L'alcalde de Sagunt presenta la revista fallera “Foc de Morvedre”\nLa revista creada per Giorgio Guillot amb la col•laboració del consistori i la Federació Junta Fallera de Sagunt serà mensual, gratuïta i arreplegarà tota la informació de les falles del Camp de Morvedre\nL'alcalde de Sagunt, Quico Fernández, i la regidora delegada de Cultura Popular, Remei Torrent, han presentat al costat de les falleres majors de Federació Juan Fallera de Sagunt, Beatriz Alós i María Villar, la revista fallera “Foc de Morvedre”. A l'acte de presentació també ha assistit la cort d'honor de les falleres majors i membres de la directiva de la Federació Junta Fallera de Sagunt.\n“Foc de Morvedre”, creada per Giorgio Guillot amb la col•laboració de l'Ajuntament de Sagunt i la Federació Junta Fallera de Sagunt, serà una revista mensual gratuïta que arreplegarà la informació de les falles del Camp de Morvedre.\nL'alcalde, Quico Fernández, ha explicat que per a ell és un plaer presidir l'acte de presentació de la primera revista fallera de la comarca: “Les ciutats més importants tenen les seues pròpies revistes i unes falles tan importants com les nostres encara no tenien aquesta part tan fonamental per a estar al dia del que passa en el món faller”. Quico Fernández ha afegit que el consistori ha acollit de bon grat aquesta iniciativa privada amb la qual l'ajuntament col•labora perquè “pensem que és una eina indispensable per a estar informats tots els mesos de l'agenda fallera. Agraïm a l'empresa, la seua iniciativa ja que des de l'Equip de Govern volem mostrar el nostre compromís amb la festa, amb les nostres falles”.\nPer la seua banda, la regidora delegada de Cultura Popular, Remi Torrent, ha afegit que “si volem que les nostres falles siguen considerades Patrimoni de la Humanitat, hem de tenir un mitjà de comunicació que li done suport i més rellevància de la qual es contempla en la resta de mitjans”. Remei ha conclòs que: “No tot són les falles i mascletàs de València, ja que nosaltres ací també les tenim, també les potenciem i volem arribar més enllà”.\nEl creador de la revista, Giorgio Guillot, ha demanat la col•laboració de tots els fallers perquè la revista vaja agafant volum. A més ha afegit que “som el primer nucli de fallers que tenen una revista pròpia, ni Alzira, ni Borriana. Foc de Morvedre és l'única revista pròpia d'una comarca, concretament del Camp de Morvedre. Som uns afortunats.”


Batet descarta l'aplicació del 155 i la Llei de Seguretat Nacional i demana responsabilitat al Govern\nPublicat 16/10/2019 10:48CET\nBARCELONA, 16 oct. (EUROPAP RESS) -\nLa presidenta del Congrés, Meritxell Batet, ha descartat aquest dimecres l'aplicació de l'article 155 de la Constitució i de la Llei de Seguretat Nacional a Catalunya en la situació actual, i ha demanat responsabilitat al Govern, que creu que "no té una actitud responsable".\n"Quan no es condemna de manera clara i quan es fan crides ambigües a les mobilitzacions es fa un mal servei", ha dit en una entrevista a Ser Catalunya que ha recollit Europa Press, en la qual ha demanat que es descarti l'ús de la violncia, després dels aldarulls que s'han produt en protestes contra la sentncia del judici de l'1-O.\nLa també candidata del PSC per Barcelona en les eleccions generals del 10 de novembre ha assegurat que els cossos de seguretat estan duent a terme una coordinació absoluta i exemplar i que estan actuant davant la situació: "No contemplo l'aplicació de cap altra llei", ha dit en ser preguntada per la Llei de Seguretat Nacional.\nSobre el 155, ha ressaltat que es tracta d'un article d'aplicació excepcional quan es trenca amb l'ordre constitucional i jurídic i ha dit que creu que aquesta circumstncia no es dona actualment, tot i que sigui un moment difícil: "S'ha de condemnar i no es pot permetre el que ha passat, per no crec que aplicar el 155 servís de res".\nHa apostat perqu la sentncia --davant la qual demana voluntat d'acatament i compliment-- sigui un punt d'inflexió, tancament del cercle i permeti que la política avanci millor, tot i que creu que hi ha partits que estan interessats a "mantenir el conflicte" perqu no tenen cap altre projecte més enll.\n"Cal que tots els partits assumeixin la seva responsabilitat per passar pgina", ha subratllat i, preguntada pel projecte dels socialistes, ha destacat que defensen un projecte de convivncia en qu tothom hi tingui lloc i de dileg dins del marc de l'ordenament jurídic.\nLa presidenta del Congrés ha criticat que no veu aquesta actitud de dileg en altres partits: "No pot haver-hi dileg mentre hi hagi una part de la taula que continua apellant a la desobedincia", una situació en qu veu molt difícil avanar en un dileg sincer i amb voluntat d'aconseguir acords.\nBatet ha assegurat que el Govern central ja ha estat treballant en aquest dileg i buscant acords per desencallar assumptes com ara infraestructures pendents, cosa que creu que era un bon camí encara que puguin semblar petits assoliments: "La política de vegades no ofereix solucions piques".\nHa sostingut que el posicionament socialista és l'únic que ofereix una sortida, mentre que altres partits estan atrapats en discursos que no porten enlloc, sobretot els independentistes.\nEn ser preguntada per les trobades que el president del Govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, mantindr amb Pablo Casado (PP), Albert Rivera (Cs) i Pablo Iglesias (Podem), ha dit que l'assumpte no es resoldr sense la coordinació de les forces polítiques: "Aix no ho resol un partit polític, no ho resol un govern".\nSobre el fet que Sánchez no prevegi reunir-se amb el president del Govern, Quim Torra, fins després del 10N, Batet ha dit que el Govern central mantindr el seu sentit de responsabilitat malgrat la campanya electoral, que "normalment no serveix per resoldre problemes, sinó perqu tothom marqui molt el seu discurs i tingui una actitud electoralista".\nLa candidata socialista per Barcelona ha confiat que els resultats de les passades eleccions i els mesos posteriors sense acord portin al fet que els partits assumeixin el resultat del 10N, i també "la seva responsabilitat encara que sigui des de l'oposició".


Mataró celebra diumenge la Diada de l'Ensenyament públic | Mataró Ràdio\nMataró celebra diumenge la Diada de l'Ensenyament públic\nDv, 17/03/2017 - 09:21\nLa plataforma en defensa de l’educació a Mataró celebra aquest diumenge la Diada de l’Ensenyament públic per reivindicar la qualitat pedagógica de l’escola pública i reclamar una sèrie de millores que encara no s’han produit. La plataforma que defensa l’educació pública vol posar en valor la proximitat dels centres educatius. Sobretot ara, que s’obre el període d’inscripcions i moltes famílies han d’escollir escola. La Diada de l’Ensenyament públic començarà a dos quarts d’onze del matí de diumenge amb una Cercavila de gegants que partirà des de l’Institut Damià Campeny i arribarà fins al Nou Parc Central, on es concentraran el gruix d’activitats i es llegirà un manifest. El portaveu de la plataforma en defensa de l’educació pública a Mataró, Joan Lleonart, explica que a la Diada es parlarà de temes com la ratio, la segona línea de l’Angeleta Ferrer i el nou Institut Cinc Sénies.\nLleonart explica que totes les reivindicacions s’han consensuat amb la comunitat educativa del territori i assegura que la qualitat i la proximitat dels centres públics són arguments de prou força com per a que els mataronins els escullin a l’hora de matricular els seus fills. El portaveu del PEM anima els pares a participar de la Diada i que gaudeixin dels actes.\nUna ballada de gegants a dos quarts de dotze del migdia donarà lloc a la lectura d’un manifest que exposarà tots els temes educatius que preocupen a la Plataforma. Des de les ratios a les escoles, fins a evitar que es tanqui cap línea d’escola pública, passant per l’edifici definitiu de Joan Coromines i el nou institut. L’acte acabarà amb actuacions musicals a càrrec d’alumnes de la ciutat.


