Aquest diumenge , l'actriu cardonina Teresa Company recuperarà una de les composicions poètiques del cardoní Manuel Bertran i Oriola, la Cantata de Nadal (1947), dins el marc del concert d'Any Nou que ofereix anualment la Coral Cardonina.\nTeresa Company al Concert a la fresca\nNascut a Cardona l'any 1901, Bertran i Oriola es va criar i educar a Barcelona, al barri de Gràcia, on ja des de jove cultivà amb gran passió l'escriptura lírica. Va destacar especialment en el terreny de la poesia religiosa, temàtica a la qual va dedicar el gruix de la seva producció literària, entroncant amb la tradició de la poesia mística de Ramon Llull i Sant Joan de la Creu. L'any 1955 va obtenir el premi Ciutat de Barcelona amb el llibre de poemes Ciutat de Déu i l'any 1974 fou proclamat Mestre en Gai Saber. Els seus vincles amb Cardona sempre foren molt estrets, d'aquí que un gran nombre dels seus poemes encara avui formin part de l'imaginari col·lectiu de la seva vila natal, com ara els versos dedicats als minyons del ball de bastons i a la seva patrona, la Mare de Déu del Patrocini.\nLa "Cantata de Nadal" és un recull de poemes nadalencs que Bertran i Oriola va publicar en forma de llibre i que segueix l'estructura de les parts d'una missa. Es tracta d'un conjunt de composicions breus que incideixen en el misteri i el goig de la Nativitat de Jesús. Si bé el passat 2015, la Coral Cardonina i l'Escolania de Sant Miquel ja van recuperar parcialment alguns d'aquests poemes, en aquesta ocasió l'actriu Teresa Company serà l'encarregada de donar veu a aquests versos nadalencs, que seran recitats íntegrament i amenitzats amb diverses nadales intercalades, interpretades per la Coral Cardonina.\nTeresa Company Juberó (Cardona, 1995) és una jove actriu i enginyera que s'ha distingit en nombroses entitats culturals cardonines, com ara les companyies El Traspunt i La cua del gat, així com en la Banda de Música de Cardona. En el terreny teatral, més enllà del repertori popular local, ha destacat en obres de teatre artístic clàssic i contemporani, com en les recents produccions cardonines de "El mercader de Venècia" shakespearià (2017) o en "Els nois d'història" d'Alan Bennett (2017). També en el gènere del teatre musical ha aconseguit reeixir com a directora de la comèdia "Spamalot" (2018), demostrant també els seus dots com a intèrpret i compositora amb la nadala "Un trosset d'aquest Nadal" (2018). L'any 2017 va iniciar la seva col·laboració amb la Coral Cardonina, distingint-se en el paper d'Evangelista de l'oratori sobre la mort i passió de Jesucrist Cardonensis Passio. De llavors ençà, ha col·laborat en reiterades ocasions amb el cor cardoní com a rapsode i presentadora en diferents programes impulsats per aquesta entitat.\nLa interpretació de la Cantata de Nadal tindrà lloc a l'església de l'Hospital Sant Jaume de Cardona, el pròxim diumenge, a les 17.30 h. L'entrada serà gratuïta i oberta a tothom.


Mor Vincent Lambert, el tetraplègic francès símbol del debat sobre la mort digna\nEls pares volien mantenir-lo amb vida i la dona defensava que el desconnectessin. Feia 11 anys que Lambert estava en estat vegetatiu\nRedacció 11/07/2019 - 09.36 Actualitzat 12/07/2019 - 00.21\nVincent Lambert ha estat vivint onze anys en estat vegetatiu (EFE)\nEl tetraplègic francès Vincent Lambert, que estava en estat vegetatiu des de fa més de 10 anys, ha mort aquest dijous al matí, segons ha comunicat la seva família. Concretament, el seu nebot, François Lambert, ha informat que Vincent ha mort poc abans de dos quarts de nou del matí, després de retirar-li l'alimentació i la hidratació artificials.\nLa mort de Lambert ha passat nou dies després que els metges de l'hospital de Reims li traguessin el suport vital. La situació d'aquest infermer, de 42 anys, es va convertir en un símbol per a la mort digna a França.\nEl Tribunal Suprem francès va decidir autoritzar la desconnexió i tancar d'aquesta manera la possibilitat de més recursos, com el que fa un mes va aturar el procés.\nEs tracta d'un cas que s'ha vist envoltat d'una llarga batalla legal per part de la família.\nLa mare de Vincent Lambert arribant a l'Hospital de Reims (Reuters)\nEls pares de Lambert, Viviane i Pierre, de fortes conviccions catòliques, van portar el cas a les Nacions Unides, buscant aconseguir pressió diplomàtica per mantenir el seu fill amb el suport vital. Però aquesta setmana ja van renunciar a presentar nous recursos judicials. Altres membres de la família, com la dona del malalt, hi estaven en contra i consideraven que s'havia de posar el punt final al tractament que el mantenia amb vida des de feia 11 anys.\nGérard Chemla, advocat del nebot, ha afirmat aquest dijous que "ara és temps de recolliment per a la família. Cal treure'n lliçons, d'aquest cas, que algunes vegades ha estat obscè en l'àmbit judicial. Les incoherències judicials han estat esgotadores per a tothom."\nUn accident el 2008 el va deixar tetraplègic i totalment dependent\nLambert era un infermer psiquiàtric que el 2008, arran d'un accident de trànsit, va quedar tetraplègic i totalment dependent. Tres anys després, els metges que l'atenien van descartar que pogués millorar, i el 2014 van qualificar el seu estat de vegetatiu.\nL'equip mèdic va començar el procés per retirar-li el tractament dimarts de la setmana passada, després que el Suprem reobrís la via per a la desconnexió, quan va anul·lar una sentència anterior del Tribunal d'Apel·lació i va tancar la possibilitat de presentar-hi nous recursos.\nA la societat francesa ja fa temps que, arran d'aquest cas, hi ha un debat sobre la mort digna. Els últims mesos, associacions catòliques s'han manifestat a París a favor de mantenir amb vida Vincent Lambert.\nPregant per Vincent Lambert a la plaça Saint-Sulpice de París (EFE)\nLa Fiscalia obre una investigació\nLa decisió dels pares de no presentar més recursos per intentar reprendre els tractaments del seu fill no significa que la batalla entre els dos bàndols hagi acabat.\nEl lletrat Jean Paillot, representant dels pares, va mantenir a "France Info" que, arribat el moment, "els responsables de la mort de Vincent Lambert" haurien de "retre comptes". De fet, l'advocat va avançar fa uns dies que havien presentat una denúncia davant la Fiscalia de Reims contra el doctor Vincent Sánchez i el seu equip de cures pal·liatives per "temptativa d'homicidi voluntari".\nPrecisament, el fiscal de Reims ha anunciat l'obertura d'una investigació per "determinar les causes de la mort". El fiscal, Matthieu Bourrette, ha explicat que aquesta mena de procediments s'obren davant d'una mort "en condicions particulars" però que no presuposa que hi hagi hagut cap "infracció penal".\nEn el marc d'aquesta investigació, es farà l'autòpsia a Lambert, però no a l'Institut de Medicina Legal de Reims, sinó al de París.\nMor el símbol de la lluita per la mort digna a França\nDemà faran l'autòpsia a Vincent Lambert per aclarir si la desconnexió s'ha fet segons la llei


Pasos a seguir – Totsdos.com\nHome>Blog>Disseny web>Pasos a seguir\nAnalitzem el mercat, desmarcant-nos de la competència, i investiguem sobre el sector i l’entorn de l’empresa.\nDefinim el mapa web, els terminis d’entrega i les tecnologies a utilitzar durant el desenvolupament del projecte web.\nÉs necessari disposar d’un domini i allotjament que nosaltres mateixos t’oferim. Així, la teva pàgina web serà visible a Internet.\nEls conceptes i les idees comencen a agafar forma.\nProgramem les pàgines web utilitzant les últimes tecnologies i estàndards.\nDonem a conèixer la teva pàgina web, i en definitiva la teva empresa, per a que sigui més popular entre cercadors, directoris i xarxes socials.\nEns encarreguem de fer un seguiment sobre l’evolució del teu projecte web i de qualsevol canvi o actualització de continguts.\nCreem les pàgines web a mida, utilitzant les últimes tecnologies i estàndards, combinant l’estètica gràfica amb la facilitat d’ús de la pàgina web.\nNext PostTens una idea?


El responsable de la compra de les obres de Sixena defensa que van «salvar-les» - Diari de Girona\nacn 29.01.2018 | 07:04\nEl director general de Patrimoni Artístic i Cultural de la Generalitat que va comprar les 44 obres de Sixena que fins al passat 11 de desembre estaven al Museu de Lleida, Jordi Bonet, ha assegurat que les van adquirir per «salvar-les» i ha recriminat a l'Aragó que ara «no s'hi val a canviar la realitat i dir que les vam usurpar».\nEn una entrevista, Bonet lamenta que als qui al seu dia els hauria tocat conservar el patrimoni, és a dir el govern d'Aragó, no van mostrar interès en comprar els obres amb «l'excusa que no tenien diners». Així mateix, remarca que la Generalitat va pagar a les monges el que se'ls va demanar, 10 milions de pessetes, «sense regatejar res» i amb prèvia autorització del govern de l'Aragó. De fet, segons el màxim responsable del patrimoni cultural entre els anys 1981 i el 1984, la Generalitat es va posar en contacte dues vegades amb el govern d'Aragó: la primera, per advertir-los que se n'havien de fer càrrec, i la segona, per avisar que si no se'n feia càrrec el Govern Aragonès, les compraria la Generalitat.\nBonet defensa que ho van fer amb el doble objectiu de protegir un conjunt artístic que es podia veure disgregat per mig món i perquè la comunitat de religioses necessitava diners per finançar el monestir que s'estaven construint a Valldoreix.


Acte de Reempresa a Cardedeu | Reempresa\nActualitat › Agenda › Actes de presentació › Acte de Reempresa a Cardedeu\nActe de Reempresa a Cardedeu\nPublicat el 16-04-2018\nData d'inici: 18-04-2018\nData final: 18-04-2018\nLa Reempresa, cedint l’èxit empresarial\nHora: 12:00 a 13:00h\nLloc: Ajuntament de Cardedeu (Sala de les columnes)\nPl. de Sant Joan, 1 08440 Cardedeu\nEl Centre de Reempresa de Catalunya té com a objectiu principal posar consolidar un nou model d’emprenedoria per enfortir i dinamitzar el teixit empresarial català. Aquest model facilita el contacte entre empreses, emprenedors i empresaris i permet la cessió de l’èxit empresarial a Catalunya a través de la compra-venda de negocis.\nAixí doncs, l’Ajuntament de Cardedeu renova el seu compromís amb la Reempresa per garantir la continuïtat de les empreses del municipi. La Diputació de Barcelona i la patronal Cecot van renovar, el passat 2016, l’acord de col·laboració per difondre i estendre la Reempresa a la província de Barcelona com un model d’emprenedoria i de creixement empresarial consolidat i que incideix en la continuïtat de les empreses. En definitiva, es treballa per aconseguir crear a Catalunya un mercat únic per la compra-venda d’empreses.\nBenvinguda a càrrec de Núria Hernández i Gil, Regidora de Desenvolupament Local de l’Ajuntament de Cardedeu.\nIntervenció d’Antoni Abad, president de la patronal de la Cecot i i del Centre de Reempresa de Catalunya, sobre la finalitat del programa Reempresa i els resultats obtinguts en aquests anys de funcionament. Aposta pel creixement del servei a través de l’acord amb la Diputació de Barcelona i els ajuntaments de la província.\nIntervenció de Rosa Serra, coordinadora de l’Àrea de Desenvolupament Econòmic Local de la Diputació de Barcelona.\nPresentació de la renovació de l’acord de col·laboració i l’objectiu de la Diputació de Barcelona en donar suport a la difusió de Reempresa als municipis de la província.\nPresentació dels serveis del Centre de Reempresa de Catalunya i descripció de la col·laboració establerta amb l’Ajuntament de Cardedeu, a càrrec de Laura Sallent, consultora del Centre de Reempresa de Catalunya.\nTorn de preguntes i cloenda a càrrec de Núria Hernández i Gil, Regidora de Desenvolupament Local de l’Ajuntament de Cardedeu.


