Romàntic Guerrer: 09/01/2012 - 10/01/2012\nMallos. Un relleu emblemàtic.\nA idea inicial no era anar-hi, però la mala previsió metereològica ens ha fet descidir anar a Riglos i als Mallos que hi ha per allà. Almenys pots escalar encara que plogui, com hem tingut que fer. No hem fet grans vies i ens hem dedicat més a repetir clàssiques irrenunciables.\nPrimer, la Normal a la Peña Sola d'Agüero, estèticament fora de serie. Magnífica i assequible escalada a una agulla atraïent com poques. L'escalada, com dic, és assequible però amb un parell de passos punyateros en els primers llargs, compte.\nDesprés de la pluja nocturna i matinal, enfilem cap els Volaos a fer l'Anís del Mono i la Kaka de Luxe. Poca cosa a comentar d'aquestes freqüentades vies equipades, molt gastades i explosives.\nI finalment, la Villarig a l'esbelta Aguja Roja. Vull destacar el mur superior (que actualment és passa en lliure entre el Vº i 6a, però que originariament era artificial) on veureu les relíquies amb que s'havien d'assegurar abans de la restauració.\nPotser les vies no han estat de categoria, però la companyia amb que les he fet SÍ que ho ha estat. Empatxat d'informació m'han deixat aquest trio... uf!!\nApa! Fins aviat i a posar-nos en forma que tenim un caramel per fer a Riglos.\n15 anys de... l'S.T.A.E. a la Roca dels Arcs.\nFa quinze anys vam començar la temporada als vessants suds a Vilanova de Meià, a la Roca dels Arcs, on encara ens quedaven i ens queden vies per repetir, aquest com li va tocar a la clàssica, elegant i atrevida S.T.A.E. Tinc un problema amb aquesta paret, hi he fet tantes vies que els records se'm confonen. D'aquesta en recordo poquetes coses.\nUna, que el L1 és molt llarg. Dos, que l'R2 és penjada, incòmoda i amb una travessia aèria per arribar-hi i tres, que el L3 és espectacular i treballós. No recordo res més a partir d'aquí, quina ràbia!! Tampoc us puc dir si vam clavar molt o poc però gairebé segur que ho vam fer (potser ara amb els aliens la cosa canvia una mica) i també recordo que la roca era bona però amb diversos trams bastant reventats dels pitons.\nApa! Fins aviat i si l'equipament llavors ja era rústic, ara deu ser de museu, jeje!!\nLa Pawnee Fiction a la Serra de les Canals.\nAprofitem el matí per escalar, que durant la tarda tenim força feina. I em anat a prop de casa, a la Serra de les Canals a tocar d'Oliana.\nLa Pawnee Fiction és una de les últimes vies obertes en aquesta allargada paret en forma de dinosaure adormit. Part inferior arrampada i fàcil i, la part superior´vertical amb diversos trams d'artificial equipat.\nVia equipada i comercial sense més pretencions, el cert és que la poca qualitat de la roca NO dóna gaire joc per poder-la deixar d'una altra manera.\nApa! Fins aviat i... només la sortida al cim per un curiós túnel val la pena.\nLa Veu del Riu a la Paret del Riu La Vansa.\nLloc encisador, exòtic, preciós, tranquil, només la veu del riu trenca el silenci. El riu La Vansa recull les aigües dels verals de Tuixent i les encaixona entre muntanyes per regalar-nos una paret on no sembla que ni hagi cap. Aigües fredes, transparents i cristalines que haurem de travesar just en arribar a peu de paret. Una paret freda a l'hivern però calorosa a l'estiu (almenys la remullada us retornarà).\nLa Veu del Riu és una via que m'ha agradat molt: per la roca, bona en tot el recorregut, per la varietat de passatges, predominant les plaques, pel grau, on cal apretar però sense excesos i per l'assegurament, parabolts i ponts de roca en la justa mesura. Si senyor! Enhorabona!\nLlàstima de la feixa que li trenca la continuitat i de la longitud dels llargs (i dels rapels en conseqüència) que són massa llargs per empalmar-los però massa curts per avançar-ne, sobretot de rapelar.\nUps! I la resta?\nDe material porteu una quinzena de cintes, algunes de llargues, cordinos pels nombrosos ponts de roca i friends al gust però sobretot el C1 i el C2.\nApa! Fins aviat i... compte en l'últim rapel, sigueu espavilats.\nPublicat per Parce a 20:16 3 comentaris:\nLa Bon Voyage i l'Aresta Brucs del Setrill.\nL'altre dia em vaig endur una clatellada a Montserrat i avui NO estava especialment orgullós, així que calia posar fil a l'agulla per retrobar-me amb mi mateix i amb l'escalada fina fina del masís. He anat a repetir la Bon Voyage del Setrill, una via que crec que ja faig fer (Abr-00) però que no n'estava segur (a la llibreta tinc un gargot i la memòria no m'aporta gaires records).\nHa mida que he anat pujant, m'he anat recordant d'algun tram, sobretot de la sortida de l'R1. Quin pas més foll!! I només li donen V+!! Això si que és apretar el grau!!\nPer la via només calen cintes (algunes de llargues) i reunions rapelables. Penseu que el L1 està restaurat amb espits (ja madurets també) i el L2 està amb els burins originals. La roca excel.lent.\nDesprés per acabar d'arrodonir la jornada, he fet amb corda per dalt l'Aresta Brucs. Molt de compte amb aquesta via que és molt difícil assegurar-se: un buril (a l'inici), algun alien, algun merlet i un pont de roca (per equipar al fons d'un forat). Entre mig de cada cosa, trams exposats.\nApa! Fins aviat i vejam si triumfem divendres.\n15 anys de... l'Altaïr a La Bruixa.\nLa Bruixa és una paret que atrau les mirades de camí al Port del Comte i l'Altaïr és una arrogant via de diedres, fissures i plaques combinades de forma magistral dins la verticalitat més absoluta de la paret. Molt respecte em feia afrontar-la en solitari però els espits que l'esquitxen m'envalentonàven a fer-ho.\nS'han de dur 10 claus i tascons però recordo que vaig fer un parell de passos de ganxo d'uns bons forats. Recordo que la roca era bona però en cada llarg hi havia aquells curts trams trencats i mediocres, recordo que el trosset que em va costar més va ser la sortida de l'R2, tot i que la sortida al cim en lliure també em va costar després de tant artificial.\nApa! Fins aviat i ...per practicar artificial és ideal.\nPublicat per Parce a 12:00 Cap comentari:\nAvui estreno company a la seva terra, així que, per si no em conec prou el Pallars, ara si que hi farem petjada. Les perspectives són engrescadores, però de moment, el primer contacte a de ser pausat i per això hem anat a repetir el Creuer Pontiac de les Moles del Pessó.\nVia ben assegurada (massa i tot en algun punt) i molt ràpida de fer (combineu-la amb alguna). Primers dos llargs molt bonics i atlètics, la resta, sense ser lleig, no té massa interès... bona alternativa si la Perfomance està ocupada.\nPer mi, la via està equipada, però en algun punt podreu posar quelcom petit, totalment opcional. Roca molt bona però amb trams dubtosos en el L3 i L5.\nApa! Fins aviat i compte en els dies freds, que hi toca l'ombra durant força estona al matí.\nPublicat per Parce a 19:46 2 comentaris:\nLa Tarzan al Santuari de Lord.\nAprofitem les llums de la tarda per acostar-nos a l'altiu Santuari de Lord per repetir una via que vaig obrir el Març de 2001, ben mirat, el que vaig fer jo va ser acabar-la, per què ja estava mig oberta. Un mes després vaig repetir-la per fer-la tota en lliure però un pas s'hem va resistir.\nLa Tarzan és una via equipada amb les assegurances justes, al més pur estil solsoní. Com hem tingut que apretar avui i com anàvem aleshores, bufa!! Almenys aquest cop SI que l'hem fet tota en lliure, com m'ha molat, jeje!!\nAmb quatre cintes ja en tindreu prou (si si ho heu llegit bé, quatre), tirades curtes, roca bona però que en algun punt cal tocar amb tacte i apretar els dits i el cul que la via prou s'ho val.\nApa! Fins aviat i... boníssim el pont de roca de l'R1.\n15 anys de... la SánchezMartínez a la Paret de Diables.\nTancava amb aquesta via la campanya estival de l'any 1997 i la trilogia de les més clàssiques de la Paret de Diables de Montserrat. Arrogant i atrevit itinerari, on sembla mentida que pugui travesar la barrera de sostres d'una forma tant elegant. A la xarxa trobareu informació de sobres.\nMenys un parell de llargs en la part inferior, vaig fer-la tota de primer i les sensacions que vaig tenir van ser de passar una por terrible amb les relíquies que asseguraven la via. Recordo que en aquesta via, ha estat l'única vegada que he posat una xapa recuperable sense necessitat de donar-li la volta i fent pressió amb el dit per que és quedes darrera la mica de rebava que feia el buril mentre m'estirava per arribar al següent. Horrorós! jeje!!\nApa! Fins aviat i no patiu que em sembla que està restaurada o semirestaurada.\nCristina + Thora Blava a la Nord del Pedraforca.\nAra ningú em pot dir res, ja estar, ja hi he pujat, ja he pujat al Pedraforca. No he tingut mai la necessitat de fer-ho i per això he trigat tants anys, però avui la via practicament ens hi ha dut i ho he aprofitat.\nVolíem de fer la Thora Blava (allà dalt, a la quinta forca), i ja que teníem que pujar fins la Grallera, hem canviat la grimpada per la Canal de Riambau per una escaladeta en el contrafort de la dreta per la via Cristina.\nLa Cristina és poc atractiva però fa el fet. Desequipada, roca acceptable i ràpida de fer si trobem l'inici. Preneu com a referència uns pins i un desprendiment ben vissible.\nLa Thora Blava ja és una altra història. Dos llargs inicial difícils i verticals i la resta més assequible, semblant a la Lunascente però amb millor roca. L'hem feta tota en lliure, quedant el L1 de 6c (els passatges en lliure els hem fet una mica per l'esquerra per que no hem vist el pitó fins que ja l'havíem passat). I el martell NO fa falta (que pesa molt) però agafeu la resta d'artilleria (que pesa igual).\nApa! Fins aviat i... aviat deixarem els vessants nord, que avui hem passat fred.\nPublicat per Parce a 22:58 2 comentaris:\nVia d'en Guillem al Cogulló del Turp.\nAquest talaïa entre el Solsonès i l'Alt Urgell em va robar el cor des del primer dia que hi vaig anar. Paisatge bellíssim de boscos espesos i avui amb una vissibilitat espectacular que permetia veure les Muntanyes de Prades com si les poguessis tocar.\nJa m'havíen advertit que no repetis aquesta via que em posaria de mala lluna... ...home! de mala lluna no, però sense dubte... ...un callo de via s'ha de compensar, com a mínim, amb bona companyia. I no penso fer cap més comentari... ...però és que ni la roca s'aprofita, vatua!!\nDoncs res, via equipada amb alguns parabolts mal ubicats i roca justeta, només l'últim llarg es salva.\nApa! Fins aviat i... mal aguanyat de parabolts.\nPublicat per Parce a 22:59 1 comentari:\n15 anys de... la SánchezMartínez a la Paret de Dia...


