Recerca sobre la malaltia de Parkinson al Clínic | Hospital Clínic Barcelona\nMalaltia de Parkinson Recerca al Clínic\nRecerca sobre la malaltia de Parkinson al Clínic\nEls projectes de recerca que es desenvolupen sobre la malaltia de Parkinson estan orientats a l'obtenció de resultats que puguin tenir aplicació a curt termini per millorar-ne el diagnòstic i el tractament. Bona part de les línies de recerca estan relacionades amb els protocols de recerca clínica del Servei de Neurologia.\nLa recerca en aquesta malaltia es fa, majoritàriament, mitjançant l’Institut d’Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS). En concret, es desenvolupa al grup Parkinson i Altres Trastorns del Moviment Neurodegeneratius de l’Àrea de Neurociències clíniques i experimentals.\nEls investigadors de la Unitat de Parkinson i Trastorns del Moviment també participen en un Grup de Recerca de la Generalitat (SGR) i en el Centre de Recerca Biomèdica en Xarxa sobre Malalties Neurodegeneratives de l'ISCIII (CIBERNED).\nEl grup centra la seva investigació en aprofundir en la clínica, el desenvolupament d’assaigs clínics amb teràpies experimentals, estudis de neuroimatge, genètics, genòmics i de biomarcadors a la malaltia de Parkinson i altres trastorns del moviment, com els parkinsonismes atípics, la corea o la distonia.\nTambé s’investiga la fase prodròmica de la malaltia de Parkinson en persones amb risc de desenvolupar la malaltia quan els símptomes motors encara no s’han manifestat. En aquest sentit, els investigadors de la Unitat han estat pioners en demostrar el potencial de dues tècniques per al diagnòstic de la malaltia de Parkinson en persones que encara no l’han desenvolupada.\nD’una banda, han demostrat que és possible diagnosticar la malaltia de Parkinson en persones amb trastorns del son a través d’una biòpsia. Aquesta prova, que es realitza a la glàndula submandibular, situada a la part posterior de la boca, permet detectar l’alfa-sinucleïna, una proteïna que es troba en les neurones de les persones amb aquesta malaltia.\nTambé han avaluat el potencial de la tomografia per emissió de positrons (PET), una tècnica de diagnòstic per la imatge, per detectar de forma precoç malalties neurodegeneratives com el Parkinson. Aquesta tècnica permet observar la inflamació i la falta de dopamina en la substància negra, la part del cervell que quan està malmesa provoca el Parkinson, en pacients amb trastorns del son en fase REM que encara no tenen símptomes típics de la malaltia.


Curs de Cupcakes Deliciosos a Barcelona - Cooking Area\nData: 15 de Maig del 2022.\nHorari: 10:00h a 13:30h.\nVols aprendre a cuinar els millors cupcakes de la mà de la famosa Alma Obregón? Amb aquest curs de cupcakes deliciosos a Barcelona pots fer-ho.\nPrepararem una selecció de les millors receptes de cupcakes:\n– Des dels més clàssics com el d’oreo, doble xocolata o red velvet.\n– Fins a receptes més elaborades com el de s’mores, lemon pie o banoffee.\nEl curs de cupcakes deliciosos a Barcelona inclou:\n* El curs inclou esmorzar, receptari, ingredients, material i els alumnes es portaran una mostra de les seves elaboracions.\nCurs de Cuina per a Nens i Nenes a Barcelona


Fèlix Larrosa tanca el cicle de sopars-debat del Fòrum Fuster amb els alcaldables de Lleida\n10 / 27° C (sol)\nLa darrera jornada del cicle va desbordar les previsions d'assistència.\nL'alcalde en funcions i candidat del PSC a l'alcaldia de Lleida a les properes eleccions municipals, Fèlix Larrosa, ha estat el darrer convidat de la trobada-sopar que el Fòrum Fuster de Lleida organitza setmanalment amb cadascun dels caps de llista a la Paeria, i que es va obrir amb Sergi Talamonte (Comú de Lleida). La setmana següent, el convidat va ser el candidat del PP, Xavi Palau, i abans de Setmana Santa, Rosa Peñafiel, candidata de La Crida-CUP, i Miquel Pueyo, alcaldable d'ERC. Posteriorment, la convidada va ser Ángeles Ribes, candidata de C's, i la setmana passada va ser el torn de Toni Postius, alcaldable de JxCat.\nEl sopar-debat amb Fèlix Larrosa va desbordar totes les previsions, ja que les inscripcions van superar les expectatives inicials.\nEl Fòrum Fuster, que es defineix com un punt de trobada i participació de molts ciutadans de diferents orígens i maneres de pensar, ha endegat aquest cicle de trobades amb l'objectiu que els candidats exposin i comparteixin les seves principals propostes amb el públic assistent. La mateixa organització s'encarrega de difondre un resum de la trobada a través dels seus perfils a les xarxes socials.\nLa darrera trobada-sopar serà el 9 de maig amb Fèlix Larrosa (PSC), que tancarà el cicle abans de les eleccions.\nEl Fòrum Fuster va nèixer l'any 2011 en homenatge a qui va ser un dels grans alcaldes de la Lleida del segle XIX, Manuel Fuster i Arnaldo, i amb l'objectiu de crear un fòrum de debat i reflexió sobre aspectes de gran rellevància a la ciutat i el territori que l’envolta.\nLes portes d’aquesta entitat estan obertes a totes aquelles persones que senten estima per la seva ciutat i, que per la seva motivació personal, volen aportar des del respecte i la consideració cap a la resta, idees i propostes amb la nalitat de contribuir en la seva millora i desenvolupament.\n» El sector de la infermeria alerta que en tres anys no hi haurà prou personal\n» Dues empreses s'interessen per implantar un servei de lloguer de patinets elèctrics a Lleida\n» Ángeles Ribes: "Jo vull que es facin festivals de música a les Basses d'Alpicat, és el lloc ideal"\n» La premiada Lydia Valentín 'amenaça' Craviotto com a abanderat\n» Quim Fontané encapçala la selecció espanyola per Sort\n» Empreses de Lleida viatjaran a Bielorússia el 6 i 7 de juny per obrir nous mercats\n» La Vall de Boí estrena una campanya de promoció que uneix romànic, falles i cel fosc\n» Milloren l’enllumenat i la senyalització de l’N-230 al pas per Torrefarrera\n» El jutjat d'instrucció número 13 comença a embargar bens als processats pel malversació per l'1-O\n» El Govern aprova la limitació del preu del lloguer


Per aquest any, menys bits i més tomata - Josep M. Ganyet\nPer aquest any, menys bits i més tomata\n"La dieta analògica de llibres i vinils és com la dieta orgànica: saludable però cara"\n"Per aquest any m'he proposat una dieta digital que em millori la vida i em surti més barata"\n"Cirillo va crear el mètode del Pomodoro per millorar el rendiment amb un cronòmetre de cuina"\nL'any passat en aquestes dates escrivia un article titulat "Vinil, tinta i paper" on compartia els meus bons propòsits per l'any. Expressaven la meva voluntat d'escoltar més música en vinil, d'escriure més sovint a mà i de llegir més. El resultat ha estat millor del que m'esperava: he llegit més (la tele hi ha ajudat) i he comprat molta més música en vinil el que m'ha fet, tot i pagar Spotify, escoltar molta més música que ans solia.D'escriure més sovint a mà no me n'he sortit tan bé i tinc un 'necessita millorar' per aquest 2017. Potser m'invento alguna cosa per obligar-m'hi com fer un resum a mà del que he llegit al llarg del dia sigui en paper o pantalla. De manera que estic raonablement satisfet del compromís públic que vaig agafar via aquest mitjà. Escriure allò que vols fer i publicar-ho, t'obliga i t'hi apropa alhora.La part negativa és que m'hi he deixat una pasta. El món analògic ja ho té això. Com a professor de la UPF tinc tot el catàleg de les biblioteques universitàries del país a un clic i com a persona humana, tot el catàleg de biblioteques de la Diputació a la mateixa distància (utilitzeu-les, feu-me cas). El problema és que Amazon és també a un sol clic de distància i hi ha massa llibres que "s'han de tenir" a la biblioteca de casa. Una cosa similar passa amb els discos de vinil: es comença comprant discos a 3 euros en botigues de segona mà i s'acaba programant alertes per quan abaixin els preus de primeres edicions a Dicogs.com.De manera que per aquest any m'he proposat escriure els bons desitjos però de coses que no em costin cap caler, coses que pugui fer en l'àmbit digital, que em millorin la vida i si pot ser també la butxaca. I la línia que vull explorar aquest any és la de la simplicitat en general, menys de tot.I començaré per Twitter que he tancat ara mateix. Normalment el Tweetbot sempre és obert mentre sóc davant de l'ordinador per allò del FOMO (Fear of Missing Out). Fora.Un altre menys que faré és el de les aplicacions obertes a l'hora de treballar. El navegador i l'editor de textos Ulysses si estic escrivint, el Mail si estic responent correus o el navegador en mode incògnit si estic mirant YouPorn, però no tot alhora. La multitasca no existeix, existeix el canvi de tasca i reprendre el que feies abans d'una interrupció són de 10 a 20 minuts perduts.Un altre gran menys que faré és el de deshabilitar que el navegador obri les pestanyes de la darrera sessió. Hi tinc acumulades des de fa mesos pestanyes amb articles, vídeos, infografies i PDFs interessantíssims i que he de llegir sí o sí però que no trobo el moment per fer-ho. No sé què provoca més angoixa si el fet de no llegir-los d'una vegada o el fet de saber que mai no els llegiré. Fora.I el darrer bon propòsit és tornar a utilitzar el mètode del Pomodoro. El va inventar l'informàtic Francesco Cirillo als finals dels 1980 quan se'n va adonar que és millor treballar durant 20-25 minuts concentrat en una sola cosa que una hora dispers en moltes. Va agafar un cronòmetre de cuina d'aquells que tenen forma de tomàquet (d'aquí el nom del mètode) i se'l va posar al costat de l'ordinador. Intercalant tirades de 25 minuts de feina, que anomenava pomodoros, amb pauses de 5 i per cada quatre pomodoros una de més llarga de 15 a 20 minuts augmentava la productivitat considerablement. Doncs això, que des del dia 1 que torno a utilitzar el meu Pomodoro One al Mac. Escriure i revisar aquest val només dos pomodoros. T'ha interessat aquest contingut?\nEl vinil guanya les descàrregues. 'Hipstèria' o usabilitat?\nCarrie Fisher no era filla de Darth Vader