Expo CCCB: Ciutats Compartides - Architecture Walks and Tours in Barcelona\nHome » News » Events » Expo CCCB: Ciutats Compartides\nLa forma de la ciutat està íntimament relacionada amb la democràcia. Aquesta és la tesi del Premi Europeu de l’Espai Públic Urbà, que, des de l’any 2000, reconeix i difon els processos de transformació i millora dels espais públics a Europa.\nLes ciutats són lluny de ser un paradís idíl·lic. Ara que més de la meitat de la població mundial viu en entorns urbans, les ciutats s’enfronten a algunes amenaces que plantegen seriosos dubtes sobre el seu futur. Europa, que històricament havia generat ciutats exemplars per la seva densitat, escala humana i complexitat, no està exempta d’aquests riscos. El creixement desorbitat, la segregació social i espacial, la desatenció dels marges o la prioritat respecte al vehicle privat són alguns dels problemes que avui fan perillar els ideals d’igualtat i llibertat associats a la ciutat europea des dels seus orígens.\nPer sort, però, Europa també ofereix molts casos exemplars de millora dels seus espais públics. Són obres que, sensibles al seu context, posen en valor la dimensió política i social dels espais urbans. Projecten una mirada respectuosa cap al passat i, alhora, ofereixen solucions sostenibles que tenen en compte les generacions futures. Són bones pràctiques que cuiden els límits de la ciutat, sabent que les perifèries són part central de la seva identitat i que el contacte amb la natura, com amb l’aigua, és un bé que cal preservar i integrar a favor de l’interès general. Són propostes que entenen l’espai públic com un lloc per a la igualtat, la redistribució dels recursos i el reconeixement de les minories. Són intervencions que privilegien l’accés per damunt de barreres de tots tipus i que promouen l’apropiació de la ciutat per part dels ciutadans. De Glasgow a Istanbul, de Lisboa a Bucarest, el Premi Europeu de l’Espai Públic Urbà s’ha convertit en un observatori privilegiat dels problemes i les solucions que en aquests moments caracteritzen les ciutats europees.\n«Ciutats compartides» és l’exposició de les obres que han estat reconegudes com a guanyadores, mencions especials i finalistes a la vuitena edició del certamen.\nAmb el temps, diverses institucions europees s’han unit al projecte, que actualment ja és coorganitzat per The Architecture Foundation (Londres), l’Architekturzentrum Wien (Viena), la Cité de l’Architecture et du Patrimoine (París), el Museum of Finnish Architecture (Hèlsinki), el Deutsches Architekturmuseum (Frankfurt) i el Museum of Architecture and Design (Ljubljana). Així doncs, al llarg de les vuit edicions transcorregudes, el Premi s’ha consolidat institucionalment, fet que ha permès també ampliar-ne l’abast geogràfic. En efecte, en l’edició del 2014, ha rebut 274 projectes de 30 països europeus (enfront dels 81 de 14 països el 2000), amb la qual cosa es va constituir en una finestra de la transformació dels espais públics a Europa i en un termòmetre de les principals preocupacions de les ciutats europees.\nLa mostra s’inaugura divendres 25 d’abril després de la cerimònia de lliurament del Premi 2014 i es podrà visitar fins el 4 de juny. Entrada lliure.


"El bon 2016 ha de ser un estímul i no una pressió afegida"\nCugat Comas: "El bon 2016 ha de ser un estímul i no una pressió afegida"\nEl periodista i casteller assumeix el comandament dels Capgrossos de Mataró, amb qui vol consolidar les estructures de gamma extra\nDilluns, 20/02/2017 | Actualitzat el 21/02/2017 a les 18:05 CET\nCugat Comas i Soler (Mataró, 1986) és des del passat 3 de febrer el nou Cap de Colla dels Capgrossos de Mataró. Després de cinc anys formant part de l'equip tècnic de l'entitat, substitueix Mia Castellví, amb qui els de la camisa blava han firmat tant la seva millor actuació a Vilafranca del Penedès l'1 de novembre del 2014, com la millor temporada, amb 26 castells de 9, l'any passat. Comas, periodista, és un home molt vinculat a la cultura de la capital del Maresme.\nHas estat elegit nou cap de grup dels Capgrossos de Mataró. Com veus el grup?\nEl grup ve del millor any de la seva història, tant en resultats com en sensacions. 2016 ha estat la temporada en la que, de la mà de Mia Castellví, els Capgrossos ens hem atrevit a anar més enllà d'on sempre havíem situat els nostres límits. Hem fet un pas endavant en assaig, hem implementat una major exigència al local i en plaça i això ens ha portat a unes xifres rècord. Res del que hem fet ha estat casual.\nAgafes, com comentaves, el relleu de Mia Castellví, qui ha tingut un llarg recorregut en aquesta posició en diverses ocasions els últims anys. La teva serà una línia continuista?\nPer força. Durant l'últim any he estat el seu segon cap de grup i si vaig entrar a la tècnica del grup el 2012 va ser perquè ell ho va veure. No obstant un canvi de cap de colla sempre és un element trencador, per maneres de fer o de ser i és el cap de grup el que es fa l'equip tècnic, que incorpora força cares noves. Som un grup que ha tingut pocs caps de grup i per tant cada canvi sempre és una expectativa.\nL'objectiu del grup serà consolidar-se en la gamma extra aquesta temporada?\nQuan dic que res del que hem fet el 2016 és casual és, precisament, perquè crec que si volem aspirar a aquest objectiu de consolidar-nos amb la gamma extra on hem de fixar-nos és, precisament, en quin ha estat el procés previ que ens ha portat a intentar altres castells d'aquest nivell. I avaluar què hem fet no prou bé como per no haver pogut descarregar -que és molt difícil! - ni el 9 de 8 ni el 5 de 9. O el pilar de 8 el 2015. El que vull dir és que si realment volem ser un grup que vagi més enllà de descarregar la torre de nou el dia que estem més inspirats haurem de seguir millorant el treball que fem. Em fixo un objectiu més metòdic que sigui la causa dels resultats que vinguin.\nQuins altres objectius us marqueu?\nCada any que comença ens fixem com a objectiu provar d'igualar l'any anterior. Sense ser any de Concurs això costarà, però cal tenir el bon 2016 com a estímul i no com a pressió afegida. Quan amb Mia i l'equip valoràvem l'any anterior també vam veure que anant més a màxims vam caure més del que ens hagués agradat. Reduir aquest índex sense renunciar a un nivell alt és quelcom difícil però que ens ha de fer temperar.\nQuè cal millorar per aconseguir-lo?\nSempre es pot millorar i els Capgrossos tenim molt per recórrer. A l'assaig encara podem fer més treball, traient més el suc de tots. Podem implementar noves proves i també crec que és important que hi hagi un treball de consolidar un ecosistema propici a nivell de ciutat i comarca. Socialment els Cap-grossos podem i hem de créixer més. En castells dos i dos no són quatre, poden sumar més. Si aconseguim arrelar més i sumar gent i sinergies tenim un nivell molt llaminer de castells just davant.\nAmb ganes, perquè una responsabilitat així si no l'agafes amb ganes no l'agafes. Amb un cert sentit de deure generacional, ja que crec que pràcticament tots els responsables fins ara de l'entitat han estat d'una mateixa generació. I a l'expectativa. Els castells tenen una màgia i és que mai pots controlar tots els factors. Això et genera una adrenalina contínua, des del primer assaig a l'últim pilar de quatre de qualsevol festa.


Quant dius que fa que ens revoltem i somriem ? - Sant Quirze del Vallès\nQuant dius que fa que ens revoltem i somriem ?\nDissabte, 23.9.2017 23:15h\n20 de setembre a la plaça de la Vila, la més recent mobilització a Sant Quirze\nL'altre dia, arran d'un desagradable i condemnable episodi viscut pel PSC local a la persiana de la seva seu, aquests anunciaven en un cert to de sorna que la "revolució els somriures ha arribat a Sant Quirze".\nEstà clar que l'ús del concepte "revolució dels somriures" en el context d'una bretolada, té una clara intencionalitat: menysprear i ridiculitzar el moviment i fenòmen polític que viu Catalunya i alhora associar aquest moviment pacífic, cívic i democràtic amb actituds violentes i agressives.\nAquesta estratègia, construïda i aplicada amb una ridícula sobrerepresentació, quan no amb la tergiversació i la mentida, fa temps que protagonitza el discurs del PSC arreu de Catalunya. Manifestacions i discursos victimistes o que alerten sobre el risc de confrontació o trencament de la convivència, són prou recurrents i habituals entre els dirigents del PSC. Tot val per distorsionar i embrutar un procés que fa anys va iniciar el nostre país i que ens ha de conduir a una nova República catalana.\nLa batejada i coneguda com a "revolució dels somriures" és, efectivament, una demostració històrica de com organitzar, a partir de la participació popular i desde la pròpia societat, un moviment de reivindicació política que ni més ni menys vol portar a tot un poble, a tota una nació, a la seva llibertat.\nTot s'ha fet (i es fa) amb l'esforç de moltíssima gent, amb la il-lusió de grans i joves, amb la persistència d'homes i dones engrescats i esperençats. Però, sobretot, s'ha fet (i malgrat us sàpiga greu es fa) de forma pacífica, festiva, alegre i cívica. Amb imaginació, amb l'ús exclusiu de la paraula en forma de cançons i proclames, amb mobilitzacions multitudinàries, però sense agredir a ningú ni a res.\nMalauradament, a l'altra banda, en la zona de l'interlocutor, prefereixen (preferiu) prohibir la paraula, escriure, comunicar-nos, manifestar-nos ... i al final de tot, com a remat antidemocràtic, ens neguen el dret a votar. El paper jugat pel PSC en aquests moments de la història de Catalunya serà recordat per una actitud prou trista. Us dediqueu a posar-vos de perfil, ballar i tancar locals públics a la participació politica. Mentrestant conciutadans vostres són reprimits, perseguits i detinguts per intentar cometre un " delicte aberrant" que es diu votar.\nFa temps que políticament esteu d'esquenes a la ciutadania de Catalunya. D'això fa anys que me n'he adonat. Bé, jo i molts de socialistes catalans de tota la vida que, afortunadament, avui estan al costat dels anhels i drets del poble.\nPerò em sorprèn, em genera neguit, que esteu políticament tan desubicats i perduts que això us porta a errades imperdonables en política. Deixant a banda la patètica i interessada confusió entre anècdota i categoria ... creieu de veritat, balladors de perfil que no deixeu votar, que la "revolució dels somriures" ha arribat a Sant Quirze amb la pintada a la persiana de la vostra seu ? Molt malament.\nLa " revolució dels somriures" va arribar a Sant Quirze fa anys. Va arribar quan, per exemple, veïns i veïnes del nostre poble que s'autoorganitzen i fleten més de vint autocars per anar a la Via catalana (fa ja quatre anys, balladors !). Va arribar quan el nostre Ajuntament es va posicionar - amb una majoria de 13 a 4 - com a municipi per la independència (això va ser abans que el Pedro Sánchez fos secretari general del PSOE per primer cop ). Fa anys que la revolució és mussolenca. Una altra cosa és que vosaltres us hàgiu enterat.\nJosep Coll, un revolucionari somrient\nMilitant d'ERC a Sant Quirze del Vallès


