Va fugir a Itàlia després de cometre el crim\nDetingut el presumpte autor de l'homicidi d'un home ocorregut a València el passat mes de febrer\nLa detenció va ser materialitzada per funcionaris adscrits a l'equip italià de la Xarxa Europea d'Equips de Cerca de Fugitius (ENFAST) en la localitat d'Udine (Itàlia)\nA l'arrestat li constava una ordre europea de detenció i entrega que van sol·licitar els investigadors després de conèixer que havia fugit del país amb autobús després de cometre el crim\nAgents de la Policia Nacional han esclarit l'homicidi d'un home ocorregut a València el passat mes de febrer. El presumpte autor va fugir a Itàlia després de cometre el crim i ha estat detingut per funcionaris adscrits a l'equip italià de la Xarxa Europea d'Equips de Cerca de Fugitius (ENFAST) en la localitat d'Udine (Itàlia). A l'arrestat li constava una ordre europea de detenció i entrega que va ser sol·licitada pels investigadors després de conèixer, que el presumpte autor, havia fugit del país amb autobús després de cometre el crim.\nLa recerca es va iniciar el passat 20 de febrer quan al barri valencià de Marchalenes, es va produir una agressió amb arma blanca a un home que li va causar la mort després de rebre un apunyalament en el cor. Les primeres perquisicions dutes a terme pels agents van permetre esbrinar que la víctima i el presumpte autor es coneixien entre si i que l'agressió es va produir després d'una discussió per la possessió d'un patinet elèctric.\nPoc després de produir-se l'apunyalament, els investigadors van aconseguir detectar que el presumpte autor havia abandonat la ciutat en un autobús amb destinació a Barcelona i que des d'aquí va fer trasbordo per traslladar-se a la ciutat italiana de Milà. Amb tota la informació disponible, els agents van aconseguir situar a l'investigat a la regió italiana Friul-Venècia i posteriorment en la localitat d'Udine, on finalment va ser arrestat després de sol·licitar la col·laboració a l'equip italià de la Xarxa Europea d'Equips de Cerca de Fugitius (ENFAST).


El Govern dóna suport a la formació de més de 1.100 joves com a administratius polivalents per a pimes - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nquery_builder 13 setembre 2011 13:55\nAtorga un ajut de 3,3 milions d’euros a la Fundació Privada Inform per dur a terme un programa de formació per a joves, prioritzant aquells que es trobin en situació d’atur\nL’índex d’inserció laboral dels joves que han participat en els darrers tres anys en la formació és de més del 70%\nEl Departament d’Empresa i Ocupació, a través del Servei Català d’Ocupació, contribueix a la formació de 1.170 joves com a administratiu polivalent per a petites i mitjanes empreses (pimes) a través del conveni signat pel amb la Fundació Privada Inform. Mitjançant aquest conveni, el Departament subvenciona amb 3,3 milions d’euros un programa de formació per a joves, prioritzant aquells que es trobin en situació d’atur.\nLa Fundació Privada Inform, Institut per a la formació de joves vers a l’administració d’empreses, realitza 78 accions formatives de l’especialitat administratiu/va polivalent per a petites i mitjanes empreses de 644 hores de durada cadascuna.\nEls joves participants fan un itinerari formatiu personalitzat d’acord amb les seves necessitats i aprenen en un context en el qual es viu l’ambient laboral i es desenvolupen les condicions d’una relació de treball. El nivell d’inserció laboral dels joves que han participat en els darrers tres anys en accions de formació similars és superior al 70%.\nLa Fundació Inform agrupa 17 ajuntaments i 4 centres de formació professional. En el context dels programes de qualificació professional, el Servei d’Ocupació de Catalunya valora especialment la metodologia utilitzada per la Fundació Inform, basada en reproduir situacions laborals reals de forma simulada per formar els seus alumnes en el camp de l’administració d’empreses.\nPer desplegar aquesta metodologia, la Fundació disposa d’una xarxa de 5.000 empreses transnacionals ‘simulades’ creades especialment per donar més veracitat a la formació dels seus alumnes. A més, també cal destacar l’aprenentatge d’idiomes, la formació en línia i el foment de l’autoocupació com a eixos centrals dels seus programes formatius, així com la capacitat d’innovació de la Fundació, que ha sabut adaptar-se tant a les noves necessitats de les empreses com a un mercat laboral canviant i divers.\nLa Fundació Inform, que té la seva seu i activitat principal a Catalunya, és membre de l’Associació europea EUROPEN i titular del programa SEFED per tot l’Estat espanyol.\nEl programa SEFED té l’objectiu de promoure la formació en el camp administratiu per mitjà de la simulació reproduint situacions reals. Cada centre formatiu adopta la forma i distribució d’una oficina administrativa d’una empresa fictícia on es reprodueixen els circuits administratius, les relacions típiques i els moviments normals d’una empresa.\nAquest programa està constituït per una xarxa d’empreses simulades de sectors comercials diversos. La simulació de les empreses només és factible amb una sèrie d’agents i circumstàncies externes que donin sentit al desenvolupament de les seves activitats.\nLa Fundació Inform ha desenvolupat una metodologia de simulació d’empreses amb una visió de futur i amb una trajectòria de treball basada en uns principis fonamentals, entre els quals destaca la transferibilitat de coneixements i de la pròpia tecnologia. Així, el Servei d’Ocupació de Catalunya –mitjançant la Fundació- posa a disposició de tots els ajuntaments interessats aquesta eina de formació.


EXPERTOS EN MANTENIMIENTO INDUSTRIAL LA CONFIANZA DE LA EXPERIENCIA INDUSTRIAL MAINTENANCE EXPERTS YOUR BEST PARTNER FOR YOUR\nTALLERS PACS és una empresa consolidada en el sector industrial, especialitzada en el manteniment de maquinària industrial i instal·lacions, amb un alt grau de fidelitat en els seus clients, gràcies a la seva atenció personalitzada i millor relació qualitat-preu.\nAmb més de 50 anys d’experiència en el sector, TALLERS PACS va ser fundada per Emilio Córdoba, emprenedor i incansable industrial.\nEl 2007 els fills del fundador prenen el relleu generacional de l’empresa i la segona generació comença la seva nova etapa. Aprofitant l’experiència adquirida al costat del seu pare, al llarg de 25 anys, aporten els canvis tecnològics i millora de processos necessaris, que al costat d’un personal altament qualificat, preparen a l’empresa per afrontar amb èxit la nova etapa i oferir el millor Servei possible als clients.\nMANTENIMENT INDUSTRIAL GENERAL\nEL SEU MILLOR ALIAT EN TOT TIPUS DE MANTENIMENT INDUSTRIAL\nPersonal 100% qualificat, homologats per a soldadura en alta pressió\nLlarga experiència en gran varietat de sectors\nAtenció personalitzada per als nostres clients\nActuacions ràpides davant avaries i en la fabricació de peces mecanitzades a mida\npacsuser2022-03-22T09:14:52+01:0028 març 2022|Comentaris tancats a Tallers Pacs, experts en manteniment d’almàsseres, nou col·laborador i servei tècnic d’Alfa Laval\nRecentment, l'empresa Alfa Laval ha presentat a Tallers Pacs, líders en manteniment d'almàsseres, com a nou col·laborador i servei tècnic oficial, reafirmant així la gran experiència de la nostra empresa dins del sector. D'aquesta manera, [...]\npacsuser2022-01-27T09:14:31+01:0028 febrer 2022|Comentaris tancats a Manteniment industrial de cerveseres a l’Alt Penedès\nAmb el manteniment de cerveseres Alt Penedès es pot garantir la millor cura dels equips i instal·lacions, així com altres aspectes relacionats amb aquesta indústria. Per a poder dur a terme la fabricació d'aquest producte, [...]


XVC ARQUITECTES > CONCURS > SANT JOAN DESPÍ > 2011\nEl plantejament de la proposta arquitectònica parteix dels conceptes:\nCONCEPTE 1: ORIENTACIÓ\nAquest concepte esdevé clau donat que la proposta parteix de la premissa d'implantar l'edifici en la parcel•la de manera que el volum principal s'orienti NORD-SUD i per tant gaudexi de màxim assolellament en les zones de dia i ventil•lació natural creuada.\nEl volum secundari es disposarà ortogonal respecte del principal i per tant amb orientació Est-Oest. Es disposaran filtres solars en les seves façanes per a garantir el confort dels seus usuaris.\nCONCEPTE 2: VOLUMETRIA\nEl programa de les bases proposa una GRAN DENSITAT VOLUMÈTRICA. La nostra proposta pretén REDUIR LA VOLUMETRIA i per tant fragmentar un volum gran en dos de més petits.\nCONCEPTE 3: IMPLANTACIÓ\n- En RELACIÓ amb l'ENTORN\tENTORN NO RELACIONAT AMB LA TRAMA URBANA / LLIBERTAT ALINEACIÓ\nORIENTACIÓ N-S / E-O\nINTEGRACIÓ VISTES PAISATGE\nCONNEXIONS VIAL AVINGUDA DE LA GENERALITAT\n- En la PARCEL•LA\tALLIBERAR ESPAIS VERDS SEGONS ZONES\nCONCEPTE 4: PROGRAMA\nEs plantegen 2 volums amb una tipologia d'habitatge concreta a cadascun d'ells.\nVOLUM 1: Representa el 50%. Habitatges passants (N-S) de dues habitacions.\nVOLUM 2: Representa el 50% restant. Habitatges que donen a E o O, d'una habitació.\nNUCLI CONNEXIONS: EIX central\nEs proposen dos volums articulats pel nucli de connexions verticals i serveis. Un primer, de planta baixa i quatre plantes pis (B+4), orientat nord-sud, contenint els habitatges dobles amb accés posterior. I un segon, alliberant la planta baixa i ocupant primera, segona i tercera, orientat est/oest, contenint els habitatges simples amb accés central. Cada volum conté 30 habitatges, proposant un total de 60 habitatges de lloguer.\nL'aparcament s'organitza amb una única planta situat sota dels dos volums. S'ha proposat destinar la planta baixa del volum E/O per a completar l'aparcament de cotxes, motos i bicis, un cop analitzades de les característiques del programa de lloguer, obtenint una simplificació i economització notable.\nCONCEPTE 5: ACTUALITAT\n2011 SENSIBILITAT CONTEXTE: ECONOMIA / ASTERITAT / RACIONALITAT /SIMPLICITAT / MINIMITZACIÓ / OPTIMITZACIÓ\nINNOVACIÓ TECNOLÒGIA > SISTEMES PREINDUSTRIALITZATS (TANCAMENTS)\nMATERIALS RECICLABLES > PRODUCCIÓ AUTÒCTONA (ELEMENTS)\nCONSTRUCCIÓ SOSTENIBLE > MEDI AMBIENT (BAIX CONSUM ENERGIA)\nDISSENY ARQUITECTÒNIC > SIMPLIFICACIÓ / STANDARDITZACIÓ / MODULACIÓ (ECONOMIA / OPTIMITZACIÓ)\nGESTIÓ D'EXPLOTACIÓ > DURABILITAT (BAIX MANTENIMENT)\nPromotor Aparcamientos Despí, S.A.\nCONCURS febrer 2011\nAutors Xavier Vilagran i Casanovas - Cristina Lloret i Serra\nCol·laboradors Laura Dobaño, estudiant arquitectura\nEDIFICI PLURIFAMILIAR D’HABITATGES DE LLOGUER AMB PROTECCIÓ OFICIAL > SANT JOAN DESPÍ > 2011


Diari de Solsona Diari de Solsona: El Centre Tecnològic Forestal de Catalunya aconsegueix un dels cinc Proyectos Cero per a l’estudi d’espècies amenaçades concedits per la Fundació CSIC i el Banc Santander\nEl Centre Tecnològic Forestal de Catalunya aconsegueix un dels cinc Proyectos Cero per a l’estudi d’espècies amenaçades concedits per la Fundació CSIC i el Banc Santander\nEl projecte es titula Un pas endavant. Aus estèpiques, pràctiques agrícoles i viabilitat econòmica: cap a la conservació d’espècies amenaçades en paisatges humanitzats. El seu objectiu principal serà buscar eines per afrontar amb èxit el manteniment de les zones estèpiques espanyoles, per tal de poder compaginar la conservació de la biodiversitat amb el desenvolupament econòmic sostenible.\nRafael Rodrigo, president del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC) i de la Fundación General CSIC (FGCSIC), i Emilio Botín, president de Banco Santander, van lliurar les credencials corresponents a la convocatòria 2010 als investigadors guanyadors dels cinc projectes en un acte celebrat ahir a Madrid.\nPer part del CTFC, Lluís Brotons va ser l’encarregat de recollir la credencial.\nEn total, els cinc projectes rebran més d’un milió d’euros per poder fer projectes d’alt impacte, encaminats a protegir i preservar espècies, animals o vegetals, amenaçades o en perill d’extinció. S’havien presentat a la convocatòria 41 projectes en total.\nPublicat per Diari de Solsona a 18:52