Resum del Ple municipal ordinari virtual de febrer del 2021\nEl Ple va tenir lloc el dia 8 de febrer del 2021.\nAhir va tenir lloc de forma telemàtica a través de Zoom la sessió plenària ordinària i virtual corresponent al mes de febrer del 2021. L’alcaldessa, Marta Madrenas, va presidir el Ple i va donar el tret de sortida de la sessió. Un cop aprovades les actes anteriors, l’alcaldessa va exposar els informes de Presidència amb dades sobre el mercat laboral a la ciutat, i dades sobre la situació actual de la pandèmia de la COVID-19 a la regió sanitària de Girona. Acte seguit es van aprovar els decrets i acords a donar compte al ple i les ratificacions, i es va procedir a les votacions dels diferents punts que s’havien portat a les comissions informatives prèvies.\nEn aquesta ocasió, tots els punts de l’ordre del dia que es van debatre al ple formaven part de la Comissió Informativa d’Hisenda i Règim Interior. En primer lloc es va debatre el punt 5, que preveia aprovar la rectificació del Padró Municipal d'Habitants a 1 de gener de 2020. Aquest punt es va aprovar per unanimitat.\nTambé es van aprovar per unanimitat el punt 6, sobre l’autorització del Ple i concessió d'aval a favor de TMG per concertar una operació de crèdit a llarg termini destinada a despeses d'inversió, i el punt 7 (Declarar desert el LOT 6: Mercats i Centres d'Acollida –reservat a Centre Especial de Treball-, de la licitació del servei de neteja d'edificis i dependències municipals).\nMentre que en el cas de l’últim punt, el punt 8, relatiu a la transferència entre partides pressupost prorrogat 2021, aquest punt es va aprovar per 21 vots a favor (JuntsxCat, Guanyem Girona, ERC i Cs), i 6 abstencions (PSC).\nA banda, es van dur a ple dues propostes urgents. La primera, pretenia aprovar una modificació de crèdit per a l’adquisició de dos nous busos que contribueixin a renovar la flota d’autobusos del transport públic de la ciutat. Aquesta proposta es va aprovar per unanimitat. La segona, per destinar 215.000€ a actuacions en centres educatius, es va aprovar per 21 vots a favor (JuntsxCat, ERC, PSC i Cs), i 6 abstencions (Guanyem Girona).\nPer acabar es van debatre les tres mocions que anaven al Ple. La primera era una moció ciutadana, que va presentar l'entitat Fundació Llibreria les Voltes, en nom de la Taula per la Independència, per donar suport als encausats i encausades per les manifestacions a la Jonquera. La moció la van defensar els representants de l’entitat Josep Campmajor i Mercè García, i es va aprovar per 19 vots a favor (JuntsxCat, Guanyem Girona i ERC) i 8 en contra (PSC i Cs).\nLes altres dues mocions les van presentar els grups municipals. La segona (per un pla local de prevenció de residus a l'Ajuntament de Girona), la va presentar el grup municipal de Guanyem Girona, la va defensar la regidora del grup Laia Pèlach, i es va aprovar per 12 vots a favor (Guanyem Girona i PSC) i 15 abstencions (JuntsxCat, ERC i Cs).\nPer acabar, la tercera i última moció, la va presentar Cs, “para establecer la crta. De ‘Los Ángeles’ como espacio verde cerrado a la circulación motorizada determinades horas durante los días festivos”. Aquesta moció la va defensar el portaveu del grup, Daniel Pamplona, i es va aprovar per 15 vots a favor (JuntsxCat, ERC i Cs) i 12 abstencions (Guanyem Girona i PSC).


05 de febrer de 2020 - 11: 40\nLucía Llidó Vallès i Carla Llidó Bertolín seran les Bandereres Mora i Cristiana de les festes de Moros i Cristians de Xàbia 2020. Així ho ha anunciat, oficialment, la Junta de Festes de Moros i Cristians de Xàbia. Les dues joves es converteixen així en la cara representativa de la festa, el regnat començarà el proper dissabte 15 de febrer amb la seva Proclamació emmarcada dins dels actes de l'Mig Any Fester.\nLucía Llidó, Abanderada Mora 2020, pertany a la filà Xibia des del moment de la seva creació ja que la seva mare és una de les fundadores de l'única filà formada íntegrament per dones. La festa de Moros i Cristians corre per les venes i, des de sempre, ha volgut representar el bàndol de la mitja lluna. La sort està del seu costat perquè, tot i que aquest any no li corresponia al seu filà ostentar el càrrec, la solidaritat entre festers ha propiciat que finalment correspongui a Xibia designar la màxima titular de les tropes morisques i que l'honor recaigui sobre ella.\nLucía Llidó Vallès i Carla Llidó Bertolín Bandereres MMCC Xàbia 2020\nPer la seva banda, Carla Llidó, Abanderada Cristiana 2020, pertany a la filà Pirates de Sant Jaume. A l'igual que la seva companya, va entrar a formar part de la festa quan tenia un any i, tot i que els seus primers passos els va donar al costat de la filà Xibia dins el bàndol moro, des de fa vuit anys; és membre de la seva actual filà en el bàndol cristià amb la seva família.\nLes dues coneixen la festa a l'detall, gaudeixen dels Desfilades de Gala i la sintonia que hi ha entre festers. Però, més enllà de l'àmbit festiu, Lucía aspira a convertir-se en criminòloga, encara que és conscient del complicada que és la carrera. En el cas de Carla, el dia de demà li agradaria dedicar-se a l'ensenyament i en concret a la pintura i les arts plàstiques.\nIl·lusionades pel càrrec\nLucía i Carla són ungla i carn. Són família i els uneix una gran amistat. Això es percep en el il·lusionades i contentes que estan per assumir un càrrec que consideren "Tota una responsabilitat" i que confessen, han "Admirat des de sempre". Cap esperava ser Abanderada tan jove, però creuen que aquest sentiment d'orgull pel càrrec el comparteixen amb qualsevol dona que pertanyi a la festa i que, amb el suport dels seus filaes i de la Junta de Festes, estaran a l'altura del que s'espera d'elles.\nLes dues admeten estar "Nervioses per fer-ho el millor possible, que tot surti bé i tots i cadascun dels festers estiguin orgullosos". També es mostren contentes de el moment que travessa la festa i la importància de la qual gaudeix, a dia d'avui, el càrrec que estan a punt d'assumir. "Portem uns anys amb una grans Bandereres i això es nota en la seva repercussió. Abans, potser, no se'ls donava el protagonisme ni la importància que mereixien, però això està canviant i ens ajuda a fer més gran la nostra festa ", Expliquen.\nAquesta especial veneració pel càrrec que professen les generacions més joves de la festa fa que, cada vegada més, es fixi la mirada en els qui són les màximes representants. Tant Lucía com Carla sempre s'han preguntat com ha de ser viure certs actes de la festa des de la perspectiva d'una Abanderada.\nEn concret es refereixen als actes de l'Desembarcament Moro i la Reconquesta Cristiana on les Bandereres gaudeixen d'un especial protagonisme encapçalant als seus respectius bàndols durant la teatralització de la batalla.\nAixò, unit a l'aura que propicien els espectaculars maquillatges i vestits que llueixen sempre la posició que ocupen les representants a el front de la festa; sol cridar molt l'atenció del gran públic i, ara, Lucía i Carla podran viure-ho en primera persona.