La Mutua – Prevencion\nInici / La Mutua\nCategorías: La Mutua\n6è seminari jornades FILIA-AMAT\nDes d’Activa Mútua ens sumem a la iniciativa de promoure la cultura preventiva adaptada a la situació actual, mitjançant la invitació a assistir a les jornades que integren el 6è Seminari tècnic, en el qual col·labora l’Associació de Mútues col·laboradores amb la Seguretat Social (AMAT) i la Fundació Filia, sobre el Benestar Psicoemocional dels treballadors des d’una perspectiva integral en temps de la COVID. Aquest seminari es compon per un conjunt de Jornades en línia, en diversos dies, l’assistència dels quals pot ser en directe o en diferit.\nAdjuntem l’enllaç amb el calendari de les jornades i indicacions per a formalitzar la inscripció.\nÀrea de Prevenció d’Activa Mútua\nDia Mundial dels Docents: apostem per la prevenció\nUn any més celebrem el Dia Mundial dels Docents (World Teachers’*Day), tal com ve ocorrent des de l’any 1994 cada 5 d’octubre, amb l’objectiu de posar en valor una de les figures més transcendentals per al desenvolupament de la nostra col·lectivitat, ja que són ells, els docents, els encarregats de formar a les generacions futures.\nLa celebració d’aquest dia és, sens dubte, un homenatge més que merescut i ens permet reconèixer la contribució essencial que realitzen aquests professionals a la societat, fonamentant un dels nostres pilars bàsics: l’educació.\nAquest és un dia per a realitzar una reflexió sobre els assoliments obtinguts i plantejar els passos a seguir per a fer front als reptes que ens plantegen els temps actuals. És necessari recordar les manques que tenim en aquest àmbit com les dificultats que sorgeixen en les relacions interpersonals i en la gestió institucional, fomentant a vegades els riscos psicosocials, així com l’escassa disponibilitat de recursos que limita uns dels principals factors de la qualitat educativa: l’aprenentatge permanent dels docents.\nEls docents juguen un paper fonamental en la consecució dels objectius plantejats en l’Agenda 2030 (pla d’acció per al desenvolupament sostenible que neix del compromís dels Estats membre de les Nacions Unides, l’objectiu principal de les quals és vetllar per la protecció de les persones, el planeta i la prosperitat) en la qual s’atribueix a l’educació un valor estratègic.\nEn anys anteriors, durant els diferents dies del docent, es van abordar temes rellevants usant-los com a lema de la celebració, entre ells la necessitat d’un adequat reconeixement d’aquests professionals, la millora de la seva situació professional, la importància de comptar amb docents formats i qualificats, l’apoderament d’aquests o l’ensenyament en llibertat.\nEl lema triat per a aquest any 2019 és “joves docents, el futur de la professió”\nUna de les qüestions que considerem fonamental en Activa Mútua perquè aquests joves docents als quals fa referència l’eslògan d’aquest any puguin gaudir d’una carrera llarga i plena amb una millor qualitat de vida, és la prevenció.\nEn contra de la creença popular, l’activitat que es desenvolupa a les aules implica riscos per a la salut i seguretat dels docents. És important que aquests siguin conscients d’aquests.\nUn coneixement apropiat, així com una actitud preventiva adequada davant riscos derivats de la càrrega del treball, el medi ambient o uns altres, determinaran la qualitat de la salut d’aquests treballadors.\nEntre les afeccions més habituals que sofreixen els professors ens trobem amb problemes associats a la veu, trastorns musculoesquelètics, estrès o el conegut com a síndrome Burnout.\nTotes elles, velles conegudes del nostre departament de prevenció en el qual els nostres tècnics s’han especialitzat per a dotar a aquests professionals dels recursos necessaris per a gaudir d’una vida laboral saludable.\nÉs clar que educació i desenvolupament són conceptes estretament lligats. Els docents són, per tant, garant d’avenir per a la nostra societat ja que incideixen de manera essencial en el creixement personal de nens, nenes i joves.\nEn Activa Mútua som conscients de la importància de la seva salut i per tant del seu benestar. Els joves docents no només són el futur de la professió, tal com diu l’eslògan d’aquest any, també són, juntament amb la resta dels professionals de l’educació, “el futur de tots”.\nCom va escriure el filòsof, psicòleg i pedagog Jhon Dewey “l’educació no és preparació per a la vida; l’educació és la vida en si mateixa”.\nJavier Vega Molpeceres, Departament de Prevenció de Riscos Laborals Activa Mutua\nActiva Mútua,Artículos PRL,Campañas,La Mutua,PRL\nAquest 27 de setembre se celebra el dia mundial del turisme, la finalitat del qual és fomentar el coneixement entre la comunitat internacional sobre la importància del turisme, sent en aquestes últimes dècades, una important font econòmica per als països a escala global.\nEl sector turístic genera un gran nombre d’ocupacions tant directes com indirectes i registren un creixement constant del fenomen que involucra a milions de persones a tot el món.\nHem de fomentar i vetllar per una ocupació de qualitat, en termes de seguretat i salut laboral, per a afavorir un treball que generi un benestar en la salut (física, psíquica i social) com un benestar econòmic per als treballadors i treballadores. Per a aconseguir-ho, és essencial i prioritari una bona integració de la prevenció de riscos laborals en la gestió de tot procés empresarial.\nRecordem que la prevenció de riscos laborals té beneficis per a la salut del treballador/a, així com, beneficis socials (qualitat de vida a treballadors/as, famílies, entorn laboral) i econòmics (empresa i sistema social), transmetent una imatge corporativa segura, saludable, sostenible i compromesa amb la societat.\nPer aquest motiu des del Departament de prevenció de riscos laborals d’Activa Mútua, volem aprofitar el dia mundial del turisme, amb el lema “Turisme i ocupació: un futur millor per a tots”, per a conscienciar a les nostres empreses i autònoms mutualistes dels riscos als quals estan exposats derivats del desenvolupament de nombroses activitats que integren el turisme, vetllant així per un present i futur laboral assegurança i saludable.\nPer a més informació, pot consultar a la seva delegació més pròxima o enviar un e-mail a prevencion@activamutua.es.\nJordi Guart, Departament de Prevenció de Riscos Laborals Activa Mutua\nDecàleg del turista prevencionista\nEstem en ple mes de juny, comptant els dies per a les vacances, i no podem deixar passar més temps sense compartir el nostre decàleg del turista prevencionista:\n1- Vés amb compte a la carretera\nAbans de sortir assegura’t que el teu vehicle està en perfecte estat. Fes una revisió del vehicle en un taller de confiança perquè tot estigui a punt.\nRespecta els límits de velocitat de cada tram.\nFes els descansos oportuns (cada dues hores de conducció, aprofita per hidratar: aigua, suc, refresc).\nNo et posis al volant si no has dormit prou.\nEvita les distraccions (compte amb el gps, el telèfon intel·ligent, fumar al volant, etc.). No carreguis el vehicle més del compte.\nUtilitza els equips de protecció (casc, cinturó de seguretat, etc.).\n2- Protegeix-te del sol.\nEvita el sol a les hores de més calor (12: 00h-16: 00h). Aprofita aquestes hores per dinar, donar-te un migdiadeta i descansar a l’ombra.\nUtilitza protecció solar adequada.\nPortar roba que ens cobreixi i gorra també ens protegeix del sol.\nLes ulleres de sol poden ser bones aliades: alerta, assegurat que portin filtre ultraviolenta i estiguin homologades No les compris en qualsevol lloc !.\nCompte amb l’excés de calor. Especial cura amb nens i ancians.\nVols estar informat sobre el clima. Segueix les recomanacions de metges i experts.\n3- Precaució durant el bany\nAl mar: no banyar-se amb bandera vermella, evitar el bany amb bandera groga (en cas de fer-ho, que no ens cobreixi l’aigua més enllà de la cintura).\nCompte amb els corrents. Per molt bé que sàpigues nedar són més forts que tu, poden arrossegar mar endins i fer impossible el teu retorn.\nExtremar les precaucions quan utilitzem embarcacions o barques de passeig. Utilitzar armilles salvavides.\nSi vas a l’aventura (activitats per exemple de busseig, assegura’t envoltar d’experts i utilitza totes les mesures de seguretat).\nNo banyar-se en zones prohibides o no habilitades. Especial cura amb zones per a embarcacions, motos d’aigua, etc. Al mar també pots ser atropellat.\nFes cas de les indicacions dels socorristes. Si no hi ha socorrista no prenguis riscos absurds.\nCompte amb llançar-se a l’aigua bruscament, de cap o des d’ara perilloses. La lesió medul·lar pot acompanyar tota la vida.\n4- Talls de digestió?\nQuan vam entrar en contacte bruscament amb aigua freda el que pot succeir és un xoc perifèric, produït per dificultats de vasculació a causa del contrast de temperatura en el nostre cos. El risc és que perdem la consciència i ens ofeguem per immersió. Per tant, us recomano:\nEntrar a l’aigua a poc a poc, mullant molt a poc a poc cada part del cos.\nSi et trobes malament, sal ràpidament de l’aigua.\n5- Prevenir els fongs i infeccions\nEspecialment en zones de piscina, on hi ha molta humitat i molta gent, estem exposats a patir infeccions per fongs. Com prevenir-?:\nUsa sempre xancletes o sabatilles de goma per aïllar el peu de la humitat o aigua del sòl, ja que és aquí on més proliferen els fongs.\nDutxa’t abans i després d’entrar a la piscina.\nEixuga’t bé després de banyar-te.\nNo intercanviïs tèxtil o calçat amb altres persones.\n6- Jocs lúdics i esports de risc amb cap\nUtilitza el sentit comú.\nNo facis res que impliqui riscos i que no estàs acostumat a fer sense la supervisió d’un professional.\nEn esports de risc, tant de moda, assegurat que es compleixen les mesures de seguretat.\nUtilitza les proteccions col·lectives i individuals recomanades.\nDesconfia de tot el que acaba en -ing (salt de pont, jumping, ràfting, balconing, etc.).\n7- Animals marins, poden fer-nos mal!\nLa mar està ple de fauna i flora! la majoria d’ells inofensius però d’altres poden causar-nos bastant mal. Alguns dels més coneguts són les meduses i eriçons de mar. Segueix les instruccions dels socorristes i experts i evita zones de bany amb proliferació d’aquest tipus d’animals. En cas de picada busca ajuda sanitària per valoració. Algunes picades, especialment si hi ha al·lèrgies, pots ser molt perilloses.\n8- A la muntanya ‘no facis bogeries!\nNo facis rutes superiors al teu capacitat (considera les teves competències físiques i experiència abans de decidir-te a fer una ruta). Evita anar sol, busca bona companyia.\nAprofita la llum del dia i evita rutes nocturnes.\nAssegura’t de conèixer bé el recorregut abans d’endinsar-te en una ruta, podries perdre’t.\nPorta el mòbil carregat al màxim i, si és possible, porta amb tu una bateria de recanvi.\nNo t’oblidis de portar l’aigua necessària i bons nutrients (aliments com la xocolata o la fruita seca poden donar-nos energia).\nTingues en compte les condicions meteorològiques abans de sortir. Segueix les recomanacions dels experts.\nAltres objectes que et poden ser útils: llanterna, navalla, petita farmaciola de primers auxilis, encenedor, manta tèrmica, xiulet, roba d’abric, impermeable, gorra, protecció solar, una mica de diners (per a qualsevol imprevist).\nPer escalada (torna a llegir el punt 6 d’aquest decàleg).\n9- Viatjar a l’estranger amb prevenció\nCura si viatges a l’estranger, especialment a països exòtics:\nInforma’t sobre les vacunes necessàries i posa-te amb temps.\nPrepara tota la documentació necessària (DNI en vigor, passaport, targeta sanitària, etc.).\nPotser és necessari fer-te amb una bona assegurança de viatge.\nEstudia abans d’anar les característiques del lloc on viatges i pren precaucions al respecte.\nCompte amb l’aigua i l’alimentació, pot seure malament si no estem acostumats.\n10- Passar-s’ho bé!\nFinalment el més important: passar-s’ho bé! Si no gaudim de les vacances, per a què serveixen? Us deixem alguns consells:\nAprofita per passar temps amb les persones properes. Dedica’ls el temps que no pots dedicar-los durant tot l’any. Té cura d’ells i de tu mateix i gaudeix.\nEvita les presses, ja has tingut massa durant la resta de l’any i pren-te les coses amb calma.\nEvita disgustos i preocupacions absurdes.\nDesconnecta del treball, apaga el mòbil sempre que puguis i desconnecta l’ordinador, la tablet, etc.\nNo deixis la vida saludable: evita excessos (menjar, alcohol, tabac …), no deixis de fer esport.\nParla menys i escolta més.\nI no t’oblidis de posar en pràctica el CBR (Canta, Balla i Riu).\nAssumpta Obiols – Departament Prevenció de Riscos Laborals Activa Mútua\n17 de maig, Dia Mundial de les Telecomunicacions i la Societat de la informació. “Reduint la bretxa de la normalització”\nActiva Mútua,Artículos PRL,La Mutua\nAvui, 17 de maig, és ni més ni menys el 50 aniversari de la celebració del Dia Mundial de les Telecomunicacions i la Societat de la informació.\nHa plogut molt ja des de 1969, any en què va començar aquesta commemoració i més en el context que ens ocupa, ja que pocs camps han avançat a passos tan gegant en tan poc temps.\nEs va triar aquesta data per commemorar la fundació de la Unió Internacional de Telecomunicacions que va tenir lloc el 17 de maig de 1875 i les oficines centrals estan ubicades a Suïssa. Aquest organisme, que pertany a les Nacions Unides té com a missió fonamental ocupar-se de la regulació de les telecomunicacions entre les diferents empreses i administracions, a nivell internacional.\nDins d’aquesta missió fonamental, una part significativa es relaciona amb l’elaboració de “recomanacions” que donin a conèixer i ajudin a difondre les bondats de les tecnologies de la informació i comunicació al llarg i ample del planeta.\nEn cada celebració anual es tria un assumpte o argument sobre el qual posar el focus d’actuacions, el tema triat per a aquest any 2019 es denomina “reduint la bretxa de la normalització”\nLa desigualtat existent entre la participació dels països en desenvolupament i els països desenvolupats és el que coneixem com “Bretxa de la normalització” que al seu torn és un dels factors relacionats directament amb la bretxa digital.\nEl 2009 es va realitzar una anàlisi sobre un projecte d’investigació que aporta mesures per millorar aquesta situació i disminuir aquesta bretxa.\nEn aquest sentit Espanya és un país afortunat, les dades que es publiquen en l’informe anual elaborat per l’Observatori Nacional de les Telecomunicacions i de la Societat de la Informació (ONSI) indiquen que el nombre d’empreses que conformen el mapa d’aquest sector ha crescut notablement.\nPerò si abans parlàvem d’una bretxa digital entre països, no menys important és la que ens trobem dins de les nostres fronteres i que també apareix reflectida en l’informe. Em refereixo a la bretxa digital entre diferents nivells socioeconòmics i culturals.\nEl nivell adquisitiu i el nivell cultural es relacionen proporcionalment amb les competències digitals el que determina que un perfil cultural i socioeconòmic baix estigui lligat amb un major risc d’exclusió social i pitjors competències. D’aquí la importància de reduir de forma real aquestes diferències realitzant inversions que aportin recursos educatius a aquests col·lectius més necessitats.\nEn paraules d’Henry Ford, “el veritable progrés és el que posa les tecnologies a l’abast de tots”.\nEn Activa Mútua coneixem de prop el perfil dels professionals del sector de la informàtica i la comunicació, tot i ser un sector molt variat, que engloba múltiples activitats laborals i professions molt diferenciades.\nPel que fa a patologies, els trastorns musculoesquelètics són la primera causa d’absentisme i sinistralitat en aquests sectors, relacionats en alguns casos amb els ritmes impostos, l’adequació constant als avenços tecnològics, en determinats àmbits el tracte amb el públic i per descomptat els riscos específics lligats a professions concretes.\nCom a mesures de prevenció apostem per la formació en el coneixement dels factors de risc relacionats i que ens permeten dotar de recursos als treballadors protegits mitjançant la realització de jornades de sensibilització.\nComptem també amb un protocol mèdic que té com a objecte abordar les patologies més prevalents d’aquests treballadors.\nEn definitiva, sent conscients que és aquest un sector referent, ens sentim orgullosos de col·laborar en la millora de la salut dels treballadors que el formen.\nFeliç Dia Mundial de les Telecomunicacions i la Societat de la informació.\nJavier Vega Molpeceres – Responsable Oficina Sectorial\nLes Dones en el canviant món del Treball\nLa filòsofa i escriptora francesa Simone de Beauvoir deia que “el feminisme és una forma de viure individualment i de lluitar col·lectivament”. Per aquest motiu des de 1910 se celebra, el 8 de març, el Dia Internacional de la Dona Treballadora com una lluita a favor de la igualtat, la justícia, la pau i el desenvolupament. El tema d’aquest any és “Les dones en un món laboral en transformació: cap a un planeta 50-50 en 2030”.\nAlguns dels objectius fixats per al 2030 sobre la igualtat de gènere són, per exemple, vetllar perquè l’educació de les nenes sigui gratuïta, equitativa i de qualitat per tal d’aconseguir uns resultats més eficaços. A més, donades les noves oportunitats generades per la globalització i la revolució digital i tecnològica, les nenes han de tenir la possibilitat d’accedir a una àmplia varietat de carreres. Per això, se les ha d’animar a escollir més enllà de les opcions tradicionals, com les àrees de servei i atenció, i canviar cap a ocupacions en la indústria, l’art, la funció pública, l’agricultura moderna i la ciència. Actualment, només el 18% dels títols de grau relacionats amb aquests àmbits corresponen a dones, mentre que en aquest camp laboral representen el 25%.\nD’altra banda, una altra de les metes establertes per 2030 és posar fi a totes les formes de discriminació contra les dones més enllà del tema del gènere com el són l’orientació sexual, la discapacitat, l’edat avançada i la raça. Aquests factors contribueixen a la desigualtat salarial, que se situa sobre el 23%. Per aquest motiu, per millorar les condicions laborals, cal oferir incentius per contractar i retenir les treballadores, a més d’una ampliació de les prestacions per maternitat per afavorir la seva reincorporació a la feina. Juntament amb això, es necessiten canvis importants en les prestacions de paternitat, a més de canvis culturals que facin factible l’acceptació de la baixa dels pares i es pugui beneficiar tota la família.\nEn definitiva, aquest 2017 cal lluitar col·lectivament perquè no hi hagi cap lloc en l’entorn d’una nena on aprengui que les dones han de ser menys, tenir menys i somiar a menor escala que els homes.\nFeliç Dia Internacional de la Dona Treballadora!\nCap Departament PRL Activa Mútua\nActiva Mútua finalista en la categoria de millor institució en la V Edició dels Premis Nacionals a l’Excel·lència en Prevenció de Riscos Laborals destinada a les Persones amb Discapacitat, organitzats per la Fundació Alares\nEl passat 6 de juliol, l’auditori Caixa Forum de Madrid, va acollir la desena edició dels Premis Nacionals a la Conciliació de la Vida Laboral, Familiar i Personal i a la Responsabilitat Social i la cinquena edició dels Premis Nacionals a l’Excel·lència en Prevenció de Riscos Laborals destinada a les Persones amb Discapacitat, organitzats per la Fundació Alares i patrocinats per Cualtis; L’acte va comptar amb la presència de més de 400 convidats i amb la Presidència d’Honor de Les seves Majestats els Reis d’Espanya.\nAquests premis reconeixen la labor que fan les empreses i institucions a favor de la Prevenció dels Riscos Laborals, específicament dirigida a Persones amb Discapacitat, valorant la implementació de bones pràctiques en matèria de prevenció de riscos laborals tendents a millorar les condicions de treball i la promoció de la salut laboral de les persones amb discapacitat.\nAntonio Andujar, director de l’Oficina d’Activa Mútua de Centres i Serveis de Suport a Persones amb Discapacitat (ONCADIS), Ferrán Pellise, com a director de Prestacions i Assessoria jurídica de prestacions d’Activa Mútua Jose Luis Ruiperez, com a Director de la Territorial Centre, Nord i Aragó d’Activa Mútua i Salut López, com a Coordinadora Territorial Centre, Nord i Aragó del Departament de PRL d’Activa Mútua, van assistir a l’acte representant a ACTIVA MÚTUA que es trobava com a finalista en la categoria Institució, gràcies a la candidatura presentada per ONCADIS.\nL’obertura de l’esdeveniment va ser a càrrec de D. Angel Jurado, Director General de Treball i gerent del IRSST. Sra. Mar Aguilera, en qualitat de Secretària de Fundació Alares, va ser l’encarregada de llegir la fallada del jurat, que, com en anys anteriors, estava compost per experts de reconegut prestigi i comptava amb la valoració tècnica de representates de Cualtis, destacant la professionalitat i qualitat de totes les candidatures presentades en aquesta edició.\nEntre els premiats cal destacar el premi en la categoria PIME concedit a Associació Apsa; el de Gran Empresa a Emergia; el d’Institucions a Institut Nacional de Seguretat i Higiene en el Treball; i el de Professional PRL a D. Jorge Prieto Grana.\nJornades Formació Departament Prevenció Riscos Laborals. Barcelona.\nDurant els dies 8 i 9 de juny ha tingut lloc en la Delegació de Barcelona, una trobada formativa de tots els integrants del departament de Prevenció de Riscos Laborals d’Activa Mútua.\nAquestes jornades van ser dirigides pel Director d’Àrea de Gestió de la Qualitat, Estudis i Desenvolupament i PRL, el Sr. Ceferino Fernández. Durant la seva intervenció, va quedar palesa, davant el nou Pla Estratègic desenvolupat per la mútua, el paper imprescindible i rellevant que ha de jugar aquest departament, i que ve marcat, entre uns altres, per seguir donant un servei de qualitat, als nostres mutualistes, en matèria de prevenció de riscos laborals, aportant un valor afegit a la resta de serveis oferts per la mútua.\nEls diferents temes d’interès que es van tractar van ser sobre la base de la “Estratègia del Canvi”, i amb la finalitat de perseguir l’objectiu marcat, es van analitzar, amb la participació d’alguns departaments d’altres àrees de la Mútua (Oficines Sectorials, Qualitat, Prestacions, Aplica, CSI, Assistència Sanitària), les possibles noves sinergies en el servei gràcies a noves vies de col·laboració conjunta.\nEl cáncer de laringe, nueva enfermedad profesional\nEl passat 19 de desembre del 2015 es va publicar en el Butlletí Oficial de l’Estat l’entrada en vigor del Reial decret 1150/2015, de 18 de desembre, pel qual es modifica el Reial decret 1299/2006, de 10 de novembre, a l’efecte d’ampliar el quadre de malalties professionals en el sistema de la Seguretat Social i incloure en ell el càncer de laringe ocasionat per amiant. Aquesta regulació dóna resposta a una demanda social dels últims anys que ha estat avalada, a més, per les recerques científiques que evidencien la relació directa existent entre l’origen, l’evolució del càncer de laringe i els treballs amb amiant.\nL’actualització del quadre de malalties professionals es contempla en el nostre ordenament jurídic a través de l’article 2 del Reial decret 1299/2006 (plasmant així algunes de les orientacions de la Recomanació 2003/670/CE) i en l’annex 2 del Reial decret es recull la llista complementària de malalties l’origen professional de les quals se sospita i la inclusió de les quals en l’annex 1 podria arribar-se a contemplar en el futur.\nDoncs bé, dins d’aquest annex 2 es venia recollint el càncer de laringe produït per la inhalació de la pols d’amiant que, amb l’entrada en vigor del Reial decret 1150/2015, s’incorpora a l’annex 1 del quadre de malalties professionals, grup 6, dins de les malalties professionals causades per agents cancerígens (concretament per l’amiant) com a nou subagent. La regulació inclou així mateix les principals activitats associades a aquest subagent.\nAquesta inclusió del càncer de laringe en l’annex 1 del quadre de malalties professionals, determina la presumpció iuris et de iure de la mateixa com a derivada de malaltia professional, per la qual cosa no cal qüestionar-se la relació causal entre la pràctica d’activitats relacionades amb amiant i la malaltia –el càncer de laringe–, alliberant-se d’aquesta manera al treballador de la càrrega de provar la mateixa (el que sí ocorre, per contra, amb les anomenades «malalties del treball»).\nAixí mateix, la inclusió repercuteix dins del marc de l’acció protectora del sistema de la Seguretat Social i, més concretament, en les obligacions que li han estat encomanades a les Mútues Col·laboradores amb la Seguretat Social quant a entitats protectores de les contingències professionals (accidents de treball i malalties professionals) el que engloba aspectes com: reconeixement de prestacions d’incapacitat temporal (sense període de cotització previ), determinació de les bases reguladores aplicables, automaticitat de les prestacions (encara que l’empresari no hagi complert amb les seves obligacions d’alta i cotització), valoració de seqüeles derivades de la malaltia professional (Lesions Permanents No Incapacitants o algun dels graus d’Incapacitat Permanent legalment establerts), indemnitzacions per mort i supervivència (en cas de defunció per la malaltia professional), prestació d’assistència sanitària (tractaments preventius, reconeixements periòdics, etc.), així com el trasllat del treballador a un lloc exempt de risc.\nVeurem en els propers anys què i com repercuteix la modificació duta a terme pel legislador, així com si el Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social aprova noves ampliacions, sempre amb els informes tècnics precisos per a això.\nLourdes de Lamo Valverde\nÀrea Assessoria Jurídica Activa Mútua\nDirecció de Prestacions