La socialista María Chivite, investida presidenta de Navarra amb l’abstenció d’EH Bildu\nPSN, Geroa Bai, Podemos i I-E han votat a favor de l'investidura, molt criticada per la dreta de Navarra Suma\nLa candidata socialista María Chivite ha estat investida aquest divendres presidenta de Navarra en rebre el suport del PSN, Geroa Bai, Podem i Esquerra-Ezkerra, i l’abstenció d’EH Bildu. D’aquesta manera ha obtingut la majoria simple necessària en la segona votació per a la seva investidura.\nDesprés que el dijous en la primera votació EH Bildu votés en contra, i passades 24 hores, cinc dels set parlamentaris de la formació abertzale s’han abstingut i els altres dos han votat en contra, tal com estava previst, per possibilitar la investidura de la secretaria general del PSN-PSOE. Navarra Suma ha mantingut el seu vot en contra a la candidata socialista. D’aquesta forma, Chivite ha sumat 23 suports, ha rebut 22 vots en contra i ha tingut cinc abstencions.\nLa líder del PSN substitueix Uxue Barkos (Geroa Bai) a la presidència de Navarra, després d’haver acordat un programa de legislatura amb Geroa Bai, Podem i Esquerra-Ezkerra. Presidirà un govern de coalició que estarà format per 13 departaments, vuit per al PSN, quatre per a Geroa Bai i un per a Podem. Esquerra-Ezkerra ha declinat entrar a l’axecutiu.\nRetrets de la dreta i recordatoris de l’esquerra abertzale\nEl Govern no tindrà majoria al parlament navarrés, perquè suma 23 dels 50 escons de la cambra. María Chivite va afirmar el dijous, durant la presentació del seu programa polític, que és ‘plenament conscient’ que l’executiu que presidirà ‘serà un govern sense majoria absoluta, i que genera recels en certa part de la societat’, per la qual cosa va demanar ‘confiança.’\nPer contra, el president d’UPN i portaveu de Navarra Suma, Javier Esparza, va afirmar que la investidura de la líder del PSN amb l’abstenció d’EH Bildu ‘marca un abans i un després’ i va assegurar que Chivite ‘passarà a la història com la socialista que va dinamitar els acords entre constitucionalistes a Navarra’. ‘S’ha tirat en braços d’EH Bildu i ha menyspreat al 37 per cent dels navarresos que han votat a Navarra Suma i a molts votants socialistes que volien un govern constitucionalista’, va assegurar.\nLa portaveu parlamentària d’EH Bildu, Bakartxo Ruiz, va advertir que sense la formació abertzale ‘no és possible construir cap alternativa a la dreta a Navarra’ i va subratllar que ‘no es pot ignorar que EH Bildu i el que EH Bildu representa estan presents en les institucions i en tots els àmbits de la nostra societat.’


ELS CIRERERS AL DESEMBRE - Diwan\nEl desànim s'ha apoderat del cor de la Saki. Als seus disset anys, se sent immersa en la tristesa i l'apatia sense cap raó aparent. Els seus pares, desorientats, recorren a en Takumi, el mestre de tir amb arc que convertirà aquesta art noble en una ensenyança vital per a la jove.\nPer a la Saki, cada fletxa suposarà una reflexió profunda que la portarà a trobar un sentit a les seves incerteses davant la vida per, d'aquesta manera, fer-se "forta com el roure i flexible com el bambú".\nInspirat en l'èxit La llei del mirall, aquest nou llibre relata una història d'humilitat, perseverança i fe en un mateix, i ens transmet que només si ens reconeixem com a part del problema podrem ser part de la solució.


La restauració de patrimoni documental a les escoles | BBlasi - Conservació i restauració de patrimoni documental i obra gràfica\nFa uns mesos passejava per Barcelona fent temps perquè havia quedat per dinar i vaig rebre una trucada tant inesperada com al·lucinant.\nLa persona a l’altra costat del fil era Carles Flo, un dels autors dels llibres de text de la conegudíssima Editorial Vicens Vives, que em va proposar sortir al llibre de text de Ciències socials i naturals de segon de primària (ISBN 9788468229126) a partir d’aquest proper curs 2015-2016. Òbviament, em va faltar temps per dir-li que comptés amb mi pel què necessités!\nEn el tema 10 els alumnes estudiaran les Etapes de la història i al final del tema, a la pàgina “Avaluo les meves competències”, tindran un exercici on hauran de llegir un text breu sobre la nostra professió i contestar unes preguntes bàsiques sobre el text que han llegit.\nI perquè em fa tanta il·lusió?\nDoncs perquè és una gran oportunitat per a arribar als més petits, de donar llum a la nostra professió que sempre passa tant desapercebuda. Perquè els llibres i els documents redacten la nostra història i no tots es tiren, n’hi ha que es guarden molts i molts anys i n’hi ha que es cuiden especialment, i hi ha gent que s’hi dedica amb cor i ànima.\nEm fa tanta il·lusió perquè potser així, d’aquí a 30 anys, quan aquests nens i nenes que el curs vinent faran segon de primària ja siguin grans, algú els dirà: – Jo sóc restauradora. I ells ja no contestaran: -Ah, tens un restaurant?\nSant Jordi a l’escola Garbí Pere Vergés\nSeguint la idea de fer arribar la nostra professió als més petits enguany m’han convidat a fer una xerrada a l’Escola Garbí Pere Vergés el dia de Sant Jordi. Fins ara, sempre havia impartit classes a nivell d’estudis superiors, amb gent que estava realment interessada en el què jo els hi explicava i he de reconèixer que estava una mica neguitosa per saber com reaccionarien un grup de seixanta nois i noies pre-adolescents. Em semblava sentir els seus pensaments: “quin pal!” però res més enllà de la realitat, ha resultat ser una molt bona experiència, tots han escoltat atentament la xerrada i han participat de l’activitat plantejada, fins i tot s’han atrevit a fer alguna pregunta.\nUn plaer participar d’un dia tant especial en tant bona companyia.\nLa conservació i restauració de document gràfic, el treball de recerca de la Selene\nLa Selene és una estudiant de Batxillerat Artístic que es va posar en contacte amb el taller perquè està fent el treball de recerca sobre la conservació i restauració. Té molt clar a què es vol dedicar i s’ha aplicat molt amb el treball de recerca per tal de conèixer més sobre la nostra professió.\nHa vingut al taller per parlar sobre la professió, fer algunes preguntes i per veure quins materials tenim i com treballem.\nTambé ha portat un gravat i, sota supervisió, ha fet una restauració de mínima intervenció: neteja en sec, consolidació d’estrips i funda de conservació.\nPer cert, m’ha sorprès molt positivament que tingués tant clar el concepte de mínima intervenció.


La màgia del Trail Costa Brava captiva a 1200 corredors a Palamós - Klassmark\nLa costa més salvatge de Catalunya posa a prova els atletes que han gaudit\nde valent enllaçant cales i els punts més emblemàtics de litoral de Girona\nVictor Mier i Carla Benedicto s’imposen en la distància reina, Jonathan Romeo\ni Rosa Navarro guanyen al Trail i Pol Espinosa i Marilí Yamilet dominen la Express\nEl mar i el sol es fonen a la Costa Brava un any més coincidint amb el Trail Costa Brava de Palamós. Per tercera edició consecutiva més de 1.200 corredors han gaudit dels corriols i les cales d’un dels paratges més increïbles per a la pràctica del trail running. Un continu puja i baixa de bosc mediterrani banyat pel mar que cap aficionat a les bones curses s’hauria de perdre.\nLa gran festa del Trail a la Costa Brava ha començat a Pals amb el tret de sortida de la Marathon de 43 quilòmetres i 2.100 metres de desnivell positiu amb un clar favorit i que acaparava totes les mirades: Thibaut Baronian. En totes les travesses apareixia el francès com a principal favorit però a la línia de sortida hi havia vells coneguts com el vigent campió Gerard Morales, Rubén Hernández o Víctor Mier, un pura sang que venia com a tapat. Ja de sortida el ritme ha estat endimoniat amb Baronian en mode piconadora intentant trencar el grup amb Mier, Morales, Hernández i un Guillaume Ducasse que aviat ha hagut d’abandonar. Amb el pas dels quilòmetres el gran favorit ha perdut força i a 15 quilòmetres de meta i després de ser interceptat per Mier, ha decidit posar fi a la seva aventura a la Costa Brava. Víctor Mier s’ha trobat de cop amb la victòria al seu abast i no ha perdonat per sumar al seu palmarès un triomf de prestigi davant corredors top amb un crono de 4h22m42s. Per darrere Gerard Morales ha tirat de veterania per alçar-se amb la segona posició a més de deu minuts de Mier, i Rubén Hernández ha estat tercer en el seu primer any a distància marató. En categoria femenina la cursa ha estat molt disputada amb un duel vibrant entre Carla Benedicto i la italiana Ginevra Cusseau que s’ha decantat de la banda de la primera per pocs minuts, tot i que el pes de la cursa l’ha portat majoritàriament Cusseau. A la fi, Benedicto ha onejat la bandera pirata a la meta del port de Palamós amb un registre de 5h44m21s. Esther Farre les ha flanquejat al podi.\nAl Trail de 22 quilòmetres i 800 metres de desnivell positiu la competitivitat ha estat màxima amb atletes de primer nivell lluitant per una victòria de les que sumen al palmarès. Molt aviat els millors han obert forat amb la resta de corredors i la selecció ha deixat al capdavant a Jonathan Romeo, Pol Rodríguez i Arnau Aranda, que han entrat per aquest ordre en meta amb 1h48m13s per Romeo. En categoria femenina una altra victòria per a Rosa Navarro que es confirma, un cop més, com una de les corredores més combatives de el circ del trail running. A l’arribada 2h12m53s per Navarro a qui han acompanyat al podi Irene Fuertes i Paloma Lobera.\nA l’Express de 13 quilòmetres i 350 metres de desnivell positiu el millor ha estat Pol Espinosa amb 57m02s, seguit del britànic Ben Mounsey, segon, i Roberto Sancho i Rajiv Marroig que han compartit la tercera posició. En fèmines la victòria s’ha venut molt cara amb triomf final de Marili Yamilet amb 1h12m42s, per davant de Kristi Hall, que s’ha quedat a només 10 segons. El podi l’ha completat Eva Hom.\nEl Trail Costa Brava es consolida com la cursa més internacional de final d’hivern gràcies a la gran afluència de corredors estrangers, on destaca la colònia francesa, que busquen conèixer els tresors que amaga la Costa Brava. La participació ha estat un cop més de primeríssim nivell amb atletes que destaquen en carreres al voltant de el món i que han volgut posar en valor tant la qualitat dels recorreguts com els detalls de l’organització. La propera cita de Klassmark Trail serà el Trail Cap de Creus de el 19 d’abril a Roses, que serà la prova inaugural de la trilogia d’unes BUFF® MISSIONx3 que també portarà els corredors més agosarats al Trail Catllaràs i al Trail Ulldeter al maig i juny.\nEl Trail Costa Brava a punt per tornar a enamorar Torna l’activitat de Klassmark a Sa Costa Brava Sunset