Delegar. L’eina de lideratge per desenvolupar el talent del teu equip. - Guial Coaching\n3 October, 2018 31 January, 2020 Guial Coaching 1045 Views Comunicació, Delegar, Lideratge, Productivitat, Qualitat de Vida\nDelegar no té res a veure amb “passar-li a algú un merder”. Deixem-ho clar des del primer moment. És justament el contrari i en aquest post espero que et convenceré perquè et converteixis en un apassionat fan de delegar i deixis de ser algú que ho fa a contracor, que segur que és el que et passa ara.\n1 Per què ens costa tant delegar?\n2 Què és, de veritat, delegar?\n3 Per què és molt positiu liderar delegant?\n4 Puc delegar-ho tot?\n5 Tot allò que delegues es fa de la mateixa manera?\n6 I a sobre guanyes temps!\nPer què ens costa tant delegar?\nQuan parlo amb les persones que fan qualsevol dels meus cursos de lideratge, tant presencials com on line, especialment el Programa Lideratge i Comunicació S.XXI, és estrany que algú em digui que sap delegar, que ho fa sense problemes i amb total confiança i encert. Normalment el que m’arriba és justament tot el contrari. “Em costa molt delegar” és de les frases que més escolto quan parlo amb professionals que exerceixen tasques de lideratge.\nLa raó per la qual ens costa tant delegar és perquè xoca contra les nostres creences. Ens han ensenyat a no delegar tant a l’escola com a la feina. Ens han dit moltes vegades que si vols alguna cosa ben feta ho has de fer tu. Allò de “Si vols està ben servit, fes-te tu mateix el llit”.\nEn el món dels nostres pares, on relacionar-se amb altres persones que sabessin fer coses era car i complicat, pot ser que això fos cert, però avui en dia no és així. Justament estem en l’època en què trobar algú que estigui molt preparat per fer alguna cosa és molt fàcil. Fem una senzilla cerca a Google i tindrem molts experts a prop disposats a lliurar-nos el que saben fer, i en molts casos, de forma completament de franc.\nLluitar contra les creences no és tan fàcil com sembla. No totes són negatives, és cert, però et diré que cal estar molt atent a quines són potenciadores i ens ajuden a créixer i a desenvolupar el nostre talent i quins són limitadores i ens impedeixen desenvolupar-lo. Aquesta és clarament una de les que ens limita i de les pitjors, perquè no ens adonem que és negativa.\nAra et demostraré que ho és. I recorda que …\nNomés hi ha dues coses que pots controlar: el que penses i el que fas.\nDecideix avui mateix si el que penses sobre delegar t’ajuda a ser millor líder o et limita i decideix ara mateix delegar alguna cosa en algú per demostrar que pots fer-ho diferent.\nQuè és, de veritat, delegar?\nAbans he dit el que no és delegar, però potser ha arribat el moment d’explicar en què consisteix delegar eficaçment. És més fàcil del que penses perquè només cal seguir un criteri:\nQui és la persona o persones que millor resultat poden obtenir?\nAquest hauria de ser el criteri principal a l’hora de delegar alguna cosa. Ja sé que ara podria ser que estiguessis pensant, “Doncs per això no delego, perquè jo sóc el que fa millor tot el que cal fer”. Si ets d’aquests, comença a rebaixar el teu ego. Vés al penjarobes on has deixat el que portaves posat en entrar i observa el que hi has deixat penjat. Exacte. Ja ho has vist. Suposo que t’has adonat que el que hi ha penjat no és la capa de superman ni superwoman, sinó la teva jaqueta o el teu abric. Ets una persona normal, amb les seves capacitats i les seves virtuts, sens dubte, però no tens superpoders, així que tingues per segur que les altres persones del teu equip també tenen les seves. L’altra opció és que de veritat el teu equip estigui format per una colla d’inútils. Si és així, replanteja’t totalment quins són els criteris per triar els que formen el teu equip.\nCom que no crec en aquesta opció, el que et diré és que has de tenir molt clars quins són els punts forts dels que formen el teu equip. No esperis que te’ls diguin tot d’una, però has de fer tot el possible per identificar-los i perquè cadascuna de les persones que el forma els sàpiga, que, com deia en el post anterior, és una cosa molt molt important.\nUn cop tens clars els punts forts dels que formen el teu equip ja tens una pista del que pots delegar en ells i elles.\nSi tu ho fas tot perquè penses que ets qui millor pot fer-ho, comets un error dels grans: ocupes tot el teu temps i fins i tot el que no tens i això fa que la qualitat del que podries fer molt bé sigui molt pitjor del que podria ser. Si, en canvi, delegues allò que altres persones poden fer (fins i tot no tan bé com tu, però que acabaran fent millor), guanyes temps per fer molt bé aquelles que només tu pots fer.\nPer què és molt positiu liderar delegant?\nEls líders que deleguen solen ser els més ben valorats pels seus equips. Això passa perquè envien un missatge que va molt més enllà de les seves paraules i que s’il·lustra amb els seus fets. Dir “confio molt en vosaltres” és només xerrameca si no va acompanyat de gestos reals que ho demostrin. Delegar és el més potent de tots els gestos que pots fer.\nQuins missatges són els que envia un líder que delega?\n“Jo no ho sé fer tot, ni falta que fa. Per això tinc al meu equip.”\n“Confio que ho fareu bé, per tant, no em fa cap por delegar en vosaltres.”\n“Ajudo a desenvolupar el talent dels que formen el meu equip que és el que més valoro.”\n“Animo a prendre decisions, per tant, entreno les persones a ser crítiques i responsables.”\n“Implico als que formen el meu equip en els projectes que fem donant-los protagonisme.”\nNo tenen mala pinta aquests missatges, oi? A mi m’agrada treballar amb líders que tenen aquestes cinc idees molt clares i les transmeten molt bé, per tant, trio ser un líder així. Aconseguir transmetre això sembla molt complicat, però t’asseguro que amb l’ús correcte de l’eina delegar ho aconsegueixes fàcilment i de forma molt sincera.\nPuc delegar-ho tot?\nLa resposta és no. Sí pots delegar tot allò que faran millor altres persones, però no pots delegar allò que és teu valor principal i que és el que tu faràs millor que ningú.\nA mi m’agrada comparar-ho amb el terme externalitzar que s’utilitza en màrqueting.\nQuè és el que una empresa pot externalitzar?\nDoncs allò que no és la seva activitat principal. Una empresa que fabriqui ordinadors pot externalitzar la neteja, la comptabilitat, la publicitat … però no pot delegar dissenyar i fabricar ordinadors, encara que la seva fàbrica estigui a la Xina. Doncs bé, tu no pots delegar el que sigui la teva activitat principal. Si ets el director d’una empresa i el teu valor principal és la relació amb els clients, això és el que no pots delegar perquè tu ets qui ha de fer-ho i qui ho fa millor.\nJo puc delegar la coordinació dels meus cursos on line, delego la comptabilitat de la meva empresa, delego la promoció dels meus cursos en xarxes socials, però no puc delegar respondre als meus clients, als participants en els meus Programes, perquè aquest és el principal valor dels meus cursos. En el vídeo que rep algú que pregunta alguna cosa hi seré jo i no hi pot ser ningú més.\nTot allò que delegues es fa de la mateixa manera?\nHi ha alguna cosa que has de tenir en compte quan delegues un projecte o una acció en altres persones:\n¿El resultat final segueix sent responsabilitat teva?\nSi la resposta és sí, has d’establir un sistema de seguiment pactat amb la persona en qui deleguis aquest projecte; si la resposta és no, ja has acabat. La responsabilitat passa a ser de l’altra persona, així que confies i ho deixes a les seves mans.\nPer la meva experiència et diré que això et convé deixar-ho molt clar i explicar-ho de manera diàfana o hi haurà mal rotllo entre els membres del teu equip. Si no expliques perquè actues diferent en un cas o en un altre, les persones en qui delegues podrien mal interpretar la raó per la qual tu intervens en un seguiment o deixes d’intervenir-hi. Quan això passa, el més lògic és pensar “Caram, es nota que no confia en mi, perquè amb mi vol fer un seguiment i en canvi amb ell, no.” o “Coi, mira com passa de mi, que ni tan sols vol fer un seguiment del que m’encarrega.” Les dues opcions són igual de dolentes i et generaran problemes. Per tant, deixa clar que no té res a veure amb les persones, sinó amb la responsabilitat final. Si segueix sent teva, has de fer un seguiment; si passa a ser de l’altra persona, no has de fer-ho perquè és la seva responsabilitat.\nI a sobre guanyes temps!\nPer si delegar no tingués prou avantatges i no fos una eina prou útil per enfortir el teu lideratge i desenvolupar el talent dels que formen el teu equip, a sobre et dóna temps.\nPer això vull que vegis això de delegar com una cosa que té a veure també amb el teu àmbit personal. Si delegues àrees de responsabilitat de la teva vida en persones del teu entorn familiar, veuràs que aconsegueixes espais de temps que milloraran la teva qualitat de vida i et permetran fer altres coses que segur que t’agrada fer i que creus que no tens temps per fer-les. En un post anterior et parlava de trobar aquestes coses noves que vols incloure a la teva vida aquest any. Recorda que per a poder gaudir-les has de tenir temps. Aquest temps que necessites està en les coses que pots delegar. Troba-l. És aquí esperant.\nDelegar posar la rentadora i recollir-la en el teu fill de 15 anys és una cosa molt educatiu que et donarà temps; delegar passejar el gos; delegar anar a recollir als teus fills a l’escola; delegar la declaració de la renda; delegar la neteja de casa teva; delegar l’organització d’alguna cosa; delegar aquestes petites coses que fan que el teu dia sigui avorrit perquè acabi en una butaca d’un teatre i un sopar amb la teva parella o un partit de tennis amb els teus amics.\nEntrena’t a fer-ho i veuràs com molt aviat domines l’art de ser més feliç i millor pare, mare o cap, delegant. Perquè delegar …\nAfavoreix la confiança.\nEntrena la comunicació.\nT’allibera de temps.\nFa que els que formen el teu entorn creixin.\n5 passos per tractar el baix rendiment i millorar tota l’organització Next →


Chus Castillo Gutierrez\nNecessitaríem un espai hon les entitats que no tenen espai propi en pogui tenir ne un\nAlbert Montserrat Eroles\nUna llibreria amb servei de cafeteria seria un fracàs econòmic total. Qui es faria càrrec del servei? L'Ajuntament? Algun empresari amb ganes de perdre diners? De cafeteries ja n'hi ha moltes. Tením dues biblioteques públiques magnífiques.\nConsidero que seria un bon espai per exposicions temporals d'artistes locals i un bon punt d'informació turístic.\nCrec que el Patronat hauria de ser una mena de Centre Cívic, un Casal LGTBI o un hotel d'entitats. Malgrat que també crec que potser no reuneix les condicions d'espai necessàries.\nEl barri necessita un equipament social, potser el millor seria tornar als origens i que aquest edifici fos un lloc de reunió pels col·lectius de joves, infants (Cau) també per les persones grans.\nUn centre cívic o un casal LGTBI+ crec que seria la millor opció.\nLa superficie aprofitable en planta baixa és minsa. La millor manera de treure profit a aquest edifici és complementar-lo amb el local situat a l'altra banda del pati, amb entrada pel c. Sant Bonaventura. Llavors es podria parlar de posar-hi locals per a entitats. Mentrestant sota el meu entendre la millor opció per a les entitats, de les tres proposades, és l'Escorxador.


