carilles amb les ceràmiques més adequades per aconseguir l’efecte estètic i la resistència necessària.\nCimentat de carilles\nEn aquesta sessió cimentarem les carilles, procés delicat que consisteix en una unió química entre dent i carilla mitjançant l’ús d’adhesius especials per assegurar-nos que queden resistents i ben adherides de manera que des del primer moment el pacient podrà parlar amb normalitat, menjar, raspallar i passar-se el fil dental sense cap problema.\nVisita de revisió i acabat\nA la setmana es realitzarà una visita per revisar l’adaptació de les genives i del propi pacient.\nCas 1 – Carilles Dentals\nCas 2 – Carilles Dentals\nCas 4 – Carilles Dentals\nPer ara estic encantada d’haver trobat aquesta clínica amb grans professionals tant amb els tractaments com l´atenció que donen al pacient. A mes un ambient modern, net, relaxant i un gust exquisit amb la decoració. Montse Timoneda encantadora i molt sincera i a l’hora de fer tractament et dona bon consell que no sempre el mes car.\nAna Lluna / Facebook\nDel milloret que m’ha passat. Gràcies a la doc Montse i plantilla ….\nAntonio Iñesta Frances / Facebook\nTot o almenys el que a mi m’estan fent !! Ortodòncia i estic encantada amb el tracte personal !! Si necessites preguntar i anar per a qualsevol cosa sobre el tractament sempre estan !! Jo la recomano.\nACONSEGUEIX EL SOMRIURE MÉS DESITJAT\nVine a visitar-nos i els nostres especialistes realitzaran un estudi a mida de les teves necessitats, i et proposarem la millor solució estètica que sens dubte cobrirà les teves expectatives. La primera visita és gratuïta per a tu, només has de cedir-nos una estona del teu temps.


carles pérez-desoy i fages 24.10.2020 | 00:57\nONU: 75 anys de llums i ombres Diari de Girona\nL'ONU va néixer el 24 d'octubre de 1945, poc més de dos mesos després de l'esclat de la bomba d'Hiroshima i la capitulació del Japó. És una coincidència important, que cal destacar perquè permet entendre alguns dels trets més característics de l'organització; per exemple que el principal objectiu dels fundadors –així comença el preàmbul de la Carta de l'ONU– fos evitar una IIIGM: «Decidits a preservar les futures generacions del flagell de la guerra que dos cops durant la nostra vida ha infligit la Humanitat patiments fora mida». No és casual que a l'entrada del Consell de Seguretat pengi un impactant tapís que reprodueix el Guernica de Picasso.\nUn altre dels objectius de l'ONU era fugir del fracassat –per inoperant– model de la Societat de Nacions, nascuda amb la mateixa vocació d'evitar les guerres i que després de la seva provada incapacitat d'evitar les invasions de Manxúria i Abissínia, es trobava des de 1939 podem dir que «de cos present» a la seva seu de Ginebra. Només cal llegir Belle du Seigneur, la novel·la d' Albert Cohen, i seguir les tronades aventures administratives de l'ociós funcionari Adrien Deume per visualitzar el fracàs i la inoperància d'aquella dissortada organització.


Villa Biancospino - Airbnb\nTravedona Monate, Lombardia, Itàlia\nAllotjament sencer: vil·la. Amfitrió: Sara\nSara té 680 avaluacions d'altres llocs.\nVilla Biancospino es troba a Travedona Monate, a uns 1 km del llac Monate.\nÉs perfecte per a una família nombrosa, dues famílies o un grup d'amics que vulguin passar unes vacances junts guardant el seu propi espai.\nhi ha una gran sala d'estar amb dos sofàs i una llar de foc preciosa, una taula de menjador gran i una cuina equipada amb nevera, bullidor, microones i rentaplats.\nLa sala d'estar té vistes al bonic pati i al jardí.\nA la planta baixa també hi ha un gran dormitori amb un llit doble i dos llits individuals i un bany amb dutxa.\nA la primera planta hi ha dos dormitoris amb dos llits individuals, un bany amb banyera on pots dutxar-te còmodament i el segon dormitori doble amb bany privat i dutxa.\nWifi gratuït i dues places d'aparcament privat disponibles.\nEl centre de Travedona està a uns 300 metres i pots trobar tot el que necessitis, com ara un bar, una fleca, una petita botiga de queviures i un parell de restaurants. El gran supermercat més proper està a uns 2 km.\nEl llac Monate és adequat per nedar i també pots arribar al llac Maggiore en 10 minuts en cotxe, com ara Ispra i Ranco, on pots fer boniques passejades, banyar-te i gaudir d'una excel·lent hora feliç o sopar davant del llac.\nDescobreix altres opcions a Travedona Monate i als seus voltants


El conseller Cleries es desplaça a l'Alt Empordà per conèixer de prop la situació de les nenes i nens que es trobaven de colònies en l'inici dels incendis - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl conseller Cleries es desplaça a l'Alt Empordà per conèixer de prop la situació de les nenes i nens que es trobaven de colònies en l'inici dels incendis\nquery_builder 23 juliol 2012 13:42\nEl conseller de Benestar Social i Família, el director general de Joventut, Toni Reig, i el director dels Serveis Territorials del Departament a Girona, Ferran Roquer, han estat coordinant des d’ahir el dispositiu d’evacuació dels infants en equipaments alternatius i el seu retorn a casa\nEl conseller de Benestar Social i Família, Josep Lluís Cleries, i el director general de Joventut, Toni Reig, s’han desplaçat a Figueres on els esperava el director dels Serveis Territorials del Departament a Girona, Ferran Roquer, per conèixer de prop la situació dels nens i les nenes que es trobaven de colònies i campaments d’estiu a l’Alt Empordà.\nDes d’ahir tant Josep Lluís Cleries com Toni Reig i Ferran Roquer han estat coordinant el dispositiu d’evacuació dels infants en equipaments alternatius, quan aquesta mesura ha estat necessària. Avui s’han traslladat a Figueres per acabar de coordinar in situ el retorn a casa dels infants i joves afectats.\nEl conseller de Benestar Social i Família vol transmetre un missatge de tranquil·litat a les famílies, així com als monitors i responsables de colònies, als quals també vol agrair la seva professionalitat i col·laboració en tot moment. El Departament de Benestar Social i Família està en constant contacte amb el Departament d’Interior i el cos de Bombers per garantir la seguretat de tots els infants i joves que es troben de colònies o campaments per les zones afectades.\nLes famílies de nens i nenes que s’han vist afectats han estat informades de la situació des del primer moment i ara s’està treballant per un retorn dels infants segur i ordenat a casa seva, tan aviat com es pugui garantir la seguretat d’aquest procés.


