Amanda de Luis: “Al grup local de Som Mobilitat volem eliminar cotxes dels nuclis urbans” | elCugatenc\nAmanda de Luis: “Al grup local de Som Mobilitat volem eliminar cotxes dels nuclis urbans”\nEl grup local de Som Mobilitat és a punt d’aconseguir el finançament suficient per tenir el primer cotxe elèctric. Amb les aportacions de la ciutadania –que es poden fer a través del seu web– i gràcies també a la implicació de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura del Vallès (ETSAV), la cooperativa que fomenta la mobilitat sostenible amb cotxes elèctrics compartits és a punt de tenir el primer punt de recàrrega i el primer vehicle a la ciutat. Amanda de Luis, membre del grup local, explica la iniciativa i el seu encaix en el camí cap a una mobilitat amb menys impacte ecològic.\n– Com heu arribat a poder finançar un cotxe?\n– Durant els darrers dos anys hem pogut reactivar el grup local. A partir d’aquesta reactivació i amb els enllaços de la Xarxa local d’Economia Solidària i de Cal Temerari vam conèixer que a l’ETSAV i algunes de les cooperatives que allotja estaven interessats a tenir un cotxe compartit.\nDavant d’això, vam fer una enquesta que va servir per veure que hi havia molta gent interessada. Que l’ETSAV hagi entrat ha estat un revulsiu perquè han posat uns diners a canvi d’unes hores d’ús per al professorat. La universitat ens posa la plaça d’aparcament i el punt de càrrega. Això ha fet que cobrim bona part del pressupost.\n– Què heu de fer ara?\n– Hem d’acabar de finançar el vehicle amb les aportacions de la ciutadania. Per això hem buscat tenir més visibilitat i vam participar a la fira del comerç just. La idea és aconseguir els diners que ens falten amb dues opcions: o bé es fa un apadrinament que significa que es fa una aportació i en tres anys es recuperen els diners amb un descompte del 20% per cada cop que s’agafa el cotxe o bé es donen els diners per descomptar-los de les hores d’ús. Tot i la pandèmia ho estem aconseguint.\n– Quines accions preveieu?\n– De moment hem fet un correu electrònic a tots els socis de Som Mobilitat de Sant Cugat per avisar-los que aviat començarem a recollir els diners compromesos. El 5 de juny, en el marc de la jornada matinal Donem resposta a l’emergència climàtica des de l’economia social i solidària que es farà al Celler Cooperatiu, farem més difusió per donar a conèixer el projecte i finançar el cotxe.\n– Quins objectius us marqueu quan ja tingueu aquest vehicle?\n– El primer cotxe anirà a l’ETSAV però ens agradaria que el següent fos al centre. Primer hem de veure com va aquesta primera experiència.\n– Quin és l’objectiu de tenir cotxes elèctrics compartits?\n– Som Mobilitat és una cooperativa sense ànim de lucre especialitzada en mobilitat. L’objectiu és tenir cotxes 100% elèctrics en zones urbanes per crear governança entre les sòcies i socis que els facin servir per poder eliminar cotxes privats dels nuclis urbans. Els càlculs diuen que cada cotxe compartit serveix per treure de la carretera una mitjana de 15 cotxes. S’ha de tenir en compte que un cotxe privat es passa de mitjana un 90% del seu temps aparcat a la via pública, ocupant espai.\nCom que hores d’ara les bateries tenen un límit, no es poden fer més de 300 quilòmetres al dia. Els cotxes s’utilitzen per franges, és a dir, fas la reserva per a les hores que el necessites i després el tornes al punt de càrrega. Amb aquest model t’estalvies molts diners en comparació a tenir un cotxe propi.\n– Cal avisar amb molta antelació?\n– Depèn. El cotxe de Rubí normalment té molta disponibilitat però si apures massa és possible que jo no en tingui. A Barcelona, on hi ha molts més cotxes, el problema és menor.\n– El límit de les bateries és un repte per a la mobilitat de llarga distància. Les persones que van fora de Catalunya i no tenen més remei que anar en cotxe potser no poden dependre de Som Mobilitat i encara han d’optar pel cotxe en propietat. És un repte a afrontar?\n– Sí. Però si aquest és un ús esporàdic, és millor fer la majoria de mobilitat amb transport públic, fer servir Som Mobilitat per a desplaçaments curts i per als llargs desplaçaments puntuals llogar un vehicle de combustió. Tot i que s’ha de millorar, no podem pretendre que el transport públic arribi a tot arreu.\nLa primera mobilitat sempre és la de les nostres cames i en segona instància bicicletes i monopatins, zero contaminació. No hem d’oblidar que la fabricació d’un cotxe elèctric també contamina, sobretot si li sumes l’impacte ambiental i laboral de les bateries elèctriques.\n– Hi ha l’opció o s’ha pensat que persones a títol individual puguin cedir els seus vehicles a la cooperativa tot i no ser elèctrics?\n– Hores d’ara no està contemplat. En canvi, sí que s’intenta que la flota dels ajuntaments, que majoritàriament és elèctrica, pugui ser utilitzada pels usuaris de Som Mobilitat en l’horari en què està en desús. Així estalviem cotxes. Però costa perquè algunes administracions no ho acaben de veure, sobretot pel que fa als segurs. Ara bé, Som Mobilitat ja ho té previst.\nSi un ajuntament no vol cedir la seva flota, també pot fer aportacions per comprar el cotxe i mantenir el punt de càrrega i, a canvi, reservar hores per als seus treballadors. Això permet tenir finançament públic i l’Ajuntament se’n beneficia perquè no li cal comprar cotxes. De moment a Sant Cugat no hem tingut sort tot i que ho hem intentat. Els hi vam proposar poder utilitzar la seva flota però, per un tema legal, va quedar mort.\n– Potser també és una qüestió d’hàbits. No estem acostumats a compartir cotxe. Els nostres polítics segurament tampoc.\n– Clar... Som Energia, Som Connexió, Som Mobilitat i l’economia social i solidària en general tenen l’objectiu de començar a fer les coses d’una manera diferent. Durant els darrers 40 anys hem tingut un model extractivista i neoliberal radical. És un model de creixement continuat en base al deute que ha calat en l’imaginari col·lectiu fins al punt que a les pel·lícules de ciència ficció abans acaba el món que se salva el planeta. Ens hem quedat sense imaginació. Com podem deixar de menjar carn?! Com podem deixar de tenir un cotxe cadascú?! Doncs, noi, les coses canvien molt. La història és plena de canvis.\n– El capitalisme té poc més de 200 anys.\n– I ha calat molt més que els 2.000 anys anteriors! El politòleg Paul Ariès diu que la clau del capitalisme és que la idea de creixement infinit té molt a veure amb la por a la mort. La voluntat de creixement va lligada a la ideologia de ser immortal. El capitalisme dona una falsa seguretat perquè el que ens fa més por és morir-nos de gana o de fred, que suposadament es pot evitar amb diners al banc tot i que els diners són pura especulació i dígits a una pantalla. Som Mobilitat forma part del canvi de consciència.


Breu Historia De La Electricitat | Preceden\nBREU HISTORIA DE LA ELECTRICITAT\nBenjamin Franklin va ser un geni americà, tan polifacètic com els europeus Miquel Àngel o Leonardo da Vinci. Encara que és arxiconegut per la seva parallamps, en realitat el Sr. Franklin, escriptor, humorista, ambaixador i un dels pares fundadors dels Estats Units, va inventar coses en camps tan dispars com les ulleres bifocals, l'estufa de ferro, les aletes de busseig, el primer comptaquilòmetres i el catèter urinari.\nLa immensa contribució de l'italià Alessandro Volta a la ciència va ser la invenció de la pila elèctrica. La primera pila de Volta va garantir un corrent continu i estable que perdia poca càrrega amb el temps o sense utilitzar. Famós per la seva pila, Volta va realitzar descobriments gairebé més importants en el camp de la química, aïllant el gas metà per primera vegada en la història.\nConsiderat com un dels científics més influents de la història, Michael Faraday va ser un geni anglès que va contribuir immensament en els camps de l'electromagnetisme i l'electroquímica. Entre els seus invents es troben el primer motor elèctric i el primer generador electromagnètic. Els seus descobriments inclouen els principis subjacents a la inducció electromagnètica, el diamagnetisme i l'electròlisi.\nEl telefon va ser inventat al any 1876 per Antonio Meucci.\nEl 1881 va crear la seva pròpia companyia, The Swan Electric Light Company, i va començar la producció comercial. Thomas Alva Edison va ser el primer a patentar una bombeta incandescent de filament de carboni, viable fora dels laboratoris, és a dir, comercialment viable.\nA principis de l'any 1900, el paladí dels nerds, Nikola Tesla, va donar començament al seu somni de el Sistema Mundial Sense fil, mitjançant el qual volia transmetre electricitat sense cables, i per això va donar començament a la construcció de la famosa Torre Tesla o Torre Wardenclyffe, que intentaria portar a la pràctica les teories d'un dels més grans inventors de la història. La Torre Tesla va ser un concepte molt avançat a la seva època, tant que els inversors no van saber tenir-la paciència suficient, deixant desacreditats conceptes revolucionaris que avui dia són moneda comuna, excepte per l'electricitat sense fils i gratuïta


Resumen el Llibre dels fets | Lengua y literatura | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nResumen el Llibre dels fets\nEscrito el 28 de Junio de 2016 en catalán con un tamaño de 4,1 KB\nEls gèneres més rellevants de la lieteratura trobadoresca:\nCançó: Màxima expressió de lamor cortès; lloa i idealitza la dama.\nSirventès:Poesia moralitzadora, datac personal o de la propaganda ideològica.\nPlany: Composició de lloança a un persontage mort.\nPastorel·la: dialeg entre un cavaller o trobador i una pastora.\nAlbada: Cant al despertar i a la separación dels amants després de passar la nit junts.\nDansa i balada: Composicions per ser ballades.\nRamon Llul va escriure en català, llatí i àrab.Va ser el primer europeu que va escriure en català i àrab perque tothom lentegues.\nLes principals obres de Ramon Llul són: -Obres filosòfiques; Llibre de Gentil e los tres savis, Ars magma.- Obra didàctica; Llibre de l'ordre de cavalleria, -Obres literaries; Llibre d'Evast e Blanquerna ( dins llibre d'amic e Amat) , El llibre de les marevelles (dins llibre de les bèsties).\nNom Periode històricAutor Estil -El llibre dels feits /Regnat Jaume IJaume I Autobiografica, didactica i religiosa, llenguatge popular. -La crònica de Bernat Desclot / Alfons I el cast - Pere II el GranBernat Escrivà Fets del passat, narracions llegendaries. -La crònica de Ramón Muntaner /Jaume I - Alfons III Ramón Muntaner Textos historics, patriòtica i estil exagerat i experiencia personal. -Pere III el ceremoniós /Pere III - Alfons IIIPere II Justificació política i narració dels principals fets historics del seu regne.\nRamon Llull: Va néixer en el segle XIII a la ciutat de Mallorca, va ser senescal de Jaume II es va casar amb Blanca Picany amb qui va tenir fills. Al 1265 unes aparicions de Jesucrist van determinar la seva sobtada conversió i un canvi radical de vida.Era guiat per tres objectius: la conversió dinfifdels, lelaboració de llibres i la creació descoles de llengües per formar, sobretot en àrab, els futurs missioners. Una obra que comprèn uns 250 títols coneguts i abraça les més diverses branques del saber: Filosofia, Teologia, Medicina, Física, Astronomia, Astrologia . . . Va ser el primer europeu que va servir-se duna llengua neollatina, el català. També va escriure en llatí i en àrab\nAusias March: Va néixer a Gandia el 1400 i va morir a València 1459. Era fill duna família de poetes i cavallers de molt jove va participar en la vida militar al servei dAlfons el Magmànim. Es va casar dues vegades, lany 1437 amb Isabel, germana de Joanot Martorell, i el 1443 amb Joana Escorna. No tingué descendència legítima, però sí fills naturals. La poesia de March puposa el trencament amb la poesia de tradición trobadoresca( Deixant a part lestil dels trobadors). La componen 128 poemes, on expressa els seus sentiments amb un to directe, personal, i hi medita amb un intimisme inusual a la poesia de lèpoca. Lhome i el poeta son el mateix, apareéis amb totes les virtuts i els defectes disposat a parlar-nos dallò que lobsessiona: lamor, les relacions de lhome amb Déu, la mort i el problea ètic. Lobra marquiana es pot estructurar per la temàtica i el to en diferents blocs:\n-Els cant damor: són poemas el tema central dels quals és lamor. Ausias March parla damor amb una dona individualitzada, idèntica en virtuts i defectes a qualsevol ésser humà, son dones reals. Unes dones que afronten les relacions amb lhome des de la doble perspectiva de lamor sensual i lamor intel·lectual.\n-Els cants morals: són poemas basats en la tradición filosòfica que el portena lanàlisi dels seus sentiments.\n-Els cants de mort: la mort hi és personalitzada I el poeta la veu, com alliberament del dolor dhaver perdut la capacitate destimat i com a pròleg de dues incògnites: eñ destí de la dona estimada en el més Enya i la justícia de Déu,\nedat modernacatala edat moderna resumen el Llibre dels fets estil vida edat moderna les branques de la filosofia resumen del llibre del fets jaume I