Sergi López: 'El 2014 és una oportunitat per sortir col·lectivament de l’armari' - VilaWeb\nDimarts 13.03.2012 06:00\nSergi López: 'El 2014 és una oportunitat per sortir col·lectivament de l’armari'\nEntrevista amb l'actor Sergi López, que va fer el discurs final de l'acte fundacional de l'Assemblea Nacional Catalana\nL'acte fundacional de l'Assemblea Nacional Catalana de dissabte passat al Palau Sant Jordi de Barcelona va oferir alguns discursos, un full de ruta i moltes cares conegudes. De totes aquestes, una va tenir un paper destacat amb un discurs que va arrencar l'aplaudiment i l'adhesió unànime dels assistents: la de l'actor Sergi López, que va fer afirmar amb contundència: 'Visca la terra, visca els Països Catalans lliures i independents'. L'hem entrevistat per conèixer la seva mirada sobre el futur del país.\n–Com heu arribat a ser independentista?\n–De forma natural… de petits, de jovenets, mon germà Ramon que és una mica més gran que jo, dos anys més gran, ja n’era. La pregunta em fa riure perquè és com si hagués entrat o com si fos d’una secta, i em fa gràcia. Jo sóc independentista per un procés natural, perquè a casa ens sentíem catalans.\n–Molta gent ha fet una evolució...\n–Això que està passant ara amb l’independentisme és que s’està manifestant més i que es perd la por a dir la paraula. Però, des de ben petit, sempre m’havia semblat que era com a natural. Si parlem del poble... Sempre he sentit parlar del poble català. Recordo que era molt xinolis, molt xic, i no sé si vuit anys o poc més, que hi havien les samarretes aquestes amb un sol que deien ‘Poble català, posa’t a caminar’. Quan jo vaig néixer no va començar la història amb mi [riu], hi havia un llegat, la història d’un poble que venia d’enrere, de més lluny. I trobava com una cosa natural que, si això és un país, havia ser independent.\n–I anàveu a fer pintades...\n–Quan erem petits i escrivíem en una paret ‘independència’, els nostres pares ens deien: ‘Sou bojos, que us agafaran’. Era un acte subversiu. En canvi, ara ja no. Ara és un acte de normalitat. Quan va morir en Franco, jo tenia deu anys i potser llavors encara no pintava parets [riu], però recordo que aquell independentisme era el de quatre joves peluts que cridàvem i fèiem manifestacions i volíem canviar el món. Però ara tothom s’ha armat de raons i la necessitat de la independència és una evidència molt estesa.\n–Sembla la cosa més evident del món, però no tothom ho ha vist així sempre.\n–Però vaja, Catalunya… Zimbawe… no sé com dir-ho. Si existeix un poble, és normal que no vulgui ser governat per un altre poble, normalment el del costat. És a dir, si realment això del poble català existeix, doncs ha de poder decidir què vol ser, oi? La independència és un valor universal, per a un país, però també per a un mitjà de comunicació, per a un professional o d’una persona que es fa adulta. En fi, és una idea positiva que l’hem de desitjar per a tothom. Poder decidir sobre un mateix és d’allò més natural.\n–Serem independents el 2014?\n–A mi m’és absolutament igual que sigui el 2014 o quan convingui. No sé com dir-ho. Jo m’ho prenc com el famós viatge a Ítaca. No perquè sigui el 2014 o el 2015, o perquè solucionem un tema econòmic, deixaré de reclamar poder viure la meva identitat lliurement. Persistiré passi el que passi. Jo no tinc pressa. El 2014 és una oportunitat, no només per aconseguir la independència, sinó per sortir col·lectivament de l’armari, per fer-se preguntes, per forjar una majoria sòlida. Tinc la impressió que hi ha molta gent que és d’esquerres, de centre, i de dretes, que té la convicció que el poble català existeix i que som una nació.\n–Això del ‘som una nació’ és una manera de dir amb la boca petita que ‘volem la independència’. Ara tenim l'oportunitat de dir-ho amb la boca més grossa i d’avançar sense complexos. No dubto que qui diu que ‘som una nació’ ho diu perquè pensa que som una nació incompleta. Si no, quin sentit té afirmar-ho? L’afirmació denota per sí mateixa una necessitat de redefinir-se també legalment. Diem el contingut perquè ens falta la forma. Si ho afirmem, és perquè ens falta la forma que té una nació normal, que és l’estat propi. Jo no crec que qui diu que som una nació ho digui perquè ja li sembla bé no tenir veu ni capacitat d’autogovernar-nos. A la Catalunya actual, si dius ‘som una nació’, no has acabat la frase sense afegir-hi ‘sense estat’. No cal ser catedràtic per veure-ho.\n–Encara hi ha por de dir-se independentista?\n- El 2014 no és la data límit després de la qual deixarem de reivindicar el que volem. És un bon moment per treure’s la por de sobre. Encara hi ha gent d’una certa edat que pensa en les històries de la guerra civil, que va ser quelcom molt dolorós. Per part de l’estat i de gent que li fa el joc des d’aquí, hi ha una clara voluntat de fer el discurs de la por. I això és un dels elements que tenim l’oportunitat de vèncer els pròxims anys. Aquí no declararem la guerra a ningú. El que farem és exercir els drets democràtics més elementals. No hi ha res més democràtic que decidir què es vol ser.\n–La vostra nació va de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó?\n–Sí, és evident. Però és que això no t’ho pots inventar. La història és la que és, nosaltres som qui som, i som on som. Jo ara de cop no em puc inventar un país del no res. Jo no puc dir que vull la independència per Vilanova i que els altres ja s’ho faran. Els Països Catalans són una realitat que no podem negar. El territori és el que és. Que hi hagi una autonomia aquí i una altra allà són coses eventuals, són acords puntuals entre algunes persones, però la nació està per damunt d’aquestes circumstàncies menors. Tinc ben clar quina és la meva nació, que és la catalana. No puc pas desprendre’m d’una part de mi mateix.\n–Com tenim la internacionalització del fet català?\n–Jo penso que anem avançant. Que cada cop és més fàcil explicar qui som i que a cada pas hi ha més gent que comprèn la realitat catalana. A veure, tampoc podem demanar un coneixement de la nostra realitat que nosaltres no tenim de les altres. Quanta gent a Catalunya sap quina és la complexitat nacional a Bèlgica, amb flamencs i valons? Vull dir, si demanes a Tanzània què passa a Catalunya, segurament en sabran tant com nosaltres sabem de Tanzània. Però és cert que hi ha un avenç en aquest terreny. Es tracta de persistir. Alguna cosa passa quan un poble insisteix al llarg de la seva història. Ara en Pau Casals per aquí, ara l’altra per allà… Anem tocant la pera i al final se’ns fa cas.\n–Penseu que es pot produir una fractura social?\n–El procés d’independència no té perquè ser gens tràgic. Podem plantejar-lo, i estem en condicions de fer-ho, des d’una òptica plenament racional i democràtica. I d’aquesta manera guanyarem una acceptació molt gran de la comunitat internacional. Si les coses es fan ben fetes, tothom les entén. Els de dins i els de fora.\n–Dieu que la independència no és un final, sinó el principi. Què voleu dir?\n–La independència és l’inici de l’oportunitat de construir un país més just, més lliure i més digne. Per això dic que no tinc pressa. De fet, és una contradicció perquè sí que tenim pressa, però no hem de tenir pressa. Cal fer les coses ben fetes perquè és important començar amb bon peu. La independència és una eina. Hem d’aprofitar les oportunitats que se’ns presentin per aconseguir la independència, però no podem pensar que som a l’esprint final. La llibertat és el començament d’una nova etapa que no ens permetrà jeure per descansar. A la independència hi hem d’arribar bé, amb força i solidesa. Tenir la sobirania plena ens demanarà un esforç per saber-la aprofitar. La Catalunya actual ens pot haver mal acostumat a donar les culpes de tot a Espanya. Quan siguem independents, ja no s’hi valdrà això. La independència no vol dir automàticament una vida més fàcil, sinó més responsabilitat.\n–Què us sembla l’argument de l’espoli com a motor independentista?\n–Actualment és un dels més evidents. Però a mi no em sembla ni de bon tros l’argument més profund ni el més sòlid. Hi ha coses que són més importants que la nostra butxaca. Econòmicament hi ha moltes raons que ens impulsen a voler la independència. I potser són les més convincents per als més incrèduls. Però, a mi, si no hi hagués el problema econòmic, no se m’acabarien les ganes i les raons per voler la llibertat. Si la vull és per poder definir el meu futur lliurement. Ningú no ens ha de dir qui som, ni com som, ni què volem. Només ho podem decidir nosaltres.\n–Amb iniciatives com l’ANC, els ciutadans superen el ritme i la capacitat de donar respostes dels partits?\n–I tant. És així. La societat civil està en un moment d’ebullició i no està disposada a mirar com passen les coses per davant seu sense fer-hi res. Són moments molt difícils i la societat demostra que no passa de tot. Per desgràcia som una democràcia jove, però seríem de les més antigues si en Franco i companyia no ens haguéssin trencat el fil de la història. I la democràcia no és això de votar un cop cada quatre anys i ja està. La implicació dels ciutadans en els afers col·lectius és un element fonamental de la democràcia. I ara tornem a prendre la paraula. Els partits i les institucions sempre aniran a remolc del que passi al carrer. Si la societat civil no pressiona, ningú no es mourà. Els propis partits ho reconeixen.\n–Quin paper esteu disposat a fer en aquest procés d’independència?\n–Jo? No m’ho he plantejat pas. Jo estic disposat a fer el paper de ciutadà. Quin rol he de fer jo? Jo no estic gens acostumat a parlar en boca dels altres. A mi em costa això. El que vaig dir l’altre dia a l’acte del Sant Jordi ho vaig escriure jo perquè volia dir el que jo penso. Jo només sé parlar per mi mateix. És molt difícil que m’adapti a fer el discurs que m’han escrit. No en sé. No puc fer de portaveu d’un moviment, perquè sempre parlo en representació meva i d’allò que penso. Jo, si m’ho demanen, defensaré el que penso. Si serveixo per aconseguir avançar cap a la independència, estaré encantat d’ajudar a qui m’ho demani.\n–Teniu alguna proposta per ampliar la base social independentista?\n–Convido tothom a expressar el seu independentisme sense manies. És el que he fet sempre, amb naturalitat. Som més dels que sembla i no passa res. Per ser independentista no cal ser pelut i cridaner, tot i que jo sóc pelut i cridaner. Tothom hi té un lloc en aquesta lluita. Tots tenim dret a fer-nos el nostre futur. El que està passant al nostre país és brutal. El procés de canvi és extraordinari i ens mereixem el futur lliure que estem construïnt.\nQuè diu el full de ruta de l'ANC? (12.03.2012)