Viena , Capital d'Àustria, és una ciutat molt rica en patrimoni històric i cultural a l'ésser una de les més antigues de el continent europeu. Aquesta ciutat té un encant especial ja que en els seus carrers es barreja l'històric amb el modern, a més de comptar amb diversos espais culturals i una gastronomia influenciada per la barreja de cultures amb les que compta la destinació.\nPer viatjar a Viena el recomanable és transportar-nos amb avió o amb tren. Si comptem amb temps o estem visitant altres ciutats d'Europa el millor serà viatjar en tren. Fins i tot, dins de Viena aquesta també és la millor opció de transport.\nA Viena podrem mobilitzar-nos en tren, El mateix que compta amb més de trenta línies més de ser un transport còmode i ràpid; a Metro, Anomenat també U-Bahn i amb el qual podrem visitar tots els punts d'interès turístic de la ciutat, i, en bus, els únics que podran salvar-nos la vida a la nit ja que el tren i el tramvia no compta amb horari nocturn. Si necessitem un mitjà de transport més ràpid podem utilitzar els serveis d'un taxi, Encara que els preus solen ser elevats.\nLa millor època per viatjar a Viena és a l'estiu on té una temperatura mitjana de 20 graus centígrads, mentre que si viatgem a l'hivern ens trobarem amb una temperatura mitjana de zero graus que de vegades descendeix a menys de cinc graus.\nSi busquem una destinació amb una àmplia oferta d'esdeveniments culturals, concerts i balls de gala, Viena és la ciutat ideal. Per temes clàssics podem al novembre ser part del "Ball de l'Òpera Vienesa", mentre que per a música moderna podem assistir a l'Donauinselfest al mes de juny.\nDins dels principals atractius turístics de Viena tenim: El Parlament d'Àustria, Construït a la fi de el segle XIX i posseïdor d'un estil clàssic que ho fa un dels edificis més destacables de la ciutat; Palau Belvedere, Encara que actualment és un museu, aquest palau va ser en el passat la residència de el Príncep Eugenio de Savoia; Biblioteca Nacional d'Àustria, Considerada una de les biblioteques més històrics de el món, aquest edifici va ser construït al segle XVIII per l'emperador Carles VI i la Església Sant Carles de Borromeo, Construït per haver estat una promesa d'Emperador Carles VI a el poble de Viena.\nAltres punts d'interès de Viena que hem d'incloure en el nostre itinerari són: el Museu de Leopoldo, el Pavelló de la Secessió, el Parc i Torre de l'Danubi i el Ajuntament de Viena.\nEncara Viena compta amb diversos festivals i concerts organitzats per rebre l'any nou, si estem de viatge per aquesta ciutat en aquesta època de l'any, es recomana assistir a l'Concert d'Any Nou de la Filharmònica de Viena.\nM'agradaria conèixer Viena o tot Àustria si es em dóna l'oportunitat\nFrancisco Jose Rougon 28/03/2013\nVaig a viatjar a Viena amb els meus tres néts estarem el 29 de\nabril mig dia, vam arribar amb cotxe, el dia 30 complet i el\n1r de maig vull portar-los als cavalls Lipicianos per acabant anar-nos per a Praga.\nVoldria XNUMX Guia en castellà perquè ens porti a conèixer el mes possible en aquest lapse de temps, vaig agrair em cotitzin aquest servei.\nal mes de maig, dia 4 per ser massa precís de l'any 2013 viatjarem a ciutats imperials amb la meva dona deixant a l'efecte de visitar aquesta regió, és clar que tota la informació que us brindeu és summament important, moltes gràcies\nTinc previst un viatge a Viena en breu i m'ha encantant la guia que heu publicat, sobretot pel estructurada que està. Felicitats per la web!\nGabriel- HISTÒRIA AUGUSTA 11/01/2011\nuna de les ciutats mes belles que vaig tenir oportunitat de conocer.saludos