EL MÓN DE LA ESCALADA, FERRATA, LONGBOARD ... ...: VF LES ROIS MAGES\n"... i quan ens trobem devant de la pasarel.la de 83 mts de llargada ... glups !!" (el més gran d´Europa).\nDESCRIPCIÓ: Aquesta via ferrata, que de fet és una gran via ferrata que consta de ... 7 vies ferrates està ubicada en un lloc fantàstic. A la savoia francesa i encastada dins el trancurs d´un riu i com a protagonista principal de la película les fortificacions de "Victor-Emmanuel" i "Marie-Thérèse". Imagineu-vos la imaginació d´aquests francesos, que els puñeteros fins hi tot ens faràn entrar dins una de les fortificacions com a part de la ferrata. Fantàstics !!\nPer aquesta ocasió estreno companys de ferrata. En Xavi i la Eli (al moment de fer-la embarasada de 5 mesos, sense comentaris). Hem aprofrita que me he escapat una semaneta de vacences per primer llóc anar a Chamonix (Montblanc, campionat del món d´escalada ...) i a continuació a fer aquestes ferrates. Som al mes de Juliol.\nAPROXIMACIÓ: (20 minuts). Apart de poder-la enllaçar amb la VF Traverse des Anges i la Monteé su Ciel (recomenable) si no és aixó, agafem del parkin i directament creuem el park d´aventura fins anar a buscar el pont i ja seguir les indicacions fins l´inici del a via.\nITINERARI: (1 hora 30 minuts). Iniciem aquesta via, una vegade hem creuat el parc temàtic de tirolinas, etc. i creuat el Pont del Diable (molt maco). Creuem la fortificació i despres d´una vaixada i jà hi som. Aquesta via serà curta peró intensa, això esta clar.\nNomés iniciar-nos jà ens trobem amb un primer pont anomenat "Pont Gaspart" i es tracta d´un pont n\nepalí d´uns 25 mets. Tot plegat ens iniciem amb una travesia de 40 mts i tot seguit un mur força vertical de 10 mts. Sempre als nostres peus el riu imponent i les parets del devant on podem veure més gent atravesant altres ferrates.\n(VIDEO LA ELI EMBARASADA DE 5 MESOS CREUANT EL PONT GASPART")\nDesprés ens trobem amb un altres pont, anomenat "Pont Balthazar" d´uns 20 mts. però força impactant, dons només és d´un cable als peus i a les mans, i a sobre amb un pati impresionat que fà que la Eli prengui la decisió de no pasar-ho i agafar la via de escape. "... vale Eli ens veiem al final de la via".\n(VIDEO DEL XAVI CREUAN EL PONT BALTHAZAR)\nPrenc jo la iniciativa i ... la veritat és que impresiona moltíssim. Tot seguit el Xavi i jà hem creuat. Continua la via amb un flanqueig bastant asequible i molt bén equipat per acabar amb la última sorpresa. Una pasarel.la de 83 metres de llargada. Segons les resenyas la més llarga de Europa anomenada "Pasarel.la Melchiorj". Per això s´anomena la via ferrata dels Tres Reís" dons hem creuat al Gaspart, al Baltasar i ara toca al Melchor.\nEl primer pas ja toca el "collons" dons per accedir al pont has de fer una pas força llarg i sota els peus tens tot el "pati". Una vegada estas situat a sobre la pasarel.la començo a caminar una mica encongit però a mida que avanço començo agafar confiança i a disfrutar. 83 mts són 83 mets i axiò dona per gaudir durant una estoneta. Ar\nrivo al final i ara li toca al Xavi, quant sento un crit que és la Eli que està enfilada adalt de tot i ens veu en acció.\nUna vegada creuada la pasarel.la això s´acabat. Ara toca ver el camí de retorn i retrobar-nos amb la Eli.\nRETORN: (20 minuts). Vaixem una petita tartera per continuar per un corriol que ens portarà a la fortificació i una vegada allà directe cap al parking.\nUn "brindis" pels equipadors francesos !! i fins la propera.\nVIA FERRATA "LES ROIS MAGES"\nSITUACIÓ: Aussois (Savoie, França)\nDIFICULTAT: Molt Alta (grau psicològic) DESNIVELL: 20 mts.\nHORARI TOTAL: 1 hora 30 minuts.\nMATERIAL: Kit ferrata E\nQUIPAMENT: Esglaons i "pasamans", ponts i pasarel.la\nA DESTACAR: Sensació d´alçada i els ponts.\nA VISITAR: Els forts Victor-Emmanuel\nOBSERVACIONS: Parc d´aventura amb espectacular tirolina


centre catòlic mataró: Culturapopular.mes, núm. 62 / Novembre 2021\nCulturapopular.mes, núm. 62 / Novembre 2021\nNovembre 2021 #62\nEl cant de la Sibil·la al festival IN-EDIT\nEl documental “El cant de la Sibil·la a la Catedral de Barcelona”, una producció de la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural amb la participació del cor Francesc Valls, es presenta al festival IN-EDIT el 2 de novembre.\nEl documental narra el procés de recuperació històrica del Cant de la Sibil·la, els textos originals i la música que l'acompanya, posant també de relleu la voluntat d'estrenar cada Nadal una resposta coral encarregada a un compositor contemporani diferent.\nPassat i present, història i contemporaneïtat, tradició i modernitat, cant pla i música coral s'uneixen a la perfecció dins d'un mateix espai: la Catedral de Barcelona. El seu cor i la seva trona segueixen essent protagonistes d'aquesta cerimònia aturada l'any 1575 però plenament vigent en l'actualitat.\nFoto Marc Castañé. Cor Francesc Valls\nLa veu del mes: Xavier Orriols i Sendra\nVilanova i la Geltrú, 1951. Lutier, músic i estudiós de la cultura popular. Referent en investigació etnològica i etnomusicològica, i en la divulgació.\nSupressió dels plans sectorials\nDes del 20 d’octubre els plans sectorials de represa de l’activitat sectorial han quedat sense efecte, entre ells el de cultura popular. Cal atenir-se a les resolucions generals vigents publicades pels Departaments de Salut i d’Interior.\nTrobareu els vídeos de totes les sessions, celebrades del 27 al 29 d'octubre, al canal de Youtube del Departament de Cultura.\nExposició Músic de tot cor. Joan Tomàs i Parés (1896-1967)\nPublicat per ccm a divendres, de novembre 05, 2021


En compliment del que disposa la vigent «Ley de Servicios de la Sociedad de la Información» (LSSICE) establerta pel Reial Decret 13/2012, conjuntament amb l’actualització a la nova reglamentació RGPD (UE) 2016/679, aquesta pàgina web li informa, en aquesta secció, sobre la política de recollida i tractament de cookies.\nLa pàgina web www.mondomomo.com, amb titularitat de MONDO MOMO LLEURE FAMILIAR I ACTIVITATS INFANTILS utilitza cookies.\nUna cookie és un fitxer que es descarrega en el seu ordinador en accedir a determinades pàgines web. Les cookies permeten a una pàgina web, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d’un usuari o del seu equip, depenent de la informació que continguin i de la forma en què utilitzi el seu equip.\nA més, milloren el seu procés de navegació, ja que permeten que la pàgina web ofereixi al usuari una informació que pot ser del seu interès en funció de l’ús que realitzi del seu contingut.\nMitjançant l’ús d’aquests dispositius es permet al servidor Web recordar algunes dades concernents al usuari , com les seves preferències per a la visualització de las pàgines d’aquest servidor, temes que més li interessen, etc.\nEn cas de NO voler rebre cookies, vostè haurà de configurar el seu navegador d’ Internet, perquè les esborri del disc dur del seu ordinador, les bloquegi o li avisi en cas d’instal·lació de les mateixes. Per continuar sense canvis en la configuració de les cookies, simplement segueixi a la pàgina web.\nLes cookies que utilitzem no contenen cap dada personal, ni cap tipus d’informació que pugui identificar-lo, excepte que es vulgui registrar de forma voluntària amb la finalitat d’utilitzar els serveis que posem a la seva disposició o de rebre informació sobre continguts del seu interès.\nEn navegar a la nostra pàgina web assumim el seu consentiment sobre l’ús de les cookies. En cas de no estar d’acord, enviï un correu electrònic a l’adreça: info@mondomomo.com\nAquests son els diferents tipus de cookies que existexen:\nSón aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través de l’àrea restringida i la utilització de les seves diferents funcions, com per exemple, portar a terme el procés de compra d’un article.\nSón aquelles que permeten a l’usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d’una sèrie de criteris en el terminal de l’usuari, com per exemple serien el idioma o el tipus de navegador a través del com es connecta al servei.\nSón aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquest tipus de cookies emmagatzemen informació del comportament dels visitants obtinguda a través de l’observació continuada dels seus hàbits de navegació, la qual cosa permet desenvolupar un perfil específic per mostrar avisos publicitaris en funció del mateix.\nLi indiquem a continuació les webs dels navegadors més freqüents per acceptar, instal·lar o desactivar les cookies\nNo obstant això, li informem de la possibilitat que la desactivació d’alguna cookie li impedeixi o dificulti la navegació o la prestació de serveis oferts en la pàgina web.\nLa pàgina web: www.mondomomo.com de la que es titular MONDO MOMO LLEURE FAMILIAR I ACTIVITATS INFANTILS, pot modificar aquesta política de cookies en funció de les exigències legals, o amb la finalitat d’adaptar aquesta política a les instruccions dictades per la «Agencia Española de Protecció de Datos».\nPer aquesta raó, aconsellem als usuaris que la visitin periòdicament. Si es produïssin canvis significatius en aquesta política de cookies, es comunicarien als usuaris mitjançant la web o a través de correu electrònic als usuaris registrats.