El salt amb perxa una especialitat difícil que ha donat molts èxits a la nostra ciutat • Iluro Sport\nIluroSport » El salt amb perxa una especialitat difícil que ha donat molts èxits a la nostra ciutat\nArticle publicat el dia 11 de juny del 2022\nNo és fàcil trobar una especialitat esportiva que, comptant les diferents categories d’homes i de dones, hagi portat a la nostra ciutat més de cent títols en l’àmbit català, 15 d’ells absoluts, i més de cent medalles de nivell estatal, 18 d’ells d’or en les diferents categories. Hi ha hagut internacionals, i fins i tot un rècord estatal absolut. Tanmateix, en tenim una: és el salt amb perxa. Una de les especialitats més espectaculars del món de l’esport i possiblement la que més en el món de l’atletisme, i que no ha parat de donar èxits a l’esport mataroní.\nCom explica l’exentrenador del CA Laietània Tomàs Barris en la seva web barris.org, aquesta especialitat possiblement té els seus orígens molt remots en la utilització d’una barra cilíndrica utilitzada per travessar petits rius o torrents, o per salvar desnivells de terreny. Al segle XVIII a Espanya a les curses de braus hi havia un apartat dedicat a saltar per sobre del toro amb l’ajut d’una perxa, en l’anomenat “salto de garrocha”, nom amb el qual encara es coneix a Sud-amèrica el salt amb perxa. Tanmateix, va ser al segle XIX a Anglaterra que van començar les competicions esportives pròpiament dites, sobretot en forma d’exhibicions o en festes populars. Primer eren salts de llargada amb l’ajuda del pal, i després van ser verticals, salvant obstacles. El primer registre oficiós de salt vertical és de l’any 1864, quan l’atleta professional David Johnstone va saltar 3,27 m.\nEvidentment, no es practicava aquesta especialitat encara als Jocs Olímpics de l’Era Antiga, no obstant això, sí que ja va formar part del calendari en els primers jocs de l’Era Moderna a Atenes 1896. El primer campió va ser William Hoyt, dels Estats Units, amb 3,30 m.\nImatge dels Jocs Olímpics del 1904 / Foto: viquipèdia\nCuriosament, el tercer campió olímpic, també estatunidenc, es deia Charles Dvorak, amb el mateix cognom que Antonín, el compositor musical bohemi del romanticisme… i també que la Gàlia, la destacada jugadora de tennis taula mataronina. Va guanyar saltant 3,50 m a Sant Louis 1904.\nLa primera vegada que es va saltar per sobre dels 4 metres va ser l’any 1912 quan l’estatunidenc Marc Wright va saltar 4,02 m, en la que va ser la primera plusmarca oficial reconeguda per la IAAF, arran de la creació d’aquest organisme.\nEstà clar que en utilitzar un instrument complementari les marques d’aquesta especialitat han anat millorant de forma molt ràpida, quan els materials utilitzats han anat evolucionant de la fusta rígida inicial fins a l’actual fibra de carboni, passant pel bambú, l’acer, l’alumini o la fibra de vidre. Ja amb perxa de fibra, un altre atleta dels Estats Units, Brian Sternberg, va ser el primer de superar els 5 metres justos. Això va succeir l’any 1963.\nStenberg el primer atleta que va superar els 5 metres\nDurant uns anys el domini va ser dels estatunidencs, destacant sobretot John Pennel, Steve Smith i Bob Seagren. No obstant això, durany els anys setanta el domini va anar passant a Europa, amb grans saltadors com el grec Papanikolau, l’alemany Nordwig, el suec Isaksson, el polonès Kozakiewicz i els francesos Quinon, Houvion i Vigneron, que van anar millorant el rècord mundial, fins que aquest últim va saltar 5,83 m l’any 1983.\nA partir de l’any 1984, el gran dominador de l’especialitat durant molts anys va ser l’ucraïnès Sergey Bubka, que fou sis vegades campió del món, però, això sí, només una vegada campió olímpic. Ell va ser el primer que va saltar els 6 metres justos l’any 1985. Després va anar millorant el rècord mundial fins als 6,14 m a l’aire lliure, l’any 1994, i fins als 6,15 m en pista coberta, l’any 1993. Aquest rècord va tardar 21 anys a ser superat. Va ser el francès Renaud Lavillenie, que l’any 2014 va saltar en pista coberta per sobre del 6,16 m.\nAra el rècord mundial el té el suec Armand Duplantis, que ja ha saltat aquest any 2022, també en pista coberta, per sobre dels 6,20 m. El suec també va batre l’any 2020 el rècord a l’aire lliure amb 6,15 m.\nDuplantis, actual recordista mundial\nEn l’àmbit femení la prova de salt amb perxa és relativament nova. El primer rècord mundial reconegut és el de la xinesa Zhang Chunzhen, amb 4,05 m de l’any 1991. Més endavant un dels noms més destacats va ser el de l’australiana Emma George que, sense que ningú s’hi fiqués pel mig, va portar el rècord des dels 4,25 fins als 4,60 m.\nLa prova femenina no es va incorporar al calendari olímpic fins als Jocs Olímpics de l’any 2000 a Sidney, i el triomf va ser per a l’estatunidenca Stacy Dragila amb 4,60 m, una atleta que després va fer pujar el rècord mundial fins als 4,81 m.\nL’any 2003 va aparèixer Yelena Isinbaieva, que va saltar 4,82 m i dominaria la prova durant un bon grapat d’anys, amb tres títols mundials i dos olímpics. L’any 2005, va ser la primera atleta en saltar per sobre dels 5 metres, amb 5,01 m, i encara ostenta el rècord mundial des de l’any 2009, amb 5,06 m.\nYelena Isinbaieva / Foto: EFE/Dominic Favre\nAra sembla que la cosa va pel camí d’haver d’esperar un bon temps fins que aquesta marca sigui batuda, tal com va passar amb la de Sergey Bubka. De moment ja han passat 13 anys i només tres noies més han saltat per sobre dels 5 metres i cap ho ha fet des de fa sis anys.\nÉs curiós veure com en l’àmbit masculí per passar dels 4 metres als 5 metres van transcórrer 51 anys, i, en canvi, les dones van saltar d’una barrera a l’altra en només 14 anys. Degut, és clar, al fet que les noies no han hagut d’esperar en la millora dels materials, perquè ja van començar amb perxes de fibra.\nEl salt amb perxa a Mataró\nDesprés d’aquesta introducció anem a veure com ha anat evolucionant aquesta prova del salt amb perxa a la nostra ciutat, i els èxits aconseguits, primordialment per part dels atletes del Centre Atlètic Laietània.\nLa primera constància que trobem d’un saltador amb perxa a Mataró és de l’any 1926, quan el Club Natació Mataró, precedent de l’actual Centre Natació Mataró, que tenia secció d’atletisme, celebra els seus campionats socials i J. Goñi salta 2,10 m.\nBombardó en un salt a l’Stàdium / Foto: Butlletí CAL\nEl primer rècord mataroní oficial el va establir Pere Bombardó, un atleta que seria el primer campió d’Espanya de l’atletisme mataroní, però en la prova de salt d’alçada. En el salt amb perxa, ell va saltar 2,80 m l’any 1927, en els primers passos del CA Laietània com a club federat, i també va ser el primer a saltar per sobre de la tanca dels 3 metres, dos anys més tard.\nEl primer guardonat en un campionat d’un cert nivell va ser l’atleta laietanenc Salvador Rigual, que va guanyar la medalla de bronze en el campionat júnior provincial amb un salt de 2,85 l’any 1932. L’any 1935 va saltar 3,33 m, marca que durant 10 anys seria rècord social i local.\nRigual i Bombardó / Foto: Butlletí CA Laietània\nJa després de la guerra, que ho havia aturat tot, va començar a destacar l’Antoni Bonamusa, als 18 anys, amb una medalla de plata al campionat de Catalunya júnior del 1943 amb 2,65 m i després amb títol de campió, en la mateixa categoria, l’any següent amb 2,90 m.\nEls atletes laietanencs, segons explicà Antoni Bonamusa en la conferència que va pronunciar al Laietània l’any 2005 i recollida en un llibret “Vivències i anècdotes del CA Laietània”, anaven a buscar les canyes de bambú al paratge de Dones d’Aigua a Vallgorguina. Per assecar-les les lligaven a uns taulons a fi que no agafessin mals gests i que romanguessin rectes.\nDurant una època Joan Baptista Parés, el descobridor d’aquell viver, va organitzar uns tornejos de salt a baix a mar davant de Can Maitanquis i que eren seguits amb entusiasme pels pescadors i mariners.\nAntoni Bonamusa / Foto: Llibre “Vivències i Anècdotes del CA Laietània”\nL’Antoni Bonamusa l’any 1945 va proclamar-se campió provincial absolut amb 3,16 m, i aquell any també va quedar campió d’Espanya júnior a Avilés amb 3,15 m, i va batre el rècord de Rigual situant-lo en 3,34 m. L’any 1951 va ser el primer mataroní campió català absolut en aquesta prova saltant 3,25 m a l’Estadi de Montjuïc, i l’any 1952 va ser el primer a pujar a un podi estatal absolut pel seu 3r lloc a Avilés amb 3,20 m, que l’any 1956 va millorar quedant 2n a Oviedo amb 3,40 m. Al llarg de la seva carrera va pujar al podi català absolut 7 vegades, i va acabar portant el rècord laietanenc i local fins als 3,51 m.\nEn aquella època i durant un bon grapat d’anys el Centre Atlètic Laietània va organitzar a final de cada temporada el Trofeu Clausura (veure Records 55) i mai hi va fallar l’especialitat del salt amb perxa. En la primera edició del 1945, celebrada encara al camp de futbol del CE Mataró, ja que les pistes de mossén Plandolit estaven inutilitzades després de la guerra, el guanyador va ser Antoni Bonamusa amb 3,20 m.\nBonamusa en el Trofeu Clausura al camp del Mataró / Foto: Butlletí CA Laietània\nL’any 1950 el trofeu ja es va celebrar a les pistes de l’Stàdium. Després amb el pas dels anys el Trofeu va anar agafant més prestigi i portava a la nostra ciutat els millors atletes catalans i entre ells venien també saltadors de perxa. Com que el material que hi havia a les pistes mataronines era força rudimentari, fins i tot portaven matalassos adequats per a les alçades que ells saltaven. Un dels més destacats va ser el barceloní Miquel Consegal que l’any 1964 ja va meravellar tothom saltant per sobre dels 4,25 m. Si ell va ser el primer atleta forà que va saltar per sobre dels 4 metres a Mataró, uns anys més tard el seu germà seria un dels principals revulsius perquè l’especialitat que havia quedat una mica estancada, tingués una bona revifalla.\nMiquel Consegal en el Trofeu Clausura a les pistes de l’Stàdium / Foto: Ilurosport\nEn Xavier Consegal va arribar a Mataró com entrenador del CA Laietània a finals de l’any 1974, amb 25 anys, i després d’una experiència com entrenador al GEiEG de Girona i d’haver fer bona part de la seva vida esportiva al Gimnàstic Barcelonès.\nQuan va arribar a la nostra ciutat, a part de fer d’entrenador, durant els primers anys, també va competir en la seva especialitat del salt amb perxa. Va ser el primer atleta del Laietània que va superar els 4 metres l’any 1975, i després va pujar el rècord local fins als 4,50 m l’any 1976. Va quedar campió català de pista coberta a Sabadell el 1975 amb 4,20 m, repetint el 1976 amb 4,30 m. Però el més important és que va despertar les ganes de practicar aquesta especialitat entre molts joves laietanencs.\nXavier Consegal quan va arribar al Laietània / Foto: Ilurosport\nEn aquells temps ja havien millorat bastant els materials, i les perxes de bambú, acer i alumini ja estaven quedant desfasades. De fet, als Jocs de Roma del 1960 el saltador portorriqueny Rolando Cruz ja va saltar amb perxa flexible, però a Mataró no havien arribat aquests materials, que tenien un cost massa elevat.\nNo obstant això el progrés havia d’arribar aquí, i a poc a poc van començar a veure’s les perxes Skypole, americanes, de color marró, i les Lerc, franceses, que tenien dos models, les de competició, que eren blaves i les d’iniciació, de color negre i més primes, i que van ser les primeres que de la mà de Xavier Consegal van començar a utilitzar els atletes mataronins. Un d’ells, Joan Ventura, va ser el primer mataroní que va superar la marca que havia fet Antoni Bonamusa.\nEl primer atleta nascut a Mataró que va superar els 4 metres, va ser Jordi Vilà, que en aquells moments, era el saltador més complet de l’estat espanyol, tenint en compte els quatre salts (llargada, triple, alçada i perxa). En un decatló l’any 1977 a Granollers va saltar els 4 metres justos, i aquell mateix any ja va saltar 4,30 m. Més endavant, Manolín Garcia l’any 1981 va quedar subcampió català absolut amb una marca de 4,41 m.\nJordi Vilà, saltador complet / Foto: Ilurosport\nQuant al material, posteriorment anirien arribant les Berg, alemanyes, les Pacer i les Spirit UCS (que encara és la que utilitza Armand Duplantis, l’actual recordista mundial), americanes, i els rècords van pujar ràpidament. Ja en els anys noranta, Xavier Consegal, havia deixat de ser entrenador laietanenc, i li va agafar el relleu com entrenador d’aquesta difícil especialitat en Norbert de Haro, que com atleta havia arribat als 3,90 m i que seria fonamental en la consecució dels èxits posteriors. Va assolir un gran prestigi com a tècnic a escala estatal… i també a casa nostra, ja que va ser guardonat com a millor tècnic de la ciutat els anys en les Nits de l’Esport dels anys 1997 i 2012.\nGaby Martínez / Foto: Butlletí CA Laietània\nL’any 1993, un jove saltador de 16 anys, Gabriel “Gaby” Martínez, amb un registre de 4,52 m va ser el primer a superar el rècord que havia establert Xavier Consegal disset anys abans. Aquell any en Gaby Martínez ja es va proclamar campió estatal. Va ser en la categoria cadet, primer a València en pista coberta amb 4,30 m, i després a Màlaga a l’aire lliure saltant 4,70 m. L’any següent ja va guanyar en categoria júnior, i posteriorment va participar en l’Europeu Júnior del 1995 a Hongria quedant 10è, i en el Mundial Júnior del 1996 a Sidney quedant 18è. Va ser el primer atleta local en superar els 5 metres, quan va saltar 5,10 m a Sant Cugat el 28 de gener del 1995.\nDues imatges del dia que Gaby Martínez va saltar 5,40 m / Fotos: El Tot Mataró\nEl clímax que es vivia al Trofeu Clausura a l’Stàdium, quasi mig segle abans, s’havia traspassat a final del segle XX a l’Estadi Municipal, en ocasió d’uns mítings “Ciutat de Mataró” d’un altíssim nivell en aquesta prova. En un d’ells, el 12 de juliol del 1995, Gaby Martínez va anar millorant el rècord local, primer amb 5,20 m, després amb 5,30 m i finalment amb els 5,40 m que encara estan a les taules. El guanyador de la prova va ser Javier García Chico, medallista de bronze a Barcelona-92, que va saltar 5,70 m.\nGarcia Chico, ja entrada la nit va saltar 5,70 m l’any 1995 / Foto: El Tot Mataró\nQuatre anys més tard, en la 6a edició del Míting celebrada l’any 1999, es va viure un dels moments més destacats, amb l’enfrontament entre el mateix Garcia Chico i el rus Tradenkov, tot un “sis metres” que havia estat medalla de plata a Barcelona. Dos atletes que havien estat al mateix podi olímpic es trobaven a Mataró. Després les marques de tots dos (5,32 m) van quedar per sota de l’esperat.\nTradenkov un “sis metres” i plata olímpic va actuar a Mataró / Foto: El Tot Mataró\nNomés un atleta, en Robert Villà (nascut el 1981), ha pogut igualar els 5,40 m d’en Gaby Martínez. Va ser el 23 de juny del 2001, i ho va fer en un Gran Bretanya- Espanya celebrat a Liverpool. A més, en Robert Villà, tal com ja havia fet en Gaby, també es va proclamar campió d’Espanya en tres categories (cadet, juvenil i júnior) i va actuar en el Mundial Júnior del 2000 a Santiago de Xile, quedant 15è. En aquella època en Villà ja havia fitxat pel València Terra i Mar, un dels equips més potents de l’estat, i després també competiria pel Jerez.\nRobert Villà / Foto: El Tot Mataró\nEl nivell està clar que era molt alt, però ningú havia aconseguit encara proclamar-se campió d’Espanya absolut. Aquest fet es va produir l’any 2013. El protagonista va ser Joan Planas, procedent d’una família ben esportiva, ja que el pare Ramon Planas havia estat futbolista del CE Mataró, la mare, Maite Illas, atleta del CA Laietània, i la germana Alba Planas una destacadíssima gimnasta i millor esportista de Mataró de l’any 2001. En Joan Planas, que l’any 2012 havia quedat campió de Catalunya absolut, i que tenia un millor registre de 5,35 m, va guanyar el títol estatal en pista coberta a Sabadell. En va tenir prou amb saltar 5,15 m.\nJoan Planas el dia que va obtenir el títol estatal a Sabadell / Fotos: El Tot Mataró\nRESUM EN CATEGORIA MASCULINA, AMB ALTRES DESTACATS\nCAMPIONS ESTATALS: Antoni Bonamusa en júnior (1943,1944, 1945), Jordi Bonamusa en júnior (1949, 1950), Gabriel Martínez en cadet (1993 pc i all), júnior (1994 pc, 1996 pc) i promesa (1999 pc), Robert Villà en cadet (1997 pc), juvenil (1998 pc i all) i júnior (2000 all); Víctor Zardoya júnior (2001 pc), Adrià Puig cadet (2006 all) i Joan Planas absolut (2013 pc).\nALTRES ATLETES AMB PODIS ESTATALS (posem la seva millor classificació): Alfredo Rodríguez 3r infantil (1968), Manolín García 2n juvenil (1979), Gabriel Méndez 2n juvenil (1996); Pau Gómez 2n cadet (2000); Biel Tenias 2n juvenil (2018).\nCAMPIONS CATALANS ABSOLUTS: Antoni Bonamusa (1951), Xavier Consegal (1975 pc i 1976 pc), Robert Villà (Jerez) (2002 pc i 2003 pc), Joan Planas (Jerez) (2005, 2006 i 2012).\nCAMPIONS CATALANS EN CATEGORIES DE BASE: Antoni Bonamusa (júnior 1944 i 1945), Ricard Marqués (cadet 1948), Jordi Bonamusa (júnior 1949), Joan Ovejero (juvenil 1950), Josep Prat (juvenil 1978), Manolín García (juvenil 1979) i (júnior 1981), Gabriel Martínez (cadet 1992 i 1993, júnior 1995 i 1996 pc), Gabriel Méndez (infantil 1993 i juvenil 1996 pc), Lluís Miquel Barba (infantil 1995), Robert Villà (cadet 1997 pc, juvenil 1998 pc i all i promesa 2002 pc), Víctor Zardoya (júnior 2001 pc, 2002 pc i all), Joan Planas (promesa (2001); Joan Gambín (Lluïsos) júnior (2005), Adrià Puig cadet (2006 pc), Juvenil (2007), Júnior (2009), promesa (2012 i 2013), Biel Tenias cadet (2017 pc i all, 2018 pc); Biel Estruch infantil (2021).\nALTRES ATLETES, NO CITATS ABANS, AMB MEDALLES EN CAMPIONATS DE CATALUNYA: Salvador Rigual (1932), Alexandre Rovira (1943), Miquel Vidal (1958), Tomàs Calleja (1965), Baldomero Cabanillas (1970), Jordi Vilà (1975), Ernest Carretero (1981-84), Marc Miravet (1989), Basilio Garrido (1993), Dani Rodrigo (1993), Joan Nogueras (1993), David Matas (Lluïsos) (1996), Daniel Simó (1997), Miquel Espriu (1997), Oriol Gómez (1998), Pol Almar (1999), Pepe Fernàndez (Lluïsos) (2001), Gonzalo Garcia (Lluïsos) (2004), Jaume Martí (AA Catalunya) (2005), Marti Floriach (2005), Bernat Tarragó (2010-19), Aleix Agustí (2013), Martí Varela (2018), Marc Padró (2021).\nMILLORS ESPORTISTES DE MATARÓ (any els mèrits): Antoni Bonamusa (sènior 1956); Robert Villà (sènior 2000, juvenil 1998, cadet 1997); Gabriel Martínez (juvenil 1993 i 1995); Biel Tenias (cadet 2018 i 2019); Lluís Miquel Barba (infantil 1995).\nSi no cita el club, són atletes laietanencs.\nPel que fa a les dones, la primera competició que va tenir lloc a Catalunya i a l’estat espanyol, que organitzava el Club Atletisme Nou Barris, va ser el 2 de gener del 1994 a Can Dragó a Barcelona. Allà va ser-hi present la laietanenca Belén Dopazo, que es pot dir que va ser la pionera entre els dones d’aquesta especialitat a Mataró, superant el llistó a 2,10 m i quedant tercera d’una competició, que va guanyar la sabadellenca Sílvia Delgado amb 2,80 m.\nBelén Dopazo pionera mataronina dels salt amb perxa / Foto: Butlletí CAL\nEls primers podi en l’àmbit català van ser per a la infantil Mireia Comas i per a la cadet Laura Garcia que el mes de juny de l’any 1994 es van proclamar campiones de Catalunya de les seves categories amb salts de 2,00 m i de 2,40 m. En un fet demostratiu que l’especialitat encara estava a les beceroles, la Laura Garcia, sent cadet, va pujar al podi català absolut, quedant tercera amb 2,68 m. Va progressar ràpidament i el 6 de maig del 1995 va ser la primera a saltar per sobre dels 3 m justos. Més endavant l’any 1998 ja va obtenir el títol absolut català amb 3,55 m.\nLaura Garcia, primer podi català absolut femení / Foto: Bulletí CA Laietània\nPerò una companya seva se li havia avançat en ser la primera a assolir aquest títol català absolut. Va ser Mònica Delgado, que l’any 1996 ja havia estat la primera atleta mataronina a aconseguir un títol estatal en aquesta prova, quan a València va guanyar amb 3,20 m en la categoria juvenil. L’any 1997 va quedar campiona catalana absoluta amb un salt de 3,40 m. També aquell mateix any 1997 Mònica Delgado va saltar 3,51 m (la marca que durant molts anys va tenir Antoni Bonamusa com a rècord de Mataró absolut) per establir el rècord de Catalunya i d’Espanya absolut. Això va succeir en el Critèrium Josep Campmany a l’Estadi Joan Serrahima. Batia la marca que havia fet la sabadellenca Sílvia Delgado al Míting de Mataró una setmana abans amb 3,50 m.\nMònica Delgado al Míting Ciutat de Mataró / Foto: Butlletí CA Laietània\nAixò sí, va ser un rècord de curta durada, ja que una setmana més tard Naira Larrea va saltar 3,55 m. El rècord estatal anava pujant com l’escuma i l’any següent al Míting Ciutat de Mataró, celebrat el dia 1 de juliol 1998, es va tornar a batre a càrrec de la malaguenya Dana Cervantes, que va saltar 3,93 m, en una gran competició, on la Mònica Delgado va batre el rècord català tres vegades portant-lo fins a 3,71 m. Aquell any Mònica Delgado també va obtenir el primer podi estatal absolut femení a Salamanca quedant en segon lloc amb 3,50 m.\nMònica Delgado va batre el rècord català en el Míting Ciutat de Mataró / Foto: Butlletí CA Laietània\nCal dir que en el primer títol català de la Mònica, va haver doblet laietanenc, ja que Juliana Esperalba va quedar segona amb la mateixa marca. Aquesta atleta, encara estava en edat cadet, categoria en la qual es va proclamar campiona d’Espanya a Màlaga, i establint un rècord estatal de la categoria amb 3,41 m.\nJuliana Esperalba va ostentar el recòrd estatal cadet / Foto: Butlletí CA Laietània\nLa primera atleta mataronina en superar la tanca dels 4 metres va ser Marta Cot. La seva primera etapa de formació i consolidació la va fer com atleta del Laietània, amb el primer títol català absolut de l’any 2004. Després va competir unes temporades per l’Alacant i el Benicantil. No obstant això, el seu primer salt per sobre dels quatre metres justos es va produir quan ja havia tornat al seu club d’origen. Va ser en el campionat de Catalunya de clubs celebrat a l’Estadi de Mataró el 23 de maig del 2010 i on l’equip mataroní va acabar en el quart lloc català. En aquella competició Ana Pinero de l’AA Catalunya va establir un nou rècord català amb 4,22 m.\nMarta Cot / Foto: El Tot Mataró\nL’any següent, el dia 11 d’agost del 2011 a Saragossa, va saltar per damunt dels 4,05 m, que és l’actual rècord local. Va pujar al podi estatal absolut dues vegades per recollir el bronze (2008 i 2011) i va obtenir cinc títols catalans absoluts. Més endavant, i ja en categoria màster, quan competia per l’Elx, va obtenir el títol europeu W35 l’any 2018 a Madrid, amb un salt de 3,80 m. I el mateix any va quedar campiona del món màster a Màlaga, aixó sí, saltant menys (3,54 m).\nMarta Cot amb Norbert de Haro després de superar per segona vegada els 4 metres / Foto: El Tot Mataró\nA part de la Marta Cot dues atletes laietanenques més han superat ja la marca que Mònica Delgado havia situat com a rècord català: Laia Tomàs (nascuda el 2001) amb 3,82 m el 2021 a València i Laia Boixet (nascuda el 2002) amb 3,75 el 2022 a Sabadell, totes dues en pista coberta. També ho va fer la llavanerenca Mireia Bonjoch, formada als Lluïsos i que quan ja estava al Barça va saltar 3,95 m.\nL’any 2015, i en les categories de base, es va produir un altre fet destacat quan tres atletes laietanenques van fer un triplet en el campionat de Catalunya cadet: Alba Rodríguez (3,35 m), Laia Martín (3,20 m) i Mariona Gaspar (3,15 m).\nLaia Martín, Alba Rodríguez i Mariona Gaspar / Foto: El Tot Mataró, cedida pel CAL\nAquest any 2015 també cal remarcar el fet que es va disputar per primera vegada la “Perxa Urbana de Mataró”, que portà aquesta espectacular especialitat fins a la Rambla, on moltíssims espectadors van poder gaudir-la de ben a prop.\nMarta Cot en una de les edicions de la “Perxa Urbana” / Foto: El Tot Mataró\nI els guardons més recents han estat el títol de campiona d’Espanya cadet i el tercer lloc en el campionat de Catalunya absolut, aconseguits per Noa Martínez, que competeix per l’Agrupació Atlètica Catalunya de Barcelona, i és filla de Gabriel Martínez, que és ara un dels entrenadors de les perxistes locals.\nRESUM EN CATEGORIA FEMENINA, AMB ALTRES DESTACADES\nCAMPIONES ESTATALS: Laura Garcia (cadet 1995 pc); Mònica Delgado (juvenil 1996 pc); Juliana Esperalba (cadet 1996, juvenil 1997 pc); Irene Garcia (juvenil 1999 pc i all); Gisela Reina (Integra2) (juvenil 2001); Isabel Bartra (cadet 2006 pc); Mireia Bonjoch (Lluïsos) (cadet 2006); Alba Rodríguez (cadet 2015 pc); Laia Martín (cadet 2015); Mariona Gaspar (cadet 2016 pc i all), Noa Martínez (cadet 2022 pc).\nALTRES ATLETES AMB PODIS ESTATALS (posem la seva millor classificació): Anna Palou 3a júnior 2005 pc i all; Marta Cot 3r absolut 2008 i 2011; Marta Teruel 2a cadet 2011; Aina Rabadan 2a cadet 2016; Laia Tomàs 3a promesa pc i all 2021; Arlet Sust 3a juvenil 2022.\nCAMPIONES CATALANES ABSOLUTES: Mònica Delgado (1997); Laura Garcia (1998), Marta Cot (2004 pc, 2005, 2006 pc, 2008 pc, 2009).\nCAMPIONES CATALANES EN ALTRES CATEGORIES: Laura Garcia (cadet 1994); Mireia Comas (infantil 1194); Mònica Delgado (juvenil 1996 pc i all, júnior 1997), Juliana Esperalba (cadet 1996, juvenil 1997 pc i all), Marta Cot (juvenil 1998, júnior 1999); Gisela Reina (infantil 1998, cadet 2000 pc, juvenil 2001 pc i all); Irene Garcia (juvenil 1999, júnior 2000), Berta Saborido (infantil 1999, cadet 2000), Mireia Bonjoch (Lluïsos) (infantil 2004 pc i all, cadet 2005 pc i all i 2006), Isabel Bartra (juvenil 2008 pc), Mariona Gaspar (infantil 2014, cadet 2016 pc i all), Alba Rodríguez (cadet 2015 pc i all, juvenil 2017 pc), Carla Vilà (infantil 2016 pc i all), Helena Torres (juvenil 2018 pc i all, júnior 2019 pc i all), Noa Martínez (AA Catalunya) (infantil 2020 pc, cadet 2021 i 2022 pc), Maria Pujol (cadet 2020 pc), Laia Tomàs (júnior 2020 pc, promesa 2021), Arlet Sust (cadet 2021, juvenil 2022 pc i all), Laia Boixet (promesa, 2022)\nALTRES ATLETES, NO CITADES ABANS, AMB MEDALLES EN CAMPIONATS DE CATALUNYA: Anna Blàzquez (1994-96), Belén Dopazo (1995), Georgina Reina (2000), Cristina Pujol (2007), Iria Deirós (2009), Marta Teruel (2011), Cèlia Gaspar (2014), Adriana de Haro (2019).\nMILLORS ESPORTISTES DE MATARÓ (any els mèrits): Mònica Delgado (sènior 1997, juvenil 1996); Juliana Esperalba (juvenil 1997, cadet 1996); Laura Garcia (cadet 1995); Alba Rodríguez (cadet 2015).\nSi no cita el club, són atletes laietanenques.\npreviousAls anys setanta, el CN Mataró de waterpolo és un equip “ascensor”\nnextEl millor futbol es veia al Camí del Mig, on la UD Cerdanyola puja a 1a Catalana (1992)