Anecdotari mèdic XIII. Primeres experiències » Gabinet del Dr. Miquel Masgrau\nAnecdotari mèdic XIII. Primeres experiències\nA la primera meitat del segle XX, les malalties més comuns de la infància encara es tractaven a casa. Se’ls deia passes perquè venien en onades i acabaven passant, alleugerides pels remeis tradicionals i el sentit comú. Les consultes al metge eren excepcionals, i la seva visita a casa, tot un esdeveniment.\nAls ulls dels infants, la figura del metge era ambivalent: elegant, envoltat d’un aura de prestigi i bonhomia, d’una banda tranquil·litzava la família, però de l’altra era temut, perquè les seves visites solien acabar malament… pel petit malalt: una tanda d’injeccions o una cullerada d’oli de fetge de bacallà, excel·lent prevenció del raquitisme, però d’un gust tan amarg, que és impossible d’oblidar per anys que passin.\nDes que s’aconseguí immobilitzar el pacient gràcies a l’anestèsia, i l’asèpsia i els tractaments antibiòtics varen reduir les complicacions postoperatòries, s’encoratjaren molt les intervencions quirúrgiques, que s’han anat succeint a modes: la primera foren les amígdales, també els carnots, el timpà, l’apèndix… està clar que molts cops eren operacions innecessàries, de vegades contraproduents.\nA poc a poc, pressionats per poderosos incentius, també els pediatres es van anar decantant cap a l’intervencionisme. És molt més fàcil, ràpid i convincent receptar que explicar la conveniència de deixar fer a la natura. Ara bé, gairebé totes les malalties dels nens es curen soles: si el metge recomana analítiques i tota mena de proves i un tractament, encara que sigui placebo, se li atribuirà bona part o tot el mèrit de la curació. De no fer-ho, si hi ha complicacions, quedarà com un mal metge. O encara que només sigui que la família quedi intranquil·la i recorri a un col·lega que, de bon grat, estudiï el cas i apliqui els tractaments habituals, quedarà el primer metge, moltes vegades més assenyat, com un incompetent.\nDurant la visita a casa, el metge escoltava atentament la descripció de la malaltia que en feien els adults, el que donaven la clau del 90 % del diagnòstic. Mirava el vermell de la conjuntiva per detectar una anèmia, percudia pit i panxa, i tot seguit estenia un mocador blanc ben net i planxat, posava l’orella al pit o a l’esquena i feia tossir i dir trentatres. L’exploració acabava fent treure la llengua i fent dir aaaahhh amb la boca ben oberta, encara que gairebé sempre, per tenir una bona visió del fons de la gola, introduïa el mànec d’una cullera per baixar la base de la llengua. Així podia veure bé unes amígdales que els nens solen tenir hipertrofiades, especialment en aquell temps, possiblement, entre altres, degut a l’abundància de làctics a l’alimentació de la postguerra.\nI és que les amígdales, les glàndules com els hi deien aleshores, foren víctimes propiciatòries dels cirurgians: tan grans, inflamades i plenes de microbis i, sobretot, tan a l’abast i fàcils d’extirpar. Tot i que les amígdales són la primera barrera per interceptar els microbis i les substàncies estranyes o tòxiques que penetren per la boca. La seva funció és contribuir a la producció d’anticossos, a fi de protegir l’organisme de les agressions externes, i tenen un paper en la formació de la immunitat del nen. En infectar-se, s’inflamen i s’hipertrofien. Encara que generalment es tracta d’infeccions víriques, la fòbia antimicrobiana aconsellava extirpar-les, i eren ben pocs els nens que se’n escapaven. Les amígdales se solien extirpar passats els sis anys, quan ja declinava la funció, però abans de que s’atrofiessin en arribar a l’edat adulta. La intervenció no feia més que avançar, doncs, un procés natural. Tota la història de la humanitat amb les amígdales fent la seva feina, i de cop la medicina decideix que millor treure-les, com si la natura les hagués posat només per fer mal. I ho varen fer sistemàticament a tota una generació.\nSegons explica el pediatra americà Dr. Mendelsohn, pels anys 40 es va fer un estudi en el que es va demanar a un grup de pediatres que examinés 1000 nens: a 611 se’ls va recomanar l’extirpació de les amígdales. Els 389 que quedaven se’ls va fer visitar per un altre grup de metges, que en va aconsellar l’operació a 174. Dels 215 restants, un tercer grup de pediatres va recomanar l’operació a 89.\nA partir de la dècada dels 80, al Regne Unit es va començar a posar una mica de seny en aquesta qüestió: les tonsil·lectomies, com se les denominava, varen reduir-se d’un 85 % a un 2%, que eren els casos en els que realment tenia sentit la intervenció; els casos complicats o que, de tan hipertrofiades, dificultaven la respiració.\nDe l’operació estrella en aquell temps, l’amigdalectomia, jo tampoc no me’n vaig lliurar. Me’n recordo bé: una sala sinistra, més semblant a una txeca que a un hospital. Una habitació gran i gairebé buida, amb parets que devien haver estat blanques en el seu temps. Al mig, una cadira on em feren seure, canells lligats als braçals per unes corretges, i un home emmascarat que, amb el seu davantal d’hule i els seus guants de goma, més semblava un carnisser que qui t’havia de fer un bé per la salut. Amb una llum al front al centre d’un pàmpol reflector, era com un miner que pretengués endinsar-se al fons de la gola, amb aires d’anar per feina, ja que potser no feia altra cosa en tota la jornada.\nVal a dir que em vaig resistir tant com vaig poder a aquesta única cirurgia, de moment, i toco fusta. M’hi vaig resistir ja abans d’anar-hi. L’atzar va voler que el dia que m’havien convocat estigués una mica refredat i es va posposar la intervenció, i vaig aprendre així la manera de escapolir-me’n. Sempre que tocava anar-hi tenia tosseta o alguna altra excusa, la més convincent era la febre: el termòmetre no enganya. En el temps en que encara s’escrivia amb plumilla i els pupitres duien tinter incorporat, el paper secant ben absorbent era imprescindible. Si te’l posaves a la planta del peu, dins la sabata, al cap d’una estona tenies prou dècimes per aconseguir un nou aplaçament.\nUn cop allà em vaig defensar, no pas amb ungles – les tenia estacades als braços de la cadira – ni amb les dents – m’havien col·locat una mena de puntal que m’impedia ajuntar les barres. Em va posar un embut sobre la cara, cobrint boca i nas, al mànec del qual va introduir-hi unes ampolletes, suposo que de cloroform. Vaig fer l’únic que se’m va acudir: després d’haver fet una inspiració profunda, com si m’anés a capbussar sota l’aigua, vaig retenir l’aire tant com vaig poder, i al cap d’una estoneta vaig aclucar els ulls. Quan va apartar l’embut vaig agafar de cop tot l’aire que m’havia perdut. Va rondinar. Un nou intent, més perllongat, més ampolletes al mànec de l’embut, i quan ja arribava al límit de la resistència, ja mig grogui, se’m va deslligar una mà i li vaig rebotir l’aparell per terra. A la tercera, però, la vençuda.\nL’operació en sí era molt fàcil: amb un estri semblant al de fer boles de gelat, guillotinaven la amígdala, uns quants punts i cap a casa.\nContrastava tot plegat amb el postoperatori, d’uns dies sense escola, al llit, amb una campaneta a la tauleta de nit per cridar la mare, que portava brous i sucs de fruites. I gelats.\nUn nen, quan neix, en general ho fa amb totes les prestacions, com un cotxe nou. I va com una seda. Però a diferència dels estris mecànics, ben alimentat i en un entorn saludable té una gran capacitat de regular-se i reparar-se ell mateix. Quan aquest entorn s’altera, l’organisme reacciona per tornar a l’equilibri, i aquesta reacció, a vegades molt aparatosa, és el que normalment es considera una malaltia. I després hi ha les malalties pròpies de la infància, que formen part dels desenvolupament del sistema immunitari, i que no tenen cap mena de complicació en els nens sans.\nSigui com sigui, hem de tenir en compte que el nen té una enorme capacitat de recuperació, encara més que els adults, i que per tant, i s’hauria de procurar interferir en el seu desenvolupament el mínim possible, ni fàrmacs ni amb cirurgia.\nTambé és curiós que aquesta convicció meva de ser metge en cap moment trontollés, malgrat experiències tan poc atractives. Vés a saber si aquesta anècdota no va ajudar a que, amb els anys, em dediqués a la medicina natural, i a cercar alternatives que facin innecessàries tantes intervencions mèdiques i quirúrgiques.\n1 juny 2020 19:32\nRecordo l’experiència dels meus escassos 8 anys, l’hospital de parets altes, les finestres al cap de munt, un munt de llits en una sala comunitària, el mal gust per adormir-me, la boca tant oberta amb aquell aparell tant incòmode, i desprès la vomitada de sang a la palangana, així va ser el meu record, i sempre he pensat que varen fer mala feina, els pares anaven venuts i si el metge deia que era el millor, se’l creient, les raspors de coll que tinc sempre, he pensat que es per la falta de protecció de les amígdales, n’estic convençuda


La Federació Catalana de Hockey ens ha atorgat un dels seus guardons per felicitar la feina feta durant aquest primer any. A la Gala catalana de l'hoquei herba, també s'ha premiat a Cugat Mèdia, per la difusió d'aquest esport.\nA la Gala, que va tenir lloc a les instal·lacions de Can Salvi, a Sant Andreu de la Barca, van assistir-hi el director esportiu del club, Carlos Tost, i la coordinadora i entrenadora de la secció Escola, Judit Perelló, en representació de tots els membres del club.\nPer al director esportiu del club, Carlos Tost, "aquest reconeixement és una demostració de que s'està treballant bé i que el club té projecció a nivell nacional". Recentment, des del Club Hoquei Valldoreix, hem comunicat que al proper curs escolar 2021 - 2022, ampliarem les categories incorporant els alevins, fet que ens permetrà entrenar a nens i nenes de 4 a 12 anys.


‘Crònica’ 10.05.2022 – Vilassar Ràdio\nTorna, i és una molt bona notícia, a Vilassar de Mar la Nit dels Museus. Un munt d’actes pensats perquè totes les persones puguin gaudir de l’art, des de diferents perspectives, i, perquè no dir-ho, animar-se a treure el talent que portem dins. La tècnica de Cultura del Museu Municipal de Vilassar de Mar, Elisenda Curià, ens anima a degustar un menú d’allò més complet. Aquest dissabte, i en diferents indrets del nostre municipi\nLa Generalitat reforça Rodalies\nS’activa el 024, Telèfon per prevenir el suicidi\nEl 024. Aquest és el telèfon que avui s’activa per prevenir el suïcidi, la principal causa de mort no natural al nostre país i la segona entre les persones joves d’entre 15 i 29 anys. És un servei gratuït, confidencial i anònim i estarà actiu les 24 hores del dia\nPreinscripció a la Bressoleta\nFins al proper divendres 20 de maig, és obert el període de preinscripció per a la Bressoleta, l’escola bressol municipal, per al proper curs 2022-2023. Compte perquè es recomana presentar la sol·licitud de manera telemàtica\nEl web de l’Ajuntament revalida el Segell infoparticipa\nEl web de l’Ajuntament de Vilassar de Mar ha revalidat el segell Infoparticipa per la seva transparència assolint el 90,83% dels indicadors avaluats. Un web renovat, a més, fa poques setmanes. Ahir a la tarda, i a la Universitat Autònoma de Barcelona, l’alcalde del nostre municipi, Damià del Clot, va recollir aquesta distinció que parla molt bé de la qualitat i la transparència de la comunicació pública del nostre consistori\nJornada sobre el Trastorn del TEA\nSaps què és el Trastorn de l’espectre de l’autisme? Coneixes el perfil femení d’aquest diagnòstic? Per saber-ne més, ja són obertes les inscripcions per la Jornada sobre el Trastorn del TEA en dones que es farà el proper 28 de maig a la Sala Carrau. Les professionals de Somnis Psicologia, de Vilassar de Mar, organitzen aquesta jornada\nNotícia anterior‘Crònica’ de 09.05.2022\nSegüent notícia‘Crònica’ del 11.05.2022


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Últim dia per inscriure’s al Concurs d’Engalanament del Roser de Camós\nÚltim dia per inscriure’s al Concurs d’Engalanament del Roser de Camós\nEl termini per inscriure’s al Concurs d’Engalanament del Roser de Camós s’acaba aquest dijous, 20 de maig. Aquesta és una proposta del Roser, que es va començar l’any passat durant el confinament i que s’ha volgut mantenir a la programació d’aquest any.\nA diferència de l’any passat, s’han modificat una mica les bases i les categories. Aquest any competeixen dues categories. Es manté la temàtica lliure i es pot utilitzar tot tipus de material, plantes i objectes per fer la decoració. Pel que fa a les categories, aquest any es pot concursar per casa o carrer i barri. És a dir, hi haurà un premi per a les famílies que engalanin els seus balcons, entrades, finestres o portals, i un altre guardó per la decoració de carrers i barris en les que participin més de dues cases. Es pot participar a les dues categories alhora, especificant-ho al moment de la inscripció.