Segon mes de vaga de fam de presos palestins / Referèndum a Irlanda / L’escola immersiva bretona fa 40 anys - Nationalia\nSegon mes de vaga de fam de presos palestins / Referèndum a Irlanda / L’escola immersiva bretona fa 40 anys\n19 al 25 de maig\nConcentració de suport als vaguistes. Autor/a: Addameer\nRECULL SETMANAL. Més de 1.000 presos palestins han entrat en el segon mes de la seva vaga de fam, en protesta per les condicions a què estan sotmesos als centres penitenciaris israelians. Situació tensa també a les Filipines, on el president Rodrigo Duterte ha decretat la llei marcial a Mindanao. A Europa, el Sinn Féin torna a demanar un referèndum d’unificació d’Irlanda com a via per superar el Brexit i l’escola immersiva bretona Diwan fa 40 anys.\nSegon mes de vaga de fam per a més de 1.000 presos palestins. Protesten per les “condicions severes d’empresonament” a les presons israelianes. Demanen que se’ls permetin més visites familiars —en aquest punt Israel acaba de ser criticat per la Creu Roja—, millor accés als tractaments mèdics i que es restringeixin els confinaments solitaris, entre d’altres mesures. Una seixantena de vaguistes en condició de salut crítica han estat traslladats a l’hospital aquesta setmana. En total, hi ha més de 6.000 presos palestins a Israel —més de 600 en detenció administrativa, és a dir sense haver rebut cap acusació formal o judici— amb una gran varietat de casos: diputats, periodistes, membres de Hamàs i del Front Popular per l’Alliberament de Palestina.... La majoria són considerats culpables de delictes de terrorisme per part de les autoritats israelianes. El moviment palestí, per contra, entén que són presoners de guerra. Els vaguistes han rebut suport de la societat civil palestina en diverses ocasions. El diari israelià Haaretzes demana si no seria millor negociar amb ells abans que arriscar-se a provocar una tercera intifada.\nUn referèndum sobre la unitat d’Irlanda abans de 2023? Aquest és el termini sobre el qual ha tornat a insistir aquesta setmana la líder del Sinn Féin a Irlanda del Nord, Michelle O’Neill. El partit republicà vol evitar que Irlanda del Nord quedi fora de la UE de resultes del Brexit. El programa electoral del Sinn Féin proposa que Irlanda del Nord mantingui un estatus especial dins de la UE i que, en un termini de cinc anys, es voti sobre la reunificació irlandesa. Els votants nord-irlandesos, com els de la resta del Regne Unit, estan cridats a escollir els 650 escons de la Cambra dels Comuns del Parlament, el 8 de juny.\nLes escoles Diwan, en llengua bretona, fan 40 anys. La primera classe es va obrir el 23 de maig de 1977 a Gwitalmeze (Ploudalmézeau, en francès) i comptava tot just amb cinc alumnes. Avui, les escoles immersives associatives tenen 4.242 alumnes en 46 centres. La direcció de Diwan, mirant enrere, considera que sense aquestes escoles immersives mai no s’hauria introduït l’ensenyament bilingüe bretó-francès a les escoles públiques i privades de Bretanya —gairebé 13.000 alumnes, a banda dels de Diwan. Coincidint amb l’aniversari, l’editorial Yoran Embanner ha publicat Diwan 40 ans déjà !, de la professora Fanny Chauffin, que relata la història de Diwan i posa la xarxa d’escoles bretones en comparació amb les d’altres nacions sense estat de l’entorn.\nAlto el foc unilateral del govern del Sudan del Sud. El president sud-sudanès, Salva Kiir, ha ordenat als comandants de l’exèrcit que deixin d’atacar les faccions rivals. Kiir diu que vol iniciar “un diàleg inclusiu”. Tot i així, s’han reportat enfrontaments després de l’anunci. No és pas el primer cop que hi ha una iniciativa així al país africà, en guerra civil des de fa tres anys i mig i amb unes perspectives de solució complicades. No és gens clar que Kiir estigui ara disposat a negociar amb el seu gran rival i antic vicepresident, Riek Machar.\nSuport kurd i balutxi a la reelecció de Hassan Rouhani. El president iranià, guanyador de les eleccions del dia 19, va aconseguir el 57% dels vots a escala estatal, davant del conservador Ebrahim Raisi, que va sumar el 38%. Rouhani, considerat com a reformista, va rebre un suport més elevat que la mitjana estatal a les províncies de majoria kurda i balutxi. Tot i amb això, l’abstenció va augmentar a les províncies del Kurdistan. Diversos partits kurds a l’exili havien cridat al boicot electoral.\nDeclarada la llei marcial a Mindanao. El president filipí, Rodrigo Duterte, estendrà la mesura excepcional durant 60 dies en tota l’illa del sud del país. Segons Duterte, la llei marcial permetrà a l’exèrcit combatre amb més efectivitat dos grups armats islamistes (Abu Sayyaf i Maute) que han jurat obediència a Estat Islàmic. L’exèrcit filipí, en un comunicat, ha dit que el MILF i el MNLF, els dos grups politicomilitars participants en el procés de pau de Mindanao —que ha de desembocar en una autonomia ampliada per al Bangsamoro—, queden al marge de les operacions militars.\n+972 Magazine: Israel’s nation-state bill threatens the mother tongue of Mizrahi Jews\nAustralia Pro Bono: Indigenous Leaders Meet to Form a United Front on Constitutional Recognition


OPINIÓN VCF | El llegat d'Anton Fivébr, por Josep Bosch - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. El club valencianista va viure durant els seus primers anys sense cap entrenador que preparara l'equip. La majoria de les vegades eren els propis jugadors, en un exercici d'autogestió, els qui prenien les decisions que afectaven el vestidor. En altres ocasions confiaren la seua preparació a jugadors, en eixe moment en actiu, com el sevillista Juan Armet “Kinké” (1921-1922) o el barcelonista Agustí Sancho(1922-1923), els qui van dirigir a l'equip, en moments puntuals.\nLa primera vegada que el València FC va contractar un preparador va ser en la campanya 1923-24, quan el txec, Anton Fivébr va convertir-se en el primer entrenador “oficial” dels de Mestalla.\nNascut en Praga al 1888, als vint anys va començar a jugar en l'Sparta. A l'equip de la seua ciutat va jugar durant 12 anys. El 1920 va fitxar pel Brescia i va ser en eixe equip italià on es va iniciar com a entrenador.\nDotat d'una gran personalitat va estar en tres etapes diferents dirigint als valencianistes. La primera d'elles es va iniciar al juliol de 1923 i va durar fins la temporada 1925/26. Dos temporades més tard, va tornar a Mestalla fins a la campanya 1930/1931, en este període es va aconseguir la primera gran fita del club: el campionat de Segona Divisió i l'ascens a Primera. En la temporada 1934/1935 va tornar a fitxar pel València, per tercera i última vegada, com a recanvi de Jack Greenwell, però els resultats no el van acompanyar.\nA banda dels campionats regionals guanyats i de l'ascens a la màxima categoria del futbol estatal, si la figura d'Anton Fivébr mereix ser recordada és pel seu concepte de club.\nEls orígens de Fivber són bàsics per a entendre esta filosofia de treball. A l'actual Txèquia existien, des de mitjans del segle XIX, els sokols, organitzacions dedicades al foment de l'esport i el benestar físic. Per al tècnic txec, influit pel que havia viscut al seu país, un club esportiu no podia descuidar el seu planter i era bàsic en la formació dels futurs esportistes què, des de molt prompte, els joves aprengueren el conceptes del joc. El domini de la tècnica i la tàctica eren imprescindible i estes havien d'ensenyar-se als esportistes des de ben menuts.\nFivébr va crear la primera escola de futbol amb criteris moderns en l'entitat blanc-i-negra, distribuïnt als jugadors per nivells i edats. Per a la captació dels joves talents, va arribar a posar anuncis a la premsa local, on convidava els xiquets a presentar-se a les proves per integrar-se en el futbol base del club. La crida va tindre una gran resposta i van ser molts els que van acudir a rebre els ensenyaments del txec que, pacientment, els feia proves per vore les qualitats més destacades de cada un dels candidats a integrar el planter merengot. El seu gran llegat va ser el treball de pedrera, el futbol juvenil i les categories de formació que permetrien l'arribada al club de joves promeses que, amb el temps, es convertiren en realitats.\nA més, el seu amor per l'esport, en totes les seues modalitats, sense dubte va ser clau per a la creació de les seccions esportives d'atletisme, hoquei herba,natació, ciclisme, boxa, caça, tennis, esgrima, natació inàutica del València FC, nascudesal 1924, un any després de la seua arribada al “cap i casal”.\nA més, a l'historial del València FC/CF, Anton Fivébr continua sent el segon entrenador que més anys, sis, ha dirigit l'equip, una cosa que difícilment canviarà atenent a la dinàmica dels últims anys a l'entitat.


Llums i ombres en època de coronavirus: hauríem d'enyorar el Segle de les Llums? | UPF-BSM\nLlums i ombres en època de coronavirus: hauríem d'enyorar el Segle de les Llums?\nEl creixent menyspreu per la ciència i l'expertesa ens porta cap terrenys extremadament perillosos. En efecte, són espais on la ciutadania pot tenir dificultats importants per separar fake news i mentides de la veritat.\nUn perill creixent en la política actual a nivell mundial és el rebuig voluntari cap a les idees dels experts, a la comunitat acadèmica i a la ciència en general. Aquest fet el podem observar quan veiem presidents de govern que neguen la ciència sobre el canvi climàtic i es queden tant amples, o presidents que s'escolten més a militars i polítics que a científics i experts a l'hora de fer front a l'emergència sanitària provocada pel coronavirus.\nAquest creixent menyspreu per la ciència i l'expertesa ens porta cap terrenys extremadament perillosos. En efecte, son espais on la ciutadania pot tenir dificultats importants per separar fake news i mentides de la veritat. Encara més, ens allunya de la concepció del món, basada en els fets i inspirada pels ideals de la raó, la ciència, l'humanisme i el progrés, com ens recorda Pinker en un dels seus recents llibres. Es pot tenir, i probablement calgui, un debat públic ben informat sobre les millors mesures per fer front a l'actual crisi sanitària i econòmica. Però aquest debat serà molt més difícil si personatges públics, inclosos líders polítics, promouen versions incorrectes i enganyoses de termes analítics i científics altament rellevants.\nEs trist i lamentable veure com empreses locals es posen en marxa ràpidament a dissenyar i fabricar respiradors i altre material sanitari i no el poden subministrar davant la lentitud de l'administració en les homologacions.\nL'augment del coneixement col·lectiu sobre la naturalesa i el seu entorn forma part de l'essència dels països moderns. Es trist i lamentable veure com empreses locals es posen en marxa ràpidament a dissenyar i fabricar respiradors i altre material sanitari i no el poden subministrar davant la lentitud de l'administració en les homologacions. O altres que amb capacitat de distribuir milions de proves de la COvid-19 per tot el mon, son simplement ignorades per les nostres autoritats. Com s'estén la manca d'equips de protecció, de proves ràpides, etc? Davant d'aquests fets i molts altres, m'ha vingut al cap una publicació recent d'un dels historiadors econòmics contemporanis més importants, Joel Mokyr. Es tracta de A Culture of Growth, i el voldria compartir perquè crec que ens aporta llum sobre alguns fets preocupants que estic observant aquest darrers temps.\nMokyr ens mostra com la Il·lustració va tenir implicacions fonamentals per al progrés científic i tecnològic. L'auge de la Il·lustració a finals del segle XVII va ser la culminació d'un llarg procés de canvi intel·lectual que es va produir durant segles. Aquest intercanvi d'idees va ser un esdeveniment crucial. Tanmateix, Europa ni estava millor preparada ni era una societat més dinàmica que altres societats euroasiàtiques. De fet, durant un cert període de temps els canvis culturals van tenir lloc de manera gairebé independent dels canvis en el comerç, la urbanització i el propi creixement econòmic. En mica en mica, però, aquests canvis culturals van anar retroalimentant l'economia en una direcció i amb una magnitud que ningú mai abans s'hauria imaginat.\nVa ser la il·lustració una condició necessària o suficient per al gran avenç que va provocar l'explosió d'un creixement econòmic sense precedents i l'aparició de l'economia moderna?\nVa ser la il·lustració una condició necessària o suficient per al gran avenç que va provocar l'explosió d'un creixement econòmic sense precedents i l'aparició de l'economia moderna? Sincerament, no ho sabem, i potser no ho sabrem mai. Però el que si sabem és que l'estancament es produeix quan l'statu quo bloqueja els avenços a través de diversos mitjans al seu abast, des de l'amenaça de perseguir els herètics fins a la crema de les seves obres, passant per mecanismes més subtils i efectius, com les meritocràcies on la clau de l'èxit personal és la submissió acrítica al coneixement heretat del passat. Malauradament avui assistim al linxament públic de determinats científics o polítics simplement perquè s'atreveixen a opinar diferent de la versió oficial.\nEns recorda l'autor que la correcta manera de veure l'auge de la ciència i la tecnologia modernes és considerar-la no només com la continuació natural de la cultura antiga, medieval i renaixentista, sinó també, paradoxalment, com la seva repudiació. No hi ha res inexacte sobre aquest gir d'esdeveniments; de fet, és un resultat lògic. Altrament pensadors com Newton i Spinoza podrien haver quedat silenciats, i la Il·lustració no hagués emergit.\nImaginem-nos que en lloc de la comunitat descentralitzada i vibrant de científics i inventors hagués existit una societat dirigida per una administració central en la qual el progrés tecnològic fos el producte de funcionaris recolzats i sostinguts per una burocràcia, encara que fos una burocràcia benintencionada i orientada al progrés. Podria una organització d'aquest mena haver donat lloc al món modern sense res que s'assemblés a la Il·lustració? Hauria estat possible que un conjunt d'institucions totalment diferents haguessin creat una economia moderna? Mokyr ho posa en dubte, més aviat ens hauríem trobat amb més corrupció, cobdícia i comportaments "oportunistics".\nEn definitiva, la Il·lustració va implicar dos idees altament innovadores i complementàries: el concepte de coneixement i la comprensió de la naturalesa. Ambdues poden i ens haurien de servir per avançar en les condicions materials de la humanitat, i, encara més, en la creença que el poder i el governs no existeixen per servir l'statuo quo polític i econòmic, sinó a la societat en general. Avui més que mai, paga la pena no perdre-ho de vista.


e m p r e m t e s: Fer la "colada" al metro\nL'altre dia es va donar el cas que un noi volia colar-se darrere d'una àvia i la dona va tenir la fermesa de girar-se i renyar-lo. El nano, va fer un pas enrere i va esperar el proper viatger, jo. No vaig dubtar a repetir la situació, però es veu que la proximitat en any de naixença el va envalentonar una mica. La cosa va anar així:\nLa situació és un exemple flagrant de falta de civisme, d'incompliment de normatives i de tenir molta barra. Però el que més em reventa de tot plegat és adonar-me que el personal de TMB de l'estació Clot de la línia 2 s'ho mira des de la garita i fa els ulls grossos. Mai no fan res, mai!\nSilvia 24/8/10 19:19\nJo faig el mateix que aquesta avia!! Em giro i li nego el pas abans de passar la meva targeta de metro. És una de les coses que em dona més ràbia!! Amb mi no es colaran al metro. He dit.\nAleix 25/8/10 00:50\nJo també faig com tu i penso que TMB ens hauria de premiar per fer-los de policies!!!