El Cau de les Nereides: de gener 2010\nJa som a mitjans de gener, que per als universitaris d'aquí i d'allà és sinònim d'estudiar, nervis, estudiar, nervis, exàmens, estudiar més, més exàmens, nervis apoteòsic i examen final. I per aquest ordre. Aquest any tot és més complicat, he notat força contrast respecte l'any passat. I si a sobre se't solapa amb l'entrega d'un treball de pràctiques força punyetero, és per riure i no parar.\nAixí que sento dir-vos que entro en període d'hivernació. Intentaré anar-vos seguint, però no us asseguro pas res... Que mirant blocs el temps vola amb una facilitat impressionant!\nPorteu-vos bé i poseu-me una espelmeta perquè els aprovi tots!!\nPublicat per Laia en 13:51 15 comentaris :\nAquest cap de setmana he estat a Artés, a una casa de colònies, com a etapa final del curs que estava fent durant les vacances de Nadal. M'ho he passat de conya, en aquestes sortides no cal gran cosa... El simple fet d'estar predisposat a que sigui un gran cap de setmana fa que tot flueixi d'una manera especial i improvitzada.\nPerò què va passar durant la fase prèvia? Fer la bossa, jerseis (a -7ºC a les 10 del matí), menjar, instruments necessaris... Que per tallar una taronja-poma-pa-elquevulgueu es necessita un ganivet. I en obrir el calaix vaig veure la navalla suïssa, tan maca i funcional. I vaig decidir agafar-la, i obrir-la. I no sé pas com però de sobte la pica de la cuina era vermella, i del dit índex de la mà dreta no parava de sortir-ne sang.\nResultat? La primera hipòtesi (punts de sutura) tan sols ha quedat en uns quants punts d'aquells que són tiretes, un dit el triple de gruixut que la resta (i que no cap als guants) i una cal·ligrafia de por.\nPublicat per Laia en 20:36 10 comentaris :\nPublicat per Laia en 19:36 11 comentaris :\nPublicat per Laia en 23:50 10 comentaris :


El nucli de Lilla estrena la remodelació dels carrer i la renovació del clavegueram | EL PORTAL NOU\nHome Infraestructures Societat El nucli de Lilla estrena la remodelació dels carrer i la renovació del clavegueram\nEl nucli de Lilla estrena la remodelació dels carrer i la renovació del clavegueram\nDijous, 8 de desembre, l'alcalde de Montblanc, Josep Andreu, va inaugurar la remodelació de carrers a Lilla que han estat pavimentats i que compten amb nou clavegueram. A l'acte va estar acompanyat de Glòria Rovira, alcaldessa de la pedania de Lilla, i de regidors del consistori montblanquí. Les obres de pavimentació i de nou clavegueram han tingut lloc a la plaça Major i als carrers Major, Cases Noves i d'Avall.\nEls treballs de pavimentació i de clavegueram a Lilla han tingut un cost de 184.202,83 euros, i han comptat amb una subvenció de 60.000 euros del Pla Únic d'Obres i Serveis de Catalunya (PUOSC). La despesa restant l'han pagat l'Ajuntament de Montblanc (60.000 euros) i els veïns dels carrers afectats per les obres, que s'han repartit el pagament dels 64.202,83 euros restants. Per a aplicar els mòduls de repartiment s'han agafat els metres de façana (33,3%), la superfície (33,3%) i el volum edificable (33,3%).


Holiday home Rylen G- 3859 Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Rylen G- 3859\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Romo Kirkeby, no busqui més enllà de Holiday home Rylen G- 3859. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Rylen G- 3859 asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Rylen G- 3859.


Com et defensem | PIMEC\nPIMEC treballa en àmbits molt diversos per aconseguir un marc favorable a les pimes i autònoms que n’enforteixi la competitivitat. En aquest sentit, PIMEC utilitza els fòrums i comissions de debat on és present, però també duu a terme iniciatives pròpies de defensa a través de diversos recursos i eines.\nPIMEC pot, per exemple, promoure una nova iniciativa legislativa a tots els nivells a través de la seva relació amb els grups parlamentaris als parlaments català, espanyol i europeu. També pot influir en certes accions reguladores de les administracions i utilitzar els mitjans de comunicació per difondre els seus missatges i posicionaments.\nEntre els molts àmbits que PIMEC treballa en defensa de les pimes, aquells que presenten una major problemàtica són l’energia, la morositat, la compra pública, la simplificació administrativa, la internacionalització, el marc laboral i el finançament.\nTerminis de Pagament i Morositat\nA Catalunya i al conjunt de l’Estat han predominat històricament uns terminis exagerats de pagament, tant d’empreses com d’administracions, molt per sobre de la mitjana europea, i que solen perjudicar les pimes. Per a PIMEC ha estat una prioritat combatre la morositat i equiparar-nos a l’estàndard europeu.\nFruit d’anys de treball, el juliol del 2010 s’aprovà al Congrés dels Diputats la Llei 15/2010, de mesures de lluita contra la morositat i també la directiva europea 7/2011, per la qual s’estableixen mesures de lluita contra la morositat en les operacions comercials i la seva transposició a Espanya. La llei suprimeix per primer cop a la història el pacte entre parts en els terminis de pagament, de manera que les empreses i administracions han de pagar en els terminis màxims establerts a la norma.\nSi bé és cert que la crisi econòmica ha impedit el compliment estricte de la Llei, ara les pimes disposen almenys d’un marc jurídic favorable que considera il·legal pagar més enllà dels terminis fixats i que, per tant, permet denunciar aquestes conductes i, és per això que seguim reclamant uns règim sancionador per tal de vetllar pel compliment de la normativa contra la morositat i dissuadir dels retards en els pagaments.\nLes pimes catalanes i espanyoles paguen uns preus energètics molt per sobre de la mitjana europea en un marc regulador més favorable als interessos dels grans generadors d’electricitat que als dels consumidors industrials.\nDes de PIMEC s’ha lluitat per assolir uns preus energètics en línia amb la mitjana europea, afavorir l’autoconsum i les energies renovables, així com promoure l’eficiència energètica a la indústria i les pimes en general.\nA PIMEC, la simplificació administrativa és un tema que ens preocupa i ens ocupa. Els costos que comporten els tràmits administratius són proporcionalment més onerosos per a les empreses de més reduïda dimensió. Així, es fa necessari reduir els costos i el temps que les pimes destinen a realitzar els esmentats tràmits. Des de PIMEC defensem que hi pot haver una manera més senzilla i beneficiosa per a ambdues parts en la seva interrelació administrativa.\nPIMEC ha participat en tota mena d’iniciatives per simplificar els tràmits administratius a nivell local, autonòmic i estatal. També ens hem ocupat de casos específics, als quals hem provat de trobar una solució concreta, acceptable per totes les parts.\nEl pes que té la petita i mitjana empresa en la contractació pública és molt inferior a la seva contribució al conjunt de l’economia, tant en nombre d’empreses com de riquesa generada. És per això que PIMEC lluita per aconseguir que la seva incidència en aquest àmbit sigui la que es correspon amb l’aportació de les empreses a la riquesa generada. En aquest sentit,s’han assolit mesures rellevants per part de l’administració de la Generalitat.\nEn paral·lel, treballem per garantir que les empreses que guanyen les licitacions d’obra pública acompleixin els terminis de pagament legalment establerts envers els seus subcontractatsper tald’evitar la morositat, focalitzada en la dilació dels terminis de pagament, i que s’ha vist magnificada a causa de la crisi econòmica.\nCom a organització empresarial i agent social i econòmic, les relacions amb els treballadors i els seus representants constitueixen un dels pilars de l’activitat de PIMEC. Sovint moltes empreses tenen costos superiors als establerts en conveni col·lectiu o pateixen conflictes amb la representació legal dels treballadors, a causa del desconeixement de la legislació laboral aplicable i la seva adequació actual a l'empresa.\nEn aquest sentit, PIMEC ofereix assessorament laboral als seus associats i participa en la negociació de convenis col·lectius. Actualment, PIMEC negocia més de 20 convenis sectorials i empresarials.\nPIMEC disposa del valor afegit de tractar de manera habitual i activa amb els interlocutors sindicals en diversos òrgans paritaris, com són el Tribunal Laboral de Catalunya, el Consell de Relacions Laborals, el CTESC o l’Acord Interprofessional de Catalunya.\nLa firma de convenis, acords de col·laboració i les relacions constants que PIMEC ha establert i manté amb diferents patronals d’altres països obren les portes a les petites i mitjanes empreses catalanes a noves oportunitats a nivell internacional. Un cop els acords queden signats, se succeeixen diferents accions com missions comercials, missions inverses, trobades tècniques, reunions sectorials, etc.\nPIMEC ha mantingut relacions amb patronals i governs de països estrangers fins i tot en moments polítics difícils, com és el cas de Rússia i l’Iran. La patronal manté les portes obertes a mercats exteriors de gran potencial que permetin a les nostres pimes aconseguir oportunitats de negoci.\nEl finançament ha estat un dels grans obstacles per al desenvolupament de les pimes catalanes, especialment als darrers anys de crisi. PIMEC ha treballat a diferents nivells per aconseguir que les pimes rebin línies especials de crèdit de les institucions públiques, així com per diversificar les fórmules de finançament de les empreses.\nEl capital risc, les sortides al Mercat Alternatiu Borsari (MAB) i els “business angels” formen part de les solucions proposades els darrers anys. La presència de PIMEC en organismes com l’Institut Català de Finances (ICF) i AVALIS possibiliten la interlocució al màxim nivell amb les administracions amb capacitat de finançament. Et representem!\nParticipa! Aporta els teus suggeriments a participa@pimec.org.\nAccés i tràmits amb el sector públic, sectorials, comissions, estudis, autònoms i joves formen part del nostre objectiu i tasca diària