Catàleg Mapes Michelin - Totcàmping\nCatàleg Mapes Michelin\nCatàleg Mapes Michelin\tfa 2 anys 3 mesos\t#51735\nAmb les tasques de preparar el viatge de les properes vacances d'estiu, que hem anat variant de destí per diferents raons, m'he topat amb aquest "pdf" que no és més que un catàleg dels Mapes Michelin.\nEstà actualitzat a 2019 i a més hi ha el preu i el ISBN.\nPel que fa al preu, he mirat per Amazon un parell o tres d'ells i està clavat.\nUs el passo per a que, si com jo no sabieu d'ell, el pugueu consultar si en teniu necessitat.\nCatàleg Mapes Michelin\tfa 2 anys 3 mesos\t#51742\ni gràcies pel catàleg, jo sóc un consumidor habitual dels mapas i guies d'aquesta editorial i va bé tenir tot el catàleg a mà, ancara que aquest any no els he comprat cap guia.\nRe:Catàleg Mapes Michelin\tfa 2 anys 2 mesos\t#51744\nIntetessant, especialment per veure els mapes disponibles de zones petites amb escales més grosses, i treballar amb més detall\nCatàleg Mapes Michelin\tfa 2 anys 2 mesos\t#51755\nAcabo de demanar dos mapes departamentals de França gràcies a aquest post.\nEs poden buscar d'altres maneres, però trobar aquest post i localitzar ràpidament el que es busca és un luxe.\nGràcies jordimt !\nRe:Catàleg Mapes Michelin\tfa 2 anys 2 mesos\t#51758\nCelebro que hagi servit d’ajuda Eva!!\nA mi em va anar molt bé trobar-lo i per això el vaig compartir.\nAhhh...i també varen “caure” un parell de Deprtamentals