El doctor Ibáñez és el gerent del Consorci Sanitari Alt Penedès-Garraf\n29/05/2020 - 06:00h\nDes del Consorci Sanitari, Josep Lluís Ibáñez assegura que fins aquest dijous els casos positius en Covid-19 que entren als hospitals són residuals\nEl 31 de març hi havia un total de 74 persones ingressades per malalties respiratòries a l’Hospital Comarcal de l’Alt Penedès. En aquell moment, havien mort 10 persones i s’havien donat un total de 14 altes.\nGairebé dos mesos i mig després, els ingressats per malalties respiratòries són 8, s’han produït un total de 32 defuncions al centre vilafranquí des de l’inici de la pandèmia i s’han donat 122 altes. Les xifres tenen darrere noms i cognoms, i cada mort és una mala notícia i comporta molt patiment.\nDit això, el cert és que la tendència, almenys fins aquest dijous, és positiva, i sembla que la pitjor part de la pandèmia ha passat, tot i que els experts avisen que no es pot abaixar la guàrdia perquè el virus continua estant entre nosaltres.\nDesprés de dos mesos i mig, des del 3d8 hem analitzat la situació actual amb el gerent del Consorci Sanitari de l’Alt Penedès-Garraf, Josep Lluís Ibáñez, que qualifica l’estat actual de l’hospital de Vilafranca com a “tranquil després d’uns moments molt durs”, ja que, fins aquest dijous, només hi ha 8 persones ingressades per malalties respiratòries, de les quals 5 són positius. Pel que fa a les altres 3, en el moment de l’entrevista -dimarts- encara no se sabia perquè el resultat de les proves no són immediates. “Els casos nous són residuals i, si no hi ha un rebrot, anem per bon camí”, assegura.\nMalgrat tot, segons Ibáñez, ara, la fotografia que es pot fer de l’hospital és totalment diferent de la de mitjans de març: “Aleshores tothom que entrava amb malaltia respiratòria era positiu pràcticament amb seguretat, i les proves tardaven una mica més a arribar. Ara és al revés: molts no ho són, les proves tarden 24 hores i, a més, no tenim ningú ingressat a semicrítics”. A més, ara fan la prova PCR a totes les persones que ingressen per qualsevol motiu, cosa que fa que es pugui controlar qualsevol contagi.\nIbáñez reconeix que ningú sap gaires coses d’aquest virus i que, per tant, aquestes setmanes han estat d’aprenentatge per a tothom: “No vam col·lapsar, però si aquella situació hagués durat una mica més, ho hauríem fet. Segurament si fa un mes i mig m’haguessis dit que ara estaríem en la situació actual, no m’ho hauria cregut, perquè la veritat és que l’evolució és molt positiva i els casos nous s’han frenat”.\nEl facultatiu es considera una persona molt optimista i, per tant, prefereix creure en aquells experts que diuen que si hi ha un rebrot no es produirà fins a l’hivern, quan s’ajunti amb altres virus com ara la grip, i que, a més, no serà tan greu com la situació viscuda fins ara.\nAra bé, Ibáñez apel·la a la responsabilitat col·lectiva i és contundent: “Si tots som responsables, portem mascareta, mantenim la distància i ens rentem les mans, podem aturar aquesta pandèmia”.