Hores gratis de pàrquing per a motos sense multes\nL'Ajuntament duplicarà les places en superfície i vol reduir els accidents mortals\nBarcelona és la primera ciutat europea en nombre de motos, 290.341, fins i tot per sobre de Roma. Però això s'ha convertit en un problema per a l'Ajuntament, que vol endreçar l'aparcament de superfície.\nALBERT BALANZÀ Barcelona. 12/03/2011 00:00\n260x366 Una filera de motos estacionades en un espai no senyalitzat, una de les imatges clàssiques als carrers de Barcelona. / JORDI PIZARRO Una filera de motos estacionades en un espai no senyalitzat, una de les imatges clàssiques als carrers de Barcelona. / JORDI PIZARRO\nCent mil places d'aparcament en superfície i incentius per aconseguir preus més competitius en els aparcaments de concessió soterrats són dues de les mesures estrella que l'Ajuntament promet desplegar en els pròxims set anys en el pla que intentarà normalitzar la presència massiva de motos als carrers de Barcelona.\nNo és que en els últims anys no s'hagi fet res però sí que és cert que l'administració ha reaccionat lentament al creixement dels vehicles de dues rodes a la ciutat: ha obert un únic pàrquing exclusiu per a motos al carrer Gran de Gràcia que, per la falta de costum i els alts preus, està mig buit; ha amenaçat de multar les motos mal aparcades sense fer-ho a tota la ciutat i no ha aconseguit dotar de prou places senyalitzades l'aparcament de superfície. Només una de cada tres motos té l'aparcament garantit al carrer en zones marcades.\nEl pla que es va presentar ahir detalla en 43 punts una nova iniciativa, avalada pel RACC però que s'engega dos mesos abans de les eleccions, en què també hi ha un fort compromís per reduir els accidents mortals fins a un 30% en dos anys. Fonts municipals van afegir que el capítol d'incentius per als motoristes també contempla hores d'estacionament gratuït en pàrquings per a motoristes sense multes.\nEn la línia de les mesures engegades en els últims anys, l'Ajuntament també preveu ampliar les 49 zones avançades en els semàfors del centre de la ciutat i retirar els vehicles que ocupen ocasionalment les zones d'estacionament exclusiu per a motos. De moment, el debat per fer oficial la circulació pel carril bus segueix obert.