Emphasis Casserres — Experiència d'orientació amb amics o família\nTens ganes de posar a prova les teves capacitats d’orientació? No hi ha millor manera per fer-ho que al Berguedà! Per això, t’oferim una experiència d’orientació a la muntanya per famílies o grups d’amics.\nEs tracta d’una forma totalment diferent d’explorar la naturalesa alhora que us divertireu. I és que amb un objecte tan simple com un mapa pots passar una bona tarda d’aventures.\nAquesta activitat es pot realitzar amb o sense guia, en funció del grup i l’experiència prèvia. Els grups més aventurers i amb més experiència, tenen a l’abast circuits d’orientació més llargs i amb més dificultat. Si en canvi vols venir amb els petits de la família, et podem oferir un guia. Així, si en algun moment no trobeu la direcció correcta, us ajudarà amb alguna pista.\nAixò si, sigui quina sigui la fórmula escollida, se’ns dubte descobriràs noves perspectives i racons del Berguedà. Deixa’t perdre pels boscos, i troba el destí ocult que et marcarem! Si vols venir a provar-ho, no dubtis en escriure’ns o trucar-nos.


Almussafes imparteix un nou curs de l'IVASPE\nAlmussafes imparteix un nou curs de l’IVASPE\nIgual que va ocórrer al maig d’enguany, l’Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències ha triat el Centre Cultural d’Almussafes per a celebrar una nova acció formativa del Pla Anual d’Activitats Formatives 2018.\nEs tracta del curs sobre el control de transport per carretera de 20 hores de duració en què, durant tota la setmana, s’ha investigat i abordat en profunditat el protocol d’actuació respecte a les autoritzacions, permisos i tacògrafs. Les sessions, inaugurades dilluns passat dia 17 i clausurades ahir a la vesprada, han inclòs formació teòrica i pràctica per als prop de trenta membres de cossos policials inscrits, tres d’Almussafes i la resta desplaçats des d’altres 23 localitats valencianes. Salvador Sanchis, oficial de la Policia Local de Picassent i especialista en la matèria, ha impartit el programa homologat.\nLa localitat d’Almussafes, i més concretament el seu Centre Cultural, s’ha convertit en una de les localitzacions triades per l’IVASPE per a desenrotllar el seu Pla de Formació Anual 2018. A més del curs monogràfic de formació contínua “Policia Administrativa II: activitats”, celebrat a finals del passat mes de maig, l’Institut Valencià ha impartit esta setmana una nova acció homologada enfocada en l’especialització quant al control del transport per carretera.\nEl taller, de 20 hores de duració, es desenrotlla des de dilluns passat 27 i es clausura a les 20 hores d’ahir divendres 21, amb la consegüent formalització del test teòric que hauran de superar els 29 policies locals participants per a obtindre la titulació que acredita l’assumpció dels coneixements tècnics, normatius i legislatius de l’esmentada àrea de coneixement.\nAmb esta iniciativa, es van assegurar que les principals classes d’autoritzacions dels vehicles analitzats tingueren la seua correspondència amb el transport realitzat i la seua validesa nacionalment i internacional, que a més comptaren amb la documentació en regla i que compliren amb els temps de conducció i descans que determina el tacògraf analògic o digital.