EL FUNCIONAMENT DEL COS HUMÀ » EL SISTEMA NERVIÓS I LES DROGUES\nCOM AFECTEN LES DROGUES AL CERVELL:\ncervell és una de les parts del cos més complexes i delicades. Del cervell, en depenen els sentiments, la manera de pensar, el nostre món interior i la capacitat de relacionar-nos amb altres persones. Les drogues hi incideixen de manera directa i interfereixen en el seu funcionament.\nLes drogues actuen sobre el sistema límbic, situat a la part més interna del cervell, i provoquen una sensació artificial de plaer. No obstant això, el cervell no està preparat per rebre aquests estímuls. L’ús repetitiu de drogues afecta el funcionament del sistema límbic i inicia el procés d’addicció.\nLES DROGUES I EL CERVELL:\nL’opi i els seus derivats: Com la morfina i l’heroïna, bloquegen la recepció de senyals, disminuint així la capacitat intel • lectual, la gana i la sexualitat; arriben a produir anestèsia i son profund, que en cas de sobre dosi, pot provocar la mort per atur respiratori.\nLa Cocaïna: Estimula el funcionament cerebral durant una o dues hores i fa l’efecte d’espantar el somni, donar força i fins i tot estimular l’intel lecte, no obstant això, de manera simultània bloqueja els mecanismes d’adaptació i provoca conductes agressives i deliris com el de persecució o el de grandesa; produeix també paranoia i el seu ús pot provocar quadres psicòtics permanents.\nDrogues Psicodèlics: com el LSD, la mescalina o peiot, la psilocibina o els fongs lucinògens enganyen el cervell fent-li creure que hi ha imatges, sons i colors que en realitat són il • lusió. Els viatges són incontrolables i pot ser bells o de malson i conduir al suïcidi en mitja lucinació.\nEls cannabinoides: Els efectes més comuns d’aquestes drogues és que eliminen temporalment la memòria a curt termini, elimina la reflexió i altera el sentit del temps, dificulta l’articulació de paraules, l’autocontrol i exalta tots els sentits del cos, situació que amb el pas del temps els altera.\nEl pols d’Angel: dissocia el cos de la consciència i produeix deliris, al lucinacions, problemes emocionals i reaccions violentes que poden acabar en bogeria, homicidi, suïcidi o mort després d’un llarg estat de coma.\nEFECTES QUE PODEN PASSAR A UN CONSUMIDOR:\nQuedar al viatge: En el cas de les drogues psicodèliques, quan es fan malbé certes parts del cervell, l’efecte de les drogues no acaba i es pot un quedar sota l’efecte setmanes, mesos, anys o tota la vida.\nVideos que resumeixen be el tema:\nMirar fins el minut 1:50 que és el que esta més relacionat amb el tema.\n12 respostes a “EL SISTEMA NERVIÓS I LES DROGUES”\nAna María Borrego Trujillo ha dit:\n25 març 2012 a les 12:39\nMolt bon article Andrés i Francisco, encara que jo inclouria més informació.\nEs coneix com a droga a aquella substància que actua sobre el sistema nerviós central i produeix una sèrie de canvis de caràcter físic o psíquic, o una percepció diferent de la realitat.\nDes d’un punt de vista mèdic, es considerarien com a drogues a les medicines o fàrmacs, entenent-se com tals aquelles substàncies que són capaces de curar o prevenir malalties. La majoria d’aquestes substàncies deriven de les plantes, encara que també es poden obtenir a partir d’animals o per mitjà de síntesi.\nDes d’un punt de vista de la llei, es considera droga aquella substància que, no sent utilitzada per a un ús mèdic, és il·legal, és a dir no por utilitzar-se la seva producció o consum.\nA mes, les drogues produeixen canvis en el sistema nerviós central. Aquestes substàncies actuen sobre les cèl·lules nervioses, anomenades neurones, alterant el seu funcionament. En general aquests canvis es tradueixen en una sèrie de sensacions plaents en l’organisme que són, en la majoria de les ocasions, les que indueixen a repetir el consum d’aquests productes. A mesura que es consumeix una droga es produeixen els tres fenòmens que caracteritzen el procés de drogoaddicció:\n– La dependència: La necessitat imperiosa de consumir una substància que és valorada com el més important per a la vida de la persona drogodependent.\n– La tolerància: És la necessitat de prendre cada vegada major dosi de la droga perquè esta produeixi els efectes desitjats.\n– L’addició: És la necessitat de consumir la droga perquè la persona pugui trobar-se física o psicològicament bé. La intensitat d’aquest fenomen dependrà del poder addictiu de cada droga. Unes vegades es manifestarà en forma de necessitat psicològica, altres vegades en forma de necessitat psíquica i, algunes vegades, de les dos maneres.\nCLASSIFICACIÓ DE LES DROGUES SEGONS ELS EFECTES PRODUÏTS EN EL SISTEMA NERVIÓS CENTRAL\nLa classificació de les drogues segons els efectes que produeixen a nivell del sistema nerviós central constitueix el sistema de classificació més acceptat en l’actualitat, front a l’antiga distinció entre drogues dures i toves o legals i il·legals.\nSegons els efectes que produeixen, les diferents substàncies podrien classificar-se en una o diverses (drogues mixtes) de les següents categories:\n– Substàncies volàtils: Produeixen en qui els aspira un estat d’embriaguesa. Els efectes nocius són de caràcter mental i orgànic. Ho són, per exemple, el gas del riure, l’èter, el tricloroetilè, la benzina, vernissos, coles i dissolvents.\n– Depressors del sistema nerviós central o psicolèptics: inhibeixen el funcionament del sistema nerviós central, alentit l’activitat nerviosa i el ritme de les funcions corporals. Entre els efectes que produeixen es troben relaxació, sedació, somnolència, son, analgèsia i fins i tot coma. Exemples d’aquestes substàncies els constituirien l’alcohol, els diversos tipus d’opiacis (heroïna, morfina, metadona, etc…), certs psicofàrmacs (com ara les benzodiazepines o els barbitúrics), etc…\n– Estimulants o psicoanalèptics: produeixen una activació general del sistema nerviós central, donant lloc a un increment de les funcions corporals. S’estableix una distinció entre estimulants grans (com ara la cocaïna o les amfetamines) i estimulants menors (com la nicotina o les xantines: cafeïna, teïna, teobromina).\n– Al·lucinògens o psiquedèlics: també coneguts com pertorbadors. Produeixen un estat de consciència alterat, deformen la percepció i evoquen imatges sensorials sense entrada sensorial. Exemples d’aquestes substàncies els constituirien l’LSD o les anomenades drogues de síntesi, que pels efectes que produeixen serien més ben considerades com a substàncies mixtes estimulants-al·lucinògenes.\nAquí deixo un enllaç: http://www.youtube.com/watch?v=EoKr2tZVUyM&feature=related que explica la reacció que té el sistema nerviós davant les drogues.\nI per últim deixo aquest enllaç: http://www.youtube.com/watch?v=0KL0py7i0nA&feature=endscreen&NR=1\nEs un documental, en el qual alguns testimonis de gent real, que alguna vegada van prendre la decisió d’entrar a les drogues, els qui i que va influir perquè comencessin a les addiccions. Mirar-lo val la pena, escoltar el que va passar amb les seves vides i les recomanacions que ens fan per tal d’evitar les lamentables conseqüències per les que ells van passar.\nRaúl Platero Borrego ha dit:\n26 març 2012 a les 16:34\nMolt bona aportació, crec que el tema que han escollit els nostres companys, es un tema interessant. Ja que cadascun de nosaltres sap els perills que comporta prendre drogues i les seves conseqüències. Per tant, llanço una pregunta per a tots els meus companys, creieu que valdria la pena jugar-te i arriscar la teva vida per uns minuts de vici? Jo no ho faria, ja que crec que vida nomes n’hi ha una, i esta per aprofitar-la.\nQuant a la meva companya Anna, molt bons enllaços. Sobretot l’últim enllaç que ha afegit al seu comentari, ja que m’ha semblat molt commovedor.\n26 març 2012 a les 17:48\nLa meva opinió persona, és que els meus companys Andrés i Francisco han triat un bon tema, ja que és un tema interessant i també perquè és un tema del qual la gran part de la gent sap alguna cosa, ja que a l’escola ens fan xerrades sobre això. Crec que està ven explicat el tema però li falta el concepte o definició de que és la droga, per introduir el tema. També penso que no heu posat molta informació sobre les conseqüències que pot causar el consum d’aquestes substàncies, i tindríeu que haver posat més, ja que des de un principi s’intenta educar als joves de que no consumeixin drogues i gairebé sempre es centren en les conseqüències, per això se li ha de donar més importància a les seves conseqüències. Us deixo un enllaç que explica detalladament les conseqüències del consum de les drogues, tot i que el vídeo que han posat està molt bé explicat: http://redescolar.ilce.edu.mx/educontinua/educ_civica/La_Gracia/Drogas/Consecuencias.htm\n26 març 2012 a les 19:05\nQuant a la pregunta que ha llançat el meu company Raúl, jo no em jugaria ni arriscaria la meva vida per donar-me un vici, clarament. Ja que penso que ja que tinc la gran sort de viure, he d’aprofitar la vida. Ja que altres persones amb ganes de viure per ‘x’ motius han deixat de fer-ho, jo no seria tan ignorant de desaprofitar aquesta oportunitat, havent-hi persones que els hagués agradat poder seguir vivint.\n27 març 2012 a les 21:03\nQue passaria si comences a prendre Secobarbital com reaccionaria el cos?\nNoemy Francés Amezcua ha dit:\n27 març 2012 a les 22:12\nJo crec que aquest article té molt bona informació, ja que la majoria de joves malgasten la seva vida per un vici que no és bo, la majoria de gent que conec que a començat a prendre algun tipus de drogues, en aquest cas la marihuana, a acabat mal, o simplement, veus que li falta alguna cosa, que no és la mateixa persona, saps perfectament que aquesta així per la de marihuana que fuma al dia, és el cas més comú en els joves, ja que comença com una diversió perquè els crida l’atenció però acaba acabant com un vici del com és molt difícil deixar-ho, i això que tenen entre 15 i 18 anys.\nA part, la cocaïna tenim molts exemples en la vida dels famosos, el primer exemple que em ve al capdavant és Amy Winehouse, una noia jove amb molta fama, una veu única i que si ella hagués volgut una vida plena de luxes, l’a malgastat tot per la droga, sabíem tots que va canviar molt quan va començar a prendre estupefaents, se li notava en els concerts i en la cara, es notava que no era ella, que alguna cosa la manejava.\nElla mateixa va afirmar que sofria violents canvis d’humor i pèrdua de pes, i molts símptomes més a causa de les drogues. O un altre cas que possiblement tots coneguem també, Belén Esteban, una dona que era maca, a acabat amb el nas deformat i la cara d’una dona de setanta anys.\nAmb aquest comentari volia dir que les drogues no solament afecten al sistema nerviós, si no a tot el teu organisme, canvia la teva vida per complet, no és un comentari molt científic però és el meu punt de vista, la meva opinió de les drogues afectant la vida i l’organisme de les persones.\nMiguel Hrnandez ha dit:\n28 març 2012 a les 16:46\nLa informacio que han posat els meus conpañs sobre les droges esta be, potser caldria una mica mes de informacio,el video esta be.\niliass ha dit:\n28 març 2012 a les 20:14\nTambé hi han tipus de drogas que afecten molt al sistema nervios centralcom la: Paco (anomenada també Pasta Bàsica de Cocaïna, Pasta Base o PBC) és una droga carrer de baix cost elaborada a partir de bicarbonat de sodi, cafeïna, alcaloide de cocaïna i amfetamines. Se sol consumir per via respiratòria en pipes (generalment casolanes) o sobre la marihuana en forma de cigarret (marcià, bazoco, Free o ensacada) i, per la seva composició química, és altament tòxica i addictiva. Consisteix en una substància psicoactiva composta principalment per les extracció d’alcaloides de la fulla de coca que no arriben a ser processats fins a esdevenir el clorhidrat de cocaïna, que és la forma més comuna i buscada de presentació d’aquesta substància. L’extracció dels mateixos es realitza mitjançant la maceració de la fulla de coca en querosè o altres solvents, però per l’escassetat de precursors químics per convertir aquest grup d’alcaloides en la sal de cocaïna per reacció amb l’àcid clorhídric, es ven d’aquesta forma en bona part de Sud-amèrica. El basuco no és soluble en aigua, ni es pot esnifar, ni tampoc injectar, per la qual cosa només pot consumir fumant, en forma de cigarret o pipa. És altament addictiva i és molt comú entre els sectors més pobres de les diferents països pel seu baix cost i fàcil adquisició als carrers. Els seus efectes són de tipus estimulant produint una intensa sensació de plaer i estimulació del sistema nerviós central (SNC), que succeeix en pocs minuts i deixa a l’usuari amb el desig de repetir la presa una vegada i una altra. El basuco té els mateixos riscos que el consum immoderat de cocaïna, però a més per la seva via d’administració afecta també als pulmons i fàcilment ocasiona problemes cardiovasculars i cerebrovasculars. També pot afectar les genives.\nhajar lakhial ha dit:\n28 març 2012 a les 20:47\nel tema que han escollit els meus companys es molt bona i molt interesant cadascun sap els perills que porten les drogues, i ara us dono mes informacio que fan per conseguir les drogues:\nEl drogoaddicte ja no és capaç de mantenir relacions estables, ja sigui amb familiars o amics. Moltes vegades roba o enganya per poder aconseguir droga, la qual cosa deteriora encara més les seves relacions.\n– Baixa del rendiment en el treball o en l’estudi. S’arriba al grau d’abandonar metes i plans, recorrent a la droga com a única “solució”.\n– Conseqüències socials: el drogoaddicte pot veure involucrat en agressions o conflictes. Sota la influència de la droga es poden arribar a cometre crims com ara robatoris o assassinats.\nXavi Vázquez Torres ha dit:\n29 març 2012 a les 20:08\nUn tema molt ven escollit, m\_’ha agradat aquest tema ja que ara mateix es molt important per a la nostra societat.\nUn link que he trobat a sigut aquest:\nQue tracta del sistema nervios i a mes a mes se sembla molt al tema del llibre que estem treballant.\nAquest es un altre link molt interessant que he trobat:\nOn t\_’explica tot el que busquis de les droges.\nPer ultim volia dir que no vaig poder comentar el dimecres 28, per alguns problemes…\n16 abril 2012 a les 11:50\nAquest tema que han ecollit els meus companys és molt interesant, ja que arà és l´hora de què els joves es donin compte que les drogues no són gens bones.\nLes droga la podríem definir com: substància que s’introdueix a l’organisme humà per diferents procediments, que pot modificar temporalment la percepció o el sistema nerviós d’una persona i que pot crear addicció.\n– Des del punt de vista de la farmacognòsia, una droga es la part de l’ésser viu on s’hi troba substàncies que poden ser utilitzades amb fins terapèutics o preventius o que són precursors d’hemisíntesi farmacèutica. Per exemple, de la valeriana, la droga seria l’arrel, ja que és d’on s’extrauen els principis actius o de la camamil·la, els capítols florals.\n– Des del punt de vista de la psicologia (de fet, aquest es l’ús més habitual del terme en el llenguatge quotidià), una droga és una substancia amb efectes sobre el sistema nerviós central, amb capacitat d’alterar l’estat d’ànim, la percepció o el coneixement, i que sol crear addicció i quadres d’abstinència.\nQue fan les drogues al teu sistema nerviós?\nQuins són els efectes de les drogues a la ment?\nQuè és la adicció?\n16 abril 2012 a les 11:55\nPD: He comentat més tard perquè aquest document del sistema nerviós i les drogues no podia obrir-lo, per això no he pogut comentar.\nRespon a Ana María Borrego Trujillo


“Andorra és un país segur per venir-hi a pernoctar amb total garantia” - Poble Andorrà\nXavier Espot destaca que "a poc a poc anem recuperant la normalitat" a la frontera espanyola\nDesprés de l’alerta sanitària, el cap de govern, Xavier Espot, treu pit en una entrevista al diari Ara feta per Esther Jover i destaca la bona gestió que s’ha fet de la crisi, el comportament exemplar de la ciutadania i les mesures que han permès que el país sigui qualificat de ‘Covid ready’ i que estigui preparat per rebre turisme amb totes les garanties.\nAndorra és un país ‘Covid ready’?\nSí, és millor parlar de ‘Covid ready’ que de ‘Covid free’, ja que no tenim la garantia d’estar completament exempts de possibles rebrots, tot i que, evidentment, estem fent tot el que cal perquè sigui així. Andorra és ‘Covid ready’ perquè s’ha fet una bona gestió de la crisi sanitària i ha estat l’únic país del món que ha fet un cribatge massiu, a més d’un 90% de la població, per saber el seu estat immunològic i aïllar les persones asimptomàtiques que havien contret la malaltia. A més, des que s’han obert les fronteres i els turistes ens han pogut visitar, hem estat molt curosos en la implementació de l’ús de la mascareta i de les mesures de distanciament social, i continuem fent cribatges aleatoris als sectors de la població més exposats al turisme.\nAbsolutament. Els turistes van arribant progressivament, encara que al Pas de la Casa, a la frontera francesa, sembla que la situació ja s’ha normalitzat del tot i fins i tot ha superat les nostres expectatives. L’obertura amb Espanya ha estat posterior i, a poc a poc, anem recuperant la nor- malitat. Del que es tracta és de demostrar, perquè és cert, que Andorra és un país ‘Covid ready’, un país segur on es pot pernoctar o venir a passar el dia amb absolutes garanties. A més, tenim un entorn natural envejable, perfectament compatible amb el tipus de vacances que la gent ara vol fer, des de la perspectiva de la seguretat sanitària, però amb una gran oferta turística per a l’estiu, com el festival Andorra Mountain Music.\nGreen Note engega avui els concerts d'estiu ON-CARRER a Sant Julià de Lòria


Online // I Congrés Virtual de la Sociedad Española de Epidemiología (SEE) i da Associação Portuguesa de Epidemiologia (APE) - COMT\nOnline // I Congrés Virtual de la Sociedad Española de Epidemiología (SEE) i da Associação Portuguesa de Epidemiologia (APE)\n21, 22, 23, 29 i 30 d’octubre de 2020\nA causa de la situació del COVID-19, per primera vegada, la Sociedad Española de Epidemiología (SEE), al costat de l’Associação Portuguesa de Epidemiologia (APE), celebrarà la seva Reunió Científica anual en FORMAT VIRTUAL.\nComptarem amb sessions relacionades com:\nGrip i virus respiratoris\nVacunació i hepatitis\nEl Xarampió: reptes que planteja la seva eliminació?\nTambé amb una taula inaugural sobre “Investigació científica i Sostenibilitat”, la taula de cloenda sobre “La influència i la transferència de coneixement” i per suposat una taula específica sobre COVID, i serà en horari de tarda per facilitar la connexió des de Llatinoamèrica.\nTambé, com cada any, sessions de comunicacions sobre alcohol, tabac, violència, càncer, malalties transmissibles, gènere …\nEns seria de gran ajuda si poguessin publicar a la seva pàgina web la informació de el curs o reenviar si creieu que aquesta informació pot interessar a algú del vostre entorn.\nPels propis requeriments d’un congrés virtual, també canviarà la seva estructura temporal. Se celebrarà durant cinc jornades de tarda, repartides en dues setmanes, per així facilitar un aprofitament adequat de tots els seus continguts. S’han reduït les quotes d’inscripció per facilitar la participació, seguirem comptant amb l’excel·lent programa científic i estem treballant també en una proposta de distribució de sessions que permeti la participació i interacció entre els / les assistents, ponents i comunicants, característiques dels nostres congressos .\nEstem convençuts que l’intercanvi científic d’idees, projectes i inquietuds compartides seguirà teixint en aquest I Congrés Virtual de la Societat Espanyola d’Epidemiologia (SEE) i de l’Associação Portuguesa d’Epidemiologia (APE).