El caos de rodalies al Parlament: crònica del debat (I) | Pere Aragonès\nEl caos de rodalies al Parlament: crònica del debat (I)\n14 Novembre 2007 ~ perearagones\nAvui, en el ple que s'està celebrant al Parlament de Catalunya, hem portat a terme la compareixença del president de la Generalitat per informar de l'actuació del govern de la Generalitat davant la situació generada a la xarxa ferroviària de rodalies. Un debat que hauria de servir per poder visualitzar les causes del desgavell ferroviari, analitzar-ne les conseqüències i evitar que es tornin a repetir aquestes situacions de cara al futur.\nLa intervenció del president de la Generalitat, José Montilla, ha seguit els arguments en què ha basat les seves intervencions públiques sobre aquesta qüestió les darreres setmanes: autoexigència, priorització de la seguretat i atribució d'una part important de la responsabilitat a governs anteriors de CiU i PP. D'entre les coses que ha dit, jo m'hagués estalviat, en el marc dels agraïments als treballadors i tècnics que han fet front a la crisi, la menció a Víctor Morlán, el virrei, personatge de funesta memòria pels usuaris de Rodalies.\nEl president Montilla ha fixat cinc prioritats, per aquest ordre: 1) Restablir el servei de rodalies, que serà efectiu, segons el president, "molt aviat", 2) Completar l'arribada del TGV a Sants, la Sagrera i la connexió amb l'estat francès, 3) Establir un calendari per desdoblaments, construcció de noves línies i millora del transport de mercaderies, 4) Completar els plans de millora de les estacions i renovació de catenàries i 5) Planificar la xarxa del futur, separant, entre altres mesures, infraestructures i serveis i assumint les competències. Finalment, ha demanat la participació de la Generalitat en les obres de l'estat realitzades a Catalunya.\nEn el seu torn, Artur Mas no ha superat el llistó. Després d'una lletania de denúncies, demagògia i crítiques de falta de lideratge (que només produeix quan ells no governen, sembla), ha demanat més control de l'obra pública, que tothom assumeixi que el traçat va ser consensuat i que la prioritat del PSC ha estat el PSOE i no la xarxa de rodalies. Sobre propostes, solucions i alternatives, cap ni una. Només s'entreveu, de les seves paraules, que estan convençuts que si ells governessin això no passaria. Res de nou sota el sòl decreixent de la casa gran del catalanisme.\nDesprés ha estat el torn de Miquel Iceta, que ha fet una dura intervenció contra Convergència i Unió, acusant la seva culpabilitat per inhibició o omissió en haver votat els pressupostos del Partit Popular que desinvertien en rodalies. Iceta ha posat sobre la taula allò que ja va avançar El Periódico ahir: que CiU va pactar esmenes amb el PP per tal de desviar inversions a rodalies cap a altres obres, que no s'han executat. Una intervenció que ha hagut de ser interrompuda pel president del Parlament per demanar silenci als diputats de l'oposició que s'anaven esverant a mesura que Iceta els anava incendiant.\nEn aquest primer torn, voldria remarcar la intervenció de Joan Ridao [bloc], que ha qualificat el què estem patint de "tardor negra"de les infraestructures a Catalunya. Ha puntualitzat la intervenció del president, que ha començat explicant els incidents que van ocórrer el 20 d'octubre: els incidents van començar molt abans del 20 d'octubre, quan els successius governs del PSOE i del PP van deixar desinvertir a rodalies, mantenint la inversió en nombres absoluts mentre que el nombre de passatgers es doblava en quatre anys. Des d'Esquerra hem reivindicat, per posar les coses al seu lloc, que quan es va discutir el traçat ja vam advertir que no era bo. I també hem posat al seu lloc a CiU, que va prioritzar la inversió en el TGV que no pas en rodalies durant una bona colla d'anys.\nAquesta explicació de la cronologia del drama que vivim no ha de servir, però, per exculpar l'actual govern espanyol: en Joan Ridao ens recordava que han tingut la possibilitat d'arreglar-ho en gairebé quatre anys, i no ho han fet, tot mantenint la prioritat del TGV. L'autocomplaença del govern espanyol, exemplificada amb l'actitud xulesca de la ministra de Foment, contrasta amb la realitat: 470 averies en el què portem del 2007. Ridao, en nom d'Esquerra, ha posat sobre la taula les solucions: restabliment de les línies de rodalies, arribada del TGV i, per higiene democràtica, dimissió de la ministra de Foment.\nA veure què ens aporta el segon torn.\n< Previous XXI Congrés Nacional de les JERC\nNext > El caos de rodalies al Parlament: crònica del debat (II)


CONSTANTS VITALS (pensaments polítics, químics i musicals): de desembre 2013\nAbandonar l'oligopoli energètic és fàcil... fes el salt!\nMolts amics i amigues m'han preguntat com es fa el salt a Som Energia, per explicar-ho a tothom escrit aquestes línies.\nTots els tràmits es fan per internet i en total no tardaràs més de 15 minuts en fer-los.\nUna cosa, abans de seure't davant l'ordinador només necessites:\n1.- Una factura de la llum escannejada.\n2.- La teua cartilla del banc\nQuan tingues això, ja ho tens quasi tot.\nEl primer que has de fer és entrar a la web de SOM ENERGIA i clicar a la pestanya FES-TE SOCI/A.\nAl formulari has de posar les teues dades personals i fer un pagament de 100 euros (com molt bé explica al mateix formulari, aquesta aportació només es fa la primera vegada, no és una quota anual i en cas d'abandonar la cooperativa se't retornaria). Pots triar si vols pagar-ho amb targeta, té un xicotet recàrrec, o per rebut bancari.\nNomés fer el pagament i enviar el formulari, ja seràs soci/sòcia de Som Energia. T'arribarà un correu amb el teu número i amb aquest número podràs contractar tots els rebuts de llum que vulgues sempre que estiguen al nom de la persona sòcia i fins a 5 rebuts de llum de titulars diferents (pares, iaios, cosins,...)\nAixò dels 5 rebuts està molt bé perquè no cal que sigues tu el titular del contracte, ni et cobren a tu els rebuts. Només utilitzen el teu número de soci per tramitar el contracte.\nEn el meu cas, jo sóc la sòcia 4870 i amb aquest número tinc contractada la llum del meu i els meus pares tenen també els seus contractes sense haver de pagar uns altres 100 euros.\nEl cas és que quan ja tens el número de soci ja pots passar al següent pas, contractar la llum.\nAra el que has de fer és entrar a la pestanya CONTRACTAR LA LLUM, escriure el teu número de soci/sòcia i el teu DNI.\nTot seguit omplis el formulari consultant la teua factura i la "paperassa" s'ha acabat. La cooperativa et tramita la portabilitat i de tant en tant va informant-te amb tot detall sobre com avança el procés.\nI com a màxim 3 mesos després rebràs la primera factura de Som Energia i hauràs dit adéu definitivament a Iberdrola (en el meu cas). A partir d'aquest moment seràs una goteta més en l'objectiu "oceànic"de millorar la democràcia en què vivim i a més estaràs fent camí junt a milers de persones cap a un futur més sostenible.\nSi tens algun dubte deixa'm un comentari i t'ajude en el que necessites però el millor és que entres a la web i dotoreges.\nNomés els peixs morts segueixen la corrent, passa de la indignació a l'acció!\nPublicat per Rosella a 10:25 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: energia, somenergia\nAbandonar l'oligopoli energètic és fàcil... fes el...