B2 First – centralexamensfecc.cat\nB2 First posa a prova totes les habilitats lingüístiques.\nDemostra que pots abordar amb seguretat diferents tipus de text, com ara ficció, diaris i revistes. Posa a prova el teu ús d’idiomes amb tasques que avaluen el teu domini de la gramàtica i el vocabulari.\n(1 hora 20 minuts)\nSer capaç d’escriure dos textos diferents, com ara cartes, informes, ressenyes i assajos.\nSer capaç de seguir i comprendre diversos continguts orals, com ara programes de notícies, presentacions i converses quotidianes.\nPosa a prova la teva capacitat de comunicar-te eficaçment en situacions presencials. Faràs la prova juntament amb un o dos candidats més.\nLa prova de comprensió lingüística B2 First consta de set parts que contenen una barreja de diferents tipus de text i preguntes.\nA les parts 1 a4, heu de llegir diversos textos i realitzar tasques de gramàtica i vocabulari.\nA les parts 5 a 7, heu de llegir una sèrie de textos i respondre preguntes que posen a prova la vostra capacitatd’entendre el que llegiu que demostren que podeu abordar diversos tipus de text.\nHay que leer cerca de 2.200 palabras en total.\nCada pregunta conté una frase seguida d’una paraula clau i una segona frase amb un espai en blanc a l’interior. Heu d’utilitzar aquesta paraula clau per completar la segona frase de manera que tingui un significat similar a la primera frase.\nPart 7 (Emparellament múltiple)\nUna sèrie d’afirmacions seguides d’un text dividit en dues seccions o diversos textos curts. Heu de coincidir cada declaració amb la secció o text en què es pot trobar la informació.\nEn ambdues parts de la prova d’expressió escrita B2 First has de demostrar que pots escriure diversos tipus de text en anglès.\nPart 1: una pregunta obligatòria; Part 2: Una pregunta per triar entre tres.\nArticle, correu electrònic, assaig, carta, informe, revisió.\nSe li proporciona el títol d’un assaig i dues idees clarament vinculades a aquest títol. Has d’escriure un assaig en el qual donis la teva opinió sobre el títol utilitzant les idees que t’han estat facilitades. També cal afegir una tercera idea, diferent de les esmentades i la seva pròpia collita, que està vinculada al títol. El títol serà una qüestió d’interès general, de manera que no necessites cap coneixement especialitzat.\nÚs de funcions lingüístiques, com l’avaluació i expressió d’opinions, formulació d’hipòtesis, justificació, persuasió.\nHeu d’escriure un text per triar entre diferents tipus (article, correu electrònic / carta, informe, revisió). Per guiar-vos a través de la redacció, se us proporcionarà informació sobre el context, la finalitat del tema i els destinataris.\nLa prova de comprensió auditiva B2 First consta de quatre parts. A cada part has d’escoltar un o més textos gravats i respondre algunes preguntes. Les gravacions es reprodueixen dues vegades.\nMonòlegs: missatges de contestador automàtic, programes i reportatges de ràdio, notícies, anuncis públics, històries i anècdotes, conferències i xerrades; o amb diversos interlocutors: converses, entrevistes, discussions, obres de teatre per a la ràdio.\nVuit fragments curts de monòlegs o converses entre diversos socis. Hi ha una pregunta d’opció múltiple per a cada extracte i heu de triar A, B o C.\nEscoltar la comprensió del sentiment, l’actitud, l’opinió, el propòsit, la funció, l’acord, l’essència i les circumstàncies.\nUn monòleg (que pot introduir un presentador) d’aproximadament 3 minuts. Has d’emplenar les frases del full de preguntes amb la informació que has escoltat a la gravació.\nPart 3 (Emparellament múltiple)\nUna sèrie de cinc monòlegs sobre un tema en concret d’aproximadament 30 segons cadascun. En el full de preguntes has de seleccionar cinc opcions correctes d’una llista de vuit possibles respostes.\nEscoltar la comprensió de l’essència, l’actitud, l’opinió, el propòsit, el sentiment, els punts i els detalls principals.\nUna conversa entre dos o més interlocutors d’aproximadament 3-4 minuts. Heu de respondre algunes preguntes de diverses opcions triant la resposta correcta entre tres opcions possibles (A, B o C).\nComprensió auditiva d’actituds, opinions, circumstàncies, essència, idea principal i informació específica.\nLa prova d’expressió oral B2 First consta de quatre parts a les quals presentaràs juntament amb un altre candidat.\nHi ha dos examinadors. Un d’ells et fa preguntes i et dona un fulletó amb temes a tractar. L’altre examinador escolta el que estàs dient.\nConversa amb l’examinador. L’examinador et farà preguntes i hauràs d’informar sobre els teus interessos, estudis, professions, etc.\nQuant de temps he de parlar?\nL’examinador et dona dues fotos i et demana que en parlis. Heu de parlar durant un minut ininterromput i després la persona que truca demanarà a l’altre candidat que comenti les vostres fotos durant 30 segons. L’altre candidat rep un conjunt diferent de fotografies i cal escoltar-lo i comentar-lo un cop han acabat de parlar. La pregunta que heu de respondre sobre les vostres fotos està escrita a la part superior de la pàgina per recordar-vos el tema del qual heu de parlar.\n1 minut por candidat\nConversa amb l’altre candidat. L’examinador et dona alguns materials i et confia una tasca. Has de parlar amb l’altre candidat i prendre una decisió.\nDescarrega’t les mostres gratuïtes 1 de l’examen B2 FirstDescarregueu les mostres gratuïtes 2 de l’examen B2 First\nMostres d’examen informàtic gratuïtes\nGuies de resposta::\nGuia de resposta de l’examen de lectura i ús de l’anglès\nNo hi ha cap guia de resposta per a la prova d’escriptura, però podeu trobar respostes d’exemple i comentaris dels examinadors a les pàgines corresponents del manual B2 First.\nA la nostra nova plataforma Cambridge perquè puguis trobar activitats online gratuïtes per practicar la comprensió lectora, l’expressió escrita, la comprensió auditiva, la gramàtica, la pronunciació i el vocabulari.\nDescarregueu una guia amb recomanacions de preparació d’exàmens, consells per al dia de l’examen i enllaços útils.\nDescarregar informació per a candidats B2 First\nPreguntes freqüents sobre B2 First\nCombina diversió amb l’aprenentatge, a la nostra nova plataforma digital cambridge per a tu, pots trobar jocs d’anglès gratuïts. També pots accedir a la nostra pàgina de Facebook Espanya per obtenir idees i més recursos per a les teves classes.\nPodeu trobar una àmplia gamma de materials de suport oficials de Cambridge English produïts per Cambridge Assessment English i Cambridge University Press. Els materials de suport inclouen llibres de text i exàmens de pràctiques, tant en format imprès com digital.\nObjective First es tracta d’una edició totalment actualitzada i revisada del curs B2 First, un dels més venuts.\nCompact First proporciona als estudiants del nivell B2 la preparació i la pràctica integral necessàries per tenir èxit en el B2 First.\nComplete First proporciona una preparació exhaustiva per a l’examen revisat en 2015 de B2 First.\nQuatre proves completes d’avaluació de Cambridge English per a l’examen B2 First revisat.\nFirst Trainer Second Edition ofereix sis proves de pràctiques per a l’examen B2 First revisat.\nConsulta l’àmplia gamma de materials de suport a l’examen B2 First.\npuntuació segons l’escala anglesa de Cambridge en cadascuna de les quatre habilitats: Lectura, Escriptura, Comprensió Auditiva,ExpressióOral (Expressió Oral i Ús del Llenguatge;\n(A, B, C, Nivell B1) en la revisió general;\nGuia per entendre el teu informe de qualificació B2 First (per a exàmens de gener de 2015 i posteriors)\nDescarrega’t un exemple de l’Informe de Qualificació B2 First\nEls certificats s’envien normalment als centres de proves autoritzats dins dels dos mesos següents a l’examen. Poseu-vos en contacte amb el vostre centre si voleu conèixer la data concreta.\nB2 First – Nivell C1\nSi obtens una puntuació de 180-190 (nota A) a l’examen, rebràs el certificat que demostra que has assolit el nivell C1.\nB2 First – Nivell B2\nSi obtens una puntuació de 160–179 (nota B o C) en el teu examen, rebràs el Certificat B2 First en anglès amb nivell B2.\nCertificat amb el Nivell B1 Creiem que\nés important reconèixer els teus èxits encara que no arribis al Nivell B2. Si el rendiment de la prova està per sota del nivell B2 però dins del nivell B1 (puntuació 140–159), reconeixerem el vostre assoliment amb un certificat de Cambridge English que indiqui que heu demostrat un nivell B1.\nDissabte 13 de novembre 7 d’octubre\nB2 First 194,50 € Dissabte 23 d’abril 17 de març\nNOT FOR SCHOOLS Dissabte 14 de maig 4 d’abril\nData de Exàmens\nB2 First Computed Based 194,50 € Dissabte 19 de febrer 4 de febrer\nDijous 9 de juny 25 de maig


Wikiloc | Ruta Turó del Samon 100 cims\nTuró del Samon 100 cims\nVista 2137 vegades, descarregada 78 vegades\nMés informació a https://els100cims.blogspot.com/2013/11/turo-del-samon.html\nHavent carregat tots els estris començarem a caminar per la pista més estreta, que segueix en sentit nord-oest en direcció al sot dels Cireres. Quan creuem el sot, la pista gira en sentit sud-oest i continua planejant per creuer el Morro Negre. La pista canvia de vessant i pren orientació oest. Més endavant trobem que la pista segueix la llera del riu Major però el nostre itinerari deixa la pista i creua el riu per seguir en sentit sud-est, ara per una antiga pista de la que tan sol resta visible un corriol de bon fer i prou clar com per no tenir problemes en seguir-lo, tot i la vegetació que quasi el tapa en la seva totalitat. El camí continua planejant o guanyant alçada molt a poc a poc, en direcció a la Roca de la Seglana. Passat aquest indret hem de parar atenció ja que el sender que hauríem de seguir està perdut totalment entre esbarzers i vegetació. En comptes de seguir el camí del mapa seguirem recte per anar a buscar el sot de la Pica dels Ocels. Quan som, el camí torna a perdre's. La gent, a copia de buscar un enllaç amb el camí, ha anat fent una traça que és la que hem de buscar. Es tracta de seguir uns metres el sot, en direcció ascendent, en sentit nord-oest i fort pendent. Si parem atenció trobarem fàcilment la traça ja que el terreny està força mogut degut a les trepitjades i relliscades dels caminants. Després la traça gira en sentit sud-oest, ja sobre camí clar i fresat. El seguirem sense problemes en tendència sud-est, deixarem un desviament a la dreta que es dirigeix a la carena, a l'alçada del col del Roure Gros, i seguirem en direcció a la font de les Palomeres. Aquí de nou el camí sembla que s'acaba però el cert és que el camí es tapa de nou per la vegetació i la gent que passa pel lloc ha fet una desviació, molt precària encara, però que ja permet voltar el tap. Es tracta de fer un petit desviament cap a l'esquerra, perdent una mica d'alçada per guanyar-la de cop, uns pocs metres més endavant i així tornar al camí correcte. Més endavant gira en sentit sud-est i de cop trobem senyals de pintura groga en forma de cercles, que més endavant es tornen ratlles. Així que seguim els senyals, que ens porten a una fageda. Aquí els senyals es perden, o jo no els vaig saber seguir. El cas és que voltant mirant de trobar més senyals vaig topar-me amb el pou de glaç d'en Besa. Parat en ell vaig trobar el sender que, pendent amunt, em va fer fora de la fageda i va deixar-me en un sender més fressat. Seguint-lo per la dreta, en sentit sud-oest s'acaba a la carena i al traçat del PR C-139.\nL'objectiu del dia, el Turó del Samon queda a la esquerra de la nostra posició així que s'ha de seguir en sentit sud-est, fins al coll del Pi Novell i est fins al Turó. Al cim fem allò que vulguem i quan hàgim gaudit, hem de tornar a desfer les passes per anar fent carena, ara en sentit contrari, per passar pel cim del Sui Seguim pel PR i passem pel turó del Socarrat i els plans de Vallfornès. En aquest punt hi ha un senyal de coto de caça des del qual intueixo ( al mapa de l'ICC surt dibuixat ) que es pot escurçar camí per anar al Puig Drau però jo vaig preferir seguir pel PR fent el camí “oficial”. A l'alçada del Sitià del Llop s'enllaça amb la pista que és el Meridià Verd. Girem a la dreta i ens dirigim a la Barraca d'en Ramón. No anem ja que la passem de llarg deixant-la a l'esquerra. Així continuem, en sentit nord, i deixem a l'esquerra el PR, que es desvia de la pista i es converteix en sender. Nosaltres seguim per la pista en direcció a la confluència de camins que trobem al col del Poniol. Per l'esquerra ens aniríem al coll Formic, per la dreta ens anem de torna al cotxe. Tan sol queda la pista en pujada que és la que ens portarà a l'últim cim del dia. El Puig Drau i la seva antena. Visitat el lloc s'ha de tornar al coll del Poniol...O no. Es pot fer drecera per baixar directament a la pista. Com es vulgui. Sobre el terreny tan sol vaig ser capaç de trobar un pas, ja quasi al coll, però suposo que gent més avesada trobarà altres passos. Ja a la pista la seguirem en descens. És una pista ampla i solejada així que pot resultar molt monòtona. A l'alçada del collet de la Ventosa haig d'explicar que al mapa d'alpina surt un camí que, després de passar per l'Amorriador termina enllaçant con la pista, molt més abaix. Al mapa de l'ICC no surt aquest camí. Jo, sobre el terreny, no ho vaig trobar. La veritat és que no ho vaig buscar ja que anava una mica despistat pensant en altres coses. El cert és que l'enllaç inferior amb la pista existeix. Si algú vol anar a espiar...Sigui com sigui, al revolt del pla del Bosc ja estava fart de pista així que veient que l'alzinar era net per sota vaig decidir fer drecera i còmodament vaig escurçar camí per arribar al cotxe havent fet menys pista de la pensada.\nDeixa pista i seguir esquerra\nRecte no dreta. Sembla que baixa\nEsquerra senyals grogues\nDreta senyals grogues\nPou de glaÃ§. Desapareixen senyals\nColl d'en Besa. Esquerra i tornar\nTurÃ³ del Samon\nTurÃ³ de Pi Novell\nDreta no esquerra. MeridiÃ Verd\nBarraca a esquerra\nDeixar PR i seguir pista\nPla d'en Xixa recte no Montseny ni Calma i tornar\nEsquerra drecera a pista\nSurt drecera per la dreta\nAltra drecera per la dreta\nDreta sense camÃ drecera possible. pista tambe\nbarretons 23 de maig 2017\nImpressionant amfiteatre format pel Samon, El Sui i el Puig Drau. Ruta feta el 05/03/2015 i repetida el 22/05/2017, sense el Samon.\nHi ha algun punt dubtós. GPS imprescindible. De 004 a 005, on s'ha de guanyar alçada al dret del torrent no està clar el camí. S'ha anar pujant sortint del torrent cap a l'esquerra, com indica l'autor. Després s'acaba trobant camí fresat amb algunes marques grogues. Abans d'arribar al Pou d'En Bessa (restaurat i espectacular) també hi ha una mica de confusió enmig de la fageda.\nSobre el Puig Drau dir que aquesta vegada vaig baixar per tota la carena (est) fins trobar el primer revolt de la pista que mena a El Molar. No és una baixada fàcil. Cal deixar el mínim possible la carena perquè hi ha molta vegetació. Des de dalt es veuen unes crestes que semblen insalvables però s'acaba passant. En alguns punts cal anar força en compte. El tros final és un alzinar amb poc sotabosc.\nLes dreceres a l'alzinar de sobre El Molar NO són recomanables. Són força netes però el desnivell és important, amb fullaraca i llicorella. Fàcil relliscar. La drecera final des del Pla del Bosc SÍ que passa per una zona de poc pendent.\ncervianenc 23 de maig 2017\nMoltes gràcies per la valoració barretons. Veig que també a tu t'agrada complicar-te la vida buscant camins impossibles.\nForça i muntanya\nbarretons 26 de febr. 2020\nHi he tornat, aquesta vegada amb 3 companys més. Va ser el dijous 09-gen-2020, en un matí magnífic. Tampoc vam anar al Samont i de tornada vam saltar-nos també el Puig Drau, enfilant pista avall. El tros final vam aconseguir fer una bona drecera per l'alzinar, evitant no quedar penjats ... A reveure i gràcies de nou!