10 PROVOCACIONS PER A UNA SOCIETAT (GAIREBÉ) PERFECTA III | Franc Ponti\nSeguim amb el decàleg de provocacions per construir societats innovadores (veure introducció en la primera part).\nSetena provocació: Habilitats per tots\nQuants adults, avui dia, estan realment preparats per fer una presentació en públic amb èxit? I per liderar un equip de treball? Quants podrien demostrar fefaentment que són bons en habilitats emocionals? Podria l’amic lector dirigir una sessió creativa en una llengua estrangera?.I conduir una reunió de forma eficaç amb persones de diferents procedències? Seria capaç d’intervenir en un conflicte racial?\nSabem per experiència, que és difícil passar per aquesta vida sense saber comunicar, negociar, liderar, treballar en equip, gestionar conflictes, prendre decisions…\nI si hi hagués un canvi radical en el currículum d’assignatures de les escoles? I si s’aprengués (com ja succeeix en algunes escoles) a pensar creativament, a dirigir projectes, a gestionar el caos, o a meditar? És possible que si es duguessin a terme totes aquestes activitats no quedés massa temps per memoritzar la capital de Sri Lanka. O si…\nVuitena provocació: Visqui la vellesa… sana!\nÉs preocupant quan algú pronuncia, convençut, una frase com “Jo, viure cent anys? Ni parlar. No vull viure tant de temps!”\nPer què no? Segons alguns científics aviat és descobriran els mecanismes genètics que detenen l’envelliment cel·lular. De fet, se sap que la mort no està programada genèticament. S’estan obrint les portes de l’eternitat?\nPotser moltes de les persones que llegeixen aquest llibre no arribaran tan lluny. Però més enllà dels anys que visquem, l’important és la qualitat de vida.\nPodem aprendre a controlar millor la nostra alimentació? Segons la filosofia de l’Ayurveda (ciència de la vida), som el que mengem. Serem capaços d’aprofitar els enormes beneficis de la meditació? Per què els humans, en general, som tan fatals cuidant-nos? Per quina raó estem tan desconnectats amb la nostra capacitat de autocuració?\nHi ha molts misteris sense explicar sobre la relació que els éssers humans tenim amb nosaltres mateixos. Hem construït el Déu-Ciència però paral·lelament hem perdut la fe en la nostra força interior.\nNovena provocació: La creativitat i la innovació com a motors\nLa creativitat i la innovació no poden ser un luxe a l’abast d’uns privilegiats. Haurien de ser els motors de qualsevol acció humana: política, científica, artística, tecnològica. Hem construït un món en el qual, per desgràcia, massa persones no necessiten ser creatives i innovadores. Simplement, estan esperant ordres o instruccions dels seus caps o responsables. Estem, per tant, desaprofitant una quantitat enorme de potencial creatiu.\nPodríem imaginar un món en el qual cada persona pogués explotar al màxim el seu potencial? Com canviarien les coses? Seguiríem tenint organitzacions fortament jerarquitzades? O serien completament diferents, com ja passa amb empreses sense amb prou feines jerarquia com Whole Foods o Gore-Tex?. Per què es fa tan poc per donar un tomb radical a la situació?. Potser no es creu suficientment en la capacitat creativa de les persones?. Potser als poders establerts, polític, mèdic, educatiu, etc. ja els està bé que hi hagi milions i milions de persones sense iniciativa, subjugades i professionalment humiliades?\nNecessitem noves dosis d’il·lusió, noves llavors de canvi, de (per què no?) revolució.\nDesena provocació: ” …I van deixar a Déu en pau”.\nResulta curiós que, mentre que un dels sacrosants manaments de la llei de Déu resa “No utilitzaràs el nom de Déu en va”, qualsevol se sent capaç de fer-ho amb la major de les impunitats, Església Catòlica inclosa, clar.\nSón tantes les barbaritats que s’afirmen constantment utilitzant el nom de Déu (qualsevol déu) com a excusa, que la llista seria interminable. Des de la prohibició eclesiàstica d’utilitzar mètodes anticonceptius fins a la justificació de guerres i genocidis en nom del ser suprem, el número d’atrocitats comeses en nom de déu augmenta cada dia, lluny de disminuir.\nI si hi hagués un pacte mundial que prohibís l’ús de la paraula “déu” amb finalitats partidistes i interessades? I si poguéssim restringir l’ús d’aquesta paraula només per a experiències personals i íntimes?. Potser és l’hora que la religió torni al lloc del qual no hauria d’haver sortit mai: les experiències personals d’alliberament, d’il·luminació, d’oració i recolliment.\nTant de bo arribi un dia en què tothom, a l’uníson, comprengui que hem comès el pitjor dels pecats: utilitzar alguna cosa tan seriosa i poderosa com el concepte de Déu per als nostres mesquins interessos.\nDeixem a Déu en la pau de cadascú.\nResum d’un capítol del llibre “Si funciona, canvia-ho” que vaig escriure el 2010 amb JM Ferrer-Arpí.


Sonix: transcripció, traducció i subtitulació automatitzada en més de 40 idiomes | Martech Zone\nFa un parell de mesos, vaig compartir que havia implementat traduccions automàtiques del meu contingut i va explotar l'abast i el creixement del lloc. Com a editor, el creixement del meu públic és fonamental per a la salut del meu lloc i del meu negoci, de manera que sempre busco noves maneres d’arribar a nous públics ... i la traducció n’és un.\nEn el passat, he utilitzat Sonix per proporcionar transcripcions del meu podcast ... però tenen molt més a oferir a través de la seva plataforma. Sonix ofereix transcripció, traducció i subtitulació totalment automatitzades, ràpides, precises i assequibles:\nTranscripció automatitzada - L'editor del navegador de Sonix us permet cercar, reproduir, editar, organitzar i compartir les vostres transcripcions des de qualsevol lloc de qualsevol dispositiu. Perfecte per a reunions, conferències, entrevistes, pel·lícules ... qualsevol tipus d’àudio o vídeo, realment. També podeu ajustar les transcripcions amb un diccionari personalitzat que podeu mantenir a tot el compte. També podeu exportar la transcripció mitjançant fitxers Word, Text, PDF, SRT o VTT.\nTraducció automàtica - Traduïu les transcripcions en qüestió de minuts amb el motor de traducció automàtic avançat de Sonix. Augmenteu l'abast mundial amb més de 30 idiomes. En funció del vostre pla, podeu obtenir un editor de traducció al navegador, una comparació de traduccions costat a costat i un creador de subtítols en diversos idiomes.\nSubtitulació automàtica - Feu que els vostres vídeos siguin accessibles, consultables i més atractius. Automatitzat però prou flexible perquè pugueu personalitzar-lo i ajustar-lo a la perfecció. Segons el vostre pla, podeu dividir automàticament els subtítols, ajustar els codis de temps pel mil·lisegon, arrossegar i ampliar la línia de temps, personalitzar el tipus de lletra, el color, la mida i la posició i gravar els subtítols al vídeo original.\nLa plataforma ofereix una gran quantitat d'altres productes per millorar les vostres capacitats. El Reproductor multimèdia Sonix us permet compartir clips de vídeo en qüestió de segons o publicar transcripcions completes amb subtítols. Això és ideal per a ús intern o publicació web per generar més trànsit al vostre lloc web.\nTambé hi ha un sistema de col·laboració i gestió de fitxers amb permisos multiusuari que us permetrà donar accés als col·laboradors per penjar, comentar, editar i restringir l'accés a fitxers o carpetes. Podeu organitzar i cercar fàcilment les transcripcions, cercant paraules, frases i temes dins del vostre contingut.\nIntegracions de Sonix\nDes de sistemes de conferències web fins a plataformes d’edició de vídeo, Sonix és una gran addició als vostres fluxos de treball de contingut d’àudio i vídeo.\nConferència web Les integracions de plataformes inclouen Zoom, Microsoft Teams, UberConference, Cisco WebEx, GoToMeeting, Google Meet, Loom, Skype, RingCentral, Join.me i BlueJeans.\nPlataforma d’edició Les integracions inclouen Adobe Premiere, Adobe Audition, Final Cut Pro i Avid Media Composer, connecteu-vos fàcilment a les eines que utilitzen els vostres equips per treure el màxim profit de Sonix.\nUn altre flux de treball Les integracions inclouen Zapier, Dropbox, Google Drive, Roam Research, Salesforce, Evernote, OneDrive, Gmail, Box, Atlas.ti, nVivo i MaxQDA.\nEls plans de preus inclouen projectes assequibles de pagament, subscripcions premium i subscripcions empresarials.\nObteniu 30 minuts gratuïts de transcripcions amb Sonix\nDivulgació: utilitzo un enllaç de referència on puc obtenir minuts de transcripció gratuïts Sonix.\netiquetes: Adobe Auditionestrena de tovatranscripció d'àudiotraducció d'àudioàvid compositor de mitjansTexans blausCisco WebExfinal cut proGoogle meetreunióUneix-te a miTelerEquips de MicrosoftRingCentralskypesonixsubtitulaciótranscripciótranslationUberConferènciasubtitulació de vídeotranscripció de vídeotraducció de vídeoAmpliar


El Festival Pròleg presenta oficialment el seu cartell - Revista Cambrils\nEl Festival Pròleg presenta oficialment el seu cartell\nL'esdeveniment també ha complert l'objectiu que s'havia proposat per la campanya de Verkami, la qual servirà per finançar l'organització del projecte\nPublicat el Dimarts, 6 d'agost de 2019 11:13h\nLaura Serrano, Pau Senserrich, Camí Mendoza, Natàlia Pleguezuelos i Oriol Teixell, ahir, a la presentació del festival Pròleg | Montse Plana\nEl Festival Pròleg tindrà lloc el dissabte 24 d'agost al Parc del Pinaret de Cambrils. És un projecte cultural impulsat per 12 joves cambrilencs de l'Agrupament Escolta i Guia Gent de Mar, i té com a objectiu principal crear un nou punt de trobada per fomentar i visibilitzar la cultura local, fent que els ciutadans de Cambrils també siguin partícips d'aquesta i puguin conèixer-la de ben a prop. Ahir al migdia, tres dels organitzadors del festival -Pau Senserrich, Laura Serrano i Oriol Teixell-, juntament amb l'alcaldessa Camí Mendoza i la regidora de Joventut, Natàlia Pleguezuelos, van presentar l'esdeveniment a l'Ajuntament.\nLaura Serrano i Pau Senserrich, ambdós membres de la branca de l'Agrupament organitzadora del projecte, els TRUC, i acompanyats per un dels seus animadors, l'Oriol, van explicar el perquè de la iniciativa, els seus objectius i el programa d'activitats que tindrà el projecte en el qual porten treballant uns 6 mesos. En primer lloc, la Laura va comentar que el nom "Pròleg" fa referència al fet que el festival pretén ser un punt de partida pels artistes i la cultura cambrilenca en general. A més, va destacar que es vol "deixar constància, que la gent s'impliqui i hi vulgui participar", i així "poder deixar petjada a Cambrils". D'altra banda, el Pau va explicar que es donarà inici al festival a les 17.15 h a la plaça de la Vila, amb una batucada a càrrec de Les Lloques que conduirà cap al Parc del Pinaret, on se celebra el festival. També va detallar totes les activitats que es faran a partir de les 17.30 h fins a la matinada dins del Festival Pròleg, com revistacambrils.cat ja va avançar fa uns dies; i va ressaltar que es vol "fer veure la presència d'artistes que hi ha al nostre poble".\nDurant la roda de premsa, tant l'alcaldessa com la regidora van celebrar que hi hagi "gent jove amb ganes de fer coses", van opinar que és "una iniciativa molt bona per integrar-se en el teixit de Cambrils" i van recordar breument la tasca de l'AEIG Gent de Mar al municipi. També es va destacar que és un projecte empoderant del jovent i que els organitzadors compten amb el suport de l'àrea de Joventut. Finalment, les dues van desitjar que fos un èxit, ja que "hi ha sempre projectes interessants que neixen de la inquietud del jovent cambrilenc i això també ens fa créixer com a municipi".\nCartell amb els horaris de la programació del Festival Pròleg\nEl Pròleg aconsegueix l'objectiu del Verkami\nAhir al matí, unes 24 hores abans que finalitzés, també es va arribar a l'objectiu que els organitzadors del Festival Pròleg havien establert per la campanya de Verkami, 2000 €. Els fons recollits del centenar de persones que hi han col·laborat serviran per fer possible la realització del festival, ja que és un esdeveniment creat des de zero per la branca de TRUC de l'Agrupament. Ara, totes les persones que hagin fet una aportació que tingui recompensa, podran recollir-la el mateix dia del festival.