Serveis web d'emmagatzematge de dades | Consumer\nServeis web d’emmagatzematge de dades\nEls discos durs virtuals permeten als usuaris guardar còpies on line dels seus arxius al mateix temps que poden compartir-los\nDisposar d’un espai d’emmagatzematge en Internet és una solució molt útil per a usuaris que es trobin en situació de mobilitat i desitgin fer còpies de seguretat de les seves dades, compartir arxius o simplement tenir un repositori dels seus arxius més importants, com a previsió davant una eventual pèrdua de l’equip.\nSota el terme “computació en núvol” (de l’anglès “cloud computing”), s’observa en Internet una tendència que ofereix serveis que fins ara eren exclusius de l’ordinador. Per exemple, el magatzematge de dades o el tractament de\ntextos, imatges i vídeos. Així, els usuaris\npoden accedir a aquests serveis on line i pujar a la\n“núvol” informació que estarà accessible des de\nqualsevol terminal. Entre ells es troben els discos durs\nEs tracta de serveis d’emmagatzematge que resideixen a la Xarxa i que permeten als internautes guardar en servidors privats les seves còpies de seguretat i els continguts que volen compartir amb altres persones. Per a això, aquests sistemes solen comptar amb carpetes públiques o privades, segons l’ús que vulguin donar els usuaris als fitxers emmagatzemats.\nEs tracta de serveis d’emmagatzematge que resideixen a la Xarxa i que ofereixen la possibilitat de guardar en servidors privats còpies de seguretat\nLa majoria d’aquests serveis tenen una quantitat inicial de\nespai d’emmagatzematge de forma gratuïta i diferents plans de\npreus per ampliar les seves prestacions. A més, les\ncomunicacions per a la transmissió de dades es realitzen\nutilitzant tecnologia de xifrat. D’aquesta forma,\nes poden guardar on line arxius com a fotos, vídeos,\ncançons i documents sense necessitat d’haver de realitzar una\nenregistrament en altres suports com a discos durs externs o\nL’accés als arxius emmagatzemats pot realitzar-se a través\nweb, la qual cosa possibilita el seu ús amb dispositius mòbils com\nPDA, Smartphones i reproductors de MP3 que integrin accés wifi\no 3G, i tinguin capacitat per descarregar i visualitzar els arxius més\nAquest servei disposa d’una eina per a la realització\nde còpies de seguretat de l’ordinador de forma automatitzada, sempre i\nquan l’usuari li indiqui prèviament sobre quins arxius i\ncarpetes ha de realitzar-se un respatller (còpia).\nutilitza un xifrat de dades a 2048 bits (nivell alt) per dotar de\nmajor seguretat a les transferències de dades entre els servidors i\nl’ordinador de l’usuari. Disposa\nd’un programari per al sistema operatiu Windows, la qual cosa suposa que\nels usuaris d’altres sistemes operatius tan sols poden\naccedir als arxius ja allotjats en els seus comptes en Diino a través\ndel navegador web, però no descarregar-los a l’escriptori.\nEls plans de preus parteixen des dels dos gigaoctets, para\nnomés dos usuaris i disponible de forma gratuïta, fins a una\ncompte de 50 gigaoctets limitada per a un màxim de 10 usuaris amb un\npreu de 290 euros a l’any. Un servei una miqueta car si es\nté en compte que per 160 euros es pot aconseguir un disc\nduro extern portàtil que pesa 104 g i es pot\nportar perfectament en la butxaca.\nMicrosof va rellançar a principis de 2008 est\nservei de magatzematge en línia, i per promocionar-ho cedeix a cada\nusuari registrat de Windows Live cinc gigaoctets d’espai de forma\ngratuïta. Les carpetes creades poden ser personals, compartides o\npúbliques, depenent de l’ús que vulgui donar-se als fitxers.\nL’entorn gràfic d’interacció amb el sistema es\nrealitza a través del navegador web Internet Explorer 6 o superior, i\nFirefox 1.5 o superior. Per tant, pot funcionar amb qualsevol\nAquest programari és una aplicació no oficial de Google que facilita als usuaris del sistema operatiu Windows la utilització d’un compte de correu de Gmail com un espai d’emmagatzematge on line, aprofitant\nels gairebé tres gigaoctets d’espai que ofereix el servei\ninicialment. Malgrat els seus avantatges, existeixen una sèrie de\nlimitacions que cal tenir en compte, com que el màxim per arxiu\nadjunt és de 20 megaoctets o que, al no ser una aplicació\noficial, Gmail pot fer inservible el producte en canviar els seus\ncondicions d’ús o la tecnologia d’accés.\nAquest sistema és dels últims que han sortit en beta\npública i un dels quals més atenció ha\nrebut per la seva facilitat d’ús i rapidesa a sincronitzar els\narxius. Disposa d’un programari de sincronització per els\nsistemes operatius Windows, Mac US X i Linux, i accés als\nfitxers a través del navegador web. Permet als usuaris\ncrear carpetes compartides o privades.\nDrop Box utilitza el\nsistema de magatzematge d’Amazon S3, un servei que ofereix Amazon\nper dotar d’espai a projectes web. L’avantatge de Drop Box és que\nes dota d’un entorn gràfic més intuïtiu que millora\nla usabilitat respecte al seu antecessor S3, ja que aquest últim\nés un servei pensat per a programadors i tècnics, però no\nper a usuaris finals. Actualment, Drop Box brinda dos gigaoctets\nde forma gratuïta, encara que pròximament tindrà\ndisponible un pla de preus fins a 50 gigaoctets per 99 dòlars\nSyncplicity és un\nservei similar a Drop Box quant a facilitat d’ús i\nsincronització. No obstant això, el seu programari de gestió\nestà disponible únicament per al sistema operatiu\nWindows, encara que té previst alliberar aviat les\nversions per Mac US X i Linux. Els plans de preus parteixen des de\nels dos gigaoctets oferts de forma gratuïta, fins als 50 gigaoctets\nper 99 dòlars a l’any. A més, si es disposa de\nun compte de pagament, per cada usuari convidat a entrar en el servei\nregalen 250 megaoctets, fins a un màxim de 10 gigaoctets.\nés un dels primers serveis d’emmagatzematge on line\npresents en Internet. Llançat en 2006, ofereix un\ngigaoctet de forma gratuïta i fins a 15 gigaoctets per un preu de\n19,95 dòlars al mes. Una de les seves característiques\nmés interessants és la funció Openbox, que ajuda a\nutilitzar el servei d’emmagatzematge amb altres serveis on line.\nEls usuaris poden editar en línia documents ofimàtics\nusant l’aplicació on line Zoho,\naixí com la visualització d’arxius en PDF i la\nedició d’imatges amb l’editor on line\nentre altres possibilitats.\narxius emmagatzematge gigabytes-ca serveis usuaris