Empresa - Autocares Pons\nRESPOSTA EN MENYS\nDE 24 HORES\nL’ empresa familiar Autocars Pons va iniciar l’ activitat l’ any 1931, i des de llavors el nostre creixement a permès consolidar-nos com una empresa amb solera. En aquest temps s’ ha viatjat per Catalunya, Espanya, tota Europa i també el nord d’Àfrica.\nAmb més de 80 anys d’ història, Autocars Pons continua fidel al seu estil: oferir un bon transport i una atenció personalitzada a tots els seus clients. Aquesta orientació cap als seus clients, permet oferir una àmplia gamma de serveis adaptats a les necessitats específiques de les agències de viatge, entitats públiques, col·legis, congressos, empreses i particulars.\nAutocars Pons posa a disposició del públic un gran equip humà amb més de 25 persones altament qualificades, amb base operativa al Pol·ligon Industrial “El Segre” a Lleida, amb una flota de més de 18 vehicles equipats amb les màximes prestacions de confort i seguretat i amb una antiguitat mitjana inferior als 5 anys.\nAquest any 2015, ens han reconegut com a Empresa Solidària per l'Ajuntament de Lleida. Hem volgut implicar-nos en projectes d'acció social, especialment agrair a l'associació ASVOLCALL i DOWN LLEIDA per deixar que els acompanyem en aquest camí que duen a terme. Esperem poder ajudar-los més i més durant molts anys.\nEn l’ actualitat, un dels nostres objectius és oferir la màxima qualitat en la prestació dels nostres serveis, així com el respecte i la protecció del medi ambient. Per aquesta raó la direcció està certificada i es fa càrrec del manteniment del sistema integrat de gestió de qualitat i medi ambient, basat en les normes ISO 9001:2008, ISO 14001:2004 i UNE 13816:2003.\n© 2014. Autocares Pons. Todos los derechos reservados.


Exposició: Un paisatge compartit – Salvem el Botànic, recuperem ciutat\nExposició BOTÀNIC-JESUÏTES: UN PAISATGE COMPARTIT\nDel 19 de juny al 28 de setembre de 2008\n— PRORROGADA fins al 30 de novembre de 2008 —\nSala d´exposicions del Jardí Botànic (C/Quart, 80)\nOrganitza i produeix: Vicerectorat de Cultura de la Universitat de València\nAmb la col·laboració de: Antiguos Alumnos de San José, Associació de Veïns de Botànic i Salvem el Botànic, recuperem ciutat\n(a l’apartat Galeria / Fotografies es poden veure imatges de l’exposició)\nL’espai de Botànic-Jesuïtes pot ser considerat com un dels entorns històrics de la ciutat de València. Situat extramurs de la ciutat, el seu emplaçament entre la vora del Túria, les muralles i algunes de les principals artèries viàries —el carrer de Quart i la carretera de Madrid— el convertiren en un entorn privilegiat de l’expansió urbana en el segle XIX. Una zona marcada per la instal·lació del Jardí Botànic i el col·legi de Jesuïtes que tindria un ràpid creixement en les dècades finals del segle XIX i acabaria de configurar-se al llarg del segleXX.\nAquesta exposició es centra en l’evolució paisatgística i ciutadana d’aquest entorn. Partint de les visions dels cartògrafs d’època moderna, arribem fins al present rememorant la vida del barri tal com ha quedat plasmada en plànols, mapes i fotografies històriques i actuals. És la història d’un espai compartit, dels carrers, les alqueries, els edificis i els jardins que l’han anat conformant al pas dels segles. Un entorn urbà, històric, de què podem gaudir com a visitants, però també un espai viscut pels estudiants i els veïns del barri del Botànic. Un paisatge viu de la nostra ciutat.\nAlguns apunts extrets del catàleg de l’exposició:\n«Entre el riu i la muralla, a l’altre costat d’un dels espais urbans més balders, tancat per l’ambiciós recinte de Pere el Cerimoniós (1356), tenim el barri ponentí que ens ocupa. Un eix vital n’és el camí ―carrer, després― de Quart, de probable arrel romana; el raval caminer sorgit entorn del convent de mínims de Sant Sebastià ja tenia prou entitat quan Anthonie van den Wijngaerde (1563) va embastar la seua vista…»\n«I és que des que l’any 1865 s’enderroquen les muralles, la ciutat comença a estendre’s sobre l’horta per mitjà de petites ordenacions, denominades barris, que condicionaran i en algunes àrees impediran el posterior desenvolupament geomètric de l’eixample […] Al nord del carrer de Quart, els carrers del Túria, que prolongarà la seua continuïtat a l’altre costat del carrer, i del Cremador —avui Doctor Sanchis Bergon— seran els eixos fonamentals per a generar solars edificables, dins d’un plantejament clarament economicista i amb escassa visió de futur…»\n«La percepció que tenim de les ciutats com un tot continu i homogeni de cases i carrers és el resultat d’una llarga història. Encara a final del XIX, moltes de les que avui són ciutats pavimentades eren espais amb més camp que superfície edificada […] Així era València, una població de 200.000 habitants disseminats per un gran espai rural, que es comunicaven per camins d’horta quan, el 1880, es va construir el Col·legi de Sant Josep, en un lloc de la ciutat apartat del centre o, per fer servir la terminologia jesuítica, “lluny del mundanal soroll”.»\n«En 1930, el col·legi privat dels jesuïtes proporcionava una formació secundària que només les classes més privilegiades podien costejar als seus hereus. Encara que també disposaven d’altres instal·lacions menys luxoses, les escoletes, per als fills barons dels treballadors que vivien per l’entorn. […] Entre 1931 i 1936, la República va realitzar un projecte de modernització i progrés basat en el principi escola per a tots. […] L’edifici dels jesuïtes de València passà a ser la seu de l’Institut Escola, de la unificada Escola Normal de Magisteri i, des de l’1 de febrer de 1937, de l’Institut Obrer de Segon Ensenyament.»\n«Tornaran a aparèixer les processons, les taules de gimnàstica, els partits de futbol, les cucanyes, les carreres de cambrers, els bous al carrer i les traques del dia del sant patró. A l’exterior, la urbanitat progressava lentament; era 1945, havia acabat la guerra mundial i, a final d’any, acabada la urbanització de la Gran Via vora el passeig de la Petxina, no tardaran a arribar els tramvies grocs, per a girar i tornar en sentit contrari, abans que Manuel Vicent els descriguera de blau i blanc. […] El paisatge circumdant varia lentament encara que sense incidències notables fins que s’alça la finca Ferca, construïda entre 1949 i 1950.»\n«Des de principi dels setanta, ara fa ja quasi quaranta anys, el paisatge que comparteixen el Botànic i el Col·legi de Sant Josep ha sofert avatars ben diversos. Però allò més important, o més definitori, potser és que en aquestes quatre dècades, envoltat ja per un entorn completament construït, haja passat a constituir-se en una fita paisatgística, diguem-neverda, integrada definitivament en la vida ciutadana. De la devaluació al rescat d’un paisatge.»\nCarles Dolç i Josep Maria Sancho\nNotícia relacionada: Los vecinos rescatan la alameda de Jesuitas\nNotícia relacionada: Arquitectes i veïns defensen el paisatge urbà del Botànic i de l’horta


El proper rival: l’Huracán València - FC Barcelona\nHomeFutbolBarça BNotíciesEl proper rival: l’Huracán València\nEl Barça B es veurà les cares amb l’Huracán de València, un club fundat l’any 2011 i que sempre ha jugat al grup 3 de la Segona Divisió B des del seu inici Jandro Castro, ex del València, Nàstic i Girona, entre d’altres, Aridai Cabrera i el golejador Tariq són els jugadors més determinants de l’equip valencià\nL'afició blanc-i-vermella és fidel a l'estadi de San Gregorio de Torrent / HURACÁN\nDesprés d’enfrontar-se al València Mestalla la passada jornada el filial blaugrana de Gerard López rep aquest dissabte (18 hores / Esport 3) un equip novell però més que experimentat en aquesta categoria. De les quatre temporades que ha jugat a la Segona B, en tres ha disputat el play-off. A més, per assumir el repte compta amb jugadors amb trajectòria en categories superiors. En aquestes línies coneixerem una mica més el proper rival del filial, l’Huracán València.\nUn fix al play-off d’ascens\nL’equip blanc-i-vermell té una curta història, ja que es va fundar l’any 2011, però des del seus inicis ha estat un fix a les posicions de play-off tant durant la temporada com al final. Després de la seva fundació van poder assolir una plaça del grup 3 de Segona Divisió B i, tot i no comptar amb això, van aconseguir classificar-se per a les eliminatòries d’ascens. El curs següent repetirien i arribarien fins a la final del play-off, en què van perdre contra el Jaén. La 2013/14 van acabar en novena posició, la pitjor de la seva història, que contrastaria amb la segona plaça de la temporada passada, que també els va fer arribar fins a l’eliminatòria final del play-off, en què tornarien a cedir davant de l’Osca, actualment a la Lliga Adelante. Tot i portar el nom de València, l’Huracán juga els seus partits a la localitat de Torrent, a l’estadi de San Gregorio, amb capacitat per 3.500 espectadors.\nEl conjunt dirigit per Javi Garrido en substitució de Toni Seligrat, que va ser qui va començar la temporada, disposa a les seves files de diversos futbolistes coneguts per la seva trajectòria, com Jandro Castro, talentós mitjapunta que va començar al planter del València, després va passar per equips com el Celta, l’Alavés, el Nàstic i l’Elx i que fins la temporada passada va jugar a la Lliga Adelante amb el Girona. A l'Huracán també hi juguen Aridai, ex del Sabadell el curs passat, el golejador Tariq i centrals de la talla de Migue i Javi Soria, amb centenars de partits d’experiència a Segona Divisió.\nDesprés del partit del primer equip\nEl partit del filial d’aquest dissabte (18 hores) serà just després del matx del primer equip de Luis Enrique contra el Deportivo, que és a les 16 hores. Els socis i els menors de 12 anys tenen l’entrada gratuïta.\nPRÈVIA – Confirmar la victòria a València


Álvarez de Toledo fa retrets a Sánchez\nÁlvarez de Toledo retreu ser «a les portes d'un Govern de sedició»\nMadrid - Divendres, 06/12/2019 - 18:24\nLa portaveu del PP al Congrés la passada legislatura, Cayetana Álvarez de Toledo, ha lamentat que «mai abans havia passat que la celebració del dia de la Constitució fos a les portes d’un Govern de sedició». La diputada per Barcelona ha intervingut en l’acte de l’aniversari de la Constitució organitzat pel PP basc a Bilbao i a l’acabar s’ha creuat amb desenes de persones convocades per EH Bildu sense que es registressin incidents.\nÁlvarez de Toledo ha acudit a l’acte de la plataforma Libres e Iguales, juntament amb el filòsof Fernando Savater i Rosa Díez, que també s’ha desenvolupat a la capital biscaïna.\nSegons ha analitzat, «som en un moment difícil», perquè tant el separatisme català com el basc volen destruir l’ordre constitucional, però «el veritable drama i la novetat» aquest any és que el PSOE, «que abans era al bloc constitucionalista, s’ha passat a l’altre bàndol».\nÁlvarez de Toledo ha retret que el PSOE conformi un «Govern de sedició», ja que ha «deixat les claus» d’aquest futur Govern d’Espanya «en mans d’un delinqüent» condemnat a 13 anys de presó per «sedició i malversació», amb referència al líder d’ERC, Oriol Junqueras, que va participar en «una operació d’assetjament i demolició a la Constitució espanyola», ha considerat.\nEls turistes vetats per ser del Segrià: «Anirem a Astúries en un altre moment»\nLa desescalada avui, 10 de juliol: ¿En quina fase està la teva província?\nTemes: Ministeri d'Interior Greta Thunberg Ecologia Cimera del clima


Comprar entrades SEDA, S. L.\nSole Giménez Quartet\nSole Giménez, una de les veus femenines claus en la història de la música nacional, presenta un repertori especial que enamorarà al públic.\nComprar des de 16,00 €\nAinoa Buitrago + Yoly Saa\nAinoa, jove madrilenya que té ja 4 singles en acústic al carrer, un d'ells Venècia, juntament amb Andrés Suárez. Ara mateix treballant en el que serà el seu primer disc, que veurà la llum a la volta de l'estiu Yoly Saa és una cantautora gallega que es troba promocionant el seu primer *EP que ja és al carrer\nSoraya - Ahora viene lo bueno\nLa cantant i compositora *Soraya arriba a Palau a la Fresca precedida de 15 anys d'èxit ininterromput en l'escena espanyola i internacional\nLa guardonada banda que s'ha convertit en un referent del pop punk a Espanya porta a Palau a la Fresca el més selecte d'un repertori carregat d'èxits\nL'agrupació valenciana *Bombai arriba a Palau a la Fresca amb un espectacle que promet "alegria i il·lusió, sense parany ni cartó".\nEl flautista de Hamelin és un musical per a tots els públics i amants del gènere musical Una posada en divertida i amena, que fa reviure tota la màgia d'aquesta llegenda en l'escenari.\nEls artistes del Babylon et porten de viatge per les teues pròpies emocions, a través de números de circ i cabaret que conten xicotetes històries. La successió d'aquestes peces, crea un puzle en el teu cervell, que no eres capaç de calibrar en el moment, però que et deixarà una sensació de llibertat, una lleugeresa que et portarà a pensar que potser encara tot és possible.\nLa parella de Mimi i Rodolphe ens submergeixen des dels primers compassos en un univers natural de veracitat que encara hui ens resulta enormement pròxim. Aqueix aspecte, unit al d'una orquestració magistral, converteixen La Bohème en una obra mestra del geni de Lucca: Giacomo Puccini\nHan passat 27 anys des que Mecano, presentara la seua última gira Aidalai Tour, i dues generacions després, la seua música segueix molt present entre el gran públic. Per a commemorar aquest 25 aniversari, en 2016 naix Hija de la Luna. Un projecte homenatge al grup més important del pop espanyol.