Sant Josep de Calassanç ja defensava la nació catalana al segle XVI – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 16 d'octubre de 2015 Atri\nCatalunya és una nació amb dret a la sobirania. Aquesta és una convicció majoritària del poble català des de fa centenars d’anys i avui expressada al carrer, a les urnes i a les institucions. No és un somni de fa quatre dies, ni una mania d’Artur Mas, ni una singularitat com diu Pedro Sánchez.\nPer exemple, Sant Josep de Calassanç ja defensava la nació catalana al segle XVI contra actuacions adoptades pel poder reial i la jerarquia eclesiàstica.\n“Ara que alguns volen insinuar que la nació catalana és un invent recent dels independentistes, evoco una anècdota de la vida de sant Josep de Calassanç ben il·lustrativa”, escriu el savi escolapi Ramon M. Nogués en el quinzenal “El Pregó”.\nEl sacerdot català Josep de Calassanç (Peralta de la Sal, 1557 / Roma, 1648) va ser el fundador de les Escoles Pies. Ja en aquella època hi havia una ofensiva que avui se’n diria d’espanyolitzar Catalunya. Nogués explica: “Calassanç, com secretari del bisbe d’Urgell, assisteix a la visita canònica a Montserrat, on coneix les violències associades a l’intent de castellanització del monestir iniciat pels Reis Catòlics, que van forçar del Papa Alexandre VI la subjecció de Montserrat, rebaixat a priorat, a l’obediència de Valladolid. Aquesta política va ser continuada per l’emperador Carles i per Felip II. Aquestes violències, que promovien l’entrada a Montserrat de novicis de Salamanca i Valladolid i impedien les entrades de catalans, van arribar a generar disturbis greus”.\nCalassanç pren postura a favor del poble català. Així es demostra en cartes que envia a responsables de l’Església. Explica al pare sicilià Melcior Alachi que regeix una casa escolàpia a Guissona: “La nació catalana no té igual en el món per a qui s’hi porta bé. I tot el contrari per al qui s’hi porta malament”. Insisteix en una altra carta: “La nació catalana és singular en benvolença per a qui s’hi porta bé, perquè son persones pràctiques i de gran judici i prudència, com vostra reverència ho experimentarà si es comporta amb ells amb les qualitats d’un bon religiós”.


Dimovi House Avren Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n16 Yantra steet, Avren, Avren, Bulgària, 9137 - Veure al mapa\nMés informació sobre Dimovi House\nDissenyat tant per oci com per negoci, Dimovi House està situat idealment a Avren; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Dimovi House, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Dimovi House.


L’Ajuntament de l’Alcúdia concedeix 36 beques formatives aquest estiu – RiberaTV\nL’Ajuntament de l’Alcúdia concedeix 36 beques formatives aquest estiu\nPer Ribera Televisió el 30 juny, 2017 No Comment\nAquest any es duplica l’oferta formativa respecte a l’estiu anterior amb la incorporació de 18 places noves\nA les 18 beques del programa “La Dipu et beca 2017”, l’Ajuntament aporta altres 18 beques que dupliquen l’oferta de la Diputació. Amb eixe objectiu l’Ajuntament de l’Alcúdia, incorporà una partida de 9.000 euros en el pressupost d’aquest any.\nLes beques atorgades tindran una duració d’un mes, juliol o agost, amb un import de 500 euros cadascuna, realitzant-se aquesta formació durant 4 hores diàries. Del total de places, 22 es desenvoluparan en juliol i 14 en agost.\nAquestes beques tenen com a finalitat la formació de l’estudiantat en l’àmbit local mitjançant l’aplicació pràctica dels coneixements adquirits al llarg de la seua formació.\nUna altra novetat és que, per primera vegada, s’han previst places per a totes les titulacions de grau, amb la qual cosa podran optar l’estudiantat universitari de qualsevol carrera.\nPer activitats i d’acord amb la seua titulació, 3 persones becades exerciran la formació a l’Escola Infantil, 6 a l’Escola d’Estiu, 4 a Serveis Socials, 2 a l’Oficina Tècnica, 2 a Comunicació, 4 a la Biblioteca, 2 a Medi Ambient, 1 a Turisme, 1 a Informàtica i 11 a distintes Oficines Municipals com Policia, Secretaria, Registre, ADL o Tresoreria.\nL’Ajuntament de l’Alcúdia concedeix 36 beques formatives aquest estiu added by Ribera Televisió on 30 juny, 2017


El so dels insectes de Jansky, nominat als Sound of the Year Awards\nEl darrer treball del duet és 'Insecta Dance Music', creat a partir del so dels insectes de Mallorca, i ha estat reconegut des del Regne Unit\nLaia Malo i Jaume Reus, el duet Jansky. KOMPOSIT STUDIO\nEl projecte Insecta Dance Music del duet d'electrovers Jansky, format pel músic, productor i ambientòleg Jaume Reus i la poeta, traductora i música Laia Malo, ha estat nominat als Sound of the Year Awards. La feina de Reus, com a productor al capdavant de Rampa Studios, es reconeix en la categoria de Best Studio Sound Recordist.\nEs tracta d'un projecte a partir del so dels insectes de Mallorca. La idea va rebre una de les beques de creació de l'Institut d'Estudis Baleàrics. La primera fase del projecte, gestada gràcies a aquest ajut i a la col·laboració de l'IMEDEA-CSIC i el PN de l'Albufera de Mallorca, "du bones notícies", diuen els membres del duet, Reus i Malo. Els músics expliquen que Insecta Dance Music "no és només un disc", sinó que és "un projecte d'art-science, basat en l'ecologia del paisatge sonor".\nLa idea es materialitzarà en un LP doble, una instal·lació sonora i una llibreria digital: Insectasynth, que posa a l'abast de qualsevol músic els sons naturals i manipulats dels insectes balears que s'han enregistrat en el paisatge sonor natural de diversos indrets de Mallorca. El resultat, de moment, ja ha estat reconegut des del Regne Unit.\nEls Sound of the Year Awards són uns premis convocats per The Museum of Sound i The New BBC Radiophonic Workshop. Van establir-se l'any passat per celebrar els sons de cada dia, no la música, en totes les seves formes. El jurat d'aquest nou guardó internacional està presidit pel compositor i artista Matthew Herbert; el pare de l'ecologia sonora, Bernie Krause; el periodista de la BBC Trevor Cox i l'arxivera de so de la British Library, Cheryl Tipp, entre d'altres. Els guanyadors s'anunciaran el proper dia 2 d'abril.\nJansky ja ha començat a explicar el projecte a les seves xarxes socials, amb una sèrie de fotos i vídeos en col·laboració amb Komposit Studio (fotografia), Arauna Studio (disseny) i Aloma Lafontana (moda escultòrica sostenible).\nMúsica Premis insectes