11 dades sobre gats esfinge - Article\n11 dades sobre els gats Sphynx\nAmb els seus rostres angulars, orelles grans i cossos llisos, els gats Sphynx són la prova viva (i ronronejant) que hi ha més coses que un gatet que el pelatge. Aquí hi ha alguns fets sobre el felí carnós.\n1. Els gats Sphynx es van originar al Canadà.\nPenseu que un gat els avantpassats del país del nord estaria equipat amb un abric càlid. Però l’actual Sphynx canadenc, la raça sense pèl que coneixem a Amèrica del Nord, desafia les expectatives des de mitjans dels anys seixanta, quan un gat d’Ontario va donar a llum un gatet sense pèl, fruit d’una mutació genètica natural. Després, a mitjan anys setanta, dos conjunts separats de gatets sense pèl van néixer a propietaris de Toronto i Minnesota. Gràcies a diversos esforços reproductors, els seus llinatges van donar lloc a l’afectuós animal que avui estimem.\nNo us penseu, però, que el canadenc Sphynx és l’únic gat sense pèl que hi ha. Hi ha races similars i s’han notificat felins semblants a països de tot el món. Per exemple, l’Sphynx té un doppelganger sense pèl, el Donskoy, que en realitat és una raça independent de Rússia. Tot i que tenen un aspecte gairebé idèntic, la manca de cabell llarg de l’Esfinge és gràcies a un gen recessiu, mentre que la pèl de Donskoy és el resultat d’un gen dominant.\n2. Els gats Sphynx en realitat no són calbs.\nA primera vista, l’Esfinge pot semblar menys a un felí i més a una rata talp nua. Tot i que si n’estimeu una, descobrireu que en realitat no són sense pèl. Les esfinge estan cobertes amb una fina capa de borrissol. Tot i que no són de peluix al tacte, els seus abrics semblen similars a la pell de camussa.\ncom saber si una dona està embarassada mirant-li la cara\n3. Els gats Sphynx tenen diferents patrons i colors.\nTot i que els Sphynxes són gats 'nus', el seu pigment cutani pot variar en color i patró. Des de petxines de tortuga fins a tabbies, segur que trobareu una versió Sphynx de molts gats de pèl llarg.\nquins maneres de les estrelles de cinema van inspirar l'actitud desenfadada de bugs bunny?\n4. Els gats Sphynx no són hipoal·lergògens.\nSi sou amants dels gats al·lèrgics al vostre animal favorit, no pagueu diners en efectiu per a un gatet Sphynx. Malgrat els rumors en sentit contrari, la raça no és en realitat hipoalergènica. Les esfinxs encara produeixen Fel d1, la proteïna al·lergògena de la saliva del gat i de les secrecions cutànies que fa que els vostres ulls puguin créixer i vermells.\n5. Els gats Sphynx són més càlids que la majoria dels altres felins.\nQuatre graus més càlids, de fet.\n6. Els gats Sphynx necessiten un bany setmanal.\nPenseu que els gatets Sphynx són súper nets perquè no tenen pell? Pensa de nou. Tot i que l’abric del vostre gat pot no ser un imant per a partícules de pols, pol·len i altres substàncies, la seva pell encara produeix oli. Per a la majoria dels gats, l’oli ajuda a mantenir la pell elegant. Però amb els gats Sphynx, pot formar una pel·lícula greixosa sobre els seus cossos, cosa que significa que els seus amos els han de donar banys setmanals. El mateix passa amb les orelles: atès que no hi ha pèls que impedeixin la acumulació de brutícia o cèl·lules mortes de la pell a l’interior de les cavitats, els propietaris han de netejar-les regularment amb un drap o una bola de cotó per mantenir les orelles clares.\n7. Els gats Sphynx tenen la pell sensible.\nNo us apliqueu cap protector solar a l’Sphynx cada vegada que s’assenti a un raig de sol, però sífertingueu en compte que, com que no està cobert amb un pelatge dens, la pell d’un Sphynx és més sensible que altres felins. (I sí, poden cremar-se pel sol.) Es poden escalfar o refredar i, tot i que poden sortir al carrer, haurien de ser sobretot gats d’interior.\n8. Els gats Sphynx són populars.\nTot i que als propietaris d’animals de companyia d’Amèrica els encanten els gats peluts com Ragdolls, Exotic Shorthairs, Persians i Maine Coons, Sphynxes ocupa actualment la 9a raça felina més popular del país, segons les estadístiques de registre de Cat Fanciers ’Association del 2019\nquants anells té Saturn el 2017\n9. Els gats Sphynx són simpàtics.\nTot i que comparteixen nom amb la Gran Esfinx de Gizeh, els gats Sphynx no s’assemblen gens a l’estàtua estoica. Són animals sociables, afectuosos i juganers, de fet, tant, que un estudi del 2012 alDiari de conducta veterinàriava classificar a Sphynxes com la raça de gats més afectuosa.\nPer què els gats Sphynx són tan amables? Els experts tenen algunes teories: podria ser perquè confien en els humans per escalfar-se; perquè es podrien seleccionar gats més amables per a la cria; o perquè els criadors solen deixar els gatets Sphynx amb les seves mares durant períodes de temps més llargs.\n10. Els gats esfinge mengen molt.\nGràcies al seu ràpid metabolisme, els gats Sphynx necessiten més menjar que el felí mitjà.\n11. Els gats Sphynx que van interpretar al senyor BigglesworthAustin Powerstenia noms punny.\nEl senyor principal de BigglesworthAustin Powers, Ted Nudegent, va ser entrenat especialment per a les pel·lícules, assegut quiet fins a 45 minuts alhora, mentre els actors cridaven i l’actor Mike Myers l’acariciava. 'Va ajudar que havia estat un gat d'espectacle i estava acostumat a tenir molta gent al voltant', va dir l'entrenadora d'animals Tammy MaplesThe Daily News. I també que només estimava Mike Myers. Mike sempre va prendre temps per parlar amb Ted. No es tractava només de 'seure, rodar càmeres'. I quan els cineastes necessitaven un gatet de BigglesworthL’espia que em va sacsejar, van utilitzar Mel Gibskin. Més tard, com a gat adult, Mel va ser el doble de Ted.\n8 coses que potser no sabries sobre Drew Carey\n5 grans casos d’èxit de depressió\n5 pistes Daenerys Targaryen morirà a la temporada final de Joc de trons


Coopera | Els joves de Coopera reprenen la formació en la poda de respecte\nEls joves de Coopera reprenen la formació en la poda de respecte\nPosted at 15:03h in Actualitat\tby\tComunicació Coopera\nEls passats dies 22 de novembre i 2 de desembre, vuit joves del projecte de relleu agrari Coopera van participar a un curs d’iniciació a les tècniques de poda de vinyes impartit per l’Acadèmia de Poda, capitanejat per Lluís Serra, Enginyer Tècnic Agrícola i formador en poda de respecte. Els joves d’aquesta iniciativa agrícola ja ha participat en diverses formacions de podai d’altres tècniques, per millorar la seva professionalitat al camp.\nEl curs, subvencionat per la Fundació Família Torres i coordinat pel clúster del sector vitivinícola català Innovi, ha servit perquè els treballadors del projecte Coopera, que té com a objectiu formar persones en risc d’exclusió per oferir serveis agrícoles i garantir el relleu agrari al territori català, aprenguin a dur a terme la poda de respecte amb diferents tècniques.\nRamon Masip, coordinador del projecte Coopera, amb Mireia Torres, membre de la Família Torres\nEl sector agrícola tradicionalment ha estat mancat de mà d’obra amb una formació tècnica especialitzada en poda tan vitivinícola com en oliveres. D’aquesta manera, els joves tindran més facilitats a l’hora d’adaptar-se a les preferències de cada pagès o propietari que contracti els seus serveis.\nL’Acadèmia incorpora la metodologia de la poda de respecte com a element per a la millora de la qualitat i longevitat de la vinya.\nEn el curs s’ha tractat sobre les bones pràctiques en poda per a una major protecció dels ceps davant els fongs de la fusta i per facilitar els fluxos de la saba. En el curs s’ha treballat tant en vinyes en vas com en emparrades.