Exercici contra el càncer :::: LLIGA CONTRA EL CÀNCER ::::\nFent exercici es minimitza el risc de patir un càncer.\n• El sobrepès i l'obesitat estan augmentant al món i les seves causes són socials: el sedentarisme i l'excés d'ingesta calòrica.\n• La mesura més acceptada per quantificar el sobrepès i l'obesitat és l'índex de massa corporal. Es considera que un índex de massa corporal correcte ha d'estar entre 18,5 i 25,0 kg/m2.\n• Encara que no hi ha una evidència directa de que la reducció del pes corporal porti a una reducció del risc de càncer, l'evidència epidemiològica suggereix fortament que la pèrdua de pes redueix el risc d'alguns càncers.\n• La pèrdua de pes, fins i tot en edats avançades de la vida, disminuiria el risc de patir càncer de mama i d'endometri.\n• Així mateix, s'ha demostrat que una activitat física òptima és rellevant en la prevenció dels càncers de mama i de còlon i recte i, probablement, d'altres càncers.\n• Evitar el sobrepès i fer exercici físic comporten també molts altres beneficis per a la nostra salut.\nEls càncers associats a l'obesitat i a la manca d'exercici\n• El 2002, l'Organització Mundial de la Salut va confirmar que ja hi ha suficient evidència de que evitar el sobrepès ajuda a prevenir el càncer. Això s'ha confirmat pel càncers de còlon, de mama en edats postmenopàusiques, d'endometri, de ronyó i d'esòfag.\n• En el càncer de còlon, un índex de massa corporal de 30 kg/m2 representa un increment del risc d'un 25% en les dones i un 50% en els homes respecte a un índex de 23 kg/m2.\n• El control del pes redueix també el risc d'adenomes de còlon que són les lesions precursores del càncer d'aquesta localització.\n• També hi ha prou evidència de que una activitat física regular redueix el risc dels càncers de mama i de còlon i, possiblement, també redueixen el risc dels càncers de d'úter (endometri) i de pròstata. I aquest efecte sembla ser independent del pes.\n• L'augment d'activitat física pot reduir un 40% el risc de càncer de còlon i entre un 20 i un 40% el de mama. En el càncer d'endometri l'efecte és també moderadament important.\n• Entre una quarta part i una tercera part d'alguns dels càncers més freqüents podrien ser atribuïbles als efectes combinats del sobrepès i una inadequada activitat física ( per exemple: 25% en el càncer de còlon, 20% en el de mama en edats postmenopàusiques i 50% en el d'endometri).\n1. Evita el sobrepès i si en tens intenta perdre'l.\n2. Practica exercici físic moderat (com caminar ràpid) entre 30 i 60 minuts diaris. Ho pots fer de manera fraccionada (per exemple en períodes de 15 minuts).\n3. Si pots, realitza també algun exercici físic més intens dos o tres cops a la setmana sempre d'acord amb les teves possibilitats.\n• La prevenció del sobrepès ha de començar en etapes precoces de la vida.\n• En les persones amb un pes correcte, l'increment de pes durant la vida adulta no hauria de ser superior a 5 kg.\n• Les activitats físiques enèrgiques com els esports s'han de realitzar d'acord amb els interessos i les capacitats de cada individu .\n• Cal actuar sobre totes les formes d'activitat. Des de les activitats quotidianes com la utilització de les escales o anar a treballar caminant fins a la pràctica d'un esport o d'una activitat intensa almenys 2 o 3 cops a la setmana. Tota l'activitat física del dia compta.\n• Limitar en el possible la televisió, l'ordinador i altres activitats sedentàries quan no són necessàries també forma part de l'augment de l'activitat física.\n• Si evites el sobrepès i realitzes una activitat física adequada, minimitzaràs el teu risc de càncer, evitaràs altres malalties i et sentiràs millor.\n• Fer exercici físic també ajuda a veure la vida d'una forma més positiva i a gaudir d'una sensació de satisfacció i benestar.


428238 ulleres d'esquí\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Termes generals > Equip> ulleres d'esquí\nulleres d'esquí, n f pl\nes gafas de esquí\nfr lunettes de ski\nen ski goggles\nUlleres de sol que duen els esquiadors per a protegir-se els ulls de les radiacions solars i de les inclemències del temps.\n428008 ulleres de muntanya\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Termes generals > Equip> ulleres de muntanya\nulleres de muntanya, n f pl\nes gafas de glaciar\nes gafas de montaña\nfr lunettes de montagne\nfr lunettes de neige\nUlleres de sol amb un índex elevat de filtre solar, generalment rodones, amb proteccions laterals i branques flexibles.\n428009 ulleres de pantalla\nulleres de pantalla\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Termes generals > Equip> ulleres de pantalla\nulleres de pantalla, n f pl\nes gafas de pantalla\nes gafas de ventisca\nfr lunettes étanches\nfr lunettes masque\nUlleres d'un únic ocular, subjectades per una cinta elàstica i envoltades d'un material tou que permet una total adaptació a la cara, que s'utilitzen per a protegir-se del sol i, sobretot, de les inclemències del temps.\n427188 ulleres de sol\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Termes generals > Equip> ulleres de sol\nulleres de sol, n f pl\nes gafas de sol\nfr lunettes de soleil\nen sun goggles\nUlleres de vidres acolorits que filtren les radiacions ultraviolades, infraroges i lluminoses del sol.\n427242 un peu\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Surf de neu> un peu\nSalt executat amb el peu de darrere fora de la fixació i amb la mà de davant agafant la planxa de neu a l'alçada de l'altre peu, a fi de mantenir-la a prop del cos.\n\t<Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Esquí alpí> , <Neu i esports d'hivern > Esports d'hivern > Esquí nòrdic> uniesquí\nuniesquí, n m\nCadira d'esquiar per a discapacitats de les extremitats inferiors, unida a un esquí amb un sistema d'amortidors, que es dirigeix mitjançant la inclinació del cos i amb l'ajuda d'estabilitzadors.


Wikiloc | ruta GORGES DE L'ARDEIXA - Chame, Auvergne-Rhône-Alpes (France)- GPS track\nsendeirismo (Rutas sendeirismo en Francia → Auvergne-Rhône-Alpes → Chame )\nGORGES DE L'ARDEIXA\n5.925 645 852\nGorges de l'Ardeche: Maladrerie des Templiers, cirque de la Madeleine, la Cathédrale, baume d'Oulens (sendeirismo)\nDESCENSO EN CANOA GARGANTAS DE ARDECHE - 1ª ETAPA (piragüismo)\nDolmen d'Orgnac-l'Aven - Sentier du Maubois (sendeirismo)\npreto de Chame, Auvergne-Rhône-Alpes (France)\nEl riu Ardeixa (en Occità Ardecha, en francés Ardeche) és un riu afluent per la dreta del Roine (en català antic Rose o Roine, en occità Ròse o Roine, en francoprovençal Rôno, en alemany Rhone, Rotten en francès Rhône) i que en la zona de les Cevenes forma uns engorjats monumentals el principal exponent dels quals és el famós pont d'Arc. Aquest trajecte és un tram la primera part del trajecte de dos dies que permet anar des de Châmes fins a Sauze en un trajecte de dos dies amb nit en tenda.\nPer fer la nostra ruta aparquem al voral de la carretera turística D290 que és la que segueix tot l'engorjat amb resplendits miradors sobre el riu i que en el nostre cas seguirem arran d'aigua. L'aparcament és un cop passat el trencall de Chames i poc abans que la carretera travessi el rierol del Tiourre.\nJust passat el rierol pel pont de la carretera un camí molt evident surt de la nostra dreta. Fem uns quants metres i trobem el primer punt on cal anar amb compte. Una petits balma plena de molsa vessa aigua sobre el camí i ens cal baixar una mica per unes pedres molt molles i que cal travessar amb compte.\nEl camí no té pèrdua, quasi bé sempre és la única possibilitat que tenim i quan tinguem algun dubte es resol en molt pocs metres. En arribar a un punt on ens cal pujar per un petit bloc de pedra, és que hem arribat a l'anomenada Muntanya de Sorra (Montagne de Sable) i és evident perquè superat el petit tram de pedra el terreny es torna sorrenc i ens mena cap a un coll on un trencall a la nostra dreta ens permet de visitar un bonic mirador sobre el riu.\nTornats al camí baixem altre cop cap al riu i ja no ens en mourem. Arribarem a un punt on hi ha una casa que serveix de refugi i prop d'ella una balma on hi ha diverses construccions troglodítiques que actualment serveixen de refugi a les nombroses cabres que poblen l'indret.\nAnem fem camí per la vora del curs de l'aigua i finalment arribem al Gué de Chamassonnet que és el destí del nostre recorregut. Segons la Wikipèdia: "Un gué és un lloc pel qual es pot travessar un curs d'aigua a peu o sobre un animal o vehicle que o bé toquen al fons o a pedres o a una calçada submergida construïda per l'home prou forta per no desfer-se i que el corrent no s'emporta. Els animals, salvatges o no, utilitzen aquests gués per creuar els curs d'aigua.".\nFem uns metres més fins on s'acaba el camí. Ja de tornada trobem gent que travessen el gué amb aigua més amunt del genoll. Per retornar al punt d'inici només ens cal desfer el mateix camí que a l'anada.\nNota: Les dades de longitud i alçada no són massa fiables a causa dels errors del GPS deguts als rebots del senyal a les parets de la cinglera. Amb un altre GPS les dades són Distància 8,5 Km. i desnivell 220 m. Temps efectiu 3 hores.\nPer més informació també podeu visitar la ruta penjada pels companys RIANEL (tot clicant aquí damunt)\nOla, ha encontrado interesante esta ruta GORGES DE L'ARDEIXA https://gl.wikiloc.com/rutas-sendeirismo/gorges-de-lardeixa-21023503 Saúdos, Wikiloc - Rutas do Mundo


La predicció del temps per al clàssic al Bernabéu\nCom pot afectar el mal temps al clàssic entre el Madrid i el Barça?\nL'estadi Santiago Bernabéu, nevat | Real Madrid CF\nS'espera un clima plàcid a l'hora del partit, però hi ha un cert risc de pluja\nAquest cap de setmana hi ha un dels grans esdeveniments esportius de l’any. Malgrat que hagi perdut el prestigi de l’època de Leo Messi i Cristiano Ronaldo o de Pep Guardiola i José Mourinho, el clàssic entre el Futbol Club Barcelona i el Reial Madrid continua generant expectació arreu del món i aquesta cita al Santiago Bernabéu no serà una excepció. Tanmateix, en l’apartat més local, la península Ibèrica ha estat afectada (i encara ho està sent i ho serà) durant la darrera setmana per diversos temporals originats per la borrasca Cèlia. D’aquesta manera, allò que passi amb el clima de la ciutat de Madrid serà també molt important per a aquest partit d’abast internacional.\nEs preveu un clima plàcid, que beneficia el Barça de Xavi\nAfortunadament per als madrilenys, el mal temps ha donat una treva a la capital de l’Estat espanyol durant el cap de setmana i les imatges que s’havien vist entre setmana de la ciutat plena de pols i fang i amb mala visibilitat a causa de la borrasca s’han aturat temporalment. No s’espera, doncs, que la calima o la calitja siguin problemes per al desenvolupament del duel entre barcelonistes i madridistes, que, tot sigui dit de pas, es disputarà a l’estadi Santiago Bernabéu aquest diumenge 20 de març a partir de les 21:00h. Un enfrontament amb un clima plàcid beneficiarà més aviat el Barça, que podrà desplegar el joc orquestrat pel tècnic català Xavi Hernández amb tranquil·litat.\nHi ha un cert risc de pluja: avantatge per al Madrid\nD’altra banda, la pluja també podria ser un inconvenient important per a aquest partit. Ara bé, si bé és cert que a partir de la setmana vinent plourà a Madrid cada dia i de forma ininterrompuda, no s’espera que aquest temporal comenci fins a la matinada de diumenge a dilluns. El clàssic entre blancs i blaugranes, doncs, es jugarà probablement en l’últim moment de calma al cel madrileny. De tota manera, no seria estrany que la pluja s’avancés unes hores i algunes prediccions, com la de The Weather Channel, dona un 25% de possibilitats de ruixats durant el partit. Una gespa mullada condiciona molt el joc, que queda força entorpit, així que això seria un avantatge per al Madrid, que és molt més perillós en jugades aïllades i poc trenades. En resum, es preveu un partit còmode pel que fa al temps, cosa que aniria bé per al Barça, però aquest petit risc de temporal beneficiaria de forma clara els de Carlo Ancelotti.\nBarça Clàssic Futbol Futbol Club Barcelona Reial Madrid


ods12 – Oficina de Seguretat, Salut i Medi Ambient\nAmb motiu de la Setmana Europea de Prevenció de Residus realitzem aquesta campanya per animar a la comunitat universitària perquè s’uneixi al moviment de les 3 R: Reducció, Reutilització i Reciclatge.\nCategories Medi Ambient Etiquetes ods11, ods12, Residu Zero, residus\nVull ser minimitzador/a: alternatives per reduir els residus més habituals a la universitat\n15/11/2021 01/09/2021 per OSSMA\nDurant la campanya ‘Opina KeFaXoKi UB’, vam reflexionar i opinar sobre els residus que generem a la UB. Recuperem algunes idees, que et poden ser útils si vols ser minimitzador/a …\nUB Residu Zero. El bloc de notes\n02/08/2021 30/06/2021 per OSSMA\nSaps com fer un bloc de notes amb paper usat? Mira aquest vídeo, és ben fàcil!\nCategories Medi Ambient Etiquetes ods11, ods12, Residu Zero, video-ecoconsells, ZeroConsellsUB\n02/08/2021 27/04/2021 per OSSMA\nEl sobre reutilitzable de la UB ens permet no generar cap residu quan enviem documentació a una alta unitat administrativa… Acompanyem un sobre en aquest vídeo…