Ring the Change (CAT)\n2012, Electroacústica fixa / generativa (2c.)\n"Ring the Change" (que literalment es traduiria com "fer sonar el canvi", joc de paraules sobre l'expressió anglesa "Ring the changes", que significa variar la manera en la qual es fa quelcom) gira al voltant de la idea de la generació de nou contingut sonor per mitjà de la recombinació atzarosa d'elements prèviament establerts. El títol es refereix al canvi en el sentit de transformació per mitjà de la variació (el "Change ringing" és una manera de fer sonar les campanes permutant constantment l'ordre dels seus sons) i es refereix també als diners, a la moneda com a símbol de l'aleatorietat.\nObren i tanquen la peça dos moviments estrictament compostos, "Cara" i "Creu", elaborats únicament amb un sol so: el d'una moneda que cau a terra i ressona amb el seu característic retruc que s'accelera fins que s'atura bruscament. Mitjançant la transposició i la retrogradació d'aquest so, de dos segons de durada, es generen tots els materials de la peça, alguns d'ells percussius, altres estranys (modificats per l'efecte de l'aliàsing en ser transposats a l'extrem) i altres (ralentitzats) reminiscents de les campanes.\nEntre aquests moviments es troben una sèrie de, per dir-ho així, "tirades de moneda". A cadascun d'aquests moviments és com si es tiressin una multitud de monedes, cadascuna d'elles amb un breu fragment de "Cara" i de "Creu", que es determina a l'atzar. A més a més, com si cadascuna d'aquestes monedes caigués a llocs diferents al lloc que li correspondria dins de "Cara" o de "Creu", cada fragment apareix en una posició temporal aleatòria i té certa possibilitat de ser transportat. D'aquesta manera, "Cara" i "Creu" apareixen mesclats i recombinats a cada moviment.\n"Ring the Change" existeix en una versió fixa, que inclou quatre "tirades" curosament seleccionades, i en versió generativa com a patch de Max/MSP en la que l'usuari pot elegir el nombre de tirades que vol escoltar.\nFragments editats de "Toss #1" van ser utilitzats per la música del video promocional de la UOC "25N cada dia, la UOC cuida!", produït per Carme Gomila.


Els Visas: VIES FILIBUSTEROS+DESCONEGUDA\nNormalment sortim els dissabtes, però aquesta vegada li demano a l’ Isabel per sortir diumenge. Encara tinc el peu “tocat” de la caiguda de dijous i un dia més de descans sempre és bo.\nTambé li proposo anar a fer quelcom amb poca aproximació perquè al caminar em molesta el peu.\nAmb tants condicionants, decidim anar a Vilanova de Meià on encara tenim molta feina pendent.\nAvui al contrari de l’altre dia, trobem companys al bar Cirera, (darrerament no és gaire freqüent trobar-hi gent).\nNosaltres hem decidit fer un popurri de vies al Pas Nou amb l’ intenció de sortir per la via “ Gudaris”\nPer no caminar gens comencem per la primera tirada de la via “5 feixes” una tirada que comença a peu de carretera.\nLa segona és una passejada per la primera feixa i fem reunió en un arbre , sota la segona tirada de la via “5 feixes” però en lloc de pujar per aquesta , anem més a la dreta a cercar la via “Filibusteros”.\nLa tercera , seguim aquesta via per superar el segon graó de paret.\nLa quarta tirada (dic quarta perquè anem encordats, sinó seria una caminada per una feixa seguint el passamà de baixada de la via “5 feixes”. Fem reunió al peu del segon pedestal.\nLa cinquena tirada (just a la dreta del passamà) supera la franja de roca però en lloc de fer reunió sobre d’aquest seguim en diagonal a la dreta fins arribar a la següent feixa i fem reunió a l peu de la via “Centenari”.\nNosaltres per anar a la “Gudaris” ens cal creuar tota la feixa, uns seixanta metres de corda passant pel peu de la via “Karma”. Arribats a un lloc veiem un parabolt uns cinc o sis metres per sobre nostre.\nLa tirada següent, te una dificultat de cinquè superior però concentrat en un tram curt, la resta és més suau.\nLa vuitena tirada és la més potent de tota la via, molt vertical i amb les assegurances llargues, gran part la hem fet en Ae amb sortidetes en lliure, (hi ha "lolos" que la fan en lliure, uufff !!!), tiba molt i és de continuïtat.\nLa darrera tirada, és suau en conjunt però hi ha dos tram on cal tibar de valent.\nUna vegada a dalt, encara podríem fer una tirada més, la corresponent a la darrera tirada de la via “5 feixes”, però ja en tenim prou. El peu m’ha respectat i no ha molestat gens, però encara ens queda la baixada.\nHe arribat al cotxe , sense sentir cap molèstia del peu, estic content !!!. Ara a celebrar-ho amb els companys i fer la cervesa de rigor.\nPD. (Hi ha coses que no quadren i una vegada a casa cerco informació. El resultat de la recerca : la via que hem fet com a GUDARIS no ho és i desconeixem qui va obrir-la i el seu nom)\nResulta que hi ha una placa al peu de via de les vies "KARMA" i "GUDARIS" i no n'hem vist cap.\nSi que hem vist dues linies de parabolts i hem pujat per la segona que hem vist, però resultat que ni la primera és la "KARMA" ni la segona és la "GUDARIS". Teniem que haver fet molt més tram de feixa.\nPublicado por Els Visas en dilluns, de febrer 17, 2020


Global Voices en Català » L’antic president d’Egipte, Mohammed Morsi, sentenciat a mort per escapar de la presó en 2011 · Global Voices en Català » Print\nTraducció publicada 22 maig 2015 7:00 GMT 1\t · Escrit per Amira Al Hussaini Traduït per Antonio Iborra Rovira\nCategories: Orient Mitjà i l'Àfrica del Nord, Egipte, Palestina, Dret, Notícies dels ciutadans, Política, Última Hora\nDibuix del dibuixant polític @Khalidalbaih  on compara l'antic Egipte i l'Egipte de hui en dia, compartida per @_amroali en Twitter\nEl primer president d'Egipte escollit democràticament, Mohammed Morsi, va ser condemnat a mort junt amb altres 100 persones el passat 16 de maig de 2015.\nEl cas del membre dels Germans Musulmans, qui ja està complint una condemna de 20 anys  per ordenar l'arrest i la tortura de manifestants mentre estava en el poder, ha estat transmès a la màxima autoritat religiosa del país, el Mufti, perquè el segelle, abans que s'execute la sentència. La propera audiència està fixada per al 2 de juny.\nLa sentència fou dictada contra Morsi per col·laborar amb exmilitants per tal d'alliberar islamistes durant una fugida de la presó de Wadi Natroun enmig de la revolució egípcia en gener de 2011. Entre els 105 coacusats hi havia 70 palestins, acusats de ser membres de Hamas, qui van ser acusats i processats en absència. I entre els palestins sentenciats a mort, Hassan Salameh està empresonat a Israel des de 1994, i Raed Attar ja està mort.\nEgipte condemna als palestins Hassan Salameh i Raed Attar a mort – l'un ha estat empresonat a Israel des de 1994, l'altre està mort #MorsiTrial — Middle East Eye (@MiddleEastEye) 16 de maig de 2015 \nSegons el cas presentat contra Morsi, el militants de Hamas van emprar túnels per entrar des de Gaza fins a Egipte, on van cercar presons i alliberar islamistes empresonats per Mubarak. Entre els alliberats figuraven 30 membres de pes dels Germans Musulmans, entre els quals es trobava Morsi, així com uns 20.000 presoners.\nMorsi va ser president d'Egipte durant un any després de la revolució que va derrocar Hosni Mubarak a principis de 2011 (havia governat Egipte durant més de 30 anys). El govern de Morsi va estar interromput en juliol de 2013 després de protestes massives que pregaven per la seua eixida. Després, l'exèrcit egipci va prendre el comandament sota el lideratge del Comandant en Cap de les Forces Armades d'Egipte i Ministre de Defensa, el General Abdul Fattah El Sisi, qui és ara president de l'estat.\nDes que va ser expulsat del poder, el moviment dels Germans Musulmans de Morsi ha estat prohibit a Egipte i s'ha arrestat a milers de partidaris. Entre aquests hi ha un guia suprem de la germandat, Mohamed Badie, i el líder, Mohamed Beltagy, els quals han estat també condemnats a mort.\nSegons la periodista Sarah El Sirgany, qui compta amb 85.000 seguidors en Twitter i qui estava en el judici:\nEl fet que hagen derivat el procés al Gran Mufti indica una sentència a mort. La seua opinió és sols una recomanació. El jutge anunciarà la sentència real el 2 de juny.\n— Sarah El Sirgany (@Ssirgany) 16 de maig de 2015 \nPer a recapitular: en el judici per espionatge, 16 van ser derivats al Mufti. En el judici per la fugida de la presó, Morsi i altres 100 van ser transferits al Mufti.\nLa notícia de la sentència de Morsi va desencadenar una tempesta de reaccions en línia, amb comentaristes més enllà del món de la política i la religió denunciant que el procés tenia motivació política.\nDe presoner a president\nEl gir d'esdeveniments en la vida de Morsi, de presoner a president, no se li escapa a Rana Allam, qui es pregunta com a algú que havia escapat de la presó se li va permetre postular la presidència per començar. Tuiteja:\nEl tribunal egipci busca la pena de mort per a l'antic president Morsi http://t.co/eojr6HLKoe  per haver-se'n escapat de la presó en 2011. Així i tot, el van deixar presentar-se a president!\nMolts prediuen que Morsi no serà executat, ja que eixos casos es poden apel·lar i poden durar anys en els tribunals.\nL'egipci Amr conta als seus 4.500 seguidors:\nA no ser que #Sisi  perda la raó, #Morsi  mai no serà executat. PERÒ hui s'ha executat qualsevol vestigi de respecte pel poder judicial a Egipte.\nI Fustat, amb 3.900 seguidors, afig:\nÉs poc probable que tant Morsi com Muhamed Badie, dels Germans Musulmans, siguen executats al cap i a la fi. Les sentències seran commutades. #MorsiTrial  #Egypt \n— fustat (@fustat) 16 de maig de 2015 \nLes organitzacions de Drets Humans van descriure el judici com una farsa.\nDesprés del veredicte, el Director Executiu de Recursos Humans (HRW) va tuitejar:\nMorsi va rebre una sentència de 20 anys no basada en la evidència, sinó en conjectures de la policia i en la parcialitat del tribunal: anàlisi de @HRW . http://t.co/XM7IUhIr4w  pic.twitter.com/s67NIFSgLv — Kenneth Roth (@KenRoth) 26 d'abril de 2015 \nEl seu col·lega, el Director de Mitjans Europeus d'HRW, Andrew Stroehlein, va afegir:\nEl tribunal sentencia a mort al derrocat president Morsi. Una prova més del nul respecte d'Egipte als drets http://t.co/hZg9iFgnWD  pic.twitter.com/NGB5GKvElo — Andrew Stroehlein (@astroehlein) 16 de maig de 2015 \nEls cibernautes de tota la regió van vindre a continuació:\nOmar Ghraieb, de Gaza, escriu:\nMolta gent m'ha contat que ja no entenen el sistema judicial d'Egipte. N'estic d'acord. #Gaza \n— Omar Ghraieb (@Omar_Gaza) 16 de maig de 2015 \nI Adel Marzooq, de Bahrain, escriu als seus 39.100 seguidors:\nDefinició de vergonya? La resposta és: el poder judicial egipci i les lleis, mecanismes i procediments que ha instal·lat i exportat a altres països àrabs (fins i tot Bahrain) que segueixen les lleis egípcies i designen a jutges egipcis.\nURL to article: https://ca.globalvoices.org/2015/05/lantic-president-degipte-mohammed-morsi-sentenciat-a-mort-per-escapar-de-la-preso-en-2011/\n complint una condemna de 20 anys: https://es.globalvoicesonline.org/2015/04/22/egipto-sentencia-al-ex-presidente-morsi-a-20-anos-de-prision-por-intimidacion-y-violencia-contra-manifestantes/