Boye creu que la causa per desobediència a Torra 'no hauria' de passar dels 'tràmits inicials'\nBoye creu que la causa per desobediència a Torra ‘no hauria’ de passar dels ‘tràmits inicials’\nL'advocat recorda que hi ha una querella contra la Junta electoral espanyola al Suprem per prevaricació i diu que el president de la Generalitat no podia complir una 'ordre il·legal'\nL’advocat Gonzalo Boye, lletrat del president de la Generalitat, Quim Torra, s’ha mostrat convençut que la causa per desobediència al TSJC per no retirar els llaços grocs d’edificis públics ‘no arribarà més enllà dels tràmits inicials o no hauria de fer-ho’, ja que, segons ell, no hi va haver desobediència. No obstant això, creu que ‘existeix la intencionalitat clara de criminalitzar el comportament del president Torra i intentar la seva inhabilitació’. Boye, que també és advocat de Carles Puigdemont, ha assegurat que l’ordre de la Junta electoral espanyola era ‘il·legal i fins i tot prevaricadora’, ‘no era clara, sinó general’ i ‘obligava el president Torra a fer coses que no podia fer perquè la llei li ho prohibeix’.\nEn declaracions a l’ACN, Boye ha dit que ‘dins de la lògica del que s’està intentant, era previsible que s’admetés a tràmit’ la querella de la Fiscalia Superior. ‘El que correspon ara és que podrem iniciar la defensa i estructurar-la’, amb una ‘línia de defensa bastant sòlida’ basant-se principalment en la consideració que l’ordre de la Junta electoral espanyola no era legal. Per això, ha recordat, van presentar una querella davant del Tribunal Suprem espanyol per prevaricació. Segons ell, els dos procediments són independents, però l’alt tribunal català ‘no pot oblidar que en realitat el president Torra va demanar en reiterades ocasions i va posar de manifest a la Junta electoral espanyola que l’ordre no era clara, era general, i, a més, l’obligava a fer coses que no podia fer perquè la llei li ho prohibeix’. ‘El TSJC crec que ho tindrà clar en el seu moment, però fins ara només té la querella de la fiscalia, que tècnicament és molt pobra’.\nEl magistrat del TSJC Carlos Ramos Rubio, ponent de la resolució per la qual s’ha admès a tràmit la querella, fa un dibuix legal dels motius pels quals s’ha d’admetre o no, i arriba a la conclusió que ‘tenint en compte’ que la demanda ‘es dirigeix contra persona aforada davant d’aquest Tribunal Superior de Justícia’, que ‘compleix els requisits’ descrits a la Llei d’Enjudiciament Criminal, que la relació circumstanciada de fets que incorpora ‘presenta a priori una presència delictiva’ i que aporta ‘un principi de prova’ d’aquells fets, es decideix acceptar-la a tràmit.\nEn la seva querella, el fiscal superior, Francisco Bañeres deia que Torra va desatendre el mandat de la Junta electoral espanyola ‘conscientment i deliberadament’, mantenint ‘encara que fos de manera encoberta o simbòlica’ símbols i cartells ‘de la mateixa naturalesa ideològica i partidista, representativa únicament dels postulats d’una part de la societat’. També remarca que el requeriment de la Junta va ser ‘clar i exprés’ i va ser ‘reiteradament desatès’. La fiscalia recorda que el primer pronunciament de la Junta electoral espanyola sobre els llaços grocs va ser l’11 de març, però va fer-ne un segon una setmana després donant 24 hores a Torra per retirar les estelades i els llaços grocs dels edificis públics, i recordant, així mateix, que podia incórrer en responsabilitats ‘administratives i penals’.\nSegons la querella, Torra va procedir llavors a ‘desatendre el mandat’ de la junta de forma ‘conscient i deliberada’, perquè va mantenir la simbologia encara que fos de manera ‘encoberta’. El 21 de març, la Junta electoral espanyola ja insta el conseller d’Interior a actuar en constatar ‘l’existència d’una voluntat de desobeir’ per part de Torra. El canvi d’uns símbols per uns altres, va dir la junta, ‘no es pot entendre com un intent de compliment formal i no té cap altra finalitat que burlar els requeriments emesos per aquesta junta’.\nAquesta ‘reiterada negativa a complir’ l’establert per la Junta electoral espanyola, continua la querella, ‘no pot quedar emmascarada ni per una suposada voluntat d’acudir a altres òrgans informants’ que no tenen competència en aquesta matèria, ni tampoc per una ‘substitució dels símbols per uns altres que pretenien significar exactament el mateix’. Seguia sent ‘simbologia partidista’, a parer de fiscalia, que a més incloïa ‘multitud de cartells amb expressions escrites’. Les resolucions de la Junta electoral espanyola, apunta el fiscal, es refereixen ‘amb claredat’ a tota mena de simbologia ideològica, encara que es focalitzin en estelades i llaços grocs.\nFiscalia demana que es prengui declaració a Torra; que es demani a la policia espanyola les actes de comprovació que van fer a petició de la delegació del govern espanyol; que es reclami al Departament de Presidència el document jurídic que van encarregar sobre aquesta qüestió, i que el comissari en cap dels Mossos d’Esquadra informi sobre el compliment de l’última resolució de la Junta electoral espanyola.


Es tracta d'un estudi qualitatiu per veure com els joves de 23 a 27 anys de Barcelona que ja han tingut un primer contacte laboral perceben les llengües i quina importància i funcions els donen, tema que cobreix una franja d'edat que no ha estat gaire estudiada i que podria presentar una certa continuïtat amb les anàlisis dels projectes RESOL 1 i RESOL 2 del Centre Universitari de Sociolingüística i Comunicació de la UB, que s'ocupen d'analitzar els usos lingüístics (de forma qualitativa, però sobretot quantitativa) i les representacions lingüístiques dels estudiants de 6è de primària i de valorar si hi ha canvis quan els mateixos estudiants passen a 1r d'ESO. En aquest cas, també s'han tingut en compte altres llengües a més del català i el castellà, tot i que les proves de competència per mirar si el domini que tenen de les llengües es correspon amb el que diuen només s'ha fet en aquestes dues llengües.\nPerò l'estudi que ens ha explicat Querol es basa en dos grups de discussió (amb estudiants amb i sense estudis universitaris i persones que en principi es pensava que tindrien actituds diferents quant al multilingüisme) al mateix grup. En total, només 17 persones han format part de la mostra que, per tant, no s'hauria de considerar representativa dels joves de Barcelona.\nL'autor ha destacat el consens existent entre els joves dels dos grups pel que fa a la percepció de la importància d'aprendre les "llengües d'aquí" (català i castellà, que van utilitzar durant el debat, amb presència de code-switching) i la llengua internacional, l'anglès. Consideraven que saber una quarta o cinquena llengua, si no es dominava l'anglès, no aportava beneficis i el fet que una comunitat lingüística tingués fama de parlar fluidament aquesta llengua era un fre de cara a estudiar-la. Així, argumentaven que valia més saber francès (perquè els francesos suposaven que no tenien un coneixement gaire alt de l'anglès) que alemany o japonès. El factor laboral i les exigències de les empreses eren un altre factor que havia determinat que estudiessin unes llengües o unes altres, tot i que trobaven que els esfoços i diners que hi havien invertit no es veien compensats per la retribució econòmica.\nTot i que penso que la mostra s'hauria d'ampliar moltíssim i contrastar resultats, potser recollir les transcripcions dels dos grups de discussió (que van durar entre una hora i hora i mitja) o una selecció àmplia de les parts més significatives dels seus discursos i afegir-hi proves de competència en les llengües que diuen dominar, jo ja he començat a llegir-me'l.\nP.S. Demà Eutrapèlia practicarà una altra llengua, l'italià, se'n va a Pisa i al Gran Premi de Motos.