Avenços en gestió clínica: La importància dels aplaudiments\nLa importància dels aplaudiments\nL'epidèmia de COVID-19 ha esdevingut el gran estressor dels nostres temps. Particularment perquè es tracta d'una nova infecció viral desconeguda fins ara, que no té vacuna i que ara com ara només es pot tractar de manera simptomàtica. Ja hi ha estudis publicats en els quals es demostren nivells d'ansietat elevats en els professionals sanitaris i en la població general que han aparegut en epidèmies infeccioses prèvies o en altres llocs del món afectats abans per aquesta pandèmia, com la Xina. A més, per prevenir el contagi, els professionals que estan en primera línia utilitzen equips de protecció individual complexos i incòmodes (vestits impermeables, màscares, ulleres i guants, entre d'altres), l'ús prolongat dels quals és si més no incòmode i també pot ser una causa d'estrès addicional a la feina. Davant aquesta gran amenaça, l'autoeficàcia influeix en la capacitat de resposta i d'afrontament de l'estrès.\nL'autoeficàcia és un judici individual sobre la pròpia capacitat de completar un determinat comportament o tasca que ajuda els professionals de la salut a fer front a treballs d'alt risc i alta intensitat, com també a mantenir un estat mental estable. Al seu torn, el suport social és un factor molt significatiu que serveix per millorar l'autoeficàcia. Es defineix com l'atenció i el suport que sentim que obtenim d'altres persones. S'ha demostrat àmpliament que un suport social adequat té un efecte positiu en la salut psicològica i en la funció del son. El suport social pot ajudar el personal sanitari a reduir els nivells d'ansietat, ja que quan altres persones ens brinden suport social i emocional es genera empatia, i aquesta interacció social saludable redueix les emocions negatives com l'ansietat i millora l'estat d'ànim.\nQuan tenim una àmplia xarxa social, el seu suport pot ajudar a disminuir l'estrès perquè redueix la percepció de qualsevol amenaça i minimitza les respostes fisiològiques i conductuals a què condueix l'estrès. El suport social també contribueix a millorar l'autoeficàcia perquè ajuda a comprendre millor l'altre, a més de potenciar el respecte, l'ànim i el coratge que condueixen a una sensació d'assoliment professional. L'autoeficàcia generada augmenta la confiança per fer bé la feina i, quan es potencia amb el suport social, els professionals de la salut pateixen menys solitud i poden ser més optimistes, cosa que millora els mecanismes d'afrontament quan estan en situació d'estrès.\nEl ressò dels aplaudiments, definit a escala internacional com “el so de la gratitud”, com a gest social no és només una mostra d'aprovació emotiva, sinó que genera un corrent d'agraïment mutu pel suport rebut, i cada vegada hi ha més professionals sanitaris i d'altres serveis essencials, com ara les forces de seguretat de l'Estat, que el retornen de manera molt efusiva. Sempre hi haurà persones que minimitzin aquest gest, el menystinguin o l'aprofitin per queixar-se, però sens dubte exerceix un benefici per a la major part dels professionals que es troben al capdavant d'aquesta lluita. Així doncs, si aplaudint millorem el suport social i l'empatia, i aconseguim que molts professionals se sentin compresos i més satisfets, continuarà sent útil sortir als balcons.\nPsiquiatra. Coordinador Unitat Salut Mental. SAS\nEtiquetes: Covid-19, Fontalba A., Professionals\nSanitaritzar les residències?\nLa pesta de l’home és pensar que sap\nTreballant per aportar alegria a la nostra tasca\nInnovació a urgències: un circuit intern de teleco...\nTelemedicina i telemonitoratge: teoria i pràctica ...\nSis estratègies per a una sortida airosa de la crisi\nMascaretes per a tots? Manca d'oferta, biaixos de ...\nGrans problemes, petites solucions: un telèfon sot...\nDe l'atenció centrada en la persona a la centrada ...\nComportaments de suport al personal sanitari quan ...


Setembre d'enoturisme a Bohigas\nAprofitant els últims dies d'estiu, quan els dies encara són llargs i la temperatura és agradable, a Caves Bohigas volem oferir diferents dates per a les visites enoturístiques. Es realitzaran visites guiades tots els dijous a les 19:30h i l'últim diumenge de setembre a les 11:00h.\nLes visites a Caves Bohigas són molt més que una simple visita al nostre lloc de treball. En elles descobrireu la història de la família i la finca (més de 800 anys d'antiguitat) a la vegada que us explicarem el procés d'elaboració del cava, des de la verema fins al seu repòs a la cava subterrània. Les visites finalitzen amb el tast d'un vi i un cava Bohigas.\nEt recordem els dies de les visites:\n- Dijous 3 de setembre a les 19:30h\n- Dijous 10 de setembre a les 19:30h\n- Dijous 17 de setembre a les 19:30h\n- Dijous 24 de setembre a les 19:30h\n- Diumenge 27 de setembre a les 11:00h\nEl preu habitual és de 12€/persona però al setembre oferim les visites a 10€.\nDisposem de totes les mesures de prevenció anti-Covid, com gels desinfectants en diferents punts de la visita i desinfecció prèvia dels espais, espais que permeten tenir la distància de seguretat adequada entre els assistents. A més, serà obligatori l'ús de mascareta durant tota la visita a excepció del moment del tast, on els assistents es separaran en grups/nuclis familiars. Seguint amb la normativa anti-Covid, les places són molt reduïdes, així que et suggerim que reservis la teva quant abans millor.\nTelèfon: 608 503 486 (whatsapp o trucades)


Què és SAT?\nEl servei d'assistència tècnica (SAT) és el departament del manteniment o reparació dels productes.\nEn Axsystems Logistics et presentem solucions orientades a empreses de logística i magatzems. Amb tasques de manteniment o reparació de tot tipus de terminals.\nL'objectiu és maximitzar el benefici i l'operativitat tant d'aquests treballadors com dels recursos que s'empren en la seva funció.\nTreballem i col·laborem amb les principals marques del mercat Honeywell, Intermec, Zebra, Motorola, Datalogic, ...\nEs coneix com cablejat estructurat al sistema de cables, canalitzacions i dispositius que permeten establir una infraestructura de comunicacions en un o més edificis i oficines.\nLa instal·lació i les característiques del sistema han de complir amb certs estàndards per formar part de la condició de cablejat estructurat.\nEn Axsystems Logistics et presentem la possibilitat de solucionar els problemes que ocasionen les males connexions o instal · lacions, per això els nostres professionals et proporcionaran una instal · lació certificada i òptima de totes les teves connexions.\nQuè és un códo de barres?\nEl codi de barres és una disposició en paral · lel de barres i espais que contenen informació codificada en les barres i espais del símbol.\nEl codi de barres emmagatzema informació, emmagatzema dades que poden ser reunits en ell de manera ràpida i amb una gran precisió. Tenen un mètode simple i fàcil per a codificació d'informació de text que pot ser llegida per dispositius òptics, els quals envien aquesta informació a un ordinador com si la informació hagués estat teclejada.\nQuè és un estudi de cobertura?\nL'estudi de cobertura és un informe on es detallen les recomanacions relatives a la ubicació dels Punts d'Accés de Ràdio necessaris per cobrir una àrea especificada. Addicionalment, s'inclou informació referent al mètode emprat durant les proves, així com les ubicacions concretes per a cada un dels punts de ràdio.\nAmb aquest tipus de tecnologia és necessari predefinir l'ample de banda que es desitjarà tenir en les zones a cobrir. Les opcions en Mbps disponibles són diverses. Aquest paràmetre depèn fonamentalment de l'aplicació a la qual es destini el sistema de ràdio. Com a guia assumirem que per aplicació d'emulació de terminal i C/S (client/servidor) en mode gràfic tindrem prou amb 2Mbps, independentment del nombre d'equips mòbils que connectin a un mateix punt d'accés de manera concurrent. En cas d'aplicacions gràfiques o que impliquin una gran transferència d'informació és recomanable cobrir tota la zona d'operació a un mínim d'11 Mbps.\nL'elecció de l'ample de banda afectarà la zona de cobertura, sent aquesta molt més gran per a 2 Mbps que per a 11 Mbps. No obstant això, el sistema és totalment escalable, és a dir, en les proximitats dels punts d'accés tindrem sempre la més alta i conforme augmenti la distància entre el dispositiu i el punt d'accés, la velocitat disminuirà. Això ens permet fer una instal·lació pensada per operar a 11 Mbps i en un futur ampliar-la, a una amplada de 54 Mbps o superior mitjançant la col.locació estratègica de punts d'accés addicionals.\nL'operació redundant és possible per a entorns crítics, i consisteix a establir una àrea de cobertura d'alta disponibilitat mitjançant el solapament de cobertura entre punts d'accés de RF addicionals.\nEls enllaços de ràdio són més propicis a interferències i pèrdues de connexió quan la potència del senyal és feble, per això és fonamental instal·lar els equips de ràdio en les localitzacions exactes indicades en aquest estudi.