Son Boter és una possessió típica mallorquina que data del segle XVIII, la denominació de la qual deriva del llinatge del propietari d’aquesta finca al segle XIV, el mercader Llorenç Boter(1). Inicialment s’explotà agrícolament i, segurament, ja a finals del segle XVIII la família Martorell va decidir construir-hi una casa per passar-hi les temporades de primavera i estiu. De manera que la casa, fins i tot quan es va destinar a ús d’esplai, mantingué el model tradicional propi de les finques d’explotació agrícola.\nLa proximitat de Son Boter a Son Abrines, on hi havia l’estudi dissenyat per Josep Lluís Sert, permetia a Joan Miró guanyar intimitat i un nou taller de creació de pintura i escultura, tal com explica en una carta a Sert el 9 d’octubre de 1959: “Acabo d’adquirir Son Boter, la magnífica casa que estava al darrere de la nostra. Això, a part de ser una bona inversió, em posa sobretot a l’abric de tot veïnat enutjós. Em servirà també per a fer-hi teles i escultures monumentals i així descongestionar el taller”(2). Pel que sembla, la compra de Son Boter va ser possible gràcies a la dotació econòmica del premi Guggenheim que havia estat atorgat a Miró el 1958, amb motiu de la creació dels dos murals ceràmics per a la seu de la UNESCO a París.\nSon Boter s’organitza en dues plantes, més golfes, i té una teulada de quatre aiguavessos. La casa presenta també algunes dependències en un nivell subterrani i una entreplanta entre els dos primers pisos. Tal com havia succeït al Taller Sert, Miró hi va anar creant un entorn propici de treball mitjançant postals, dibuixos infantils i objectes de diversa procedència. A més, va anar apropiant-se de l’espai a través de traços de carbonet a les parets que donen vida a figures i personatges relacionats amb les seves escultures, i a través dels regalims i esquits de la pintura en terra. Aquests grafits de Miró enriqueixen aquest exemple d’arquitectura tradicional mallorquina fusionant novament tradició i modernitat, i formen una singular i única mostra de l’expressió de l’artista.\nLes parets de color siena d’una habitació de la planta alta destaquen de la resta de parets emblanquinades. Miró es recollia en aquesta estança per descansar: “Aquesta és l’habitació on descans. Ha quedat com estava: el color, els prestatges encastats. Aquí hi ha Prats, Pablo i els meus pares”(3). En els seus moments de repòs, Miró estava envoltat dels retrats a l’oli dels seus pares, Dolors Ferrà i Miquel Miró, i de dues fotografies de dos dels seus amics, Joan Prats i Pablo Picasso.\nAnys més tard, la possessió de Son Boter albergaria també uns tallers de gravat i litografia que permetrien a Miró la realització d’obra gràfica, sense sortir dels seus estudis.\n(1) Bartomeu Bestard, “Son Boter”, a Fundació Pilar i Joan Miró, Miró. Fundació Pilar i Joan Miró a Mallorca, Barcelona: Lunwerg, 2005.\n(2) Carta de Joan Miró a Josep Lluís Sert, 9 octubre 1959 (The Josep Lluís Sert Collection, Frances Loeb Library, Harvard University).\n(3) Georges Raillard, Ceci es la couleur des mes rêves, Entretiens avec Georges Raillard , París: Seuil, 1977, pàg. 150-151.


La Universitat Pompeu Fabra aplica el sistema de gestió de persones per competències als diferents àmbits d’actuació relacionats amb el personal d’administració i serveis\nÀrea de Recursos Humans i Organització (Universitat Pompeu Fabra)\nDes del punt de vista del mapa de processos, la docència i la recerca són els processos clau en les organitzacions universitàries i les persones del col·lectiu del Personal d’Administració i Serveis (PAS) realitzen processos de suport necessaris per realitzar la missió d’aquestes organitzacions i donar un servei de qualitat als estudiants.\nPer què és important disposar d’un sistema de gestió amb les persones per competències a la nostra organització? Disposar d’aquest sistema permet objectivar les actuacions en l’àmbit de Recursos Humans i Organització i definir què s'espera de cada lloc de treball, cercant la màxima adequació possible entre les competències requerides i les competències de les persones que ocupen aquests llocs la missió transversal de les quals és el suport a la docència i la recerca.\nEn els darrers anys, moltes organitzacions públiques i privades han adoptat l'enfocament de gestió per competències com una de les orientacions més consistents per gestionar persones.\nEl compromís de la nostra universitat amb la qualitat i l'excel·lència en els serveis que ofereix implica la millora contínua de la conducta de les persones que els porten a terme i, en aquest cas, del col·lectiu del personal d'administració i serveis, pel que fa a la gestió. A més de saber què fer, disposar de reglaments i de procediments, tenir les habilitats necessàries per executar-los i la voluntat de fer-ho bé, cal integrar totes aquestes conductes en un context complex i global, i això és justament el que ens ofereix el model de gestió de persones per competències.\nAquest model ens permet objectivar les actuacions tant de l'Àrea de Recursos Humans i Organització com dels caps de les unitats administratives en l'exercici del rol de direcció de persones i, mitjançant la definició del perfil competencial de cada lloc de treball, definir què s'espera d'aquest, cercant la màxima adequació possible entre les competències requerides i les competències de les persones que l'ocupen.\nDescripció del nostre treball\nEstablir el sistema de gestió de persones per competències ha estat l’objectiu d’un projecte iniciat l’any 2009 fins l’any 2011. El treball l'ha portat a terme un equip constituït per tècnics de l’Àrea de Recursos Humans i Organització i amb la col·laboració d’una consultora experta externa. L’equip ha seguit la metodologia de gestió de projectes per assolir l’objectiu marcat.\nEl procés i la feina realitzada per l’equip:\n• Identificar la finalitat del sistema\n• Identificar els àmbits d’activitat per a l’aplicació del sistema: el disseny de llocs de treball, la selecció, la provisió, la formació, el desenvolupament, etc.\n• Identificar els instruments tècnics necessaris per aplicar el sistema\n• Elaborar un glossari de Recursos Humans que permeti compartir conceptes internament en el grup i amb la resta del col·lectiu del Personal d’Administració i Serveis\n• Elaborar el diccionari de competències del PAS de la UPF, que és el repertori que compila, defineix i descriu el conjunt de competències necessàries per a l’eficàcia de les conductes professionals del PAS a la UPF.\n• Compartir el diccionari amb l’equip directiu de cada àrea de gestió i recollir observacions\n• Identificar els diferents perfils competencials tipus i la seva adaptació als diferents llocs de treball\n• Identificar els àmbits funcionals en què podem classificar els diferents llocs de treball del PAS.\n• Identificar els procediments interns de gestió afectats per la implementació del sistema i els que cal canviar i modificar.\n• Elaborar el pla de comunicació per fer difusió d’aquest sistema de gestió\n• Establir un procés intern de recull d’incidències que millori els nous instruments tècnics: diccionari i perfil competencial.\n• Identificar els aplicatius informàtics de suport a la gestió del sistema\nEls instruments tècnics:\nS’han identificat 13 competències tècniques. Entenem per competència tècnica la que acredita els coneixements bàsics en matèries, procediments i eines que es consideren imprescindibles per al desenvolupament de les funcions determinades a un lloc de treball. El diccionari comprèn també 13 competències personals que fan referència als aspectes de relació i d'acompliment comuns a tots els llocs de treball i tenen diferent grau de presència i d'intensitat.\nS’han identificat diferents nivells en l’assoliment de la competència. Especialment, per a cada competència personal, s’han identificat cinc nivells –inicial, preconsolidat, consolidat, expert i mestre- i a cada nivell s’han associat entre tres i cinc indicadors que són les conductes observables. La tasca de descripció d’aquestes competències ha estat exhaustiva arribant a descriure les habilitats, informacions, conceptes i actituds per a cadascun dels nivells identificats.\nEntenem que el perfil competencial és el conjunt de competències tècniques i personals de què ha de disposar una persona en un grau determinat per l'acompliment efectiu de les funcions d'un lloc de treball.\nS’han identificat els següents perfils competencials:\n• Llocs amb funció directiva: cap de servei, cap de secció i coordinador d’àmbit\n• Llocs amb funció tècnica: tècnic superior, tècnic mig i tècnic bàsic\n• Llocs amb funció administrativa: coordinador de processos, de suport a la direcció i lloc base.\n• Llocs amb funció auxiliar de serveis.\nPer cada perfil competencial s’ha identificat el nivell que es requereix per cada competència, tant personals com tècniques. Pel que fa a les competències personals, s’identifiquen les competències clau, és a dir les competències personals imprescindibles o essencials per a l'acompliment de les funcions i dels objectius d'un determinat lloc de treball i també es presenta gràficament el ventall de desenvolupament.\nIdentificació dels àmbits funcionals\nS’han identificat 10 àmbits funcionals per agrupar els llocs de treball que tenen assignades finalitats i/o funcions comunes i per a l'ocupació de les quals es requereix un perfil de competències professionals comunes que estaran determinades per un conjunt de coneixements i/o destreses i/o actituds comuns.\nDisposar d’aquesta agrupació facilita l’elaboració de plans de formació específics per àmbits funcionals amb una clara identificació de les necessitats dels seus destinataris.\nAplicatiu informàtic per a la gestió del sistema\nEl sistema de gestió per competències requereix d’un aplicatiu informàtic que reculli per una banda el diccionari i els perfils competencials, de manera que cada lloc de la relació de llocs de treball del PAS tingui la informació associada de quin perfil es demana pel càrrec, així com la seva missió. D’altra banda ha de poder permetre registrar els resultats de l’avaluació del perfil competencial de cada persona i per a diferents necessitats; tant dels processos de provisió com dels processos d’avaluació que s’estableixen com activitat prèvia i posterior a la participació en plans de formació. L’aplicatiu de gestió pel qual ha optat la UPF és el sistema integrat Hominis (Universitas XXI), amb el qual actualment els mòduls de gestió de competències i avaluació estan en fase de validació de l’anàlisi funcional.\nEn el moment en què es disposa del sistema i dels instruments tècnics bàsics, es requereix d’un procés per aplicar-lo i compartir-lo, així com d’altres eines necessàries per als diferents àmbits d’aplicació: selecció, formació... En aquests moments s’està en la fase d’aplicació i de recull de les incidències en aquesta acció que ens permeten millorar els instruments.\nEl pla de comunicació, a banda de les accions de difusió genèriques, per a nosaltres pren una força fonamental poder-lo explicar a través de l’exemple de la descripció de cada lloc de treball i per tant compartir amb el comandament i amb la persona que l’ocupa el perfil associat a cada lloc de manera que la feina tècnica feta per una banda i l’aplicació en les activitats de l’Àrea de Recursos Humans i Organització tingui una raó de ser també per a la persona que ocupa el lloc.\nEl sistema és potent perquè permet concretar en termes professionals allò que s’espera de cada lloc de treball i, en conseqüència, de les persones que els ocupen, en el marc de la millora contínua del servei que presta tot el col·lectiu del PAS i que en definitiva és el suport a la funció de la docència i la recerca, processos clau en la missió de la nostra organització, ja sigui en una posició de front office i servei directe com la biblioteca, secretaries de centre i de departament, informàtica o de servei indirecte com les persones que, per exemple, fan la gestió econòmica.\nEls instruments tècnics que hem descrit, diccionari i perfil competencial, han estat crucials i la innovació del treball consisteix exactament en el nivell de concreció i detall de les competències de manera que l’avaluació sigui el màxim d’objectivable. Per posar uns exemples en l’acció de provisió d’un lloc de treball o en la d’avaluar el gap entre el perfil requerit pel lloc i el de la persona per dissenyar un itinerari de formació. D’altra banda el diccionari per molt nivell de concreció que contempli no tindria sentit si no disposem del perfil competencial on concretem els nivells de cada competència per a cada lloc i quines són les clau. Entenem que el sistema és potent per al cicle permanent d’avaluació permetent autoavalar-nos i contrastar la nostra percepció amb els nostres caps i establir objectius permanents de millora en la nostra actuació professional.\nTags: Lideratge i gestióDesenvolupament organitzacionalEstratègia de Recursos HumansSector públicadministració públicacas pràcticcompetènciesFuncionarisUniversidad Pompeu Fabra (UPF)