Escrit per Joaquim Vidal Roig a 21 Novembre 2019 . Publicat a Noticies\n2a TROBADA DE DONES CAÇADORES DEL CAMP DE TARRAGONA ORGANITZAT PER LA FEDERACIÓ CATALANA DE CAÇA TERRITORIAL DE TARRAGONA\nEl passat dia 17 de novembre la Vila Vermella de Prades, va reunir a 21 dones caçadores , 140 homes caçadors, 14 colles de gossos per fer batuda al porc senglar i batre prop de 1.000 ha. Amb els companys de Prades , La Febró, Capafonts i Mont-Ral.\nUn èxit de participació per satisfacció de la Territorial amb aquesta afluència d’assistents. La jornada amb baixes temperatures es va desenvolupar amb normalitat, i amb les il·lusions posades en la cacera que portava tothom, com les companyes que van venir expressament des de Andorra. Els porcs no van donar la cara, no així els cabirols, que pràcticament van passar per totes les parades, sentint molt el no poder tirar per estar vedats. El resultat final era el esperat per la organització. No tan per les captures sinó pel exemple de camaraderia dones i homes , pel treball dels gosseres i gossos empaitant tot el mati, i la estructura organitzativa de tots els implicats, Federació, Societats i Ajuntament.\nCap a quarts de quatre ens vam reunir al menjador del Càmping de Prades, a on va quedar patent el calor humà dels assistents quedant reflectida la part social entranyable de la caça.Tots els assistents van tenir obsequis cedits per la Federació i el Ajuntament. Les dones també van rebre obsequis de la Federació i l'armeria Montblanc.\nLa trobada va comptar amb la presència de una productora, Recfis del Canal de Caza y Pesca.\nAl hora del cafè van intervenir, el President de la Territorial Joaquim Vidal, Jordi Borrull President de Prades, Anton Ramon cap de colla de Mont-Ral/ Capafons i l’Alcaldessa de Prades Lidia Bargas, sen tots molt aplaudits .\nAgraiments a Sergi Cotilla President de La Febrò, Pere Altès President de Capafons, Pope (fotògraf) i armeria Montblanc per la seva col·laboració.


Evo Morales adverteix que si torna a Bolívia, crearà «milícies armades» - Diari de Girona\nEvo Morales adverteix que si torna a Bolívia, crearà «milícies armades»\nLa presidenta interina del país sud-americà acusa l'exmandatari de voler «estendre el terror i la violència» i promet tenir «vocació democràtica»\nUn bust de Morales va ser retirat d'un poliesportiu a Quillacollo. efe\nUn bust de Morales va ser retirat d'un poliesportiu a Quillacollo.\nL'expresident de Bolívia Evo Morales va parlar de la possibilitat d'organitzar «milícies armades» en cas de tornar al país i va assegurar que va ser «un gran error» no comptar amb un «pla B» per sufocar les revoltes violentes després de les eleccions presidencials del 20 d'octubre i que van propiciar la seva sortida cap a Mèxic. «Si tornés, caldria organitzar com a Veneçuela milícies armades de la vila», ja que, va comentar, es van produir actes violents sense que la policia actués.\nPer part seva, la presidenta interina de Bolívia, Jeanine Áñez, va criticar les al·lusions de Morales sobre la possible creació de «milícies armades» i va destacar la «vocació democràtica» de la ciutadania davant dels que volen «estendre terror i violència». «Les declaracions de Morales només demostren que la pau, la reconciliació i la democràcia mai van ser opcions per a ell», va assenyalar en un missatge a Twitter.\nÁñez demana unitat\nÁñez, que es va autoproclamar presidenta després de la dimissió de Morales al novembre, va advertir que «davant la intenció de sembrar terror i violència, només trobaran a poble bolivià unit». «I davant de les amenaces hi ha la nostra més profunda vocació democràtica», va postil·lar.\nParal·lelament, el ministre interí d'Esports, Milton Navarro, va retirar a cops de martell un bust d'Evo Morales d'un coliseu que portava el nom de l'exmandatari, que també va ser canviat per decisió governamental. La retirada del bust i la lectura d'una resolució per al canvi de nom del coliseu es va produir en un acte a la ciutat de Quillacollo, a la regió central de Cochabamba.\n«Tots els camps esportius s'han construït amb els diners dels bolivians, amb els diners de tots vostès i per tant no podem seguir suportant que portin el nom de l'anterior president que avui està pròfug de la Justícia boliviana», va assenyalar Navarro. Per això, l'escenari esportiu «ara ja no es diu Evo Morales, ara es diu Poliesportiu Olímpic de Quillacollo», va manifestar el ministre entre l'ovació dels assistents.


← Premis Bacchus 2014: Un repàs als vins premiats\nMatsu El Viejo 2011, ja disponible a Decántalo →\nEscrito 2 abril, 2014 por decantalo\tParlar de les Denominació d’Origen Jerez-Sherry sens dubte significa parlar de diversitat. “Finos”, “Manzanilla”, “Olorosos”, “Palos Cortados”, “Amontillados”, “Creams”… Una increïble varietat cromàtica, de matisos i sabors, encara que de vegades també una font de dubtes i desconeixement envers la tipologia i definició d’aquests vins.\nEn aquest post ens hem proposat resumir de forma esquemàtica quina característiques defineixen els diferents tipus de vi de Jerez: Un formidable entramat de cupatges de les tres varietats blanques de la zona (Palomino, Pedro Ximénez i Moscatell), que al costat dels diferents tipus de criança i fermentació donen vida a les diferents categories de vi de Jerez disponibles al mercat.\nVenenciadora servint Jerez\nQuè fa que existeixin diferents vins de Jerez? Per resoldre aquest dubte hem de fixar-nos en primer lloc en els dos tipus de fermentació duts a terme a la DO.\nEl raïm palomino es fermenta de forma total, originant el “vi base”. Un vi blanc sec i sense pràcticament sucre residual. D’altra banda, els raïms PX i Moscatell són sotmeses al soleo, és a dir, pasificades al sol abans del premsatge, la qual cosa motiva mosts que fermenten molt lentament a causa de l’altíssima concentració de sucres. A més a més, el cellerer acostuma a parar aquesta fermentació mitjançant l’addició d’alcohol vínic, resultant vins extraordinàriament dolços.\nLa decisió del cellerer d’encapçalar aquests vins a 15% o per sobre dels 17%, afectarà a la posterior criança, permetent que es desenvolupi o no la “flor”, de tal forma que el vi es criï en contacte de l’oxigen, afectant a l’oxidació del mateix.\nEn resum, la conjugació dels raïms Palomino i PX o Moscatell, així com el grau alcohòlic d’aquestes dues últimes, donarà vida als diferents tipus de vi de Jerez: Generosos (“Fino”, “Amontillado”, “Generoso” i “Palo Cortado”), Generosos de Licor (“Pale Cream”, “Medium” i “Cream”), Dolços Naturals i “Manzanillas”.\nEls repassem breument:\nEls vins generosos contenen un màxim de sucre de 5 grams/litre. El seu procés d’elaboració inclou la fermentació completa del raïm palomino, que permet l’aparició de la “flor”, una espècie de vel de llevats que aïlla el vi de l’oxigen. En funció de com el cellerer decideixi fortificar aquests vins, obtindrem:\n“Finos” de Jerez, com el sempre espectacular Fino Maestro Sierra. Els Finos s’encapçalen fins als 15% com a màxim i es crien durant un període mínim de tres anys mitjançant el tradicional sistema de criaderes i soleres (tipus de criança tradicional en tota la denominació, que motiva que parlem de vins sense anyada que mantenen la mateixa qualitat any rere any), sota el vel de flor. Són vins brillants, d’aromes punxants, secs i delicats. Mariden a la perfecció amb pernil ibèric, peixos i tota classe de tapes. Cal destacar que les “manzanillas”, com l’extraordinària Manzanilla Papirusa 1992, segueixen exactament el mateix procés fermentatiu, amb el detall que aquest últim grup s’elabora exclusivament sota les condicions climàtiques especials que ofereix el microclima de la zona de Sanlúcar de Barrameda.\n“Amontillado”. Fruit de la fusió de la criança biològica i oxidativa. La seva elaboració és la mateixa que en el cas dels “finos”, però la criança en barrica segueix una vegada la flor es trenca. Si et ve de gust descobrir aquests vins plens de matisos ametllats, no et perdis Amontillado Esquadrilla, de Bodegas Lustau.\n“Oloroso”. Aquest tipus de vins presenta una estructura que aconsella un encapçalament alt d’inici, la qual cosa provoca que no es realitzi la criança sota el vel, i s’iniciï d’entrada amb la criança oxidativa. D’aromes càlides i rodons, t’aconsellem un Oloroso Emperatriz Eugenia si et ve de gust endinsar-te en aquest món.\n“Palo Cortado”. Un clar exemple de l’atzar, i de la intuïció del cellerer de Jerez. El “Palo Cortado”, entra en escena quan es comprova que alguna bota ha perdut la flor, de manera que el seu camí inicial dirigit a convertir-se en “fino”/”manzanilla” i, eventualment, en “amontillado”, es veu alterat per força i passa immediatament a criança oxidativa. Els “Palos Cortados”, com l’excel•lent VORS Palo Cortado de Bodegas Lustau, conjuguen la delicadesa aromàtica del “amontillado” amb la corpulència del “oloroso”\nDesprés dels vins generosos, trobem els vins generosos de licor. En aquest cas, parlarem de cupatges de vins generosos de raïm palomino amb vins dolços naturals de raïm Moscatell o Pedro Ximénez. En funció del tipus de vi generoso de base i de la dolçor final del cupatge, obtindrem:\n“Pale Cream”. S’obté de l’addició de most concentrat (només sucres) a “finos” i “manzanillas”. Fresc i lleuger, però menys sec que els tradicionals generosos de raïm palomino.\n“Medium”. Els vins “mèdium”, s’elaboren a partir de vins “amontillados”, als quals se’ls afegeix algun tipus de vi dolç natural (Moscatell o Pedro Ximénez). De color ambre fosc i aroma licorós, són un gran acompanyament per a tot tipus de patés.\n“Cream”. El concepte d’elaboració d’aquest tipus de vins és el mateix que en el cas dels “medium”, però en aquest cas, es realitza a partir d’una base de vins de criança oxidativa, normalment olorosos. Són vins llaminers i vellutats que funcionen molt bé com a aperitiu. Et recomanem explorar aquest tipus de vins a través de l’espectacular Alvear Solera Cream. 95 punts Parker per només 17,50€!\nI finalment, és el torn pels vins dolços naturals de la DO Jerez. Com ja apuntem, aquests vins es sotmeten a la tècnica de el “soleo”, o pasificació. Després del premsatge, s’obtenen vins amb una enorme concentració de sucres, la qual cosa els converteix en totes unes postres en si mateixos.\nLa nostra recomanació: Alvear Pedro Ximénez 1927. Una joia puntuada amb ni més ni menys que 96 punts Parker a un preu de 10,75€. No estem de broma.\nVisca el vi de Jerez!\nComparteix això:TwitterFacebook\tEsta entrada fue publicada en Elaboració del vi, Sin categoría and tagged amontillado, cream, do jerez, fino, generoso, jerez, medium, moscatel, pale cream, palo cortado, palomino, perdo ximenez, sherry. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari Cancel·la les respostes