Notícia | 'Comencen els tallers de Dolços de Nadal de Món Sant Benet'\nMón Sant Benet obre la programació especial de tallers de Nadal per a famílies\nLa cuina de la Fundació Alícia acollirà quatre edicions del taller 'Dolços de Nadal'\nMón Sant Benet comença aquest cap de setmana el programa especials d’activitats nadalenques amb un total de sis tallers familiars que es desenvoluparan durant els dissabtes i diumenges, del 5 al 20 de desembre, de les 12 del migdia a 2/4 de 2 de la tarda. El programa d’activitats arrenca aquest dissabte amb el taller ‘Dolços de Nadal’. Per assistir-hi cal formalitzar la inscripció prèviament a través de la pàgina web.\nEn total s’han previst quatre sessions del taller ‘Dolços de Nadal’ que tindran lloc els dies 5, 6, 19 i 20 de desembre. El cap de setmana del 12 i el 13 de desembre es portarà a terme el taller ‘Per llepar-se els dits’, que ja forma part de l’oferta estable de tallers familiars d’alimentació saludable que Món Sant Benet realitza a la Fundació Alícia.\nSeguint la filosofia de combinar tradició, cuina i salut, els tallers de Nadal s’estructuren a l’entorn de sessions d’una hora i mitja de durada durant les quals pares i fills aprenen a elaborar receptes senzilles i atractives a partir dels productes típics d’aquest temps. En aquesta ocasió, aprendran a elaborar galetes de mantega i gingebre que posteriorment podran endur-se a casa.\nEls tallers de Nadal es posen en marxa després de l’èxit dels ‘Dolços de Tardor’ que s’han portat a terme durant el mes de novembre, en el marc de l’activitat de ‘El Temps de les Ànimes’. Les sessions especials van comptar amb una afluència de 240 persones, un 50% que als tallers programats l’any anterior.\nAmb l’oferta dels tallers familiars i de temporada, Món Sant Benet reforça el programa didàctic adreçat a les escoles que desenvolupa durant tot l’any amb un ventall que abasta fins a 25 propostes diferents, entre tallers i activitats de familiarització amb l’entorn.\nTrobareu més informació i el formulari d’inscripció en aquest enllaç:


Les eleccions del Jan, per Sergi Sol\nLes eleccions del Jan\nBarcelona. Diumenge, 15 de novembre de 2020. 20:00\nTot fa preveure que Jan Laporta es presentarà a les eleccions de finals de gener, les del Barça. I tot fa pensar que en aquesta ocasió, en absència d’un favorit clar i multitud de candidatures, el Jan és un candidat amb opcions serioses de guanyar. Sobretot, vist que de rauxa sembla que en vagi sobrat, si és capaç de cobrir el seu flanc més feble: el del seny.\nEn Jan Laporta és d’aquelles persones que no deixen indiferent. Genera passions i odis a parts iguals. I si bé és un president mític per una part del barcelonisme, és vist amb animadversió per l’altra. Fins a la data, en les darreres eleccions, aquesta altra consideració ha prevalgut. Quan t’has guanyat a pols una determinada fama no és fàcil desprendre-se’n. I afegim a la reputació una llista de poderosos enemics.\nLa victòria de Bartomeu a les darreres eleccions del 2015 va ser incontestable malgrat que mesos abans semblava que sortiria en globus de la llotja. L’arribada de Luis Enrique va ser providencial perquè va emular les millors gestes de Guardiola i fins i tot més. La recta final d’aquella temporada va ser rodona i la cirereta del pastís va ser la Champions de Luis Enrique, que es va guanyar derrotant un a un els millors equips europeus i escombrant la Juve a la final de Berlín.\nNo només es tracta de retornar la il·lusió. També de treure el club d’un forat negre, un club que ha passat en cinc anys de regnar a Europa a protagonitzar ridícul rere ridícul a la Champions\nEl juliol del 2015 Josep Bartomeu va arrasar amb 25.800 vots, més del 50 per cent, mentre que la candidatura de Jan Laporta en va fer més de 15.000. Un resultat notable, però insuficient davant els números de Bartomeu. Benedito va ser el tercer, però ja amb poc més de 3.000 vots. Els darrers dies d’aquelles eleccions del 2015, veient Bartomeu imparable, Laporta i Benedito van estudiar una aliança. Però ni així se n’haurien sortit. Bartomeu navegava sobre un capital històric: Copa, Lliga i Champions aquell 19 de juliol del 2015. Només feia unes setmanes que s’havia guanyat la cinquena Champions i tot era joia, optimisme i satisfacció.\nS'ha girat tant la truita que el Barça està irreconeixible i en una greu situació econòmica i esportiva. Ara Jan Laporta no té davant cap rival sòlid. I si aleshores lluitava contra un triplet d’or, ara ho fa davant una temporada lamentable que va acabar amb una derrota vergonyosa davant el Bayern de Munich. Els números vermells del Barça (es parla d’un deute real astronòmic) hipotequen el futur i ja no és creïble seguir amb la cantarella que es bastirà un equip al voltant del millor jugador del món, Primer, perquè ja no ho és. Avui el Bayern té mitja dotzena de jugadors més determinants. I, en segon lloc, perquè Messi està de sortida. Per si no fos suficient, la calamitosa política de renovacions fa que un grup de veterans en franca decadència escurin cada any les malmeses arques culers.\nAquest és el Barça que trobarà Laporta, si guanya. Precisament per això necessita anar acompanyat d’un equip solvent que pugui assumir la gestió financera del club, que recuperi ingressos minats per la irrupció de la pandèmia i alliberi recursos d’una plantilla que ja no és la millor d’Europa ni de casualitat. Però sí la més onerosa. No només es tracta de retornar la il·lusió. També de treure el club d’un forat negre, un club que ha passat en cinc anys de regnar a Europa a protagonitzar ridícul rere ridícul a la Champions fins a consumar un final esperpèntic a Lisboa. No serà fàcil. Però aquest cop tot indica que Laporta se’n pot sortir i tornar a comandar una nau blaugrana que avui com aleshores, com aquell llunyà 2003 (primer any de l’era Laporta que va significar un abans i un després), estava feta un nyap. Si algú sembla, a priori, en condicions de guanyar i protagonitzar novament una sacsejada al Club, com va fer el 2003, és ell.\nBarça Té el Barça l'equip ideal? Koeman té els seus dubtes El Nacional


RESUM COMUNICAT DE LA PASTORAL OBRERA DE CATALUNYA - Parròquia de Centelles RESUM COMUNICAT DE LA PASTORAL OBRERA DE CATALUNYA\nInici » RESUM COMUNICAT DE LA PASTORAL OBRERA DE CATALUNYA\nRESUM COMUNICAT DE LA PASTORAL OBRERA DE CATALUNYA\nResum del comunicat de la Pastoral Obrera de Catalunya en motiu de l’1 de maig: Créixer en justícia i equitat\nConstatem que la classe treballadora, a casa nostra, ha vist agreujada la seva situació per la crisi sanitària, econòmica, laboral, social, d’equitat de gènere, ecològica i ètica, produint-se un increment de la desigualtat social en aquest darrer any.\nDavant aquesta realitat, des de la nostra mirada obrera i cristiana a la llum de l’Evangeli, és fonamental que descobrim l’esperança d’allò que ja és presència de Déu entre nosaltres.\nPer això creiem que cal actuar amb responsabilitat i sentit comunitari i denunciar el que està fent el sistema dominat pels interessos econòmics dels grans monopolis i oligopolis, que aprofiten la crisi com una oportunitat econòmica i no com una oportunitat per a construir una societat més justa i equitativa.\nNo hem de caure en el desànim i fer només descripcions d’allò que ens oprimeix. El papa Francesc ens anima a l’acció. Per tant actuem per la construcció d’un model social que ens permeti afrontar la crisi climàtica, generant una economia que tingui cura de la casa comuna de totes i tots. Un model que es basi en una resposta a la mercantilització dels serveis públics (sanitat, educació i habitatge). L’autorganització de les treballadores i treballadors, a través dels sindicats i dels moviments socials, per avançar en la millora en els diversos àmbits, prioritzant els sectors més exclosos i empobrits. En definitiva, un compromís per ser presents com a cristians i cristianes a l’espai públic i polític, tot treballant amb tanta i tanta gent companya en les lluites per una societat més justa, equitativa i respectuosa amb el món i que posi a les persones al centre.


Poemes i Relats Utopics: EL CEMENTIRI ANTIC DE PALLEJÀ\nEL CEMENTIRI ANTIC DE PALLEJÀ\nTinc la sana costum de visitar el cementiri de Pallejà en la diada de Tots Sants, dia en que també es commemora la festa dels fidels difunts. En el transcurs de la meva visita, faig una pregaria per totes les persones que hi ha enterrades. També amb el cor ben trist hi vaig en dies d’enterrament del nostres familiars i dels amics o amigues més íntims.\nAvui he entrat a visitar-lo, per a fer una descripció i un breu comentari.\nEn el seu entorn exterior hi ha un parc amb gespa molt ben cultivada, uns bancs per descansar o també per meditar i uns jardinets amb flors a l’entorn de la reixa d’entrada. A la part de dins contemplo uns xiprers, dos panteons i diversos pisos de nínxols, alguns carregats de flors, també hi ha corones dipositades a honor dels difunts més recents. Les làpides porten el nom i cognoms de les famílies respectives i algun que altre retrat seguit de creus, imatges i objectes que poden ser referents a els difunts que hi descansen.\nJo anava pensant: Els xiprers son signe d’acolliment i ens obren a l’infinit. Els rams de flors - que en cert punt donen impressió d’exposició, tot i que respecto el sentit i l’emoció amb que les dipositen familiars i amics - ben aviat es panseixen i s’assequen. Us dic amb tota franquesa, que el que m’ha captat més atenció, son els retrats amb els noms corresponents. A mi, amb queden molt gravades les fesomies de les persones que fan vida en el nostre poble i la bona relació que he tingut amb elles, fins i tot en les salutacions en el passeig pel carrer, i m’agrada recordar els seus fets. També he descobert que hi ha difunts o difuntes que han mort fa poc temps i no n’estava assabentada.\nAl asseurem en el banc del passeig, he començat a meditar que si tens fe, no pots quedar-te amb la fredor de la caixa. Aquest es el motiu que em porta a recordar les persones en vida i amb els seus fets positius, tot esperant i desitjant que puguin gaudir duna vida més feliç a l’infinit de Déu.\nPublicat per roses de colors a 12:51\nJA TENIM CENTRE DE DIA\n10 ANIVERSARI CENTRE DE DIA ANNA RIBOT\nTARDOR- BOLETS, SABOR, IL·LUSIÓ Estem en...


Vols barats de València a Pereira des de 790 € a Iberia\nVols barats Colòmbia Pereira València-Pereira\nVols barats de València a Pereira (PEI) de València a Pereira València-Pereira, Colòmbia\nVols barats València-Medellín\nVols barats València-Bogotà\nVols barats València-Cali\nConsulta l’oferta de vols de València a Pereira i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de València a Pereira.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de València a Pereira fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


El Sala 5 Martorell cedeix a la represa davant l'Escola Pia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Sala 5 Martorell cedeix a la represa davant l'Escola Pia\nxavier torres munné 24.11.2019 | 00:26\nSegona derrota consecutiva del Sala 5 Martorell, tercera del cicle conformat pels últims quatre partits de lliga, que evidencia la pèrdua d'embranzida de l'equip dirigit per Víctor González.\nLa primera part va finalitzar amb un inusual empat sense gols a la pista martorellenca. Els del Baix Llobregat Nord es van mostrar competitius i van disposar de prou ocasions per adquirir avantatge, però les van malbaratar contra un equip del seu nivell.\nJosep Font va ser el botxí del Sala 5 Martorell al segon període. El sabadellenc va donar avantatge als vallesans (min 25) i, sis minuts després, va signar el segon gol visitant, un marcador que ja seria irremuntable pels locals. La segona derrota a casa del Sala 5 Martorell propicia que l'equip baixi fins al novè lloc de la classificació.