Poden les empreses espiar les nostres xarxes socials? » Avalot\nPoden les empreses espiar les nostres xarxes socials?\nLes xarxes socials formen part del nostre dia a dia i en elles compartim molta informació sobre nosaltres que acostuma a ser pública. Sabies que les empreses utilitzen aquesta informació publicada a les xarxes socials per decidir si contractar-te? En aquest article t'expliquem quins són els límits.\nLes empreses tenen en compte les xarxes socials de les candidates?\nLes dades de l'Informe Talento Conectado, indiquen que el 81% de les empreses utilitza les xarxes per a consultar l'activitat de les candidates abans de contractar-les.\nA més, el 34% de les organitzacions afirma haver desestimat la candidatura d'una aspirant per no tenir un perfil suficientment treballat a les xarxes socials.\nLes empreses poden indagar en les nostres xarxes socials per a decidir si contractar-nos?\nNo existeix cap norma que impedeixi a les empreses analitzar les xarxes socials de les potencials treballadores.\nSi la treballadora té un perfil obert, està donant el seu consentiment que qualsevol persona pugui veure el contingut de les seves xarxes socials i no existeix cap vulneració de la intimitat.\nSeria diferent en cas que la treballadora tingués perfils privats només accessibles a 'seguidores' que ella mateixa ha d'acceptar. Les organitzacions estarien actuant en mala fe en cas de generar-se perfils falsos per tal de poder espiar aquests perfils privats.\nLes empreses poden utilitzar la informació que trobin?\nTot i no existir intromissió en la intimitat en mirar un perfil públic en xarxes socials, l'empresa no pot fer ús d'aquesta informació indiscriminadament. Això significa que només podran fer servir les dades públiques relacionades amb el nostre perfil professional (a LinkedIn, per exemple) o que siguin útils i necessàries per al desenvolupament de la feina a la qual aspirem. Més informació aquí.\nD'altra banda, l'article 5.1 del RGPD, el qual tracta sobre el Principi de Minimització de Dades, explica que les empreses no poden fer ús de qualsevol dada, només d'aquelles que tinguin una relació amb el lloc de treball. No ens poden discriminar ni excloure d'un procés de selecció basant-se en motius ideològics, d'orientació sexual, etc.\nA més, no es poden conservar les dades més enllà del termini necessari per a l'assoliment del fi per al qual s'han tractat.


HISTÒRIES DE VILAFRANCA I DEL PENEDÈS: de juny 2019\nFrancesos-occitans del segle XVI al Penedès (1)\nDurant el segle XVI van venir molts francesos al Penedès, la majoria immigraven d’Occitània. Molts d’ells es van casar amb gent del Penedès.\nSobre aquest tema hi ha molts treballs relacionats amb aquest fet. Un d’ells fou el d’Antoni Massanell i Esclassans , que va recollir entre 1553 i 1600 els capítols matrimonials de 369 francesos. El podem trobar penjat en aquest enllaç:\nhttps://www.raco.cat/index.php/MiscellaniaPenedesenca/article/download/59329/91857 També molt interessant el treball d’Albert Virella i Bloda de la presència de gascons a la Costa del Penedès al segle XVII en aquest enllaç:\nLa intenció d’aquest article és comentar alguns d’aquests capítols matrimonials i l’origen dels contraents. Ens limitarem a donar els noms i cognoms, l’ofici, l’origen i algunes dades posteriors.\nCosa de Cours (1569)\nEl dinou de juny Huguet Cosa d’ofici serrador del bisbat de Cours fill d’Huguet i Peirona signa capítols conjuntament amb Jerònima filla del fuster Miquel Teixidor i Magdalena de Vilafranca del Penedès. Ella era viuda del mestre de cases Pere Puig (francès).\nEls pares de Miquel Teixidor fan donació d’una casa situada al carrer de la Parellada de Vilafranca.\nElisabet Teixidor, germana de Jerònima, l’any 1566 es va casar amb el teixidor Jaume Verger de Mallorca. Germà d’ambdues era Climent Teixidor que tenia casa a la Plaça de l’Oli de Vilafranca el 1667.\nDomenich de Comenge (1569)\nEl setze de gener fan capítols matrimonials el bracer Joan Domenich, ara habitant a Sant Cugat Sesgarrigues, fill del pagès Arnau i Guillema i Magdalena filla del beiner Jaume Garriga i Margarida de Vilafranca.\nA l’any 1575 habitant a Vilafranca hi ha el pagès Joan Garriga, originari de França, la seva muller Caterina i les filles Magdalena casada amb el mestre de cases Pere Trius d’origen francès i Joana casada amb el pagès Pere Sala.\nD’aquesta branca l’any 1652 el pagès Bonaventura Garriga de Vilafranca s’uneix en matrimoni amb Eulàlia Romagosa del mas Fonts de Vallirana.\nFont de Sant Gaudenc, Mont-Luis, Cours i de Clarmont (1574-1582-1587-1588)\nSent Gaudenç és un municipi francès del departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània, situat a 90 km al sud-oest de Tolosa.\nMont-Luis és una localitat i comuna francesa, situada en el departament de Pirineus Orientals, en la regió d’Occitània.\nClarmont d’Alvèrnia és una ciutat de França, a la regió d’Alvèrnia-Roine-Alps, capital del departament del Puèi Doma.\nEl sis de novembre el mestre de cases Antoni Font, habitant a Vilafranca, fill de Domènec Font i Maria signa capítols amb Caterina filla de Joan Fargato d’origen francès i Francina.\nEl vint-i-tres d’octubre de 1582 el pagès Pere Font de Mont-Luis, habitant a l’Arboçar, fill del pagès Marti Font i Joana, signa capítols amb Monserrat filla del pagès Joan Hortolà de Canyelles i Beneta. Ella és viuda del pagès Joan Oller de Viladellops.\nOriginari de Cours l’u de maig de 1587 el serrador Antoni Font, habitant a Vilafranca, fill del pagès Matali Font i Joana fa capítols amb Francesca filla del serrador Joan Rodó i Lluïsa de Vilafranca.\nEl dinou de maig de 1588 el pagès Joan Font , habitant a Vilafranca, fill del pagès Joan Font i Anna signa capítols Caterina filla del corder originari de Puigcerdà Francesc Bertran i Blanca casada en segones núpcies amb el moliner Bernat Font.\nEn aquests capítols fa una donació al nuvi l’oncle el prevere Joan Font. que viu també a Vilafranca. Per part de la núvia és també el seu oncle el serraller Ramon Badia, qui li fa una donació.\nD’aquests matrimoni comentaríem els Hortolà, que van estar posseint diferents masos en el terme de Santa Margarida i els Monjos en els anys posteriors i el cognom fins a finals del segle XVIII continua estant en el mateix terme i Vilafranca.\nEn quant als Font és més extens a diferents llocs del Penedès, que molt probablement alguna branca deriven d’aquests Font francesos.\nMaristany de Lombèrs (1569)\nEl bisbat de Lomèrs va ser una seu de l’Església Catòlica a França, sufragània de l’arquebisbat de Tolosa.\nLombèrs és una població i comuna francesa, ubicada en la regió de Mediodía- Pierineus, departament de Tarn, en el districte d’Albi i cantó de Réalmont.\nEl vint-i-quatre d’abril es signen capítols entre el bracer Francesc Maristany, habitant a la parròquia de Santa Margarida, fill del pagès Jaume Maristany (no es diu el nom de la muller) i Àngela filla del pagès Pere de Bisaya i Francesca que vivien a Vilafranca.\nMarti de Sant Mauri I Rodés (1571- 1574- 1581)\nMauri és un municipi de la comarca de la Fenolleda al departament dels Pirineus Orientals. Segons Joan Coromines és un poble de transició entre el català i l’occità.\nRodés és una ciutat i municipi francès, situat al departament de l’Avairon i a la regió d’Occitània.\nEl vint-i-nou el pagès Guillem Marti fill del teixidor Pere Marti i (no diu el nom de la muller) signa capítols amb Marianna, filla del bracer Bartomeu Mangant i Jaumeta que habiten a Vilafranca.\nEl disset d’agost de 1574 el mateix Guillem Marti, ja viudo, torna a fer uns altres capítols amb Elionor filla del pagès Bertran Bo (d’origen francès) habitant a Cervelló i Paula. Ella té tretze anys.\nEl cinc de març de 1581 es signen capítols entre el serraller Jaume Marti nascut a Rodés, habitant a Vilafranca, fill del pagès Guillem Marti i (no diu el nom de la muller) amb Francesca filla de Joan Vila i Joana de Vilafranca que en segones núpcies està casada amb el francès bracer Pere Labona i viu a La Granada. Francesca Vila és filla única.\nAquest últim matrimoni el podem seguir l’any 1623 amb els capítols de la filla Elisabet Marti que fa amb el barreter de Vilafranca Magí Cosí I el fill hereu de nom Pau Marti que té l’ofici del seu pare, serraller.\nMolts Marti de la comarca posteriors molt probablement tenen els seus orígens en aquests Martí originaris de l’Occitània francesa.\nMercader de Cours (1570)\nEl disset de setembre l’hortolà Antoni Mercader, originari del bisbat de Cours, fill de Ramon Mercader i (no diu el nom de la muller) signa capítols amb Joana filla del serraller Antoni Rubinat i Joana de Vilafranca.\nDe la mateixa branca l’any 1574 a Vilafranca hi viu el sabater Salvador Mercader amb la muller Magdalena, la filla Àngela casada amb el paraire Pere Alemany originari de Miralles, però vivint a Vilafranca i el fill Francesc que és estudiant d’art.\nMon de Llemotges (1570)\nLlemotges O Limotges és una ciutat de França, capital del departamennt de l’Alta Viena iantiga capital de la província històrica del Llemosí. Situada a la vora dreta del riu Viena, el nucli antic és emplaçat damunt un promontori, al voltant de la catedral.\nEl bracer Lleonard Mon el dotze de març fill del pagès Antoni Mon i Antonia signa capítols matrimonials amb Francesca, filla del pagès Jaume Virgili i Joana de Balaguer.\nFrancesca era viuda del pagès Joan Milà de Vilafranca, per tant, habitava en aquesta vila. Dues filles del primer matrimoni, Marianna i Joana Milà es van emmaridar amb dues persones també originàries franceses. Més endavant ho comentarem.\nPrats de Comenge (1568-1586-1588)\nEl cinc de juliol el pagès Joan Prats, originari de Comenge i ara habitant a Vilafranca, era fill de Guillem Prats i Margarida, que eren difunts. Signa capítols matrimonials amb Magdalena,que era viuda per dues vegades, filla del pagès del mas Figuerola situat al terme de Santa Margarida i els Monjos Joan Company, i Joana.\nEl mas era ja de propietat el segle XV dels Company. Aquests varen ser-hi des del segle XIV. Eren originaris de Vilanova de Cubelles. Un dels membres importants de la família Company, fou el notari Francesc Company de Vilafranca a finals del XIV.\nPosteriorment, l’any 1613, viuen al mas de la Costa, situat al mateix terme de Santa Margarida el pagès Nicolau Company, fill de Montserrat Company i Candia, amb la seva muller Jerònima Mascaró.\nEl dinou de febrer del 1586 es signen els capítols matrimonials entre el pagès Joan Prats, originari també de Comenge i ara habitant a Vilafranca, fill del pagès Arnau Prats, que és difunt i (no ens diu el nom de la muller) i Francesca filla del teixidor de llana de Vilafranca, Joan Pastor i Eulàlia.\nUna altra filla del teixidor Joan Pastor i Eulàlia fa capítols matrimonials amb un altre francès l’any 1587 (el comentarem més endavant).\nEl trenta de gener del 1588 es signen capítols entre el pagès Bartomeu Prats originari del bisbat de Comenge, habitant a Savanell en el terme de Font-rubí, fill del pagès Pere Prats i (no ens diu la muller) i Caterina filla del pagès Gabriel Sardà i Joana, habitants en el terme de Lavit.\nEl 1608 el teixidor Pau Sardà viu a Lavit amb la muller Eulàlia i la filla Marianna casada amb Bertran Gili originari de Aanta Maria de Bellver.\nDurant el segle XVIII i posteriors trobem una branca dels Sardà propietaris vivint a la parròquia de Morrocurt, dins el terme de Santa Maria de Bellver de Fontrubí. Uns d’ells fou el pagès Josep Sardà amb la muller Maria Vilaró i la filla Rosa casada amb Isidre Bosch Guasch el 1756. I com a últim enllistat tenim a Pere Sardà Vallès amb la muller Gabriela Jové Malet i el fill Francesc casat amb Matilde Batlle Morató l’any 1921.\nPujol de Rius (1569)\nEl quatre de desembre el bracer Bertran Pujol, habitant a Vilafranca, fill de Joan Pujol i Bermana signa capítols amb Beneta filla del mestre de cases Huguet Barris i Elisabet habitants a Torrelles de Foix. Pere Barris, germà de Beneta, és blanquer.\nEl mas Pujol, situat entre el terme de Moja i Vilafranca, podria haver passat posteriorment a mans d’aquests Pujols-Barris. En tenim alguna referència el 1575 on a Moja, hi viu, d’aquesta branca, el pagès Bartomeu Pujol amb la muller Candia i la filla Àngela amb el marit Jaume Alemany d’ofici blanquer.\nRosell de França (1571)\nEl document no especifica de quin lloc són originaris, només del regne de França i que ara habiten a la vegueria del Penedès, suposem, però que eren en el terme de Sant Miquel d’Olèrdola.\nEl deu de febrer signa capítols el pagès Guillem Rosell, fill de Pere i Joana, que són difunts, i Joana filla del pagès Pere Bertran de Lavit, que ara habita al mas Rabassa, situat en el terme de Sant Miquel d’Olèrdola i Francina. Ella té en aquest moment catorze anys.\nEn altres anys del segle XVII trobem capítols matrimonials de cognom Rosell que també són originaris de França, concretament del bisbat de Langres, tots potser eren del mateix lloc.\nAl Penedès hi ha moltes branques de cognom Rosell que poden derivar d’aquests Rosell francesos. Actualment en tenim a Lavit, Torrelles, Sant Marti Sarroca, Fontrubí, Vilafranca...\nSalt de Beynac-et-Cazenac (1568)\nD’aquesta municipi de Beynac-et-Cazenac, situat a deu quilòmetres de Sarlat, un municipi francès, situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània amb un imponent castell medieval. Va ser escenari de moltes guerres entre els senyors de la fortalesa (aliats del rei de França) i els senyors del castell de Castelnaud (aliats del rei d’Anglaterra, els “Plantagenets”.\nEra originari el mestre de cases Guillem Salt, fill de Blai Salt, també mestre de cases i Joana.\nGuillem va signar capítols amb la Joana Janer, filla del pagès Miquel Janer de la Bisbal del Penedès i d’Úrsula el vint-i-quatre d’abril a Vilafranca.\nEn quant als Janer de la Bisbal sabem que a l’any 1763 hi vivien el pagès Pere Janer amb la seva muller Tecla Fortuny i el fill Marià casat amb Maria Querol Saperas.\nTiro de Comenge (1569)\nÉs el vint-i-quatre de gener quan es signen els capítols entre el teixidor de llana Ramon Joan Tiro, originari del bisbat de Comenge, ara habitant a Vila-rodona, fill del pagès Pere Tiro i Blanca, que són difunts, i Magdalena filla del beiner de Vilafranca Pere Nepre i Magdalena.\nEl bainer era el fabricant de beines per les espases, coltells i altres armes. La família del Nepte posteriorment va casar el seu hereu Pere amb Elisabet originaria de Vilallonga del Camp (1576) i una altra filla Montserrat amb Elisabet Petit, nascuda a Begues (1577).\nTocavents del Rosselló (1568)\nEl Rosselló és una comarca històrica catalana a l’extrem sud-oriental de l’estat francès. Al nord hi té Occitània.\nEl mestre de cases Pere Tocavents, el deu d’agost, originari del Rosselló, ara vivint a Vilafranca del Penedès, fill del pagès Joan Tocavents i Caterina, que són difunts, signa capítols matrimonials amb Anna filla del bracer Domingo Ferrer, també originari de Perpinyà, ara habitant a Monistrol de Noia i Caterina.\nContinuarem ampliant aquesta informació amb altres capítols matrimonials buidats del segle XVI en una segona entrega.\nPublicat per El Penedès medieval a 3:02 Cap comentari:


Publicado el dijous, 14 de novembre de 2019\nL'aprofitament de l'espai i la personalització són alguns dels avantatges que tenen els mobles a mida. Apostar per aquest tipus de mobiliari i no per un de prefabricat és la millor opció si el que vols es treure el màxim profit a cada habitació. A continuació, et deixem alguns dels avantatges a tenir en compte a l'hora de triar si vols fer-te els mobles a mida o no.\nEspai aprofitat al màxim Una de les raons per les quals moltes persones recorren a l'encàrrec és perquè volen col·locar-lo en un lloc amb unes dimensions o una forma molt específica. Si vols tenir un resultat òptim, aquesta és una opció. Així optimitzes tots els espais i racons disponibles.\nQualitat superior Normalment un moble fet a mida rep més atenció per part del creador que un que es pot fer en serie. A més a més, els materials són escollits per tu i poden ser de la qualitat que desitgis.\nDisseny Únic Com s'ha mencionat abans, un moble a mida et permet col·laborar en tot el procés i també en el disseny d'aquest. D'aquesta manera, serà un peça única i personalitzada, ajustada als teus gustos, personalitat i al disseny i estil general de la teva llar.\nEl preu Qualitat preu el moble a mida és molt més rendible que el moble prefabricat. Es tracta d'un moble únic i que es fa exclusivament per l'habitatge.\nEn conclusió, hauries de tenir en compte tots els avantatges que t'hem explicat per a decidir que prefereixes. Pots comprovar que, a llarg temps, la inversió serà rendible. Si el que busques és convertir la teva casa en un espai propi i que s'ajusti a tu, el que estàs buscant són mobles a mida.


Termes i condicions legals | Akiara. El teu espai de benestar personal\nL’ús d’aquesta web implica l’acceptació d’aquestes condicions. Si no està d’acord amb ells, li preguem que no utilitzi aquesta web.\nRestricció i ús dels materials\nLa propietat i gestió de www.akiara.cat correspon a MONTSE ROIG CARBONELL. Cap material d’aquesta web pot ser copiat, reproduït, reeditat, carregat o publicat a la xarxa, ni transmès o distribuït de cap forma, exceptuant la descàrrega d’una còpia dels materials en un únic ordinador per al seu ús domèstic, personal i no comercial, sempre que es mantingui intacta la informació del copyright i dels drets de propietat. La modificació dels materials o el seu ús amb qualsevol altra finalitat suposa una violació dels drets de copyright i de propietat de MONTSE ROIG CARBONELL. A efectes d’aquest acord, queda prohibit l’ús d’aquest materials en qualsevol altre web i en qualsevol altre entorn d’ordinadors connectats a la xarxa.\nAkiara.cat es troba sota el control i la gestió de MONTSE ROIG CARBONELL, i ofereix els seus continguts del seu web amb finalitats merament informatives i d’entreteniment. En utilitzar akiara.cat, vostè accepta no dependre de la fiabilitat de la informació que en ell s’ofereix. Sota cap circumstància, inclosa la negligència, però sense limitar-se a aquesta, MONTSE ROIG CARBONELL serà considerat responsable de qualsevol perjudici directa, incidental, especial, derivat indirecte o punitiu que resulti de l’ús o de la incapacitat d’usar els materials continguts en el website o en qualsevol altre web vinculat aquests mitjançant enllaços, inclosos els continguts que es publiquen a les seves pàgines, encara quan MONTSE ROIG CARBONELL hagi estat advertit d’aquests perjudicis.\nEl present acord estarà regulat i serà interpretat d’acord amb la legislació d’Espanya, sense donar efecte a cap principi que suposi un conflicte amb la legislació vigent. Si qualsevol condició d’aquest Acord resulta ser il·legal, nul·la de ple dret, o per qualsevol motiu no és aplicable, aquesta condició es considerarà eliminada d’aquest Acord i no afectarà la validesa i aplicació de les condicions restants. Aquest és l’acord íntegre entre les parts en què concerneix el tema al qual fa referència.\nMONTSE ROIG CARBONELL es compromet a protegir la intimitat dels seus clients/socis i dels usuaris del seu web. En aquesta Declaració sobre la seva Política de Protecció de dades es descriu la seva política respecte a la recopilació i l’ús de la informació en aquest web. En aquest web podrien existir enllaços cap a altres webs, però tingui en compte que aquesta Declaració sobre la Política de Protecció de Dades només és aplicable a akiara.cat, no als webs mantinguts per altres empreses o organitzacions amb les que akiara.cat pugui tenir enllaços, ni als continguts publicats a les seves pàgines.\nA efectes de la Llei de Protecció de Dades (Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre), el controlador de les Dades en relació a la informació sol·licitada en formularis o registres serà de MONTSE ROIG CARBONELL.\nTota informació sobre clients recopilada en el web s’utilitzarà per a estudis propis, amb finalitats de promoció o implicació de akiara.cat.\nMONTSE ROIG CARBONELL no revelarà informació personal que vostè proporcioni en aquest web a tercers, excepte quan la revelació sigui exigida per la legislació vigent, per ordre judicial, o per una autoritat competent governamental o d’altre caire.\nEl web de MONTSE ROIG CARBONELL, incorpora les salvaguardes adequades, i utilitza la tecnologia estàndard del sector per millorar la seguretat, integritat, exhaustivitat, exactitud i protecció de les dades personals que té recopilades, i ha establert les precaucions raonables per a protegir aquesta informació de possibles pèrdues o mals usos. Les seves normes sobre protecció de dades i seguretat es revisen periòdicament i es milloren quan és necessari, i s’esforça per assegurar que només les persones autoritzades puguin accedir a la informació que vostè proporciona.\nSi s’altera la política de protecció de dades, tots els canvis seran publicats en aquesta pàgina del nostre web perquè vostè estigui sempre informat sobre la informació personal que es recopila sobre vostè, com s’usa i les circumstàncies sota les quals es pot revelar, pel que es prega que torni a aquesta pàgina de vegades per a conèixer qualsevol possible canvi. LI agraïm el seu interès i esperem que gaudeixi visitant-nos.


La volta al món en vuitanta llibres: Molly Moon i l'increïble llibre d'hipnotisme\n"La Molly Moon es va mirar les cames. Les tenia totes rosades i plenes de taques. No era per culpa de l'aigua de la banyera, que tenien aquell aspecte de mortadel·la: eren sempre d'aquell color. A més, les tenia molt seques. Potser algun dia, com l'aneguet lleig que es transforma en cigne, aquelles dues canyes tortes es convertirien en les cames més maques del món. Què més voldria!\nLa Molly es va tirar enrere fins que els rínxols castanys i les orelles li van desaparèixer sota l'aigua. Va fixar els ulls en el tub fluorescent que brillava sobre d'ella, en la pintura groga de la paret, tota escrostonada i plena de brutícia de les mosques, i en la taca d'humitat del sostre, que criava uns fongs raríssims. Com que tenia les orelles plenes d'aigua, els sorolls de fora li arribaven esmorteïts, llunyans."\nUn llibre d'aventures trepidants en les quals l'afecte i l'amistat hi juguen un paper determinant. Un llibre per als amants dels poders màgics i els trucs de la imaginació.\nMaria Prats Vila 15 de novembre de 2012 a les 18:41\nLa Molly Moon és una noia d'un aspecte físic molt particular, cosa que a l'orfenat, això ja que sols tingui un sol amic en Roky.Un dia la Molly va a la bibliotecai veu que un home enomenat Professor Nockman, que esta buscant un llibre d'hipnotismme, la Molly sense cap mena de dubtees posa a buscar-lo fins queel troba. Aquella mateixa setmana, en Roky és adoptat per una família americana. Ella se sent tan sola que gràcies al concurs de talents del poble, aconsegueix suficients diners per poder anar a busca d'en Roky, però hi ha un problema, el professor Nockman segueix a la Mollypel llibre d'hipnotisme.Però al cap d'uns dies la Molly li ha sorgit un problema, la seva goseta Petula ha desaparegut, i en professor Nockman sevol beneficiar...\nA mi, la veritat és que m'ha agradat moltíssim perquè es d'avantures, però per la fama, i no m'ha agradat per perquè es fa una mica llarg. Aquest llibre jo el recomanaria per les persones, que els agraden molt les aventures i la màgia.\nJo li posseria un 9.\nJesús O. 1r ESO A 13 de gener de 2013 a les 0:51\nLa Molly Moon era molt lletja i tothom se'n reia d'ella perquè era molt marginada quan tothom es van cansar de ficar-se amb ella ja no es van ficar quan es ficaven amb ella ho passava molt malament però quan no l'insulataven ho passava bé era bona nena amb las persones peró es ficaven amb ella perquè era lletja era marginada perquè la insultaven peró avia persones com la l'insulatven tant es volía cambia de cole la professero ploraba de ganes que sanaba pero li deia que no marxes perqué marxes però al final esquera aquell cole i ningú es fica mes amb ella. Jo de nota el llibre li ficó un :Perque es interesant pero lo que passa que es molt llarg pero si fos normal li ficaria un 10.Es un llibre que tenganxa i ja no elpots deixar.Es molt dibertit perque et va esplican historias. A la gent que es molt nerviósa perque com es molt divertit estaria quiets\nSabina P. 1r ESO A 31 de gener de 2013 a les 12:35\nLa Molly Moon és una nena que viu en un orfenat, però allà no la tracten gaire bé, un dia, descobreix un llibre d'hipnotisme i la seva vida li canvia radicalment.\nNo m'ha agradat gaire quan et penses que es ella la hipnotitzadora, però llavors la història es gira i no es ella la única que sap hipnotitzar. M'ha agradat perquè descobreix molts secrets i el llibre es molt emocionant.\nHi han personatges que son divertits, i n'hi han que no ho son tant.\nLa lectura es fàcil i el llibre no es molt gruixut, es llegeix facilment.\nLi recomanaria a persones que els i agradessin les aventures i una mica la màgia.\nabril.v 1 ESOA 31 de gener de 2013 a les 12:35\nMolly Moon és una noia òrfena que desitja marxar de l'orfenat, fins que un dia en una biblioteca descobreix un misteriós llibre.\nLa lectura, encara que hi hagi més descripcions que diàlegs es fa ràpida, tot i ser un llibre molt gruixut.\nEls personatges són molt divertits (quasi tots), i intrigants, perfecte per a la lectura.\nJo recomanaria el llibre a gent molt desperta que els agradin molt les aventures.\nM'ha agradat molt, és un llibre d'aventures i li posaria un 8.\nLucía Aznar 2 de desembre de 2014 a les 14:17\nÉs un llibre molt entretingut, tot i que al principi es fa avorrit. Els personatges tenen la nostre edat, així que és més fàcil entendre'ls. El llibre té una lectura fàcil, però és massa llarg. La escriptora sap definir i expressar tot el que escriu. Ho explica tot amb molts detalls. El recomano a les persones que els hi agradi llegir i les històries d'aventures. De l'1 al 10 li posaria un 8'5.\nCarles Cascales 25 de febrer de 2015 a les 13:22\nA partir del personatge central, Molly Moon, una nena que viu en un orfenat miserable i trist i la vida canvia el dia que troba a la biblioteca del poble un manual d'hipnotisme. A partir d'aquí pasen un munt d'aventures.