benvinguts a la meva weBlog: d’agost 2005\nBen Parit !!!!!!\nDiuen que després de la tempesta sempre ve la calma i la veritat es que aquestes últimes hores aquesta dita ja l’he viscut dues vegades.\nLa primera va ser diumenge quan a causa, segurament d’una intoxicació de marisc (del tot involuntària i fortuïta, no et preocupis NUJ que ja ha passat tot) vaig veure la padrina durant unes quantes hores. En tota la meva vida no havia estat tan marejat i atontat, i suposo que no cal que expliqui els detalls de la resta d’esdeveniments. Doncs bé al que anava, després de buidar el meu cos de qualsevol impuresa em vaig sentir de conya. La segona ha estat fa uns minuts, quan estressat pel retard considerable en les entregues de les assignatures que he de lliurar al setembre, he vist que al final havien penjat el calendari a la web de les dates d’entrega i resulta que per la primera tinc cinc dies més del que creia, en lloc del dia 1 és pel dia 5, i la segona és pel dia 12. Increïble, m’encanta la calma, sempre i quan abans hi hagi hagut una bona tempesta.\nMade in Xina,\nés una moda ja ho sé, i sóc ben concient que hi he caigut de quatre peus, però és divertit i riem molt. Són les pocket bike's (o millor dit, xerracs amb rodes) que a partir de 200€ pots comprar gairebé a tot arreu (ferreteries, tallers, currantes que busquen un sobre sou), gràcies als baixos costos de producció de la súper potència en que s'està convertint la Xina. Un company de la feina em va enredar fa uns 15 dies, cosa gens difícil per altra banda, i per la meva part jo ja he aconseguit que la majoria dels meus amics es flipin una mica cada dia sobre un motoret que no treu més de 4 cavalls. El secret, és l'esperit competitiu que tots portem dins.\nPublicado por Joan en 17:20:00 3 comentaris:\nLa setmana passada, coincidint amb la meva última setmana de vacances, vaig anar a fer el pelegrí per terres gallegues.\nLa idea va ser del Tessin, que ja fa temps que li ballava pel cap, i de seguida ens hi vam apuntar 7 més. La reacció va ser sorprenent, des que teníem 20 anys i anàvem 2 o 4 dies a Tossa que crec que no havíem fet un viatge tan multitudinari.\nTots vam participar força en la preparació del viatget, uns amb les reserves dels bitllets, les dels cotxes per la tornada, de la farmaciola i altres objectes comunitaris ... però ens vam despistar una mica amb la ruta. Començàvem a Ponferrada, que segons les guies està a 8 jornades de Santiago, i tan sols teníem 6 dies per caminar, tot no pot sortir bé, no? Al final, després de patejar algun dia més de 40 Km. ho vam aconseguir, i ho dic d’aquesta manera perquè a mesura que van anar passant els dies semblava com si fos el nostre únic objectiu, com un repte personal, que ara en fred si et pares a pensar, ens va impedir de fer més turisme i de conèixer a més gent, però ja se sap, tot no pot ser.\nL’experiència és súper aconsellable, si es tenen pocs dies millor fer-lo amb bicicleta perquè pots fer més del doble de quilòmetres al dia amb menys esforç, ara bé els autèntics peregrins són el que caminen, amb la motxilla, les butllofes als peus, la calor, el cansament, ...\nSi ara hagués de tornar a començar, no portaria pràcticament res a la motxilla, perquè la veritat és que això del “Camí del Santi” és una autèntica màquina de fer diners. Per tot arreu hi ha serveis al peregrí: transport de motxilles, massatges als peus, llits per dormir en cases de particulars, albergs que semblen hotels, hostals súper ben condicionats, ... per donar-vos un petit exemple, podies trobar una casa de pagès aïllada, on havien fet un forat a la paret de la granja per encabir-hi una màquina de refrescos i una de barretes energètiques, la òstia!!!\nAixí doncs, aneu a fer el camino que està molt bé.\nPublicado por Joan en 22:25:00 1 comentari:\nBen Parit !!!!!! Diuen que després de la tempest...\nMade in Xina, és una moda ja ho sé, i sóc ben c...\nCamino de Santiago,La setmana passada, coincidint ...