Dilluns, 10 Juny 2019 11:36\nDilluns, 10 Juny 2019 10:49\nEn aquesta primera convocatòria s’han rebut un total de 90 sol·licituds de 72 municipis diferents. A 2018 es van rebre 50 projectes de 38 municipis diferents, i a més aquest any s’han afegit 3 mancomunitats. El total dels 90 projectes ascendeix fins als quasi 3 milions d'euros, multiplicant quasi per 4 el pressupost màxim de la convocatòria. Per tant, es reafirma que la inquietud per les ciutats intel·ligents és ja una realitat a la província. Segons Martí, “tenint en compte l’escàs grau d’implantació de les ciutats intel·ligents en municipis menors de 50.000 habitants que hi havia fa un parell d’anys, podem considerar les convocatòries de 2018 i 2019 com un èxit rotund que indubtablement han contribuït a la difusió de les Smart Cities al nostre territori”.\nDilluns, 10 Juny 2019 10:43\nDetinguts dos homes per cometre 26 robatoris amb força en establiments de València\nAgents de la Policia Nacional han detingut a dos homes, de 37 i 38 anys, d'origen espanyol, com a presumptes autors de 26 robatoris amb força en establiments de València. Aquestes detencions s'han dut a terme en el marc d'un dispositiu policial establit per a fer front als robatoris en establiments públics del districte de Trànsits.\nLes investigacions es van iniciar en tenir coneixement els policies d'una sèrie de robatoris amb força comesos en bars i farmàcies sempre a la nit en el districte de Trànsits, en els quals havien accedit sense la fractura o forçament dels elements propis de seguretat.\nNo deixaven rastre després de fracturar o forçar panys i sistemes de seguretat\nEl modus operandi emprat pels autors era molt específic ja que accedien a l'interior dels establiments manipulant els panys i sistemes de seguretat sense fracturar o forçar dels elements propis de seguretat, sense deixar rastre. Una vegada a l'interior de les farmàcies i bars fracturaven les caixes registradores, així com les màquines recreatives, escurabutxaques i expenedores de tabac, obtenint com a botí els diners que aquestes contenien.\nEls sospitosos tenien un repartiment de funcions, un seriosa l'expert en la manipulació i obertura dels sistemes de seguretat dels establiments i l'altre amb funcions de vigilància i fins i tot en determinades ocasions utilitzaven vehicles de lloguer per al trasllat i cobertura dels fets delictius. Els policies van esbrinar que a vegades actuava un menor d'edat que col·laborava en la sostracció dels diners de les caixes registradores i màquines de joc, així com la identitat dels sospitosos i que el menor era el fill d'un d'ells.\nEls agents van establir un dispositiu i van detenir als sospitosos majors d'edat després de cometre un robatori amb força en una farmàcia en el districte de Proveïments de València.\nEls policies després dels esbrinaments oportuns els consideren els presumptes autors de 26 robatoris amb força, en catorze farmàcies i sis bars, així com continuen les investigacions per a la detenció del menor d'edat.\nEls detinguts, amb nombrosos antecedents policials, han passat a disposició judicial, decretant el seu ingrés a la presó.\nDimecres, 05 Juny 2019 12:15\nLa Policia Nacional deté a València a nou persones en una renyina tumultuària\nAgents de la Policia Nacional han detingut a València a nou homes de 19 i 42 anys, d'origen bolivià, colombià i equatorià, com a presumptes autors d'un delicte de renyina tumultuària, després d'agredir-se mútuament en un bar del districte de Trànsits. Quan van arribar els agents estaven llançant-se cadires, tamborets i material del bar.\nEls fets van ocórrer la nit del dissabte quan els agents que realitzaven labors de prevenció van ser alertats per la Sala del 091 perquè es dirigiren a un bar del districte de Trànsits on pel que sembla hi havia una forta baralla entre un grup nombrosos de persones.\nImmediatament els policies es van dirigir al lloc i van observar com un grup d'homes s'estaven llançat taules, tamborets, botelles i mobiliari de l'establiment, aconseguint separar a les parts traient-los a l'exterior, quedant el bar regirat i amb danys materials.\nEls agents van esbrinar que part d'ells haurien començat a increpar a unes dones que es trobaven allí amb altres persones i pel que sembla al no atendre i contestar les dones al que li estaven preguntant, un d'ells hauria colpejat per l'esquena a un dels homes que estava amb les dones, començant llavors les agressions entre els dos grups.\nEls policies van sol·licitar assistència sanitària per a alguns dels sospitosos, ja que presentaven ferides que requerien sutura per a la seua curació, a més un home i una dona que no havien participat en la baralla van resultar ferits en impactar-los objectes del bar que havien sigut llançats pels implicats en la baralla.\nFinalment els policies després de realitzar diverses comprovacions van detenir als nou homes com a presumptes autors d'un delicte de renyina tumultuària.\nEls detinguts, sis d'ells amb antecedents policials, han passat a disposició judicial.\nDimecres, 05 Juny 2019 11:01\nLa Policia Nacional deté a un home que va intentar asfixiar a la seua parella a València\nAgents de la Policia Nacional han detingut a un home de 45 anys com a presumpte autor d'un delicte de violència de gènere. El sospitós hauria colpejat a la seua parella sentimental en el domicili on tots dos resideixen, arribant fins i tot a intentar asfixiar-la.\nLa policia va acudir a l'habitatge on suposadament es van produir els fets després que la pròpia víctima telefonara al 091 demanant ajuda. Els agents, en arribar al domicili, van observar la porta d'entrada fracturada i ensangonada, així com l'interior del pis regirat i amb alguns mobles trencats, on van trobar a la dona amb la cara ensangonada i amb una forta crisi d'ansietat.\nEls agents van esbrinar que pel que sembla la víctima, davant l'actitud agressiva de la seua parella, es va tancar en una habitació del domicili i aquest va intentar accedir per la porta i al no aconseguir-lo, ho va fer per un balcó annex, fracturant la persiana. Després d'això, presumptament, es va produir l'agressió, colpejant-li en la cara, sacsant-la i intentant asfixiar-la.\nEl sospitós, pel que sembla també hauria retingut a la seua parella en el domicili i li hauria trencat tres telèfons mòbils després de llançar-los contra el sòl.\nEl detingut ha passat a disposició judicial, que ha decretat una ordre d'allunyament respecte a la víctima.\nDimarts, 28 Mai 2019 13:31\nLa Policia Nacional deté a un home per apropiar-se més de 16.000 euros de dues comunitats que administrava\nAgents de la Policia Nacional han detingut a València a un home de 47 anys, d'origen espanyol, com a presumpte autor dels delictes d'apropiació indeguda, administració deslleial i falsificació documental. L'home en qualitat d'administrador de finques, s'havia apropiat de quasi 17.000 euros de dues comunitats de veïns, cobrant xecs en els quals en algun cas hauria falsificat la signatura.\nLes investigacions es van iniciar fa sis mesos en tenir coneixement els policies del cobrament de dos xecs, un el 22 de juny per un import de 2.276 euros i un altre el 26 de novembre de 350 euros, a compte d'una comunitat de veïns de València, la qual no havia autoritzat aqueixos cobraments.\nDurant les investigacions els agents van esbrinar que els xecs havien sigut estesos al portador per a això era necessària la signatura del president, el vicepresident o l'administrador de la finca, al qual aquest últim la comunitat no havia tornat a localitzar.\nPosteriorment continuant les investigacions es va esbrinar que una altra comunitat de veïns, després d'una auditoria, s'havia adonat que un anterior administrador, havia retirat fons del compte de la comunitat que no podia justificar, ascendint a 14.272 euros.\nDurant les perquisicions els policies van esbrinar que la mateixa persones era l'administrador de la finca per a totes dues comunitats que davant tals evidències, van procedir a la seua completa identificació, sent localitzat en el seu domicili i detingut com a presumpte autor dels delictes d'apropiació indeguda, administració deslleial i falsificació documental.


Janet Jackson no utilitza un substitut, confirma el germà Tito - Bellesa\nTito Jackson confirma que la germana Janet Jackson no utilitza un substitut\nTito Jackson ha confirmat que la seva germana Janet Jackson porta el seu propi nadó. Recentment es va revelar que Janet, de 50 anys, espera el seu primer fill amb el seu marit Wissam Al Mana i es va especular que podria estar utilitzant un substitut per formar la seva família. Però aquest no és el cas, va dir Tito a Andy Cohen durant una entrevista aquesta setmana.\n'Està molt bé', va dir Tito, de 62 anys, sobre l'estrella embarassada. S’ho està prenent amb calma. Com ja sabeu, està fora de gira i protegeix la seva salut.\nFES CLIC PER VEURE LA GALERIA\nJanet Jackson no utilitza un substitut per portar el seu primer fill\ncom eliminar les taques de greix i oli del formigó\nTito no va revelar quan ha de vèncer la seva germana, però va revelar que Janet va escollir no esbrinar el sexe del seu primer fill i va dir que simplement 'esperava un bebè sa'.\nJanet, que és el germà més jove de Jackson, va deixar entreveure el seu embaràs el 6 d'abril en un vídeo publicat als seus seguidors. Vaig pensar que era important que fos el primer a saber-ho. El meu marit i jo estem planejant la nostra família, així que hauré de retardar la gira ', va dir.\ncuració de formigó quants dies\nJanet està casada amb l’empresari Wissam des del 2012\nPoc després, germà Jermaine Jackson va confirmar la notícia i va compartir la seva il·lusió per tornar a ser oncle. La meva germana Janet és la meva criatura. Està bé, però està tenint un bebè ', va dir Gent . Un bebè que té un bebè. La mirem com el nostre petit bebè i ara ja ha crescut i té un bebè. Estic orgullós de ser oncle i no puc esperar a veure com quedarà aquest bebè.\nVa afegir: 'Espero que tingui una noia. Necessitem més noies d’aquesta família. Hi ha massa nois!\nJanet està casada amb l’empresari qatarí Wissam des del 2012. La parella va fer el nus en una cerimònia secreta i no va confirmar públicament la notícia fins a l'any següent.\nMichael Strahan confessa sorpresa per treballar a GMA\n9 millors contractistes de formigó Minneapolis (més de 70 comentaris de 5 estrelles)\nLes transformacions més sorprenents de Johnny Depp en el cinema\n8 reials que ens han sorprès amb els seus tatuatges i art corporal: de Kate Middleton a la duquessa Camilla\nEl nou aspecte ferotge de Ricki Lake fa que els fans parlin\nThe Cecil Hotel: 7 esgarrifoses crítiques d’antics hostes a l’espectacle de Netflix\n360 Solutions LLC - Knoxville, TN - Contractistes de formigó a prop meu\nHistòria dels trossos: torna el líder de Diet Coke\nLa nova pel·lícula nadalenca de Kristen Stewart ha d’estar a la llista de seguiment: vegeu el tràiler\nQuina és la millor manera d’eliminar l’esmalt d’ungles en gel?\nMichael Sheen i Kate Beckinsale, filla\nKaty Perry i Orlando Bloom Wedding\ncom passar el fred ràpidament\n50 tons de gris que mostren la data\nserà el príncep charles el rei charles\namb qui està casat freddie prinze\nfes-ho tu mateix superposició de formigó estampat