rebaixes: SENSE EL RECORD...aquarel·la\nSENSE EL RECORD...aquarel·la\nSense el record el passat existiria ?\nCauria en pou negre sense llum.\nRecordem aquella cadira on reposàvem\na l’entrada a la fresca, a les nits al carrer,\nal hivern vora el fogardal prop la tupina\nque coïa els fesols per carmanyola d’esmorzar...\nAquells molls per atiar el braseral\no les torradores on el pa prenia gust celestial.\nAquell got de cristall, dur com pedra,\nprou que en seus cops al terra, mai s’esberlà...\nAquells quadres de verge o de sants\non nostres precs esperaven realitats,\no aquell mirall que et deia, com creixes, vas brut,\navui encorbatat?, pentinat que vas embullat...\nQuantes vides que ens presenta eix altar.\nLa comunió en el passat, tendre i digne i esperançat\nDE REBAIXES 18.- ANTON.- T.E.- 26-2-18\nPublicat per rebaixes a 10:50\nEtiquetes de comentaris: aquarel·la, llum, rebaixes, record\nUn bell poema sobre els records. Sempre tan necessaris.\n11 de març de 2018 a les 9:01


Estrena a la Filmoteca “Rere el MACBA. Retrat d’un museu” | Institut Moisès Broggi\nIniciActivitats i projectesA Bao A QuEstrena a la Filmoteca "Rere el MACBA. Retrat d'un museu"\nDijous 2 de juny vam estrenar a la Filmoteca de Catalunya el documental “Rere el MACBA. Retrat d’un museu” en el marc del projecte Cinema en curs. Film realitzat per l’alumnat de 1r Batxillerat Artístic amb l’acompanyament de la cineasta Meritxell Colell.\nVa ser una jornada màgica, el punt final d’un procés intens, ric i de gran coneixement del cinema. Molt bonic i enriquidor compartir emocions amb la resta de centres que també participen al projecte. Una projecció amb 7 centres de diferents indrets i aquest any amb dos centres convidats: un de Galícia i un de Madrid.\nLa jornada va començar a les 10h, vam veure 4 films al matí i 3 a la tarda, pel·lícules de ficció i documental. Després de cada projecció l’alumnat va fer una presentació de la seva pel·lícula, una meravella escoltar els procesos viscuts, els referents, els rodatges, el consens, les tries… Una gran lliçó de cinema per a tots els assistents.\nI el tancament va ser una gran sorpresa, sempre màgic aquest moment. Un recull de plans fets pels alumnes presents a la sala, tot a ritme de Bernat Font en directe al piano. Una delícia! Delicat, suggerent, bonic, bonic !!\nEl nostre documental, increïble veure’l en pantalla gran, un moment intens de nervis i satisfacció. Contents de compartir la nostra pel·lícula amb tots els assitents. Un film que mostra el MACBA ocult, el MACBA de les persones, una visió del museu des de dins.\nProperament estrenarem el documental a la Cineteca de Madrid, i una última estrena serà al MACBA Barcelona el 18 de juny.\nMolt i molt contents !\nPodeu veure el nostre procés de creació a “Diari dels tallers” del bloc de cinema en curs.\nFelicitats a tot l’equip que fa possible cinema en curs i a tot l’alumnat per la feina tan ben feta i la gran presentació!\nArticle anteriorEstrena “El centre de la terra” a la Sala Beckett\nArticle següentFem un bateig de vela lleugera


Per què està prohibit pagar a qui dona sang?\nLa majoria de països veten aquesta remuneració, cosa que distorsiona un mercat vital per a la creació d’importants productes farmacèutics\nBarzin Bahardoust troba que tot plegat és molt complicat. Fa anys que intenta pagar als canadencs que vulguin donar plasma sanguini -aquesta part líquida i viscosa, color de palla, de la sang, de poders terapèutics extraordinaris-. Quan la seva empresa, Canadian Plasma Resources (CPR), va intentar obrir clíniques a Ontario el 2014, els activistes locals van aconseguir que es prohibís l’extracció remunerada de plasma. Sense desanimar-se va provar-ho a Alberta, que també ho va prohibir l’any passat. Més endavant, el 26 d’abril, quan CPR va anunciar que estava planificant un centre per a la Colúmbia Britànica, el govern provincial també va dir que ells estaven estudiant una legislació semblant. CPR ha aconseguit obrir dos centres, un a la llunyana província de Saskatchewan i un altre a Nova Brunsvic. I també aquests han generat certa oposició.\nLa demanda global de plasma creix, i no es pot cobrir només amb donacions altruistes. Les exportacions globals de plasma es valoraven el 2016 en 126.000 milions de dòlars, més que les exportacions d’avions. Però pagar pel plasma planteja problemes ètics, socials i mèdics: que si ens pot dur a catàstrofes sanitàries -com la dels anys 80, en què sang contaminada va ajudar a estendre el VIH i l’hepatitis-; que si explota els pobres; que si redueix l’oferta de sang “completa”, que sol donar-se voluntàriament en la seva pràctica totalitat...\nCap d’aquestes preocupacions està ben fonamentada. Però les cauteles canadenques sobre el fet de pagar pel plasma les comparteix gairebé tot el món. Els Estats Units, la Xina, parts del Canadà i alguns països europeus són dels pocs que ho permeten. Són països extraordinàriament efectius: tres quartes parts s’extreuen només dels Estats Units, i un altre 10% de la Xina, Alemanya, Hongria i Àustria, on també es permet pagar per donar. Dels més de mil centres de donació de plasma a tot al món, 700 són als EUA.\nNomés els països que paguen per la donació de plasma són autosuficients (Itàlia, on les empreses donen hores lliures als donants, frega l’autosuficiència.) La meitat del plasma nord-americà s’exporta a Europa.\nLes farmacèutiques de països en què la donació de plasma està prohibida fan gran part de les seves extraccions als Estats Units. Tres de les grans empreses extractores són europees: la catalana Grifols, la irlandesa Shire i la suïssa Octapharma. L’empresa matriu d’un altre gran extractor, CSL Behring, és australiana. Aquestes quatre empreses juntes tenen vuit de cada deu centres d’extracció de plasma. Part de la seva capacitat productiva està ubicada als EUA, però una altra part se centra en altres llocs.\nEl plasma exportat es fa servir per fabricar productes farmacèutics i és diferent del plasma que, amb els glòbuls vermells i blancs i les plaquetes, es fa servir en les transfusions -el que salva tantes vides quan hi ha pèrdua de sang en accidents o en la cirurgia-. Però la sang completa rarament creua fronteres, i molt rarament se’n remunera la donació. De fet, l’Organització Mundial de la Salut recomana que les donacions siguin voluntàries.\nSortosament, la demanda de transfusions va a la baixa. La gestió dels bancs de sang i la medicina moderna s’han fet molt més eficients. Kevin Wallis, que ha gestionat reserves de sang en un centre de Londres durant gairebé 20 anys, diu que els hospitals abans feien servir tres unitats de sang per a una operació de maluc, mentre que avui gairebé no en fan servir ni una. Tot i el creixement de la població, el nombre d’unitats de glòbuls vermells que fan servir els hospitals anglesos ha passat de 2 milions a l’any fa 15 anys als 1,4 milions d’ara.\nEl plasma farmacèutic és diferent. Se’l tracta amb calor o es banya en productes químics per esterilitzar-lo i reduir-ne els riscos associats. Té tot tipus d’usos. Si la sang no es coagula bé, com els passa als hemofílics, un producte de plasma pot ajudar. També pot restaurar un sistema immunitari debilitat, per exemple, per la quimioteràpia. Una complicació coneguda com la malaltia de Rhesus, en què el tipus de sang d’un fetus és incompatible amb el de la mare, era la responsable d’un 10% dels fetus nascuts morts als Estats Units en els anys 60. Avui dia els productes de plasma poden salvar el nadó.\nHistòricament, aquests productes eren derivats del plasma extret quan els voluntaris donaven sang completa. Però la demanda ha superat les donacions. Per tant, la proporció de productes de plasma derivats de la sang completa ha baixat d’un 40% el 1990 a un 13% el 2015. Avui el plasma generalment s’extreu per mitjà de l’afèresi, un procés en què s’extreu sang completa, se centrifuga i se’n retira el tel del plasma. A continuació, els glòbuls vermells es barregen amb un anticoagulant i es retransfusionen al donant. La donació normal de sang sol durar uns 10-15 minuts. L’afèresi pot durar fins a una hora.\nRecollida de plasma sanguini a tot el món\nEl plasma es regenera més ràpid que els glòbuls vermells, per la qual cosa els donants poden aportar-ne més quantitat en una sessió, i amb molta més assiduïtat. A la majoria de països, els donants de sang completa poden donar-ne fins a 500 ml, que resulten en 250ml de plasma, i com a molt un cop cada dos mesos. El donant de plasma pot oferir fins a 800 ml, i als EUA se’ls permet fer-ho dos cops per setmana. Això de seguida suma. En un any, un donant de plasma pot arribar a donar fins a 80 litres d’aquest líquid, en comparació amb els 1,6 litres d’un donant de sang completa. Jan Bult, director d’una associació mercantil que representa empreses que fabriquen més de la meitat dels productes de plasma mundial explica que els donants regulars remunerats, persones que s’han sotmès a un cribratge exhaustiu, contribueixen a fer que els productes de plasma es mantinguin segurs.\nPerò aquest estigma de “pagar per donar” persisteix. Als anys 80 la meitat de les desenes de milers d’hemofílics de tot el món es van infectar amb el VIH o l’hepatitis per culpa de productes de plasma contaminats. Milers van morir de malalties relacionades amb la sida. Molts experts van mantenir que això de pagar per donar sang havia fomentat que molts donants no haguessin parlat amb franquesa de les seves conductes perilloses, com ara pràctiques sexuals arriscades o les drogues. Al Canadà i a Irlanda hi va haver comissions d’investigació oficials. A França i al Japó, funcionaris de la salut pública i empresaris van acabar a la presó. Als EUA les farmacèutiques van arribar a acords extrajudicials. L’ombra de l’escàndol és allargada. El govern britànic va anunciar el novembre passat que s’obriria una investigació independent.\nAvui als EUA Acontinua sent legal pagar per les donacions de sang completa. Però els hospitals es neguen a acceptar-la. Amb tot, el plasma actual està més assegurat que abans contra els riscos de contaminació. Els cribratges i la sanitat moderna són extraordinàriament efectius. Hi ha altres prejudicis molt arrelats contra el pagament pel plasma. Algunes dades, per exemple, donen versemblança a la sospita que s’aprofita dels pobres: els centres de plasma nord-americans es concentren en zones del país més deprimides i normalment estan en districtes en què el 27,4% de la població és pobra, segons una anàlisi de The Economist, una xifra molt més elevada que la de l’índex mitjà de pobresa nord-americà, que és del 16,5%.\nL’altra preocupació, compartida pel doctor Sher, és que pagar pel plasma pot portar a una disminució en donacions de sang completa. Però, si això fos cert, el problema s’estaria intensificant, atès que els centres de donació remunerada de plasma s’han doblat a tot el món en els últims cinc anys. Però Peter Jaworski, de la Universitat de Georgetown, creu que la donació remunerada de plasma “no desplaça la donació de sang voluntària”. Els nord-americans, per exemple, segueixen donant la mateixa quantitat de sang voluntària per càpita que els canadencs.\nL’aversió al plasma remunerat té els seus riscos. Segons Grifols, el desequilibri geogràfic posa en risc el subministrament de plasma. La sobredependència de les importacions des dels EUA és un tema candent al sector. Representants de diversos països admetien que calia fer més per diversificar-ne els subministraments. Legalitzar el pagament per les donacions de plasma és un primer pas evident.