José Franch-Ballester "La actuación que más me ha marcado fue mi primera vez como clarinete solista con la banda de mi pueblo"\nJosé Franch-Ballester (Moncofa, 1980) és un dels nostres músics més internacionals. Al setembre començarà a treballar com a professor assistent de Clarinet i Música de cambra en la Universitat British Columbia en Vancouver (Canadà). Malgrat la seua joventut, la seua carrera com clarinetista li ha portat a orquestres de tot el món com la BBC Concert Orchestra, la Princeton Symphony Orchestra, la Santa Barbara Chamber Orchestra, la Malaysian Philharmonic Orchestra o, ja en el nostre país, Orquestres com la de València o la de RTVE entre moltes altres. La seua labor també s’ha vist reconeguda amb nombrosos premis com el Primer Premi en 2004 en el Young Concert Artists International Auditions a Nova York o el prestigiós Avery Fisher Career Grant que va rebre en 2008.\nA quina edat vas començar a sentir interès per la música?\nRecorde començar a sentir interès per la música des de molt xiquet. I sobretot gràcies a la gran inﬂuencia dels meus familiars, molts d’ells músics, que des que tenia una primerenca edat van començar a iniciar-me i a fer-me sentir que la música era una part molt especial en la meua vida.\nSomiaves amb ser un músic professional o va començar com una afició?\nDes de xicotet somiava amb ser músic, no a ser professional, o tenir una titulació com un màster, … el meu somni era el de viatjar amb el meu clarinet per tot el món i compartir la meua música amb gent de diferents països i cultures al mateix temps que jo aprenia d’ells. I, d’una forma màgica, és el que he estat fent des de llavors. Cada viatge, concert, cada repte, em fa estar agraït amb aquesta meravellosa oportunitat que m’ha donat la vida.\n“El meu somni era el de viatjar amb el meu clarinet per tot el món i compartir la meua música amb gent de diferents països i cultures”\nEn 2008 vas rebre el prestigiós premi Avery Fisher Career Grant. Què va significar per a tu rebre un guardó com aquest?\nAquest premi ho atorga el Lincoln Center de Nova York per a premiar la carrera que desenvolupen joves músics al voltant d’EUA. Ningú es pot presentar i ningú sap que està nominat o que ho estan observant. En el meu cas els meus managers en NY em van citar en els seus oﬁcinas i, mentre estava reunit amb ells, van cridar al seu telèfon i vaig escoltar que van dir que estava ací i em van dir que algú volia parlar amb mi. Quan em vaig posar al telèfon, un representant del Lincoln Center em va comunicar que m’havien atorgat el premi. En aqueixos moments no vaig poder reaccionar perquè no m’ho esperava. La veritat és que em va omplir d’alegria veure que una institució tan important reconeixia la meua trajectòria i al mateix temps açò va proporcionar un canvi molt important en la meua carrera.\nActualment, eres reconegut com un dels millors clarinetistas del món, se’t compara fins i tot amb Benny Goodman, com vius açò?\nIntent no pensar en açò i concentrar totes les meues energies en el meu estudi diari, projectes i la gran responsabilitat que tinc com a professor.\nDe les centenars d’actuacions que has realitzat, si pogueres escollir una, quin seria la que més t’ha marcat?\nDe certa forma, cadascuna d’elles ho han fet, però si haguera de quedar-me amb una seria quan als 14 anys vaig tocar com a clarinet solista per primera vegada en la banda de música del meu poble, Moncofa. Hi havia un sol molt important de clarinet i quan va acabar el concert, el meu avi va venir a mi emocionat i amb llagrimes en els seus ulls i em va dir unes paraules que mai oblidaré. És com si haguera pogut intuir el futur que m’esperava.\nQuines persones t’han inspirat i t’inspiren en la teua carrera?\nL’esforç, dedicació i ganes de superació del meu pare. Tots els professors que he tingut en aquesta vida i especialment a totes aquestes persones que, sense obtenir reconeixements al llarg de la seua vida, segueixen lluitant, estudiant i volent superar-se.\nQuè és el que més t’apassiona de la teua professió?\nEl poder compartir el que feixos, el poder fer sentir a les persones que t’estan escoltant el que estàs sentint en aqueix moment, viatjar, aprendre de moltes cultures, el poder ensenyar tot el que saps i, al mateix temps, seguir aprenent i volent sempre superar-te.\n“La música és molt personal però, al mateix temps, hem de ser molt ﬂexibles per a treballar en equip, per a compartir, ajudar i fer que a través d’ella tinguem un món millor.”\nQuin consell li donaries als joves que s’estan iniciant en la música i que somien amb dedicar-se professionalment a ella?\nAbans de res els diria que siguen disciplinats, que treballen durament i intel·ligentment, que sàpien que aqueixa forma de preparar-se constantment porta tota una vida, sent un treball a llarg termini. La música és molt personal però, al mateix temps, hem de ser molt ﬂexibles per a treballar en equip, per a compartir, ajudar i fer que a través d’ella tinguem un món millor. Que mai deixen de somiar, encara que aquests somnis no es facen realitat, que el mateix camí que realitzen cercant la superació i totes les experiències que comporte siguen aqueix somni, aqueixa il·lusió d’aconseguir aquests somnis que en la vida real apunten com la punta d’un iceberg, assumint que aqueixa gran part que està amagada sota l’aigua, està repleta de sacriﬁcio, obstacles i un afany per millorar i pel desig de voler continuar amb aquest camí. I, ﬁnalmente, que no tinguen por a les crítiques, a ser únics i que la seua sinceritat els porte a trobar la seua pròpia veu.\nEl meu pròxim gran repte és el de començar aquest setembre com a Professor Assistent en la Universitat de la Columbia Britànica en Vancouver, Canadà. On tindré una gran responsabilitat, no solament impartint classes, sinó a més coordinant el departament de vent fusta al costat del gran equip de professionals que té la universitat per a seguir donant forma i crear un projecte educatiu que siga un referent internacional.