Cops De Veu Per La RàDio\nMARTA FIGUERAS, TEACHER\nPublicado el 1 de jul. de 2009\nFITXA D’ACTIVITATS TAC I MÚSICA\nProfessor/a: Montse Biosca\nCentre: CEIP Garona Localitat: Vielha e Mijaran\nTÍTOL DE L’ACTIVITAT: cops de veu per la radio\nNivell educatiu i curs: 1er curs de Cicle Superior\nNombre d’alumnes: tres classes d’uns 17/18 alumnes.\nEs tracta d’una activitat realitzada en petits grups, són els propis alumnes els\nque s’agrupen. Pel que fa al nivell de relació entre els alumnes és força positiu,\ntot i que es notava que no estaven gaire acostumats a treballar junts en un\nmateix projecte. En les tres classes hi ha un bon nivell musical, tot i que trobem\ntambé nivells més baixos amb els alumnes nouvinguts des de fa poc temps. El\nprocés de realització de l’activitat s’ha dut de la mateixa manera a les tres\nTemporalització: 5/6 sessions\nRecursos que s’utilitzen:\n- Eines TIC: ordinador, auriculars, Mp3\n- Programari: Audacity i Music time\n- Instruments de l’aula: Instruments de percussió de so indeterminat,\nxil·lòfons, metal·lòfons, carilló i piano.\n- Altres: veu i percussió corporal.\nObjectius a assolir:\nCol·laborar en la recerca i estructuració de la informació.\nInterpretar conjuntament la proposta musical exposada, tenint en\ncompte el tempo.\nRespectar i valorar les propostes manifestades per la resta de\ncompanys, siguin o no del mateix grup.\nCrear un ritme o melodia en grup.\nEscriure la creació musical a l’ordinador amb el Music time.\nInterpretar la creació musical amb justesa rítmica i/o melòdica.\nGravar la creació musical amb l’Audacity.\nModificar el resultat obtingut amb les possibilitats que ofereix\nRelació amb els companys.\nRespecte a les opinions i propostes.\nCapacitat d’arribar a acords en grup.\nCreació i interpretació.\nÚs de les tecnologies (programes i maquinària)\nReflexió sobre els processos utilitzats.\nPlanificació per a l’elaboració\nContinguts que es tractaran\nExplorar i percebre. Exploració de la sonoritat dels instruments així\ncom també dels recursos TIC utilitzats.\nInterpretar i crear. Creació d’una melodia o ritme, mitjançant\ninstruments o recursos musicals a l’abast dels alumnes. Interpretació\nde la creació amb els instruments escollits per ells/es mateixos/es.\nEl cop de veu, la seva utilització i importància ens els programes de\nL’acompanyament rítmic i /o la melodia\nUtilització del programa Music Time.\nUtilització del programa Audacity.\nRespecte pel treball grupal.\nRespectar la creació dels altres\nValorar la interpretació pròpia i la dels altres grups.\nLa radio com a mitjà de comunicació.\nImportància de la música en els mitjans de comunicació.\nDescripció de l’activitat que han de realitzar els estudiants (què, com, quan):\nPrimerament el/la professor/a mostra un seguit de gravacions diverses\nde la radio (noticies, programa cultural, programa de música,...) l’activitat\nes realitza mitjançant els recursos de l’aula de música (altaveus)\nSeguidament es fa una valoració i una exposició de les impressions i\nopinions dels alumnes. A partir d’aquí i conjuntament, amb els/les\nalumnes i el/la professor/a s’evidencia la diferència musical que es troba\nels diferents programes de radio.\nEl/la professor/a proposa als alumnes la idea d’elaborar cops de veu per\na què aquests siguin utilitzats a la radio de l’escola, que no en té de\npropis. Es formen els grups voluntàriament.\nEls /les alumnes disposen de la possibilitat de manipular qualsevol\ninstrument i que hi ha a l’aula de música, són ells els qui experimenten i\nper tant decideixen quins seran els instruments que utilitzaran.\nArriben a un acord i escriuen al Music Time la seva creació, tant si es\ntracta d’un acompanyament rítmic o d’una melodia.\nEl següent pas es la interpretació individual i després conjunta de la\nEs dur a terme la gravació mitjançant un Mp3.\nAmb el programa Audacity els/les alumnes canvien allò que no els ha\nagradat o fan proves a les diferents alternatives que ofereix aquest\nAVALUACIÓ CONTEXTUAL DE L’ACTIVITAT REALITZADA\nCom ha funcionat l’activitat?\nL’activitat ha funcionat molt bé, els alumnes han estat molt contents, ja que han\npogut comprovar que la seva creació ha estat valorada, perquè no n’hi havia\ncap de millor, totes eren diferents i per tant, servien per diferents moments del\nprograma o segons el tipus de programa.\nEl fet de que els grups fossin de com a màxim de 5 persones ha possibilitat\nl’obtenció de varies modalitats de cops de veu i, per tant, no totes han estat\nescollides per a ser utilitzades, ja que només s’emet un cop al mes i cal seguir\nuna estructura i una mateixa música.\nTot i així els alumnes s’han mostrat molt motivats al sentir i escoltar els cops de\nveu en els programes que es realitzen a l’escola i que posteriorment son\nemesos a la radio local de Vielha e Mijaran.\nCanvis que el professorat farà en la activitat la propera vegada:\nOferir la manipulació dels instruments de manera organitzada, es a dir,\nrotativament i per grups.\nNo dedicar tota l’hora a aquesta activitats, sinó combinar-la amb una\nactivitat del quadern per exemple, sinó els costa estar implicats i atents a\nFotos de cossos geomètrics iris i ainhoa\nEdificis singulars aleix\nCossos geometrics marineta\nCossos geomètrics de barcelon núria\nCossos geomètrics a barcelona andreu\nPw cossos geométrics josep bassó\nMarc formes geometriques a la ciutat


SOM DEL CF LLORET: PROTAGONISTES\nL’última temporada de Jaume Prado\nNomés dos mesos ens queden als aficionats del Lloret per gaudir i veure Jaume Prado defensant la porteria de l’equip. El lloretenc ha decidit enfocar la seva vida esportiva cap a un altre branca, sempre amb relació amb el futbol. Prado s’ha proposat aconseguir el títol d’Agent FIFA i, per aquest motiu, ha decidit, “en un cent per cent”, penjar les botes a final de temporada.\nEl porter assegura que “no és un tema esportiu, és un tema professional”. Explica que “fa temps que em ve molt de gust i vull fer representació. Ara que sóc jove i tinc ganes, vull fer aquest tipus de feina esportiva.” Afegeix que “fins feia poc, el cor em deia que havia de seguir jugant a futbol, però ara em fa més il·lusió el tema d’assessorar joves i poder moure’m en aquest altre món”.\nJaume Prado va arribar al Lloret ara fa tres temporades, quan es va iniciar un nou projecte esportiu a les ordres de Lluís Ponsdomènech. Tan amb Ponsdomènech com amb Urdiales, l’actual entrenador, sempre ha estat el porter titular. Ara, el que és un dels capitans de la plantilla, diu que s’ha de saber dir “fins aquí hem arribat”. El porter lloretenc només té bones paraules per definir la seva etapa en l’equip del seu poble: “He passat tres anys increïbles en el Lloret. Acabaré en el millor lloc posible.”.\nPrado reconeix que “d’aquí a final de temporada poden passar moltes coses”, però recorda que “en aquests moments la meva decisió és aquesta, al cent per cent”. Així, doncs, aquests seran els últims mesos de Jaume Prado com a porter del Club de Futbol Lloret.\nPublicat per Moisés García a 17:37\nEtiquetes de comentaris: Jaume Prado


#Novaveu - Fitxa d'obra: We-Ding!\nL'art de saber transmetre\nWe-ding Plaça de l'església de Celrà, 1 de desembre del 2018 [caption id="" align="aligncenter" width="332"] Fotografia: Roc Faixedas[/caption]\nLa companyia Los Moñekos va portar el passat 1 de desembre, dins el certament Desembre en Dansa de Celrà, el seu espectacle We-ding. Un espectacle que porta dos anys recorren el territori, intentant fer les delícies de petits i grans.\nÉs migdia, tothom citat davant l'església del poble. Sonen les campanes i surten dues novies que comparteixen molt més que un dia molt especial: el Mariano, el nuvi inesperat.\nL'harmonia entre música, dansa i la compenetració dels actors, guardonats amb el do de transmissió a través de la seva expressió corporal, fan dels següents 20 minuts un bon entreteniment. Adaptant-se a l'espai disponible davant l'església, i ocupant-lo en el transcurs del show, faciliten una bona visualització per part de tots els assistents.\nÉs una obra suscitada a la resposta del públic. Si tot va bé, la gent respon positivament al reclam dels artistes i facilita el bon desenvolupament de l'obra, sobretot per la clau d'humor que té, sent una gran aposta. Tot i això, el poder que transmeten els moviments corporals i l'expressivitat personal dels actors, amb força i sentit, permet una ràpida involucració dels assistents.


Es detecten diversos petits incendis a PLF i rodalies | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Es detecten diversos petits incendis a PLF i rodalies\nMarc Ferri , juliol 1, 2015\t / 709 0\nA principis d’aquesta setmana es va detectar un foc al terme municipal de PLF, a la carretera B682. L’incendi es va declarar quan passaven 10 minuts de les 7 de la tarda, i tot i que els cossos d’emergències el van poder controlar de seguida, les flames van afectar un cotxe que es trobava per la zona.\nA més a més, al vespre de dilluns, Malgrat de Mar va viure dos episodis molt similars. Cap a les 9 del vespre es va declarar un foc al quilòmetre 674 de la carretera N-II, que va cremar 2.000 metres quadrats de matolls a la zona del càmping Kufer. Poca estona després se’n va declara un altre prop de la deixalleria municipal, al polígon industrial de Can Patalina.\nEls serveis d’emergència demanen precaució i prudència a l’hora de realitzar activitats que puguin ser perilloses per al Medi Ambient, tot recordant que des de la setmana passada segueix activa l’alerta de nivell 2 del pla Alfa de prevenció d’incendis forestals, activada per la Diputació de Barcelona a la xarxa de parcs naturals.\nDavant la proliferació d’aquests petits incendis, també es demana a la ciutadania que estigui atenta si adverteix actituds perilloses o sospitoses que poguessin acabar desembocant en un incendi forestal.\nEl manteniment del nivell 2 de risc d’incendis forestals vindrà determinat per la previsió meteorològica dels propers dies, ja que les previsions del Servei Meteorològic de Catalunya són l’eina de referència per a la confecció del mapa de risc d’incendi forestal.\nI és que la situació meteorològica no sembla voler col·laborar, i s’espera que les temperatures segueixin superant-se en els propers dies.