NOVA temporada escÈnica A L'Auditori Teulada Moraira - LOBLANC\nEl Auditori Teulada Moraira segueix amb la seua activitat escènica. Es presenta una proposta d’activitats que abastaren des del mes de novembre i fins al mes de març.\nDes d’aquest Faro obert a la cultura, amb la màxima il·lusió i energia es vol agrair enormement al públic la fidelitat demostrada durant aquest any d’activitat, on la situació com ja sabem, és ben diferent a la d’anys anteriors a la pandèmia.\nEl dia 13 de novembre, aquest espai multidisciplinari de l’auditori ofereix un taller per a recuperar el lideratge personal: Del Benestar al Bienser. Dirigit per Vigela Lloret, experta en intel·ligència emocional-Coach & Consulting i Fede Carreres, gestor d’equips i benestar corporatiu. Un taller experiencial i participatiu els objectius principals del qual es basen a incrementar la productivitat i satisfacció en la teua vida, potenciar el teu talent i fer un salt de qualitat des d’on estàs i cap a on vols arribar, descobrir les millors estratègies per a previndre el teu estrés, ansietat, la teua falta d’energia i multiplicar la teua motivació personal i laboral ; entre altres. Un taller per a recuperar la teua millor versió i viure l’aventura de ser el teu propi heroi o heroïna.\nEl dia 17 de novembre començarem amb una representació teatral “El Pla”, una comèdia negra en la qual els seus protagonistes es despullen a poc a poc de les seues màscares socials, per a portar fins al límit tot l’instint de supervivència i la noció de l’amistat.\nAmb un text brillant, una encertada escenografia. Dirigida per Ignasi Vidal. Una proposta de la Regidoria d’Igualtat i amb la col·laboració de l’auditori. En finalitzar l’obra els tres artistes obriran una taula de diàleg amb el públic assistent.\nEl 19 i 20 de novembre, l’Agrupació Musical Cultural de Teulada, es puja de nou a l’escenari de l’auditori per a celebrar els concerts en honor a la seua patrona Santa Cecilia.\nEl 19 tindrà lloc un concert musical amb la narració d’un conte d’Empar Argudo al costat de la Banda Juvenil, i el dia 20 serà l’agrupació musical al complet l’encarregada de fer-nos vibrar de nou amb la seua música. Aquestes actuacions estaran sota la batuta de Pau Climent Montaner.\nEl diumenge 21 de novembre, i seguint amb els actes sobre la Igualtat a Teulada Moraira i amb la col·laboració de la Regidoria d’Igualtat es representarà El Palau de Parèmia, el Musical. Una obra transmèdia amb un contrapunt musical que pretén recollir, per a tancar-los en un baul justicier, tots els refranys, paremias i frases fetes que fan referència a la dona de manera negativa. Els que ho fan de manera positiva també es recolliran i es depositaran en la bústia violeta. Una tragicomèdia musical que conta la vida de tres generacions de dones de la mateixa família, escrita i dirigida per Lluis Fornés « El Sifoner » i acompanyada al piano per Josep Pastor. Una obra interpretada per Taranna Teatre. Tindrà una segona funció el dia 22 oberta als centres escolars interessats, i que s’acompanyarà d’una dossier didàctic perquè es puga treballar el tema de la igualtat prèviament des dels centres educatius.\nPer primera vegada es representarà en aquest espai cultural, el dia 10 de desembre, una òpera de cambra. Una producció del Palau de les Arts del compositor Manuel García. Destacat per aquest gènere de les òperes de saló, en 1831 posava música a una deliciosa “farsa jocosa” escrita pel libretista Giusseppe Maria Foppa. Tindrem el plaer de veure representada « Un avvertimento ai gelosi » en el Auditori Teulada Moraira. Dirigida per Bábara Lluch i escenografia de Daniel Bianco. Amb la interpretació dels cantants del Centre d’Interpretació del Palau de les Arts i al piano, Rubén Fernández Aguirre.\nEl dissabte 11 de desembre, el Auditori Teulada Moraira vol homenatjar la gran veu de Camilo Sesto, mort fa poc més d’un any. Els assistents podran gaudir dels temes musicals d’aquest gran artista en un espectacle únic amb la veu principal de Manu Rodríguez. Nou músics en escena per a representar el «Tribut a Camilo Sesto, On estigues» de Eventime Produccions.\nEl 18 de desembre, El Ballet de Moscou ballarà en l’escenari del Auditori Teulada Moraira “El Cascanueces”, amb música de Tchaikovski. Una tradició nadalenca que per a aquesta ocasió comptarà en una de les escenes amb la intervenció del Club Gimnàstica Rítmica Llebeig Teulada Moraira.\nEls més xicotets de la casa podran divertir-se i gaudir en família el 19 de desembre amb El Circ del Pallasso Tallarina. Una nova proposta de la companyia Cantajuego on la diversió, la música i els balls estan assegurats.\nEl 2 de gener per a celebrar l’entrada del nou any, tindrà lloc un Concert d’Any Nou amb l’Orquestra Simfònica del Mediterrani, dirigida per Juan A. Ramírez. Amb un programa de valsos i polkas amb dues parelles de ball.\nEl dissabte 8 de gener, tindrà lloc el concert de la Coral Allegro Once de València, que representarà l’espectacle Allegrock, amb els temes més coneguts de la música pop rock.\nLa Coral Allegro porta 35 anys sent pionera dins de l’àmbit de l’educació musical per a la discapacitat, arribant a cotes de reconegut nivell artístic i aconseguint espectacles musicals de qualitat. Dirigida per Christian Marco.\nEl diumenge 16, arriba a l’auditori Positivament, amb el lema s’intel·ligent i pensa positivament. Fabian Villena, formador en actitud positiva intel·ligent i el famós mentalista Toni Bright oferiran un espectacle formatiu que aportarà conceptes pràctics contrastats científicament i eines que permeten augmentar la il·lusió i la motivació de cada participant en un entorn en el qual cal deixar-se envair per la sorpresa les emocions. Dirigit a tots els públics a partir de 14 anys.\nEl dissabte 26 de febrer, Michael’s Legacy el millor espectacle musical sobre El Rei del Pop en l’actualitat, un homenatge a Michael Jackson. Michael’s Legacy és un espectacle apte per a totes les edats, en el qual es podrà gaudir d’una escenografia molt cuidada, amb rèpliques exactes de les cançons originals i un toc especial dau per la companyia en les seues representacions. Amb un gran cos de ball format per 9 ballarins i grans veus en directe.\nDe nou arriba en 2022 el cicle operístic al Auditori Teulada Moraira, en aquesta ocasió el 12 de març amb la representació de Nabucco, de Verdi amb la Companyia d’Òpera 2001.\nI el dissabte 26 de març, Una nit amb ella, un espectacle amb Loles León al costat de dos joves ballarins/actors i dos músics en directe, on l’actriu despullarà la seua ànima i donarà curs a la seua llengua mordaç. Cantarà i ballarà perquè l’espectador recorde aqueixa nit amb ella com una cosa inoblidable.\nTot un ventall d’espectacles on l’escenari del Auditori Teulada Moraira pren força amb una programació plena d’energia que intenta des de principi a fi mantindre la il·lusió viva entre el nostre públic.\nEn un espai adaptat i segur que compleix amb les normes de seguretat sanitària perquè el públic se senta còmode i segur.\nLes entrades poden adquirir-se a través de www.auditoriteuladamoraira.es o en www.instanticket.es i en els punts de venda de les taquilles de l’auditori, SIT Ajuntament de Teulada i Espai La Senieta en Moraira.