Els documents més rellevants del web – Documents INÈDITS de Lluís Companys i Carme Ballester\nDocuments INÈDITS de Lluís Companys i Carme Ballester\nNOVETAT octubre 2020! El dossier inèdit de refugiada política de Carme Ballester\nCarme Ballester narra la detenció de Lluís Companys en un manuscrit inèdit trobat a Amsterdam\nInforme sobre Carme Ballester\nDocumentació del consolat alemany a Barcelona\nDocuments aportats per Carme Ballester per al cobrament de la indemnització per l’afusellament de Lluís Companys\nPetició del certificat de sentència de mort de Companys\nCorrespondència sobre el procés per aconseguir la indemnització\nCarta inèdita de Lluís Companys\nEsqueles de Lluís Companys\nCertificat de naixement de Lluís Companys Micó\nCertificat de matrimoni entre Lluís Companys i Mercè Micó\nCertificat de naixement dels dos fills de Lluís Companys i Mercè Micó\nDocument sobre l’últim domicili de la família Companys\nExpedient de divorci de Lluís Companys i Mercè Micó\nActa del casament entre Lluís Companys i Carme Ballester\nFull volant editat pel Front Obrer Revolucionari Català Antifeixista\nCarme Ballester i Llasat (Barcelona, 1899-París, 1972)\nJosep Ester i Borràs (Berga, 1913-Alès, 1980)\nJosep M. Batista i Roca (Barcelona, 1895-1978)\nInforme del consolat alemany sobre els Fets d’Octubre del 34 (traducció)\nCertificat de l’ambaixada alemanya sobre Lluís Companys (traducció)\nCarta del consolat d’Alemanya sobre l’execució del president Companys (traducció)\nFull volant clandestí que parla de l’execució de Companys (traducció)\nCarta de l’ambaixada alemanya a l’advocat de Ballester (traducció)\nCarta de l’advocat Herzfelder que informa a Carme Ballester que li ha estat concedida una pensió (traducció)\nCarta de l’advocat François Herzfelder a Josep Ester\nRessò de la troballa del manuscrit inèdit\nEls documents més rellevants localitzats a l’Institut Internacional d’Història Social d’Amsterdam i que us oferim en aquest web són els següents:\nEl manuscrit de Carme Ballester que narra la detenció i l’empresonament de Lluís Companys\nUna declaració jurada de Carme Ballester en què relata la trajectòria política de Lluís Companys i afirma, entre d’altres coses: “Puc dir sense exagerar que el meu marit era un dels caps més destacats i més populars dels grups i partits republicans i democràtics que lluitaven contra l’aixecament del general Franco”.\nUn informe sobre Carme Ballester, escrit a partir dels records aportats per ella mateixa, que fa referència a la seva col·laboració amb la resistència francesa i al fet que “va protegir i amagar persones de raça jueva”.\nUna carta de Lluís Companys adreçada a Jaume Miravitlles. Redactada en francès menys de dos mesos abans de la seva detenció, el president hi expressa la fe en una victòria dels aliats: “No és possible que els valors morals de la humanitat siguin trepitjats”.\nDues esqueles de Lluís Companys (anys 1944 i 1945) amb anotacions manuscrites de la seva esposa.\nInformes del Consolat d’Alemanya a Barcelona sobre els Fets del Sis d’Octubre que expressa un judici crític sobre Companys i sobre la victòria de les esquerres a les eleccions de febrer de 1936 i el retorn de Companys. Els oferim traduïts al català.\nUn document en alemany que tradueix el contingut d’un full volant antifranquista escrit en català intitulat “Per què fou afusellat Lluís Companys?”. N’oferim la traducció al català.\nDocuments sobre els tràmits per aconseguir el certificat de defunció de Lluís Companys. Es reprodueix una carta de l’Ambaixada d’Alemanya a Madrid en què es parla de la manca de col·laboració per part de les autoritats espanyoles a l’hora de proporcionar documentació sobre la mort de Lluís Companys: “Les autoritats espanyoles no donen absolutament cap informació sobre aquest afer, ja que no els interessa recordar que aquest assumpte es va portar a terme conjuntament amb els alemanys. La sentència del tribunal militar de Barcelona fou dictada seguint un procediment ultra ràpid que exclogué qualsevol possibilitat de defensa o d’apel·lació”. També s’hi afirma que “els expedients relatius a personalitats de primer nivell com el Sr. COMPANYS no estan als arxius, sinó que són ultra secrets i no hi poden accedir els funcionaris “.\nEl certificat (en francès) de l’acta de casament de Lluís Companys i Carme Ballester\nUn certificat del ministeri francès d’Afers Exteriors que acredita que Lluís Companys tenia a França el status de refugiat com a exiliat republicà, d’acord amb la Convenció de Ginebra.\nCertificats del ministeri francès d’Excombatents i de Víctimes de Guerra que acrediten l’ingrés de Lluís Companys a la presó de La Santé i el seu lliurament a les autoritats alemanyes, el 27 d’agost de 1940.\nNombrosos documents sobre els tràmits per aconseguir la indemnització de les autoritats alemanyes, entre els quals els intercanvis epistolars entre Carme Ballester, Josep Ester, Josep M. Batista i Roca i l’advocat François Herzfelder.\nLa carta de Josep Ester al canceller Willy Brandt, a qui s’adreça com a “company de lluita antifeixista”, en què li demana d’intervenir a favor de la concessió d’una pensió a Carme Ballester.\nCarta de Carme Ballester a Josep Ester en què li diui que no té cap document oficial que acrediti la mort del seu marit, ja que “no puc demanar als botxins jo mateixa el certificat de defunció.”\nUna carta de Josep Tarradellas i una altra del president del PSOE, Rodolfo Llopis.\nEls documents escrits en alemany i francès els oferim també traduïts.\nEl web, a més de la documentació localitzada a Amsterdam, publica altres papers fins ara desconeguts, trobats a l’Arxiu del Tribunal Superior de Justícia de Barcelona. És el cas de l’expedient de divorci entre Lluís Companys i la seva primera esposa, Mercè Micó, que s’havien casat el 16 d’octubre de 1910. Al costat d’aquests papers hi ha també els certificats de naixement dels seus dos fills i un document sobre l’últim domicili de la familia.


Salvament Marítim va assistir una vuitantena d'embarcacions d'esbarjo l'estiu passat a Tarragona i l'Ebre | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nEtiquetes nàutica, navegació, turisme, turisme nautic, terres ebre\nSalvament Marítim va assistir 79 embarcacions d’esbarjo en situació d’emergència, l’estiu passat a Tarragona i l’Ebre. El 52% de les emergències que atén Salvament Marítim estan relacionades amb aquest tipus d’embarcacions i el Ministeri de Transport, Mobilitat i Agenda Urbana (MITMA) ha iniciat una campanya per prevenir accidents i millorar la seguretat de les activitats nàutiques. Es difondran consells pràctics als navegats a través de les xarxes socials així com una guia de recomanacions de seguretat a través de l’aplicació Safe TRX. La campanya s’ha presentat a Tarragona amb una demostració d’un exercici de rescat al port del Serrallo.\nA partir de l’1 de juliol, la normativa de les embarcacions d’esbarjo canvia. La norma determina quins han de ser els equips de seguretat, de navegació i de protecció contra incendis dels vaixells i estableix mesures per reduir la contaminació del medi marí Els requisits necessaris de les embarcacions les marca la normativa europea. Tota aquesta informació formarà part de la campanya que es divulgarà per les xarxes socials a través de les etiquetes #SeguridadNautica i #Riesgos0. La campanya també compta amb un vídeo promocional amb les recomanacions bàsiques per actuar abans i després de les travessies al mar i es repartirà un tríptic per al públic infantil.\nL’any passat Salvament Marítim va atendre prop de 5.000 persones en més de 1.500 emergències relacionades amb embarcacions i altres tipus de material nàutic d’esbarjo, més de la meitat de les emergències assistides.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - L'Ajuntament de Sant Vicenç ret un homenatge al Dr. Ríos\nPortada > Serveis a les persones > Sanitat, Salut Pública i Consum > Consultoris: Nucli Antic i Montaltpark > Notícies - Actualitat\nL'Ajuntament de Sant Vicenç ret un homenatge al Dr. Ríos\nL'acte de reconeixement públic al Dr. Ríos en un CLIC.\nL’alcalde de Sant Vicenç, Miquel Àngel Martínez i Camarasa, acompanyat de la regidora de Sanitat, Salut Pública i Consum, M. Lluïsa Grimal, i d’una àmplia representació del govern municipal, van realitzar el passat 18 de març un acte de reconeixement públic al Dr. Alejandro Ríos amb motiu de la seva jubilació.\nEl Dr. Ríos va estar acompanyat de la seva família i dels seus companys i companyes de feina.\nL’alcalde li va traslladar l’agraïment en nom de la Corporació i del municipi pels serveis prestats a la comunitat durant 22 anys, cuidant de la salut de diverses generacions de santvicentins i santvicentines com a metge de família, i va fer un breu recordatori d'alguns records i vivències compartides amb el Dr. Ríos al llarg de tots aquests anys. En nom de la Corporació, li va fet entrega d’una pintura original de l’artista local, Gina Pórtera, que també va assistir a l’acte, i d’un pin amb l’escut de la vila.\nPer la seva part, el Dr. Alejandro Ríos va agrair la col·laboració i el suport rebut per l’Ajuntament d’ençà que va arribar a Sant Vicenç des de Mataró i, emocionat, va dedicar unes paraules a la seva família i als seus companys.\nPublicat el 22.03.2015


Mèxic deté el ‘líder màxim’ del càrtel Guerreros Unidos | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nDetingut Sidronio Casarrubias, suposat cap del càrtel que va ordenar l'atac contra 43 estudiants, que fa 22 dies que van desaparèixer\nMèxic 18 OCT 2014 - 10:29\tCEST\nLa policia presenta alguns involucrats en la massacre d'Iguala. Y. C. AFP\nLa Policia mexicana ha anunciat aquest divendres la detenció de Sidronio Casarrubias Salgado, que ha identificat com a "líder màxim" dels Guerreros Unidos, el grup criminal que ha estat assenyalat per les autoritats com el responsable de la desaparició de 43 estudiants a Iguala el 26 de setembre. Va ser detingut a Toluca, a menys de 70 quilòmetres de la capital de Mèxic.\nTota la informació sobre la matança a Iguala, Mèxic (castellà)\nJustícia per als estudiants (castellà)\nQuè són els normalistes? (castellà)\nProfessors o màrtirs (castellà)\nÁngel Aguirre, el governador orgullós de ser un cacic (castellà)\nSidronio Casarrubias és germà de Mario, fundador de la banda criminal, que es dedica a l'extorsió, assassinat a sou i robatori, i que a més l'assenyalen de mantenir vincles amb la policia municipal d'algunes alcaldies de Guerrero, al sud de Mèxic, un dels estats més pobres del país i al centre de la tempesta des de la desaparició dels 43 estudiants la nit del 26 de setembre, que es va saldar amb la mort de sis persones. Mario Casarrubias va ser detingut a Toluca el 30 d'abril.\nEl titular de la Procuraduria General de la República (PGR, Fiscalia), Jesús Murillo Karam, ha afegit aquesta nit que Sidronio Casarrubias és sotmès a interrogatoris i que la seva captura obre una nova línia d'investigació cap a "la veritat". L'anunci de la captura de Sidronio Casarrubias arriba tres dies després que se sabés la mort de Benjamín Mondragón, també pertanyent als Guerreros Unidos, i set dies després de la detenció del líder del Càrtel de Juárez, Héctor Beltrán Leyva.\nTot i això, l'alcalde d'Iguala, José Luis Abarca, i la seva esposa, assenyalats com a possibles responsables de l'ordre que va derivar en l'atac contra els normalistes i que va desencadenar la massacre, continuen en parador desconegut. El governador de l'Estat, Ángel Aguirre Rivero, un polític que va militar durant 30 anys al PRI fins que el 2010 va decidir canviar-se al PRD, una formació que es defineix d'esquerres, per competir pel mandat de Guerrero, va destituir el seu secretari de salut per suposats "vincles" amb Abarca. També ha dit, davant de les peticions que exigeixen la seva dimissió, que si això solucionés el cas, ell es retiraria. Però ha deixat molt clar que no és així i que gaudeix del suport del seu poble. "Jo vaig arribar al govern de l'estat per una àmplia majoria de la voluntat popular, i no em mouré de la meva línia per trobar amb vida els joves desapareguts", va dir dimarts en una entrevista radiofònica.\nLa desaparició de 43 estudiants d'entre 17 i 21 anys i la mort de sis persones (entre ells un menor de 15) a Iguala, Guerrero, a 270 quilòmetres al sud de la capital de Mèxic, ha causat una commoció generalitzada al país. Avui mateix els estudiants de magisteri (coneguts com a normalistes) van convocar a una massiva manifestació a Acapulco, la principal ciutat de l'estat. A més, la informació oficial sobre el parador dels estudiants ha estat confusa i lenta. Des del 26 de setembre han aparegut a Guerrero almenys 10 fosses i 28 cossos, que la PGR ha aclarit que no pertanyen als estudiants perquè el seu ADN no coincideix amb el dels seus familiars, que esperen a Ayotzinapa saber el destí dels seus éssers estimats des de fa ja 22 dies.