Un centenar de morts en l'assalt terrorista durant un concert de rock\n2 min. Barcelona 14/11/2015 01:51\n651x366 L'entrada de la Sala Bataclan, després de l'atac. CRISTIAN HARTMAN / REUTERS L'entrada de la Sala Bataclan, després de l'atac. CRISTIAN HARTMAN / REUTERS\nLa sala de concerts Bataclan del barri onzè de París estava plena de gom a gom. El grup de rock dur californià Eagles of Death Metal havien omplert aquest auditori amb 1.500 seguidors. Totes les entrades estaven venudes.\nEn ple concert, un grup d'homes armats va irrompre i van començar a disparar contra el públic mentre cridaven "'Al·lahu-àkbar'" [Al·là és el més gran!], segons els supervivents, i altres consignes relacionades amb la guerra a Síria i l'Iraq: "Això és culpa del vostre president [Hollande]".\nEl pànic es va apoderar dels assistents. Molts d'ells van caure abatuts per les bales dels terroristes. D'altres van patir l'allau humana que es va desencadenar. Tothom fugia o s'amagava. La policia xifra en una vuitantena els morts a l'interior de la sala.\n"Era just davant de l’escenari, era un concert amb la música molt forta, he sentit uns petards, m’he girat, i he vist una silueta amb el cap tapat que anava cap a la porta del fons, disparava contra mi. La gent ha començat a tirar-se a terra i a caure. He sortit corrents per la porta d’emergència", va explicar un testimoni a France Info.\nEl grup havia d'actuar a la sala Apolo de Barcelona el 8 de desembre. Segons han informat els familiars dels músics, els membres de la banda estan il·lesos.\nEl rastre d'Abdelhamid Abaaoud\nEls Eagles 'acaben' el concert del Bataclan a l'Olympia\nDos festivals francesos cancel·len els concerts d'Eagles of Death Metal\nEl jihadisme colpeja de nou el cor d'Europa


polietilè terftalat (PET): Mylar - Rita Udina. Conservació i restauració d'obra gràfica\nInici / SUPORT / plàstics / polietilè terftalat (PET): Mylar\nEl manuscrit està plastificat... Qui el desplastificarà? El restaurador que el desplastifiqui, bon desplastificador (de paper) serà! Tenim una història personal, un manuscrit històric, una laminadora embogida i un desenllaç. Parlem de polímers sintètics, tipus de laminacions i d'encapsulats. Tot plegat amanit amb PFTE, TFA, HFIP, PE, DMSO, PET... pim, patapam i PUM!... Un còctel explosiu, però irresistible.\nRestauració dels pergamins del fons Mas Oliveres\nEls pergamins del fons Mas Oliveres (s.XII-XVII), de l'Arxiu Comarcal del Vallès Oriental tenien llacunes de rosegadors, taques i com és habitual en aquest suport, arrugues. Cal advertir que la funda a mida amb Melinex (plàstic transparent amb característiques de llarga conservació), per bé que permet la circulació d'aire pel costat que queda obert i per la porositat de la cartolina del revers, només és recomanable per a ambients estables d'humitat relativa, ja que d'altra banda podria comportar problemes de condensació d'aigua.


Units al Maresme per revifar els polígons - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nUnits al Maresme per revifar els polígons\nL'acord d'intencions que es va signar ahir pretén dinamitzar molts dels polígons de la comarca que estan funcionant a mig gas o aquells, com ara el de Sant Andreu de Llavaneres, que encara s'han d'estrenar. La presidenta de la patronal Fagem, Roser Moré, va deixar clar que aquesta és una “necessitat real” que es repeteix en molts municipis i que demana “complicitat, esforç i generositat” de tothom per fer créixer el teixit empresarial.\nUn dels primers objectius que es fixa el conveni signat a les instal•lacions del Club Balís de Sant Andreu de Llavaneres és fer una diagnosi de l'oferta no només en l'àmbit industrial, sinó també d'altres activitats que es permeten en els plans d'usos dels polígons. Aquest compromís obliga els ajuntaments, la patronal i els empresaris que s'hi han sumat a fer reunions periòdiques i a treballar amb els serveis d'urbanisme per actualitzar aquest catàleg, que en un futur s'ha de poder consultar i fer accessible a través d'un lloc web. “Volem que, si una activitat s'interessa per anar a un polígon i no hi té cabuda, es pugui oferir un altre indret a la comarca, que no marxi a fora”, explica Moré.\nDavant els alcaldes, regidors i tècnics presents en l'acte, el diputat de Promoció Econòmica de la Diputació de Barcelona, Joan Roca, els va donar suport: “La llavor ja s'ha sembrat i aquest és el camí per impulsar i unificar una estratègia de comarca.”\nCasos particulars, objectiu comú\nL'interès de tots, administració i empresaris, és tenir els polígons a ple rendiment. Un objectiu comú amb diferents realitats, com a Pineda, on es volen canviar els usos al polígon Mas Roger, i Llavaneres, on al polígon de promotors privats no hi ha cap empresa. El conveni sorgeix d'un primer acord, l'any 2012, entre l'Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres i la Federació d'Associacions i Gremis Empresaris del Maresme (Fagem), al qual es van afegir els ajuntaments de Canet de Mar i Pineda de Mar, i l'Associació d'Empresaris de Polígons Industrials de Pineda, la Unió de Polígons Industrials de Catalunya, així com el Consell Comarcal del Maresme. Fins ara s'hi han sumat Argentona, Arenys de Munt, Cabrera, Canet, Pineda, Premià de Dalt, Llavaneres, Sant Iscle de Vallalta, Santa Susanna, Tordera i Vilassar de Dalt i Vilassar de Mar.


Veus: Viktor Gullichsen\nBaix: Jarkko Niemi\nFinlàndia sempre ha estat l'origen de grans bandes de metall, ara cal afegir una més, Brymir. Breathe Fire To The Sun és el seu disc debut, i no podien haver-ho fet millor. És tot un gran disc! La millor manera de definir el seu estil és enumerant les seves influències perquè és una suma d'estils dels que barrejats en la seva justa mesura el que caracteritza a aquests finesos. Un amic em deia que sonaven com Ensiferum, Turisas i Amon Amarth ficats en una coctelera. Tenen influències de Death Melòdic, Simfònic, Power, Folk i fins i tot moments més Trash i foscos.\nLa primera vegada que els vaig escoltar em va venir al cap Ensiferum, però no seria just quedar aquí perquè hi ha múltiples estils en el so de Brymir, si bé és cert que en Breathe Fire To The Sun es poden trobar riffs amb gust de Ensiferum, tenen moltes influències més. El disc comença amb Unconquerable, un tema directe a la cara, barrejant ia l'èpica i l'energia de Brymir, cal esmentar el gran treball de les guitarres, molt treballades al llarg de la cançó sense limitar-se a un riff i acompanyant a la veu en tot moment. I no podien faltar els cors! In Silence, tercera pista i segunde tema del disc, si el primer tall no ha acabat de enganxar, ara ja no tens elecció, Després d'una petita intro, que sembla no acabar d'arrencar, els teclats, aquesta vegada ja amb l'èpica desbordada, deslliguen i donen cos a aquest gran tema, on l'èpica i els cors adquireixen el protagonisme.\nEl disc continua amb temes com Free Man 's Path, metall simfònic barrejat amb Death Melòdic, un curt i directe Burnin' Within, el Power té el seu moment més rellevant amb Ragnarok. El disc malgrat tenir un principi imparable i encara que la intensitat baixi una mica després dels dos llançaments inicials no decau i es manté a un gran nivell. Breathe Fire To The Sun es tanca amb el tema que dóna nombe al disc, una peça més llarga i elaborada, que encara que no arriba a fer-se pesada ii que és una cosa diferent a la resta del disc i intenta anar canviant de tempo i intensitat.\nL'aspecte tècnic està més que bé. Un gran disc, recomanable per a tots aquells seguidors del Metall Death Melòdic, Folk, Èpic, Simfònic i fins i tot Power. Més que recomanable d'escolta imprescindible.


Notícia: El seguiment del Ple del Parlament per declarar la independència omple de públic el Casal La Cooperativa\nEl seguiment del Ple del Parlament per declarar la independència omple de públic el Casal La Cooperativa\nNoticia publicada a la web el 10/11/2017 08:44:14 AM\nEl centre cívic es va omplir de gom a gom per seguir la compareixença del president Carles Puigdemont, en una convocatòria del CDR, el Comitè de Defensa de la República\nDes de quarts de sis de la tarda el regalim de gent entrant al Casal La Cooperativa va ser constant, omplint-se finalment de gom a gom malgrat l’horari de la convocatòria. Després que l’anunciat endarreriment va posposar l’inici almenys una hora, passat aquest temps l’expectació va anar in crescendo, fins que finalment va arribar l’hora d’inici. Llavors hi havia gent tant a l’interior del local com a fora, fent el seguiment a través de les finestres.\nLa convocatòria d’aquest acte l’havia fet el passat dissabte el CDR de Blanes, el Comitè de Defensa de la República, que convidava tothom a veure el Ple del Parlament des de la pantalla gegant del casal. El seguiment del discurs del president Carles Puigdemont 48 hores després de la publicació del resultat del referèndum del primer d’octubre havia aixecat la lògica expectació, ja que es tractava d’informar-ne i donar-hi compliment declarant la independència.\nLa transcendència de la declaració va fer que el seguiment fos amb la màxima atenció dels assistents fins arribar al punt culminant, quan el president va fer una declaració d’independència, que va fer esclatar el públic en aplaudiments. Tot seguit, però, la proposta de suspendre la declaració d’independència unes setmanes per obrir una etapa de diàleg i negociació va caure en general com un gerro d’aigua freda, desinflant les expectatives de gran part dels presents.\nAixò va provocar que, un cop finalitzada la intervenció de Puigdemont, la sala es buidés considerablement de públic. Amb tot, van ser unes quantes persones les que van fer el seguiment fil per randa de les posteriors intervencions que van haver des de Barcelona, així com també des de Madrid, i la signatura de la declaració d’independència signada posteriorment a l’Auditori del Parlament de Catalunya.\nEn la declaració, es constitueix la república catalana com a ‘estat independent i sobirà, de dret democràtic i social’, i s’activa la llei de transitorietat jurídica i fundacional de la república. Tanmateix, ho posa en coneixement de la comunitat internacional. El govern català, però, s’ha posat en disposició d’obrir negociacions en peu d’igualtat amb l’estat espanyol.\nInicialment el CDR havia anunciat que després del ple es faria una assemblea per decidir quines futures accions es convocaven. Ara bé, després que la gran majoria d’assistents havien marxat, es va decidir posposar-ho fins d’aquí a uns dies.