Som on som (una repassada a l'independentisme modern) La República\nSom on som (una repassada a l’independentisme modern)\nA aquestes alçades de la pel·lícula, i vist el moment actual que viu l'independentisme català, entendríem com a independentisme modern aquell que després de molts anys existint malendreçat i oblidat […]\nEric Herrera 22/10/2013\nA aquestes alçades de la pel·lícula, i vist el moment actual que viu l'independentisme català, entendríem com a independentisme modern aquell que després de molts anys existint malendreçat i oblidat a les golfes de la política catalana, com baguls de records sobrevivint gràcies als referents del passat i reflex identitari de les essències pàtries, ha sabut fer el salt de la cova endogàmica on vivia per presentar-se davant de la societat com un moviment vital i transversal. Guanyador. L'independentisme sorgit del tardofranquisme escenificat primer pel Front Nacional de Catalunya i continuat després per tot un reguitzell d'organitzacions i grupuscles radicalitzats amb la seva pilastra central, l'organització armada Terra Lliure, malvivia en l'extrema ignorància social fruit d'una ideologització granítica i d'un plantejament radical en les formes. Tanmateix, aquests independentistes, néts ja dels que van participar en la Guerra Civil, representen sense cap mena de dubte l'essència del moviment, la naturalesa del cos, l'esperit de l'independentisme contemporani. Crec que mai un neoindependentista arribarà a entendre aquells anys d'ostracisme que a molts ens va tocar viure, uns anys en què amb un esclop i una espardenya aguantàvem la flama de la raó entre mediocritats provincianes. L'estelada era un símbol poc conegut i sobreeixia només pintat en esprai a les parets dels pobles i ciutats juntament amb altres símbols minoritaris de l'arc ideològic. La seva aparició a la premsa es remetia a escassos fets violents que l'independentisme perpetrava de tant en tant. Entenc que la societat no se sentís atreta per una colla endogàmica i a voltes massa sectària, que basava la seva lluita en discussions internes de poca efectivitat social. Van ser uns anys complicats, durs, incompresos per la gran majoria de gent i allunyats de qualsevol poder i presa de decisió, però també molt valuosos pels que en vam formar part. Aquell independentisme és l'espurna que ha permès arribar fins on som i per això cal tenir el màxim de respecte possible per aquells i aquelles que amb tota la voluntat del món van sostenir-lo juntament amb la idea de la nació sencera.\nDit això, un servidor marcaria l'inici de l'independentisme modern, l'independentisme postolímpic, per anomenar-lo d'alguna manera, en una fita que recordo perfectament amb molta emoció i sorpresa perquè, per primera vegada, una acció política transcendia de l'estricte món independentista i abastava tota la societat amb èxit de convocatòria i d'organització. Amb el permís i menció especial a la campanya Freedom for Catalonia i a la inesperada victòria de l'ERC de l'Àngel Colom el 1992, el 1999 la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes va assolir tramitar una Iniciativa Legislativa Popular (ILP), amb l'objectiu d'aconseguir-ne el reconeixement internacional, fent que militants, simpatitzants i votants de tots els partits i organitzacions catalanistes, des de CiU fins a l'esquerra independentista, treballessin colze a colze per aquesta finalitat. La mobilització -en positiu- va ser tot un èxit, i més de mig milió de signatures van ser el resultat d'aquella campanya, escenificant que el sobiranisme no només era cosa de quatre caps calents, sinó que tenia caràcter inclusiu i resorgia de les cendres per etzibar una petita batzacada a l'establishment autonòmic. Les signatures, naturalment, van acabar en un calaix al Parlament. En qualsevol cas, si la ressaca del 92 ens va portar a un desert fred i buit per al Moviment Català d'Alliberament Nacional (MCAN) durant els vacus anys noranta, en què la lluita armada s'apagava definitivament amb tot el dramatisme i les complicacions existencials que comporta la fi d'un cicle, deixant una cua de baralles absurdes i insignificants per a la societat protagonitzades per aprenents de revolucionaris (com les del tedioses gestes bèl·liques al 'Pi de les Tres Bronques'), l'èxit sobtat de la Plataforma Pro Seleccions era un punt de llum brillant i obria una nova època de lluita que ens portaria cap a més visibilitat de l'independentisme i, sobretot, l'inici de la transversalitat del moviment, el desacomplexament cada vegada més notori de personalitats conegudes del país. Una sortida de l'armari lenta però incessant de la societat catalana cap a posicions sobiranistes.\nL'any 2003 és sense dubte el primer triomf seriós de l'independentisme, és la primera estació conquerida amb èxit després del camp base. Aquest any, que haurà de ser plasmat als llibres d'història, es va produir el canvi que jo sempre he anomenat 'la triangulació nacional', una substitució a tres bandes necessària i fonamental per al país.\nLa primera. ERC assolia 23 diputats i trencava l'oasi català pel mig acostant l'esquerra sucursalista a les institucions del país per posar-la davant del mirall, i enviava el regionalisme de centredreta a la seva regeneració catalanista, a corregir-se després de tants anys al poder practicant la política de peix al cove i l'amiguisme institucional. Ventilar la Generalitat era una urgència mental per al poble català. El llançament de la idea del nou patriotisme social i integrador d'en Josep-Lluís Carod-Rovira i l'assoliment dels primers regidors independentistes a ciutats complicades, o poc permeables al catalanisme, del cinturó roig, van acabar d'apuntalar la idea que la qüestió nacional també era matèria per a l'esquerra catalana.\nLa segona. Després dels anys de foscor, Josep Lluís Núñez és rellevat a la presidència del FC Barcelona per un equip fresc i jove, d'homes de nova empresa, que entenien el país sense complexos. L'enèrgic Joan Laporta es converteix en 38è president del Barça i fa d'aquest club el millor de la seva història i de la història del futbol, i el catalanitza com mai s'havia fet des de l'altre president màrtir, en Josep Sunyol.\nI tercera. La principal entitat cultural i patriòtica del país, Òmnium Cultural, reneix amb voluntat de ser el lloc de trobada de la societat civil catalanista. Tot i que l'elecció del nou president va ser a finals del 2002, Jordi Porta i el seu equip van obrir el nou any amb una política per a l'entitat que estava a les antípodes de l'anterior; mai, com en cap altra entitat o institució, l'aire havia estat tan fresc com en les oficines d'Òmnium. L'estructura de l'entitat va canviar a tot el territori de dalt a baix, i es va convertir -fins als nostres dies- en l'entitat de referència del sobiranisme civil. Josep Huguet, aleshores portaveu d'Esquerra al Parlament, va afirmar que la victòria de Jordi Porta sobre Espar Ticó, 'és el primer capítol del postpujolisme en el món cultural'. Aquells 11 de setembre marcats per la violència fanàtica i policial -dos fenòmens retroalimentats- van tenir els seus últims dies quan Òmnium va començar a plantejar la Diada en positiu, una Diada moderna i oberta a la societat, sense perdre la reivindicació, i plantejada sobre fonaments cívics i transversals. Mai agraïrem prou aquell canvi de paradigma que va significar el reciclatge i la innovació dins l'MCAN.\nGeneralitat, Barça i societat civil, canvis profunds que aquesta triangulació nacional produeix sobre el moviment i especialment sobre la societat aquell any 2003 per convertir-lo en la primera fita de l'independentisme català, uns canvis que seran indispensables per entendre el nou catalanisme actual.\nEls anys passen i la societat es rescalfa, que TV3 emeti sèries fresques amb un humor propi, comprensible i directe com Plats Bruts (per cert, del 2003 també), fàcilment identificable per a la generació protagonista del nou sobiranisme, o que els llibres editats de la incipient intel·lectualitat independentista comencin a fer forat i a ser, alguns d'ells, èxits de vendes, és visionari que quelcom roent s'està teixint en el si de la política catalana. Els festivals de música de les joventuts d'ERC i de Maulets es professionalitzen i es converteixen en el punt de trobada massiva per a la nova música catalana sense complexos. La línia vermella tan desitjada per l'independentisme que representa l'ocàs de l'autonomisme s'entrelluca per primera vegada entre la boira espesa de la -encara- Catalunya dominada per la moral de la La Vanguardia i El Periódico. Tanmateix, ERC pateix un desgast terrible en el govern, malgrat les millores socials que representen les polítiques del govern d'esquerres i catalanista i les falques independentistes que el partit d'en Carod i Puigcercós intenten posar enmig de l'esquerra federalista. Catalunya en tota la dècada veu com un milió de nouvinguts fan parada i fonda al país i obliga el govern a fer una despesa brutal per encabir tothom en els serveis públics sense trencar la cohesió social. La crisi del 2008 ho trinxa tot i ERC, el partit més gran de l'independentisme explícit, acaba la dècada tocat de mort per les múltiples baralles i escissions que com és habitual acaben en el pou de l'oblit al cap d'un temps no gaire llunyà.\nTot i això, en aquesta segona meitat de la dècada, com assenyalo, l'independentisme creix incessantment (paradoxalment en l'època del tripartit. Casualitat? Intencionalitat?), i en aquest sentit cal remarcar dos fets importantíssims que acompanyen el fracàs de l'Estatut i la traïció en tota regla que el cap de l'oposició, Artur Mas, practica una nit freda de gener del 2006 amb l'aleshores president socialista espanyol, Jose Luis Rodriguez Zapatero. Per un cantó tenim les inesperades manifestacions de la Plataforma pel Dret de Decidir (entitat civil creada a finals del 2005), que per primer cop des del sobiranisme diàfan omplen massivament els carrers de Barcelona (18F del 2006 i 1D del 2007), posant damunt la taula del debat polític el concepte 'dret a decidir'. Un eufemisme del dret a l'autodeterminació més acceptat per la població i que ha sigut leivmotiv polític fins a l'actualitat. Per l'altre costat, la primera consulta popular per la independència feta a Arenys de Munt el 13 de setembre del 2009, però sobretot l'organització posterior d'aquesta a Osona i a la resta del país, que van significar un salt organitzatiu i d'impacte propagandístic crucial pel país. L'independentisme s'estava musculant per obrir batalla a camp obert i aconseguir més fites i més importants.\nAmb la sentència del Tribunal Constitucional sobre el petitet i escapçat Estatut d'Autonomia de Catalunya a l'albada de l'estiu del 2010, es dóna segurament l'empenta difinitiva a la societat catalana per plantejar un plet a l'Estat espanyol. Tot i aquesta circumstància, Catalunya vota massivament per un govern monocolor de CiU, fruit del cansament del tripartit, les baralles internes a ERC i la desafecció creixent als polítics. Sense dubte la figura messiànica del candidat convergent va ser convincent en aquells moments, i en temps de crisi, la dreta reacciona millor que l'esquerra, ja se sap… Però contra tot pronòstic, el nou flamant president, Artur Mas i Gavarró, fa un govern amb el suport del PP, mentre l'independentisme explícit, venint d'on veníem, aconsegueix només treure 14 diputats. Un autèntic desastre tàctic de tots plegats. La situació, com sabeu, sortosament no aguanta ni una legislatura i al cap de dos anys el poble de Catalunya torna a votar i aboca un resultat esclatant. Per fi el centredreta i el centreesquerra nacionals es posen al capdavant al Parlament. Els socialistes s'enfonsen i l'esquerra radical independentista entra a la cambra catalana fent que ICV es vegi forçada a reforçar el seu compromís sobiranista. Realment ni fet expressament. L'arc parlamentari queda excepcionalment sobiranista amb una CiU obligada a pactar amb ERC, i una ICV empesa per la CUP a posicions nacionalment més clares. El resultat són 87 de 135 diputats potencialment sobiranistes. Majoria molt absoluta i la catifa vermella per encetar el camí cap a la transició nacional.\nMentrestant, un diari creat des de l'òptica del sobiranisme, l'Ara (2010), aconsegueix fracturar el binomi periodístic majoritari de Catalunya i es fa un lloc entre els lectors, i al carrer tota la bullició d'aquests darrers anys desenboquen en la creació de l'ANC (2011) i el Procés Constituent (2013), que aixopluguen la gran majoria de la societat civil amb dos grans conceptes compartits: sobirania i progrés. L'espaterrant manifestació de l'11 de setembre del 2012 i la Via Catalana del 2013 són el colofó final -fins ara- que posa la cirereta en el pastís sobiranista. A partir d'aquí, la pilota passa als polítics i al Parlament.\nDoncs bé, ara estem aquí, en la transició nacional que CiU portava en programa i que gràcies a l'empenta d'ERC (us imagineu que el PSC aconsegueix la 2a posició?!) sembla que va cosint-se de mica en mica amb resultats prou satisfactoris, almenys fins al moment. Sempre havíem dit que sense Convergència no hi hauria independència, i que l'independentisme seria transversal o no seria. Ara la dreta pot ser independentista, l'esquerra per suposat també, fins i tot hi pot haver populisme independentista. N'hi ha per a tothom i per a tots els gustos, i d'això ens n'hem d'alegrar molt malgrat alguna vergonya que alguna vegada ens hem d'empassar. El quid de la qüestió de tot plegat és que ara ja no hi ha marxa enrere, que els bàndols feliçment -pels independentistes- estan ben definits, que qui vulgui fer passar gat per llebre pot tenir un greu problema de credibilitat i estavellar-se en les eleccions. Ara només es tracta de tenir fermesa i intel·ligència, de no voler imposar la teva dèria ideològica als altres, cal generositat i deixar enrere el tacticisme estètic en què molts encara es recolzen (sobretot a certa esquerra). Mai en la història de Catalunya havíem tingut tants partidaris de la separació amb Espanya, mai l'empresariat i el centredreta català havien estirat tant la corda, com també l'esquerra altermundista mai s'havia catalanitzat tant. Només els països valents aconsegueixen ser normals i a nosaltres no ens queda més remei que ser ardits i constituir un nou Estat independent i democràtic per subsistir com a nació. Altrament tindrem el que ens mereixem.


L’Alcalde de Sant Jaume de Llierca, Jordi Cargol vol resoldre les problemàtiques d’un immoble al poble – elgarrotxi.cat\nEl passat 16 d’octubre, l’Alcalde de Sant Jaume de Llierca, Jordi Cargol, es va reunir amb la Directora General de l’Obra Social “La Caixa”, Mireia Ferrer, per tal de comunicar la seva preocupació, com la de molts veïns del poble, en relació als fets incívics i delictius que s’han produït darrerament a un l’immoble de La Caixa, situat al nucli antic del poble. La majoria d’aquests habitatges, 34, els gestiona Obra Social la Caixa, del grup La Caixa i estan dins del programa “Programa Solidari”, que té com objectiu llogar habitatges socials i assequibles.\nLa reunió es va fer al mateix ajuntament a petició de l’alcalde, es va fer seguint el compromís del nou equip de govern, el de solucionar tot un seguit de problemes que deriven, majoritàriament, d’actes incívics provocats per unes poques persones del mateix immoble. Un d’aquests actes va comportar la detenció, aquest estiu, de 3 persones veïnes de l’immoble per cultivar una plantació de marihuana dins d’un d’aquests pisos. Durant els darrers 2 anys hi ha hagut moltes incidències, algunes denúncies però sobretot molta preocupació per la convivència entre veïns. Segons han informat a l’Ajuntament, els veïns, durant molt temps, s’han vist desprotegits i desemparats, i que “ningú ens feia cas”.\nL’ajuntament lamenta aquests fets i fa una crida al bon comportament del veïns, “no podem admetre que passin aquestes coses a Sant Jaume, on la gent ens coneixem tots, i on tots volem viure tranquils”.\nSegons l’alcalde, la reunió va ser molt positiva, doncs s’inicia una relació de col·laboració entre els diferents organismes i els mateixos veïns, “això ho hem de solucionar entre tots”. L’Alcalde s’ha compromès a mantenir reunions periòdiques amb la propietat i la gestora per tal d’anar resolent els diferents problemes.\nJuntament a aquests actes vandàlics, provocant deficiències importants a les zones comunes, com també en l’ocupació il·legal d’immobles buits, l’edifici pateix petites deficiències constructives, i que sumades als desperfectes fa que la situació sigui cada cop més precària. És per això que aquest passat divendres, 23 d’octubre, l’ajuntament es va reunir també amb els responsables de la propietat de l’immoble, BuldingCenter. Es va fer una visita a l’immoble amb els mateixos veïns i es va poder comprovar aquesta situació. La propietat es va comprometre a destinar els recursos suficients per resoldre les anomalies.