Home Material ESO 1r ESO Biologia i Geologia Tema 0: El mètode científic\n1.2 Què és la ciència\n1.3 El mètode científic\n4 Mesurem per a conèixer\n1.5 Instruments de mesura\nInstruments de mesura de longitud\n1.6 I una derivada: el volum\nCom mesurem el volum?\n1.7 Una propietat intensiva bàsica: la densitat, el DNI de la matèria.\n1.8 Pràctica de laboratori: Aprenem a mesurar la densitat\nSi mires al teu voltant podràs comprovar que els humans som una mica especials. Som una espècie que pot adaptar el seu medi ambient a les seves comoditats.\nAixò és degut a unes característiques que ens diferencien de la resta d’animals: un cervell molt desenvolupat, unes mans molt hàbils, una capacitat de comunicar-nos de forma molt eficaç i, el més important, una curiositat quasi infinita.\nGràcies a aquest paràmetres la humanitat ha anat evolucionant cercant els objectius que tota espècie anhela: tindre descendència, viure molts anys i estar el més còmode possible.\nD’aquesta forma hem passat de viure en coves a construir grans ciutats organitzades de forma relativament eficient, de tindre una esperança de viure de 25 anys a ser centenaris, de passar quasi tot el temps cercant aliments a poder invertir bona part d’ell en oci.\nI bona part de responsabilitat de totes aquestes millores les té un binomi extraordinari: la ciència i la tecnologia. En aquest petit tema aprendrem a valorar el coneixement científic i a entendre una mica millor com funciona.\nLa ciència és un conjunt de coneixements que pretenen explicar la realitat d’una manera racional i organitzada, no com altres coneixements que són irracionals ( com el mitològic o l’ordinari ).\nLa ciència pot ser de dos tipus : les ciències formals o les empíriques. Les formals s’ocupen de les relacions que hi ha entre símbols, i dins d’aquestes hi ha la lògica i les matemàtiques. Les ciències empíriques són les que s’ocupen de la realitat, i poden ser naturals o socials. Les naturals s’ocupen de la realitat natural ( física, biologia, química) i en canvi les socials o humanes s’ocupen de la realitat social i humana ( sociologia, economia, història, psicologia),\nLa ciència durant tota la història ha anat utilitzant diferents mètodes, com el mètode deductiu ( treure una conclusió particular d’un principi general) o el mètode inductiu ( treure una conclusió general de dades particulars). Però actualment el mètode utilitzat per la ciència és el mètode hipoteticodeductiu, més comunament conegut com a mètode científic.\n2. Cerquem tota la informació possible que ens permeta resoldre’l.\n4. Dissenyem un experiment que ens permeta contrastar la hipòtesi: descartar-la o no.\nLa ciència és un mètode que ens porta a conclusions que són susceptibles de canviar. Quan trobem una explicació que s’ajusta a les observacions millor que les anteriors, aquestes seran ampliades, completades o substituïdes per la nova, i així successivament, de manera que en ciència no tenim “veritats absolutes”, sinó models en contínua revisió. 2\nObservem les següents imatges i contesta les preguntes:\nA) Quina línia és més gran, el segment ab o el segment bc?\nB) Són paral·leles les línies?\nC) Quina bola roja és més gran la de l’esquerra o la de la dreta?\nD) En aquest barret, què es més gran la copa o l’ala?\nDesprés de contestar, traiem els regles i mesurem. Han canviat les respostes?\nEvidentment la resposta ha de ser que sí, el que heu vist dalt és una il·lusió òptica, qualsevol il·lusió del sentit de la vista, que ens porta a percebre la realitat erròniament. Aquestes poden ser de caràcter fisiològic o cognitiu (com la variació en la grandària aparent de la lluna, que pareix més petita quan està sobre nosaltres i més gran quan la veiem prop de l’horitzó).\nNo estan sotmesos a la voluntat i poden variar entre una persona i una altra, depenent de factors com: agudesa visual, daltonisme, astigmatisme i d’altres.\nEntendre aquests fenòmens és útil per a comprendre les limitacions del sentit visual de l’ésser humà i la possibilitat de distorsió, ja siga quant a la forma, el color, la dimensió i la perspectiva de qui observa, i dóna peu a la necessitat de confiar en la mesura com a eina per esbrinar la veritat.\nExplicar tots els instruments de mesura i els diferents tipus que hi ha pot ser una tasca complicada, en aquest tema ens limitarem a presentar només els instruments que fem servir al laboratori, com són la longitud, la massa i el temps\nPer mesurar el temps que transcorre entre dos esdeveniments fem servir el rellotge o el cronòmetre.\nEl cronòmetre més comú és el cronòmetre digital amb una resolució de centèsima de segon, que és el que utilitzem al laboratori.\nEl comptador de temps és un cronòmetre digital que permet mesurar el temps entre dos esdeveniments (per exemple, la caiguda d’un cos) i té una precisió de mil·lèsimes de segon.\nComencem a analitzar les magnituds físiques bàsiques per entendre la natura, la primera és una de les més evidents.\nLa massa és una magnitud física que mesura la quantitat de matèria que té un cos.\nCom hem dit, és una magnitud extensiva que depén de la quantitat de matèria que agafem, i en general, és una propietat del cos que resta inalterable si no es trenca el cos.\nLa unitat de mesura de la massa en el Sistema Internacional (SI) és el quilogram i el seu símbol és el kg. El quilogram és definit com la massa del prototip internacional del quilogram, que hem vista abans, i que és gairebé idèntica a la massa d’un litre d’aigua. És l’única unitat base del SI que porta un prefix del SI al nom.\nPer a mesurar la massa s’utilitzen les balances, que poden ser de molts tipus, però les més habituals són les següents:\nAquestes balances estan ordenades segons la seua sensibilitat, de menys a més.\nEn aquest punt val a dir que el llenguatge ens juga una mala passada. En moltes ocasions, ens referim a la massa però emprem la paraula “pes”, la qual cosa és incorrecta, científicament parlant.\nEl pes és una força que es mesura en newton. El pes depèn del planeta on estigues i, a l’espai, val zero. Però, veritat que encara que un astronauta no tinga pes, si que té massa? Clar.\nUna altra magnitud física molt important és la longitud, sobretot perquè dóna lloc a moltes altres magnituds i perquè és molt fàcil de mesurar.\nLa longitud és la dimensió que correspon a la llargària d’un objecte; la llargària d’una cosa, d’una superfície. La longitud d’un objecte és la distància entre els seus extrems, la seva extensió lineal mesurada de principi a fi. La seua unitat en el SI és el metre i el símbol m.\nCintes mètriques (Fotografia de Fjcaldera)\nPeu de rei (Fotografia de Zoological)\nEscalímetre (Fotografía Catherine Munro)\nJa hem dit que la matèria és tot allò que ocupa un lloc a l’espai, doncs bé seria útil poder mesurar quant ocupa. La mesura d’aquesta magnitud derivada s’encarrega el volum.\nEl volum (V), és la magnitud física derivada que expressa l’espai que ocupa un cos. La unitat de mesura de volum en el Sistema Internacional és el metre cúbic (m3).\nRecorda que el volum no es sol mesurar de forma directa sinó que es fa de forma derivada, és a dir, multiplicant longituds.\nPer exemple, el volum en el SI es mesura en metres cúbics (m³) que significa el volum que ocupa un cub d’un metre d’ample per un metre de llarg per un metre d’alt.\nCom podem veure en la imatge, aquest cub és molt gran per als humans, per tant en moltes ocasions emprem submúltiples o altres unitats de mesura per mesurar el volum.\nEn el cas del submúltiples se sol utilitzar el decímetre cúbic (dm³), és adir, cub fet per arestes d’un decímetre. La raó és que dóna lloc a objectes de petit tamany.\nCom hem dit, de vegades utilitzem altres unitats de mesura, les més habituals són les de capacitat.\nLa capacitat és el volum màxim que poden contindre els recipients i s’utilitza per a mesurar líquids o sòlids de petit gra, com la sal o el sucre.\nLa unitat de mesura habitual és el litre, l o L, que és la capacitat d’un cub d’un dm3 d’aresta.\nTenim 2 casos, si el cos és regular o és irregular.\nEn el primer cas haurem de fer servir les matemàtiques. Ací tens unes quantes fórmules matemàtiques que et poden ser útils.\nEn el segon, utilitzarem la idea que dos cossos materials no poden estar en el mateix espai físic. Per tant, si fiquem un cos irregular en un recipient en un líquid com l’aigua el volum d’aquesta augmentarà, ja que serà espentada per el cos irregular.\nFixa’t en el dibuix.\nAl principi, l’aigua ocupa un volum de 220 cm³.\nEn ficar la pedra, l’aigua ocupa un volum de 270 cm³.\nAquest volum extra correspon exactament al volum de la pedra irregular, és a dir:\nVpedra= Vaigua+pedra – Vaigua=270 – 220 = 50 cm³.\nCom hem dit, les propietats extensives no identifiquen materials, però són bones per a mesurar. Pel contrari, les propietats intensives identifiquen materials, però normalment, no es poden mesurar.\nPer tant, trobar una intensiva mesurable seria molt útil. Afortunadament, tenim una molt fàcil de trobar: la densitat.\nPer entendre la densitat anem a posar un exemple.\nLa densitat, de símbol ρ (lletra rho de l'alfabet grec), i de vegades abreviada com a d, és la massa específica d'un cos o fluid, és a dir, la quantitat de matèria que hi ha per unitat de volum.\nMatemàticament, açò s'expressa de la següent forma:\nAnem a veure un exemple, en el laboratori hem fet 5 experiències mesurant la massa i el volum de l'aigua, i hem obtingut el següent resultat.\nFem els càlculs necessaris per omplir l'última columna. Podem observar que sempre dóna el mateix valor, açò és perquè la densitat és una magnitud intensiva, independent de la quantitat d'aigua que agafem.\nA més a més, la densitat de les substàncies és única, és a dir, cada substància té una densitat determinada i pròpia, és com el DNI de la matèria. Pots consultar la vikipedia per conèixer la densitat d'algunes substàncies.\n1. Aprendre el procediment bàsic de mesura de la densitat.\n2. Consolidar els procediments de mesura de la massa i del volum d'objecte irregulars i de líquids.\n3. Consolidar el procediment de càlcul del volum d'alguns sòlids regulars\n1. Balança electrònica.\n2. Vidre de rellotge.\n3. Proveta graduada.\n4. Objectes petits.\n1. Escolta les explicacions del professor sobre el procediment bàsic de mesura de la densitat i anota'n les principals informacions.\n2. Mesura la densitat d'un objecte regular amb la utilització de la fórmula corresponent.\n3. Mesura la densitat de tres objecte sòlids més. Fes els dibuixos necessaris per exemplificar-ho.\n4. Mesura la densitat d'un liquid.\n1. La ciència i la tecnologia han canviat molt la vida dels humans. Com t'imagines la vida de la humanitat d'ací 100 anys.\n2. Esbrina quins són els grans temes actuals de la ciència.\n3. Analitza aquesta frase «La ciència és infalible»\n4. Utilitza el mètode científic per a resoldre els següents problemes:\nEl diferencial de casa es dispara.\nL'aire és matèria.\nEls cosos de més massa cauen més ràpid a Terra.\n5. Esbrina altres instruments de mesura coneixes i què mesuren.\n6. Descriu com mesuraries la massa d'un líquid? I la massa d'un full de paper en la bàscula de bany o de cuina que solem tindre a casa?\n7. Anem a calcular la capacitat d'un brick de llet en unitats de volum. Per fer-ho cal que seguisques els següents passos:\nAgafa un brick de llet o de suc d'1 litre de capacitat.\nMesura la llargària (l), la profunditat (p) i l'alçada (a) amb un regle i en centímetres.\nConverteix totes les mesures a decímetres (recorda 10 cm = 1 dm)\nRealitza el càlcul: V= l·p·s. Quin resultat dóna?\n8. Quin objecte més densitat un coixí o una bola de petanca?\n9. 800 cm³ d'un líquid tenen una massa de 720 g. Quina és la densitat d'aquest líquid?\n10. Una peça d'or té una massa de 482,5 g i un volum de 25 cm3. Quina és la densitat de l'or?\n11. 3 m³ de nitrogen tenen una massa de 3,75 kg. Quina és la densitat d'aquest gas?\n12. 200 cm³ de mercuri tenen una massa de 2.709,2 g. Quina és la densitat d'aquest element?


La Higuera Albergue Turístico Rural Garrovillas Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLa Higuera Albergue Turístico RuralSan Francisco, No 36, Garrovillas, Garrovillas, Espanya, 10940 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en85comentarisLa Higuera Albergue Turístico RuralVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 27 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Garrovillas, La Higuera Albergue Turístico Rural és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A La Higuera Albergue Turístico Rural, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, transport hotel/aeroport, habitació familiar. L'ambient de La Higuera Albergue Turístico Rural es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, aparell de televisió, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca, jardí. La Higuera Albergue Turístico Rural és una elecció inteligents per a viatgers a Garrovillas, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióplat de dutxaaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de despertadorMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Continua la incògnita sobre qui serà la propera alcaldessa de Sant Cugat - TV SantCugat.cat\nContinua la incògnita sobre qui serà la propera alcaldessa de Sant Cugat\n12/06/2019 – REDACCIÓ /\nEl proper dissabte 15 de juny està convocat el ple extraordinari d’on ha de sortir la propera alcaldessa de la ciutat. A dia d’avui encara és una incògnita si Carmela Fortuny continuarà exercint com a cap de govern municipal o si les forces d’esquerra s’alinearan per donar suport una proposta alternativa que encapçalaria Mireia Ingla, alcaldable per ERC-MÉS.\nFoto de l’ajuntament\nLes passades eleccions municipals del 26 de maig van deixar un escenari obert. Junts Per Sant Cugat, amb 9 regidors, va guanyar els comicis, però amb només tres regidors més que ERC-MES, la segona força més votada. Això ofereix la possibilitat que el partit que lidera Mireia Ingla pugui triar entre pactar amb Junts Per Sant Cugat i apostar pel continuïsme o pel canvi i pactar amb el PSC i la CUP.\nEls partits porten ja més de dues setmanes dialogant però encara no s’ha fet públic cap acord. La cap de llista d’ERC a Sant Cugat, Mireia Ingla, va manifestar fa unes dies al plató de Televisió Sant Cugat el seu desig de liderar el govern de la ciutat però va deixar clar que serà l’assemblea local del partit qui pendra la decisió final sobre qualsevol possible pacte.\nLa número 2 de la llista de la CUP PC, Lourdes Llorente, també va manifestat al plató de Televisió Sant Cugat el seu desig de canvi al govern de la ciutat.\nPer la seva banda, el candidat del PSC, Pere Soler, va dir a l’entrevista de TV Sant Cugat que la seva formació obeïrà a una necessitat local i no faran de Sant Cugat una moneda de canvi per pactes extra-municipals.\nPer la seva part, Ciutadans ha confirmat a TV Sant Cugat que al ple d’investidura es votaran a si mateixos. Aldo Ciprian ha afirmat que Sant Cugat necessita un canvi de govern però que amb els seus 3 regidors no poden influir en cap pacte de govern.\nPer part de Junts per Sant Cugat, des d’abans de conèixer el resultats la seva alcaldable ja havia afirmat que el seu pacte natural era amb ERC. Així ho va manifestar al debat previ a les eleccions organitzat per aquesta casa.\nEls partits tenen temps fins al proper 15 de juny per a anunciar possibles acords i si no ho fan públic haurem d’esperar fins al mateix dia del ple d’investidura per a saber qui serà la futura alcaldessa de la ciutat. Recordem que si no s’arriba a un pacte de 13 o més regidors, l’alcaldessa serà la candidata de la llista més votada.\nMedalla d’or al Mèrit cívic a Arcadi Oliveres pels 50 anys de defensa de la justícia social