Amb motiu del Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència contra la Dona, el Museu Valencià de la Il·lustració i de la Modernitat (MuVIM), dependent de l'Àrea de Cultura de la Diputació de València, ha presentat Suspiro esmeralda. El arte de ver bien, l'obra de l'artista Cari Roig. Aquest projecte expositiu, fidel a la línia programàtica iniciada pel MuVIM en 2011, ha estat adaptat al vitrall del vestíbul i té com a objectiu la visibilització de la dona i, més en concret, de la dona artista.\n«En ple segle XXI la Il·lustració arribarà per part de les dones», ha reivindicat el diputat de Cultura, Xavier Rius, qui ha intervingut en l'acte de presentació acompanyat pel director del MuVIM, Rafael Company; el responsable d'exposicions del museu, Amador Griñó; la comissària de la mostra, Carmen Agulló; a més de l'artista, Cari Roig.\nEl responsable d'exposicions del museu, Amador Griñó, ha incidit en que amb aquesta proposta «el MuVIM manté un compromís continuat amb les polítiques de gènere i igualtat, que busquen donar visibilitat a la dona i recordar la necessitat de la causa feminista». Pel que ha recordat que el centre «avalua periòdicament l'impacte de gènere derivat de la seua activitat, comptant amb un 54% de dones implicades en la producció de les exposicions de l'actual temporada», ha destacat Griñó.\nEn aquest cas, Carmen Agulló i Cari Roig s'han embarcat juntes en la creació d'un espai –visual-textual–per a la reflexió al voltant del empoderament femení i la xacra de la violència de gènere. «L'obra de Cari Roig anima les dones a trencar amb els estereotips, amb els silencis i les pors, per descobrir la força que tenim dintre nostre», ha subratllat la comissària de l'exposició. Agulló ha afegit que la proposta realitzada per l'artista «és un càntic a l'energia positiva, l'optimisme i la creença en el nostre poder, el qual hem d'exercir per recuperar la confiança en nosaltres mateixes».\nLa pròpia autora, Cari Roig, ha explicat que es tracta d'una obra «amb la qual volia transmetre un missatge de cor. Pensant en el dia en què totes les dones visquen i treballen amb alegria, amb colors i amb cor».\nL'exposició de l'obra al vestíbul i al vitrall del museu es completa amb l'edició d'una publicació desplegable que recull la reproducció de l'obra i una anàlisi detallada de la mateixa per part de la comissària, així com informació de la trajectòria professional de les dues dones.\nHeroïnes i guerreres\nSuspiro esmeraldaés una síntesi de la trajectòria de Cari Roig, des dels seus inicis en Equipo Límite fins al seu actual treball en la AsociaciónArcoíris Ríe. Manté viva l'essència del pop postmodern, irònic i radicalment compromès amb la lluita feminista d'Equipo Límite, a qui homenatja amb aquest tomàquet-cor de la parella artística.\nL'obra reivindica la força de la dona davant l'adversitat i les crida a convertir-se en Priyas, lliurades a la lluita contra la violència de gènere i la desigualtat. De la seua simbologia kitch destaca la referència a l'heroïna hindú, que amb destral en mà, feixos de llum i verd esperança es prepara per protegir les dones enfront de la violència; la copa uterina arrelada a la terra o el gran disc/ull central que tot ho veu i el transforma.\nDe la presó al museu\nL'exposició acull també un audiovisual amb una selecció d'autoretrats que algunes internes del mòdul de dones de l'Establiment Penitenciari de Picassent han realitzat, sota el nom de «Guerreres en temps de pau» durant els tallers de dibuix, pintura mural i creativitat que Cari Roig imparteix en aquesta presó com a part d'un programa d'activisme artístic i social que impulsa des de la AsociaciónArcoíris Ríei que compta amb el suport econòmic de l'Obra social La Caixa.\nAmador Griñó, responsable d'exposicions del MuVIM.\nCarmen Agulló, comissària de la mostra.