Colònies d’estiu per conèixer l’asma i l’al·lèrgia\n27 anys d’educació sanitària en el lleure\nNOTA PREMSA · maig 2016\nLes colònies d’estiu per conèixer l’asma i l’al·lèrgia, organitzades per Sant Pere Claver Fundació Sanitària, celebraran 27 anys aquest estiu. Es tracta d'una iniciativa única i pionera, que a dia d'avui ha atès a més de 2000 nens i nenes entre 8 i 14 anys amb l'objectiu de fer educació sanitària, ensenyant tot allò que cal saber per dur un autocontrol de la malaltia i fer una vida completament normal.\nEl Dr. Lucas, cap del Servei d'Al·lèrgia explica que: "l’asma és la malaltia crònica més freqüent a l’edat infantil (al nostre país es calcula que afecta a un 10% de la població pediàtrica), però és una malaltia agraïda. Si el pacient la tracta bé, la malaltia et tractarà bé. És per això, que l’actitud de qui la pateix pot influir de manera determinant en l’evolució i per això és important conèixer-la" afirma. Per la seva banda, l’al·lèrgia infantil afecta un 25% de la població i el millor tractament és conèixer els elements al·lergògens i saber com evitar-los. En els pacients més joves, l’asma i l’al·lèrgia van sovint de la mà.\n"L’al·lèrgia infantil afecta un 25% de la població i el millor tractament és conèixer els elements al·lergògens per evitar-los"L’objectiu d’aquestes colònies és demostrar que cap d’aquestes malalties no ha d’impedir fer una vida normal. La colònia no és un balneari per nens malalts. Fer educació sanitària d’un pacient jove, separats per una taula i una bata blanca no és una bona tàctica. Si un aprenentatge es planteja en forma de joc explica el Dr. Lucas: "la predisposició és més gran i els resultats obtinguts són millors". És per això que, des de la Sant Pere Claver Fundació Sanitària, s’aposta pel lleure a l’hora de fer educació sanitària. D’aquesta manera, no només s’aprèn allò necessari sobre la nostra malaltia, sinó que també es gaudeix de tot el que defineix qualsevol colònia d’estiu: el treball en equip, l’autonomia personal, el contacte amb la natura o l’adquisició d’hàbits saludables, entre molts d’altres.\nAquesta iniciativa de Sant Pere Claver Fundació Sanitària, ha estat guardonada amb el premi Jaume Suñol Blanchart de l’Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears “per anar dirigit a una població especialment vulnerable que es pot beneficiar d’una informació científicament contrastada sobre la seva malaltia. D’altra banda, el premi s’atorga també com a reconeixement de la feina realitzada per aquest grup al llarg de quasi vint anys de promoure l’autonomia dels nens amb asma”. Després d’haver ensenyat a conviure amb l’asma a prop de 2000 nois o noies, l’any passat les colònies van ampliar el seu programa educatiu incloent també nens i nenes amb al·lèrgies alimentàries i al làtex. Després de l’èxit de l’ampliació, les colònies segueixen amb el doble programa i continuen endavant celebrant el seu 25è aniversari.\n"L’actitud davant una malaltia com l’asma o l’al·lèrgia és determinant en el seu tractament" "Si un aprenentatge es planteja en forma de joc, la predisposició és més gran i els resultats obtinguts són millors" "Més de 2000 nois i noies ja han viscut aquesta experiència que enguany celebra el seu 25è aniversari. "\nReunió de pares: 10 de juliol a les 19 hores, a SPC Fundació Sanitària\nDestinació: Casa de colònies l'Armentera\nJúlia Ribó: comunicacio@fhspereclaver.org\nTel: 93 44233950\nVídeos - Web - Flyer - Notícia\nInformació Servei d’Al·lèrgia\nC. de Vila i Vilà 16. 08004 Barcelona 93 442 39 02 – 93 442 39 03


100 números de la revista Bon Art - SIESTV\n22 juny 2008 100 números de la revista Bon Art\nA la Fontana D'Or s'ha inaugurat una exposició on es poden veure les 100 portades D'aquesta publicació\nLa revista bonart celebra els seus primers 100 números amb una exposició organitzada per la Fundació Caixa Girona a la Fontana D’Or.\nLa mostra inclou els 100 números de la revista que han estat publicats fins ara, així com la totalitat de les obres originals utilitzades per fer les portades de cadascun D’aquests números, que han estat creades per reconeguts artistes vinculats a Catalunya o als països de parla catalana.\nBONART MIRACLE-100 revistes, 100 portades resumeix la trajectòria D’una revista D’art en català que, des dels seus inicis a finals de L’any 1999, ha seguit amb rigor el pols dels esdeveniments artístics a Catalunya, dibuixant/escrivint, mensualment, un retrat precís del món artístic.\nArribar a convertir-se en una publicació de referència dins de L’àmbit cultural català no ha estat fàcil, té molt de miracle però també D’esforç col·lectiu. És per aquest motiu que la mostra és també un sentit homenatge a totes aquelles persones entusiastes de L’art que han permès tirar endavant aquest arriscat projecte. Una fita que no hauria estat possible sense totes aquella la gent que, amb el seu treball, han fet possible la revista.\nLa mostra s’ha organitzat en dos grans apartats: bonart editora i bonart gestora cultural, dividits cadascun D’ells en dos àmbit.


El PSC de Terrassa reclama més promoció per la T-Verda, la targeta que permet viatjar gratuïtament en transport públic durant tres anys | La torre del Palau\nEl PSC de Terrassa reclama més promoció per la T-Verda, la targeta que permet viatjar gratuïtament en transport públic durant tres anys\nEl portaveu del grup municipal socialista, Marc Armengol, ha presentat aquest dimecres les propostes de resolució que el partit durà al ple municipal de divendres\nper Marc Solé , Terrassa, 26 de febrer de 2020 a les 17:00 |\nEl portaveu del PSC de Terrassa, Marc Armengol, aquest dimecres en roda de premsa. | Marc Solé\nDavant els estudis que preveuen un creixement demogràfic que farà assolir els 250.000 habitants a Terrassa el 2030, el grup municipal del PSC demana espais de debat per contrarrestar "l'efecte centrifugadora" que provoca el preu del lloguer a Barcelona. Així ho ha anunciat Marc Armengol, portaveu de l'agrupació, qui ha presentat aquest dimecres en roda de premsa les propostes de resolució del PSC pel ple municipal d'aquest divendres.\nSegons Armengol, en urbanisme "10 anys no són res", pel que ha anunciat que el PSC durà al ple de divendres una proposta de resolució que posi en relleu les solucions a la previsió demogràfica de la ciutat a través d'una taula de debat entre partits polítics, experts, veïns i comerciants, entre d'altres.\nEn aquesta ocasió, el partit socialista considera important la recuperació de la figura del comissionat, que ja va intervenir en el procés de municipalització de l'aigua a Terrassa. En aquest cas, però, el lloc hauria de ser "una persona experta en urbanisme".\nPer al portaveu del PSC de Terrassa, la ciutat "paga els plats trencats" del que passa a l'Area Metropolitana de Barcelona sense poder-hi intervenir. En aquesta direcció, des del PSC egarenc, proposen organitzar un debat "molt obert, on els partits hem d'escoltar més que parlar", afegint que la ciutat es trobarà amb uns problemes molt més greus que els actuals.\nPer això, Armengol ha indicat que Terrassa "té capacitat per créixer" i ho ha argumentat assegurant que és poc densa. Tanmateix, ha afirmat que des que a l'estiu va sortir l'estudi, li han estat donant voltes. Sense descartar que Terrassa es converteixi aviat en la segona ciutat de Catalunya en població, Armengol ha reclamat inversió en urbanisme per invertir en espais verds, centres sanitaris i educatius, concluint que "l'habitatge es pot reconvertir", recordant que cada cop "més gent viu sola".\nA part de la mencionada, el PSC de Terrassa durà al ple de municipal altres propostes de resolució. D'aquesta manera, entre les més destacades s'hi troba la que demana més promoció de la T-Verda per part del govern municipal, tot denunciant que dels 118.000 vehicles que hi ha a la ciutat, només se n'han fet fet 127 sol·licituds.\nL’Ajuntament de Terrassa ratifica el seu compromís amb la lluita contra el canvi climàtic\nTots els grups municipals presents al Ple han votat a favor de l'adhesió de la ciutat al Pacte d'alcaldes i alcaldesses pel clima i l'energia\nD'altra banda, aquest dimarts els tres partits de l'oposició terrassenca -PSC, CS i JxT- van oferir una roda de premsa a Ca n'Anglada per demanar més inversió al barri. A més denuncien el no-compliment del projecte Futur Ca n'Anglada, del qual lamenten "no es troba ni als pressupostos del 2020". En vistes a aquest fet, les tres agrupacions portaran al ple el que consideren "un civisme precari, una segregació escolar excessiva i una segregació urbanística molt preocupant" al citat barri.\nRoda de premsa entre els tres partits de l'oposició i l'Associació de Veïns de Ca n'Anglada. Foto: PSC Terrassa\nUna altra proposta que el grup socialista egarenc portarà al ple de divendres és la creació d'un Consell Municipal de Benestar Animal, en què hi siguin representades les entitats animalistes, associacions de veïns, experts i partits polítics, entre d'altres. D'aquesta manera, segons Armengol es vol garantir el bon tracte als animals a la ciutat i es vol reforçar les funcions de la Comissió del Benestar Animal, creada fa dos anys i que el mateix portaveu socialista va presidir. En aquesta línia, es demana al govern un reglament intern de funcionament per posar unes bases sòlides a aquest nou òrgan que el partit proposa.\nArran de l'episodi d'acusacions entre govern i oposició al ple municipal del mes de gener, en una proposta conjunta amb Ciutadans, el PSC portarà a debat el que consideren un "tarannà negatiu"de l'Ajuntament, explicant que la democràcia "és diàleg i respecte dins la diversitat, la pluralitat i la llibertat ideològica". En aquesta direcció, demanen el compliment del codi ètic per part de tots els grups municipals i demanen a l'Ajuntament de Terrassa "que no banalitzin" el racisme, la xenofòbia i la intolerància "utilitzant-los de manera partidista".\nPolítica, 2020, 2030, Ajuntament de Terrassa, ple municipal, Marc Armengol, PSC, PSC Terrassa, previsió, estudi, proposta de resolució


Aplanar l’Administració – Quasi un bloc\nDes de fa un temps, totes les Administracions d’aquest paÃs estan fent un esforç per oferir serveis a la xarxa (ja no val només la presència, calen serveis), unes ho fan amb més fortuna i d’altres amb menys.\nTenim pÃ gines de l’Estat, de la Generalitat, de les Diputacions i dels Ajuntaments, sense esmentar mancomunitats i Consells Comarcals, i totes intenten oferir informació i la possibilitat de fer trÃ mits, les més avançades permeten consultar dades pròpies i oferir finsn i tot validesa jurÃdica als trÃ mits realitzats electrònicament.\nEl fet, però, és que totes aquestes pÃ gines reprodueixen l’esquema territorial de la Administració originÃ ria, és a dir, estant portant un esquema territorial a un món desterritorialitzat com és la xarxa, i això podria ser un dels entrebancs més grans a l’hora de fer que s’estengui l’ús de la Administració electrònica entre la població.\nPerquè quan estem a la xarxa no ens importa saber qui ens dóna els volants d’empadronament, qui gestiona els serveis mèdics i qui posa multes i treu punts del carnet de conduir (a la vida real moltes vegades tampoc, però això és un altre tema…): A la xarxa, amb poquets clics, tenim a l’abast tota aquesta informació… però tota aquesta informació estÃ distribuida en diferents pÃ gines: la de l’Ajuntament, la Generalitat o l’Estat.\nObviant el tema d’allò que representa l’Administració en quant al poder (i que comporta publicitat de què es fa, qui és tal Administració, etc… o sigui, publicitat i polÃtica), seria interessant que el ciutadÃ pogués accedir a un únic lloc on trobar tots els trÃ mits i serveis, tota la informació sobre ell de què disposa l’Administració (les Administracions), independentment de qui l’ha recolectada o de qui ofereix el servei.\nÉs a dir, seria molt interessant per al ciutadÃ que les administracions treballessin en xarxa, colÂ·laboressin i compartissin coneixements, informació i funcionaments, de manera clara i transparent, per tal de facilitar el periple administratiu que a tots ens toca complir. És a dir, des del punt de vista del ciutadÃ , que s’aplanessin, que oferissin una única interfÃcie. Això, que tècnicament és complicat però possible, polÃticament ja deu ser bastant més complicat.\nNota: Val a dir que ja s’estan fent esforços en aquest sentit: des de la comunicació de canvis d’empadronament entre poblacions i administracions (per evitar anar, per exemple, amb no-sé-quantes còpies de les dades del padró per al metge, el DNI, els jutjats, etc…) a la transmissió de les dades de serveis i trÃ mits oferts per diferents nivells d’Administració. Un exemple remarcable és el cercador de l’AOC, que permet cercar trÃ mits de manera independent de l’Administració que els serveix (tot i que sempre hi ha una base de partença: la localitat on vivim).\nPublicat el 04/09/2007 Autor ManelCategories e-administració\nAnterior Entrada anterior: Nadius digitals a casa\nSegüent Entrada següent: Campanya contra les bombes de dispersió