Anàlisi de la innovació d’un projecte emprenedor (II) | BonDia Diari digital d'Andorra.\nContinuem amb la sèrie que vam encetar tres setmanes enrere i parlarem avui de la segona fase de l’anàlisi de la innovació o de la tecnologia, que consisteix en la recollida i l’avaluació de dades. En aquest moment del projecte hem de demostrar el coneixement real que té l’equip del sector, que disposa de tota la informació, que la domina i que s’ha estudiat i avaluat.\nEstat de l’art:\n–Ha de contenir tots els desenvolupaments que s’han realitzat de l’última tecnologia, que han estat provats a la indústria i que han sigut acollits i acceptats per fabricants del mateix segment de treball que el projecte en qüestió, i atenció, també els desenvolupaments que van ser finalment rebutjats, i el motiu que fossin descartats.\n–Ha de contenir també com més bibliografia millor. La bibliografia serveix per documentar la informació que s’adjunta.\nDescripció de la innovació:\n–Descripció completa de la novetat que ofereix l’empresa.\n–Limitacions en l’accés a la novetat per part de tercers. És a dir, com protegeix l’empresa el seu coneixement.\n–Descripció del coneixement que es tingui d’altres innovacions similars.\nQuina necessitat resol la innovació:\n–Descripció de les necessitats no satisfetes o de noves necessitats generades pel producte desenvolupat.\nConvé dir en aquest punt que un producte o servei innovador per excel·lència és el que genera valor afegit al producte, procés o servei sense que calgui un desenvolupament tecnològic. Podem posar l’exemple del pal de fregar, que va ser una de les grans innovacions del segle passat en l’àmbit del treball domèstic: va satisfer una necessitat que va aportar comoditat i eficiència a la feina concreta de fregar els terres.\nQuines altres solucions s’han provat prèviament i quins n’han sigut els resultats:\n–Anàlisi comparativa d’altres productes, procediments o sistema que hagin pogut existir en el passat, desenvolupats per tercers o per la mateixa empresa que genera la innovació que s’està estudiant.\nQuines limitacions té la innovació:\n–Anàlisi objectiva dels contres que pugui tenir la innovació. Cal destacar que un procés de due diligence ha de ser objectiu. Per això és necessari buscar i expressar les debilitats de la innovació. Només una avaluació objectiva pot trobar la necessitat real de finançament per materialitzar el projecte.\nÉs molt important ser objectiu i ser també realista. Els emprenedors tenim tendència a ser excessivament optimistes. Això és perjudicial. Advertim en aquest punt que les desviacions pressupostàries no acostumen a ser ben vistes pels inversors, perquè incrementen la incertesa del projecte i l’objectiu de la due diligence és precisament reduir la incertesa.\nAfectació de la innovació des del punt de vista de la gestió (mercat, legalitat...):\n–Descripció de com afecta la gestió de l’empresa les diferents variables de mercat i de legalitat de la innovació. Cal tenir en compte que hi ha innovacions que poden no estar regulades, i que estar fora de la legalitat no implica ser il·legals, sinó que encara no s’ha legislat sobre la matèria. Habitualment es legisla després, no abans que una innovació ho faci necessari.\nIdentificació dels punts clau de la innovació:\n-Descripció dels elements diferenciadors de la resta de productes o serveis similars o competidors que hi pugui haver al mercat.\n–És decisiu ser gràfic i expressiu en aquest punt, distingir clarament en què consisteix la nostra innovació, i quina necessitat resol.\nEscrit per Pere REVERT el Dl., 07/01/2019 - 15:38 Enllaç permanent\nMoltes gràcies Miquel per compartir aquestes valuoses indicacions, sobretot en l'error habitual associat amb l'excès d'optimisme.\nEscrit per Un Andorrà el Ds., 12/01/2019 - 12:32 Enllaç permanent\nMolt clar. molt ben explicat. Gràcies. :)


Alberto Aybar el dia de la seva presentació amb el CE Mataró.\nFa poc més de dos mesos el CE Mataró es quedava sense ascens a Primera Catalana després de perdre l'eliminatòria de promoció amb el Valls. Després del cop moral que va suposar no aconseguir el premi de l'ascens, el conjunt groc-i-negre està a punt d'afrontar l'inici d'una nova campanya a Segona Catalana, un altre cop amb la vista posada a l'ascens i, per fer-ho possible, el club ha apostat per la contractació d'Alberto Aybar "Peque" com a tèc-nic del primer equip, just després d'haver-se retirat com a jugador.\nDesprés de no aconseguir-ho la temporada passada, se suposa que l'objectiu és l'ascens, no?\nSí, està clar que un club com el Mataró ha de lluitar per l'ascens de categoria, no pot ser d'altra manera. Això sí, hi haurà dificultats, perquè tampoc som el pressupost més elevat de la categoria i juguem en un grup molt competitiu i difícil.\nSembla que l'equip manté el bloc. Com ho veus? I els reforços que aporten?\nLa base ja era molt bona i això ja va molt bé. Ens ajuda a l'hora de treballar i conjuntar-nos el fet de mantenir bona part del grup. Pel que fa als nous reforços aporten frescor, que sempre és important, i ens milloren el nivell de l'equip. També s'ha de reconèixer el bon treball del tècnic anterior [Alberto Encinas]. Tot aquest conjunt de circumstàncies ens farà millorar com a equip.\nLa plantilla ja està completada? S'ajudarà de juvenils?\nAra mateix falta un jugador per doblar posicions i aquesta és la idea que tenim per acabar de configurar la plantilla. Que tots els jugadors puguin jugar i se sentin importants, així el beneficiat és l'equip. I si cal algun cop, i veiem algun juvenil que s'ho està treballant i creiem que ens pot ajudar al primer equip, també hi recorrerem, sí.\nQuins són els principals rivals del grup?\nA priori és un grup complicat i competitiu, tot i que l'Hermes i el Masnou, que han baixat de 1a Catalana i tenen un pressupost molt alt, segur que estaran al capdavant. També hi ha altres equips que ja estaven al grup, com el Guineueta, el filial del sant Andreu i el Montcada. A més a més que, com sempre, algun altre rival amb el qual inicialment no hi comptes.\nAlgun aspecte que intentis inculcar a la plantilla per aconseguir l'objectiu que no es va poder assolir l'any passat?\nM'agrada que sigui un equip intens defensivament i compacte. Vull que l'equip jugui a futbol i, sobretot, que tingui una identitat competitiva. Com a jugador crec que transmetia tots aquests valors, i ara com a entrenador vull que els meus equips també els tinguin.\nTot just fa tres mesos que et retiraves com a jugador. Com portes la transició a la banqueta?\nLa transició la sento amb naturalitat. La veritat és que la temporada passada ja tenia una edat i el de la retirada és un plantejament que cada cop m'anava fent més sovint. Finalment van sortir les circumstàncies per poder entrenar a aquí i, de moment, estic molt content. Algun cop pots tenir nostàlgia, sobretot en alguns partits quan veus la pilota rodant, però, sense remordiments per haver pres la decisió.\nQuin factor creus que serà important per al club per aconseguir els objectius?\nNecessitem el suport de l'afició i de la gent de la ciutat, que es facin socis del club. També hem d'aconseguir que més empreses hi col·laborin perquè és bàsic. Si realment es vol aconseguir que l'equip estigui on es mereix, cal l'ajuda il'esforç de tots. La principal carència que té el Mataró avui en dia són els diners, i en el món del futbol sense diners és molt difícil poder pujar i, si s'aconsegueix, mantenir la categoria posteriorment. Mataró és una ciutat gran, amb tradició futbolera, que mereix tenir l'equip més amunt.


Carlos fa l´únic doblet en les grans competicions - Superdeporte\nIan, Canari, Ricardet, Mario i Brisca s´estrenen com a campions de Lliga o Copa i Puchol II augmenta la seua hegemonia copera\nj. cano 17.07.2018 | 13:25\nCarlos ha guanyat la Lliga i la Copa en la present temporada. FUNPIVAL\nCarlos ha guanyat la Lliga i la Copa en la present temporada.\nEl curs 2018 ja ha tancat la disputa de les dues competicions oficials per equips, la Lliga i la Copa, competicions que han tingut un bon nombre de noms propis perquè els títols han estat repartits. L'excepció ve donada amb els campionats d'escala i corda on Carlos ha fet l'únic doblet.\nNo solament això, el pilotari de Genovés afrontava la seua primera final en les dues competicions. Per tant, s'ha estrenat com a finalista i campió alhora.\nEl passat mes de març Carlos va aconseguir el títol en la Lliga formant en la punta amb Pere Roc II i Jesús. Per al rest de Benidorm va ser el seu segon títol en tres finals completades i per al mitger de Silla el tercer en altres tantes finals disputades durant la seua trajectòria.\nEn la Copa, que va concloure el passat diumenge al trinquet de Guadassuar, Carlos ha sigut company de Puchol II. Per al rest de Vinalesa ha sigut el quart entorxat en sis intents i amb esta nova victòria es distancia encara més d'Álvaro, Genovés II, Raúl, Jesús, Dani, Monrabal II i Herrera que sumen dos campionats. A més és de rebut destacar als pilotaris que fregaren el títol. Francés, Javi i Bueno es quedaren a dos jocs de ser campions de la Lliga en una de les millors finals dels últims anys. Per la seua banda, Pere Roc II i Tomàs II també rendiren al nivell dels seus rivals en la partida del passat diumenge. En la modalitat de raspall Ian, Canari i Ricardet van aconseguir el guardó per equips més preuat, el de la Lliga. Per als tres ha sigut el primer. El també campió individual l'ha sumat en la segona final que disputava mentre que el mitger i el punter han debutat com a finalistes.\nLa Copa ha sigut per a Mario i Brisca. El cas del rest de Bicorp és el més cridaner perquè mai havia participat en una competició oficial. Brisca ha jugat tres de les quatre edicions, però la passada ha sigut la seua primera final. Amb este triomf el mitger d'Oliva ja té els dos títols per equips més importants perquè l'any passat va aconseguir guanyar la Lliga amb Moltó.\nLes lligues i les copes han ocupat bona part dels més de set mesos de la present temporada, en la qual també s'han completat cites de prestigi com els trofeus Mixt Masymas, Universitat de València, Villarreal CF, Diputació d'Alacant i Mancomunitat de la Safor. Pere Roc II i Puchol II tornen a aparéixer en el llistat de campions, a més amb un total de 2 títols. La resta de vencedors de les diferents cites i que també destaquen han sigut Javi, Héctor, Bueno, Santi, Jesús, Carlos, Vercher, Brisca i Josep.


Aïllen cinquanta temporers a Seròs pel contacte amb un positiu de covid-19 | Lleida.com\nUna cinquantena de temporers que treballen per una empresa fructícola de Seròs (Segrià) han estat aïllats per haver estat en contacte amb un altre temporer que ha donat positiu de covid-19. Segons l'alcalde Josep Antoni Romia el que té el virus no presentava símptomes i ha estat traslladat a Lleida mentre que la resta es quedaran confinats a l'allotjament de l'empresa per la qual treballen a l'espera que se'ls faci la prova, tot i que tampoc mostren símptomes de la malaltia. Romia ha destacat la "ràpida actuació" per part de l'empresa i Salut i confien que no hi hagi cap més cas positiu. Això no obstant, ha alertat que al municipi estan arribant cada cop més temporers sense permís que busquen feina i ha demanat ajuda per poder-hi respondre.\nL'alcalde també ha assenyalat que els treballadors confinats no tenen cap contacte amb el municipi ja que treballen en una empresa que es troba als afores, per la qual cosa ha remarcat que la situació es viu amb "normalitat absoluta". Això no obstant, si que ha volgut posar de manifest que estan arribant molts temporers al poble a la recerca de feina a la fruita però que no tenen permís i per això ha demanat ajuda per fer front a una situació que no tenen mitjans per assumir des del consistori.