Wikiloc - ruta SADERNES - TORTELLA - ORRI- COLL FAJA- GITARRIU-SADERNES - Sadernes, Catalunya (España)- GPS track\nSADERNES - TORTELLA - ORRI- COLL FAJA- GITARRIU-SADERNES\nVista 398 vegades, descarregada 5 vegades\nSortida matinal sortim de Sadernes baixant fins al pont del Llierca i per pista i carretera arribem a Tortellà. Continuem per asfalt fins Sales de Llierca i enfilem pujada direcció al Mas de l`Orri. deixem el Mas de l'Orri a la dreta i pujada forta fins al coll de Faja. Baixada a Gitarriu i magnifica vista al Pirineu. Tan sols queda baixada esplèndida fins a Sadernes.\nMapa Alpina Alta Garrotxa\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta SADERNES - TORTELLA - ORRI- COLL FAJA- GITARRIU-SADERNES https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/sadernes-tortella-orri-coll-faja-gitarriu-sadernes-12132067 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Colau plora a RAC1 quan diu que s'ha plantejat deixar la política | VÍDEO | betevé\nTot i això, defensa continuar a l'alcaldia i apunta que aquest serà, segurament, el seu segon i últim mandat\nMarc Garcia | dimarts, 18 de juny del 2019, a les 10.34\nL’alcaldessa, Ada Colau, ha admès que durant les negociacions per a la investidura es va plantejar deixar la política. “És clar que ho he pensat”, ha dit trencada per l’emoció en una entrevista a RAC-1. Colau, però, ha defensat continuar a l’alcaldia perquè “no hem vingut per ser testimonials, l’alcaldia és el que ens dona més força”. Ha assegurat haver viscut “situacions molt dures amb costos personals” per les crítiques i acusacions que ha rebut.\nLa líder de BComú ha reconegut “el sentiment contradictori” de ser investida alcaldessa amb els vots de Manuel Valls, : “no m’agrada, però he vingut aquí per governar assumint contradiccions”. Colau ha dit que molt probablement aquest serà el seu segon i darrer mandat a l’Ajuntament. “Segurament serà el meu últim mandat, n’estic pràcticament segura; no he vingut a allargar-me a la institució”, ha afirmat.\nLa relació amb Maragall, “millorable”\nA l’entrevista, Ada Colau ha deixat entendre mala maror entre comuns i ERC. Ha admès que van intentar negociar amb Ernest Maragall però que “la relació no va ser fàcil, és millorable”. Colau ha recriminat al líder d’ERC que fes “una interpretació independentista” dels resultats del 26-M la nit electoral en comptes de fer un discurs “més ampli i transversal” i que “no era el discurs que molts hauríem volgut sentir”.\nColau ha assegurat que Maragall va insinuar a la premsa l’opció de compartir l’alcaldia, però que no la va plantejar mai a l’equip negociador. “Ho haguéssim considerat”, ha dit. En tot cas, ha aprofitat l’entrevista per criticar “el doble discurs” d’ERC per pactar amb el PSC a altres municipis i a Barcelona dir que fer-ho seria “alta traïció”.\nEl paper de Collboni al govern, per definir\nDesprés de tornar penjar el llaç groc a la façana de l’Ajuntament, gest que ha molestat el PSC, Colau ha dit que cal parlar seriosament de les diferències i veure si hi ha punts d’acord per aproximar relacions. Per l’alcaldessa, el PSC és necessari per desjudicialitzar la política. Sobre el paper de Jaume Collboni en el futur govern de coalició, Colau ha dit que encara no se n’ha parlat i que els dos partits reprendran les converses aquesta setmana.


15.2 °C - 29% Humitat\nUna trentena de joves participen en el Torneig Municipal d'Escacs de Xixona\nJoventut Esports Comunicació\nEl campionat interescolar posa el punt i final al curs 2017-2018 de l'escola local d'escacs, que ha comptat amb un total de 148 alumnes d'edats compreses entre els 6 i 12 anys i pertanyents als tres centres d'educació primària del municipi\nLes regidories d'Educació, Esport i Joventut de l'Ajuntament de Xixona promouen i patrocinen des de fa més de 10 anys l'Escola Municipal d'Escacs, ‘’un esport que compta cada vegada amb més aficionats i que suposa una ferramenta fonamental per al desenvolupament personal, intel·lectual i social dels joves’’, segons Cristian Sirvent, regidor d'Esports i Joventut.\nLes classes, que són gratuïtes gràcies a la subvenció municipal i que estan impartides pel reconegut mestre de la Federació Internacional d'Escacs (FIDE) José Clement, el jove jugador local Alonso Fernández i un tercer mestre de reforç, han comptat este curs amb la participació d'un total de 148 alumnes, d'edats compreses entre els 6 i 12 anys, pertanyents al CEIP Sagrada Família, el CEIP Eloy Coloma i el CEIP Cristòfol Colom.\nPer a posar el punt i final al curs ha tingut lloc, en la sala d'actes de la Societat El Trabajo, la celebració del Torneig Final Municipal d'Escacs, organitzat amb la col·laboració del Club d’Escacs de Xixona, en el qual van participar una trentena d'alumnes organitzats en tres categories segons l'edat. El campió de la Categoria A, la dels estudiants del primer cicle de primària, ha sigut Álex Artacho, alumne del CEIP Sagrada Família. En segona posició ha quedat Jordi Ballester i el tercer classificat ha sigut Fran Berenguer.\nEn la categoria B, reservada per als alumnes del segon cicle de Primària, el campió ha sigut Rafael Francés, també del col·legi Sagrada Família. Quico Picó i Ferran Mira, del CEIP Cristòfol Colom, han quedat en segona i tercera posició, respectivament. Finalment en la categoria C, la dels alumnes del tercer cicle de Primària, el primer lloc del campionat se l'ha emportat Octavio Martínez, mentre que Álvaro Navarro ha quedat en segona posició i Joel Porta, en tercera. Els tres són alumnes del col·legi Cristòfol Colom.\nEn paraules de Cristian Sirvent, ‘’fem una gran inversió social en este programa, que permet a l'alumnat obtindre unes capacitats de concentració, respecte, reflexió i anàlisi que després aplica a la vida quotidiana i a l'estudi. Pràcticament tots els escolars de l'última dècada s'han format en escacs amb estes classes de la mà de l'Ajuntament de Xixona’’.\nLa historiadora xixonenca Reyes Candela serà la pregonera de les festes de moros i cristians de Xixona 2018


Documentada una ocupació mil·lenària a l'edat mitjana en la Serrella de Banyeres de Mariola | ARA Multimèdia\nDocumentada una ocupació mil·lenària a l'edat mitjana en la Serrella de Banyeres de Mariola\nImatge del jaciment\nEls encarregats de la investigación han estat Grau Mira i Julia Sarabia Bautista, membres de l’Institut Universitari d’Investigació en Arqueologia i Patrimoni Històric (INAPH) de la Universitat d’Alacant.\nEscrit per Redacció 29 octubre 2018\nInvestigadors de la Universitat d'Alacant han pogut documentar la llarga i complexa història de la Serrella, que començaria en el tercer mil·lenni abans de l’era, en el període calcolític, es reprendria en els períodes ibèric i romà, al voltant del canvi d’era, i es desenvoluparia principalment en època medieval islàmica.\nEls treballs recents també han testificat una primera ocupació andalusina, al voltant dels segles XI-XIII, caracteritzada per la construcció d’un sector d’edificis que tenen plantes molt regulars i cuidades. Segons asseguren asseguren des de la universitat amb un comunicat de premsa "el descobriment d’aquestes edificacions obri un panorama interessant en l’estudi de la comunitat andalusina que va habitar aquest espai abans de la conquesta feudal".\nEls encarregats de la investigación han estat Grau Mira i Julia Sarabia Bautista, membres de l’Institut Universitari d’Investigació en Arqueologia i Patrimoni Històric (INAPH) de la Universitat d'Alacant. Els arqueòlegs han fet una neteja superficial i un sondeig dels vestigis per a fer els plans de les estructures i entendre les diferents àrees d’aquest complex assentament. Per a aquesta actuació s’han emprat mètodes de representació digital innovadors que combinen la fotogrametria, la topografia digital i el modelatge del terreny amb LiDAR.