Unió Democràtica de les Illes Balears (UDIB)\nU UN 1 Imatge 1 Col·laborador/a 96 Visites Bústia de suggeriments\nUnió Democràtica de les Illes Balears (UDIB) POLÍT Partit polític d’ideologia democratacristiana que es fundà a Mallorca l’any 1977, a partir d’Esquerra Democràtica (formació també democratacristiana i que s’havia creat el 1958). Estava liderat pel mallorquí Fèlix Pons i el menorquí Joan Casals. Es presentà a les eleccions legislatives de juny de 1977, sota el paraigües de l’Equipo de la Democracia Cristiana del Estado Español, projecte encapçalat per Joaquín Ruiz-Giménez. A Eivissa i Formentera, la UDIB contactà amb una sèrie de persones de conviccions democratacristianes per poder presentar candidatura al Senat per Eivissa i Formentera i, de pas, difondre la seua existència. Ernest Altès Coll en seria el candidat a senador i obtengué 269 vots, darrera llista en nombre de vots de les cinc que es presentaren i molt lluny del guanyador Abel Matutes. Pel que fa a les eleccions al Congrés, la llista de la UDIB, liderada per Casals, aconseguí 248 vots a Eivissa (un 1,06 %) i 10 (un 0,69 %) a Formentera. La decepció pels resultats va fer que els democratacristians optassin per dissoldre el partit i passar a formar part d’altres formacions, majoritàriament la Unió de Centre Democràtic (UCD). El 1978 es dissolgué i alguns dels seus militants passaren a la UCD; i d’altres s’integraren en la Federación de la Democracia Cristiana, d’àmbit estatal. [MCL]


Persona de contacte: José Luís Berenguer Huertas\nTelèfon: +34 916 612 335\nUbicació: Torre I - 04B09\nNutra Essential OTC desenvolupa solucions innovadores, efectives i segures per al benestar de tots. Disposa de diferents àrees amb productes per a totes les etapes de la vida. Cerca contínuament innovacions i aliances que li permetin ser la major especialista en el camp dels medicaments ètics.\nNutra Essential OTC forma part del Grup Farmalider, laboratori farmacèutic privat fundat el 1986. Especialitzat en el desenvolupament de productes genèrics tradicionals, publicitaris, productes ètics, amb marca, i amb valor afegit, Farmalider és una fàbrica d'idees amb un equip multidisciplinari i altament qualificat.\nAl Parc Científic de Barcelona Nodreix Essential OTC té la seva oficina de representació a Barcelona, realitza activitats de desenvolupament internacional de negoci i gestiona projectes estratègics d'alt valor afegit.\nSector principal: Farmàcia


Govern entregarà als duaners pistoles i passaran a cobrar el complement per port d'arma - Poble Andorrà\nGovern entregarà als duaners pistoles i passaran a cobrar el complement per port d’arma\nEra una reivindicació històrica del cos especial\nEl Cos de Duana disposarà d’un nou subministrament de material de seguretat. En concret, la licitació aprovada aquest dimecres pel consell de ministres, i d’acord amb el departament de Tributs i Fronteres, es dotarà els agents d’armes de foc amb els seus corresponents complements. I passaran a cobrar el suplement del port d’arma.\nL’objectiu de la mesura és reforçar la seguretat dels duaners per garantir el correcte desenvolupament de les seves tasques, així com donar compliment a una reivindicació històrica del cos.\nLa forma de la licitació és mitjançant un concurs nacional, de procediment obert i en modalitat de contractació ordinària. Les empreses interessades poden presentar les seves ofertes fins al 10 de març al Servei de Tràmits del Govern.\nEl plec de bases podrà descarregar-se de manera gratuïta a la pàgina web www.tramits.ad o bé a www.e-tramits.ad. En cas de necessitar informació complementària es pot acudir al departament de Tributs i Fronteres del ministeri de Finances.\nUns joves de botellon agredeixen a agents de circulació que presentaran denúncia


Foto: Cathandbol (Arxiu) El Sant Quirze vol repetir el que va fer l'any passat\nBM Granollers B - Sant Quirze, dissabte 20:30 h\nEl líder, que porta ja 13 partits seguits guanyats, ha de superar un dels darrers esculls importants que li queden. De ben segur els de Josep Maria Guiteras aniran amb ganes a l’Olímpic, on ja van guanyar la temporada passada, per intentar donar emoció al campionat en aquest tram final. Un interessant duel a priori molt igualat entre l’equip més golejador i el menys golejat, però que a la 1a volta va caure del costat dels “màxims golejadors” de manera clara a Sant Quirze per 27-36.\nSant Esteve P. – Sant Martí Adrianenc, dissabte 18 hores\nEls de Pedro Zarzosa estan en bon moment (només una derrota per la mínima a Sesrovires en tota una volta), i en canvi l’equip santestevenc, després de guanyar el derbi ha perdut la intensitat defensiva i ha rebut 72 gols en dos partits. Veurem si poden plantar cara als "Quatre Hereus" a un equip que espera l'ensopegada del Sant Quirze per refermar-se encara més en segona posició o la del líder per acostar-s'hi a dos punts.\nPartit inèdit a 1a Estatal.\nOAR Gràcia - BM La Roca, dissabte 18 hores\nEls graciencs vénen d’aconseguir un triomf balsàmic a Palautordera i només han perdut un partit dels cinc últims jugats. Ben al contrari que els roquerols que només n’han guanyat un, i ja han quedat a la zona tranquil·la de la taula sense cap opció de lluitar a la part alta.\nEls dos equips es van enfrontar aquesta pretemporada amb triomf roquerol\nUna imatge d'aquest clàssic, el 2007, a La Roca. VEURE GALERIA de BMR_COR a Panoramio\nL’equip de Jaume Puig va per fi trencar la seva mala ratxa, de 7 partits sense guanyar, superant amb autoritat el Bordils B i visiten un dels equips que millor comportament han tingut aquesta temporada a la seva pista, on han patit una sola derrota. Els montcadencs han guanyat en les dues visites que han fet al Salvador Gimeno a 1a Estatal i aquest cop el partit sembla també força obert, entre dos equips en situació còmoda a la taula.\nFoto: Pedro de Lamo / CHLS\n2015-16 Sant Joan Despí- Montcada 26-32\n2014-15 Sant Joan Despí- Montcada 22-30\nEls locals, que són el segon equip més golejat, reben el Sanes que és el segon equip menys golejat. Quasi 100 gols de diferència entre els que han encaixat un i altre equip indiquen ben clarament que els mataronins hauran d’estar molt bé en defensa, per poder córrer al contraatac, si volen guanyar aquest partit.\nEls mataronins encara han encarrilat en els darrers partits la seva permanència que volen anar assegurant amb dos punts més. Al davant els sesrovirencs, que ja se sap que fora de casa baixen una mica, també necessiten els punts per si els de dalt ensopeguen.\nBordils B - Palautordera, dissabte 16:30 hores\nBon partit entre dos equips que lluiten per la permanència que no tenen, ni de bon tros, assegurada. Els palauencs estan en forta crisi de resultats (6 derrotes seguides) i estan només tres punts per sobre del descens i visiten un equip que a casa seva se sol mostrar bastant fort.\nEls santcugatencs van obtenir dos punts d’or a la Bonanova, però aquest diumenge ho tindran força més complicat davant un Sarrià, que amb entrenador nou en la figura de Carles Morales, intentarà encadenar la cinquena setmana d’imbatibilitat.\nQuatre antecedents que ens diuen que el Sarrià sempre ha puntuat a Sant Cugat:\nSalle Bonanova - Esplugues, dissabte 18:15 hores\nL'equip de La Salle porta una mala dinàmica i encadenen ja 10 derrotes seguides. Està clar que en molts partits han tingut mala sort, però al final el que es reflecteix a la classificació només són els punts sumats. En aquest partit, on reben el penúltim, tenen la darrera oportunitat d’enganxar-se a la lluita per la permanència. Una derrota ja quasi els posaria definitivament en el camí de la Lliga Catalana.\nUn sol antecedent i favorable als espluguencs:


Els productes de l'escudellada de la Seu van a l'entitat Aliments per la Solidaritat - Regió7\nEls productes de l'escudellada de la Seu van a l'entitat Aliments per la Solidaritat\nLa popular calderada que reparteix 7.000 racions d'escudella no s'ha pogut fer per la pandèmia\nMembres de la confraria en la donació d'aliments aj seu\nLa Confraria de Sant Antoni Abat de la Seu d'Urgell ha fet donació dels productes que no es van utilitzar el dia del patró per la suspensió de l'escudellada popular. Aquests productes han anat a parar al projecte Aliments per la Solidaritat. La festa de l'escudella es va suspendre a causa de la pandèmia de covid-19 i de la impossibilitat de fer actes on hi pugui haver contactes. Amb la calderada, cada any es reparteixen unes 7.000 racions d'escudella.\nPer als responsables d'Aliments per la Solidaritat, «aquesta és una bona manera de fer arribar aliments als més vulnerables en forma de solidaritat», segons van explicar ahir ells mateixos al canal web de l'Ajuntament de la Seu.\nLa Confraria de Sant Antoni ha donat llet, vedella, llegums, arròs, pasta, conserves, entre altres productes alimentaris, que han estat rebuts per responsables d'aquest projecte solidari i la tinent d'alcalde d'Atenció a les Persones de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell, Marian Lamolla.\nLa celebració de Sant Antoni va quedar reduïda a una missa en honor del patró a la catedral.


El Cruce (La Cruïlla) - Escena Familiar\nDirectori A2Manos El Cruce (La Cruïlla)\nEl Cruce (La Cruïlla)\nA partir de anys. Teatre d'objectes.\nEl Cruce (La Cruïlla) és una proposta escènica molt original sobre el coratge i la recerca d’alternatives. Senzillesa i pooesia visual tot manipulant les 7 peces d’un tangram*. La història d’El Cruces presenta una cruïlla que sembla no tenir sortida, fins que una peensada esbojarrada desperta esperança i por, il·lusió i valentia. Teatre gestual d’objectes, amb paisatges emotius, irreverents i insòlits.\n*Què és el Tangram: La llegenda explica qque el servent d’un emperador xinès transportava una rajola de ceràmica, va ensopegar i se li va trencar en set trossos. Mentre provava de recompondre-la, va descobrir que en poodien sortir moltes figures, i així ha arribaat fins a dia d’avui, com el trencaclosques xinès més popular.


Trump es va negar a ordenar als assaltants del Capitoli que suspenguessin la incursió\nActualitzat 13/02/2021 13:15 CET\nEssdras M. Suarez/ZUMA Wire/dpa - Archivo\nL'expresident dels Estats Units Donald Trump, va rebutjar una primera petició que li va formular el líder republicà a la Cambra de Representants, Kevin McCarthy, per ordenar als seus simpatitzants que suspenguessin l'assalt al Capitoli del passat 6 de gener, segons fonts del partit Republicà, properes a la conversa, a la cadena CNN.\nMcCarthy va trucar per telèfon a Trump en ple assalt per demanar al llavors president que exercís la seva influència sobre els seus simpatitzants per demanar-los que sortissin del Congrés. Trump, en canvi, va enlletgir a McCarthy la seva falta de voluntat per lluitar pel resultat de les eleccions presidencials en què, segons les teories infundades que defensa el mandatari, hi va haver frau.\n"Bé, Kevin, crec que que aquesta gent està més molesta que tu per les eleccions", va respondre Trump, al començament d'una conversa "a crits", segons els congressistes republicans presents, en què McCarthy va indicar al president que els esvalotadors estaven entrant per les finestres i va arribar a cridar al mandatari "Amb qui creus que estàs parlant?".\nEls congressistes que ha consultat CNN van assumir l'enfrontament amb McCarthy com una prova que Trump no tenia intenció en un primer moment de detenir els esvalotadors, cosa que alguns van considerar com un "abandó del seu deure presidencial".\n"(Trump) Mai no va ser un observador innocent. Donava suport als esvalotadors", va fer saber un dels consultats. "Quan el passat 13 de gener Kevin McCarthy va assegurar que el president tenia la seva part de responsabilitat en els fets, és que la tenia", va afegir.\nFinalment, i passades unes hores, Trump va animar als seus seguidors que se n'anessin a casa "en paus", en un missatge que va publicar al seu compte de Twitter a petició del seu cercle d'assessors més proper, segons CNN. Ni McCarthy ni Trump ni els seus respectius equips s'han pronunciat sobre aquesta informació de la cadena.