"L'afecte entre nosaltres és important per al nostre sistema immunitari" - CENT PER CENT\n“L’afecte entre nosaltres és important per al nostre sistema immunitari”\nDavid Minyana (Barcelona 1970), és terapeuta transpersonal al Nòmada Centre de Manacor. Amb ell hem volgut pensar i reflexionar sobre l’efecte de les restriccions en la nostra salut mental, aturar i cercar les eines per a poder gestionar millor la situació que vivim quotidianament amb la Covid-19, sobretot ara amb les festes de Nadal.\nCreus que hem deixat de banda que les restriccions que ens allunyen uns dels altres ens afecten més del que pensam?\nEns afecten molt, el fet de no estar en contacte amb la gent que estimes t’afecta emocionalment i psicològicament, la gent important per tu la necessites al teu costat. En dates especials com aquestes tothom espera estar amb la gent estimada i no ho podem fer. Vivim una situació delicada de salut i la gent viu molt preocupada. Si a l’aturada de pandèmia i afegim les dates de Nadal que la gent emocionalment està moguda es multiplica tot.\nCom ens afecta aquesta situació a la nostra salut mental?\nAfecta en àmbit psicològic i mental, estam vivint una situació de cert perill. En un nivell inconscient, la supervivència està amenaçada, ja sigui perquè hi ha alguna cosa que pot generar una patologia, derivar en altres o perquè hi ha gent que s’ha mort. Aquí es genera una situació de supervivència i el cos genera la situació d’estres fisiològica: el cos se’t dispara en alerta i no et relaxes. També s’afegeix la supervivència econòmica, la gent no té diners per viure, per pagar el lloguer, per menjar i això hi afegim la distància social, falta de mobilitat, que no ens podem reunir amb les persones, fer abraçades, compartir, estar junts… Un factor que podria ajudar a gestionar bé aquesta situació és l’ajuda d’aquells que t’importen, l’afecte entre nosaltres és un fet important per al nostre sistema immunitari, et dóna benestar, alegria i la capacitat de gestionar aquestes situacions. La gent espera molt de Nadal per retrobar-se i això emocionalment afecta molt.\nTenint en compte Nadal, com pot afectar això els més petits?\nPensa que els més petits entenen i no les coses fins a cert punt. Se’ls pot explicar la situació i la poden comprendre, però a la vegada els costa més entendre, per exemple, per què no poden abraçar. Els nins esperen retrobar-se amb amics, padrins, cosins, família… I això no ho podran tenir i hauran de viure situacions de preocupació dels pares, i els fils quan ho veuen també es preocupen. Són unes festes associades a la il·lusió i especialment en ells. Rebran els regals, però no ho podran compartir amb la família i això trenca la il·lusió social d’aquestes dates.\nPareix que ens falten eines per gestionar-ho. Què ens recomanaries?\nPer a mi el més important és tenir en compte una frase que dic sovint: no és el que passa sinó com ho vius. La capacitat de relativitzar i col·locar-me en un lloc que pugui gestionar les emocions que se’m disparen, gestionar l’estrès i quedar-me en un lloc neutre per dir: què està passant?, com puc actuar?, com puc fer-ho per portar la situació al millor lloc possible? Hem de tenir en compte que si tenc el meu sistema immunitari alt, aquest risc queda molt reduït. Per tenir-lo alt puc cuidar la meva nutrició, fer exercici físic, fer meditació, dedicar temps per fer coses em fan sentir bé, contactar amb les persones que estim. Òbviament, és important demanar ajuda als altres, ajuda professional per poder gestionar l’estat mental i psicològic. Fer pinya i entre tots mantenir-nos en salut.\nLa Fundació Impulsa Balears ha publicat la proposta “Establint les bases de l’escenari post-Covid”, on es planteja una reformulació del model econòmic de les Balears. En parlam amb el seu…\nMaria Magdalena Sureda és guia intèrpret de turisme des del 1996 i membre del Col·legi Oficial de Guies. Amb ella parlam dels efectes de la pandèmia sobre el sector turístic…\nParlam amb Toni-Lluís Reyes (Manacor, 1985) actor, guionista i director de la sèrie d'èxit d'IB3, Amor de Cans, una adaptació de la novel·la homònima de l'escriptora Maria-Antònia Oliver i que…\nprevious post: La correspondència entre pobles\nnext post: El ren-fill pròdig torna a casa per Nadal


Així és el lavabo secret de Time Out\nAquest és el lavabo secret de Time Out Barcelona\nVam anar a fer uns natxos al restaurant Doroteo un divendres qualsevol i... sorpresa!\nNo hauríem pensat mai que algun dia us faríem aquesta recomanació, però és de necessitat vital: si us anotem els millors restaurants de Barcelona també us hem de poder suggerir quin és el millor lloc per evacuar, i l'hem trobat.\nL’altre dia vam anar a fer uns natxos a un restaurant del Poblenou i quan vam anar al lavabo hi vam veure la nostra revista retallada i enganxada per totes les parets. Benvingudes a la història que constata que Time Out Barcelona us acompanyarà en totes les experiències que viviu a la ciutat:\nEl Doroteo és un restaurant mexicà que va obrir el 2019 i al lavabo s'hi van trobar una paret de rajoles venecianes que no els va agradar gens. Per això van decidir agafar una pila de les nostres revistes que guardaven com a bons seguidors i van fer un collage amb una cola que a Mèxic utilitzen per fer les pinyates. Entre retalls i paciència, els hi ha quedat un dels vàters més originals de Barcelona. Ara ja tenim l’excusa per començar la llista.\nÉs qüestió de ser pràctic: qui no ha agafat una revista per passar estones indeterminades al lavabo? Com que a vegades la cosa va ràpida i d'altres va lenta, com més distrets estiguem millor. Si fos en el nostre bany, potser seria entre ‘creepy’ i innecessari, però al Doroteo és tot el contrari: ja sabeu que ens agrada ser a tot arreu i resulta que hem acabat al racó més insospitat de Barcelona. Ens omple d'orgull!\nQuan aneu al Doroteo (Marià Aguiló, 31), abans d’anar al lavabo, demaneu-vos una michelada i tasteu els natxos i els tacos de cochinita pibil, i acabeu amb un dels seus pastissos: en tenen un de blat de moro sense gluten, i un altre de tres llets a l’estil mexicà. Segur que va de gust!


Resultats definitius oposicions H. Barcelona-TERD 2010\nActe d'elecció de destinació:\nDia: 17 de desembre de 2012.\nHora: 16:00 hores.\nLlocr: Centre Corporatiu de l'Institut Català de la Salut\nGran Via de las Corts Catalanes, 587.\nDesenvolupen un test en sang per detectar el càncer de mama.\nCientífics del Càncer Research UK, l'Imperial College de Londres i la Universitat de Leicester, a Regne Unit, han desenvolupat un test sanguini per al diagnòstic precoç del càncer de mama que, segons els primers estudis realitzats, podria ser fins i tot més precís que les mamografies.\nUna nova tècnica de RM pot reduir els falsos positius en tumors de mama.\nLes imatges captades amb ressonància magnètica (RM) amb difusió d'aigua poden reduir els falsos positius en la detecció de càncer de mama i, amb això, reduir les biòpsies preventives, segons un estudi que es publica on-line en Radiology.\nUna Fundació privada assumirà la gestió de l'Hospital Clínic de Barcelona.\nUna fundació privada amb representació de metges, societat civil i l'Administració de manera minoritària gestionarà l'Hospital Clínic de Barcelona si així ho prova el Govern de la Generalitat en funcions abans de les eleccions del proper dia 25 de novembre.\nL'Idibell encapçala una estratègia europea contra les malalties hepàtiques\nL'Institut d'Investigació Biomèdica de Bellvitge (Idibell) liderarà l'estratègia europea It-Liver, que compta amb un finançament de 3,3 milions d'euros per lluitar contra les dolències del fetge durant els propers quatre anys, segons ha informat l'institut.\nACTEDI en el II Congreso Nacional e Internacional de Tecnología Médica en Radiología.\nACTEDI amb International Day of Radiology\nEls consellers català i madrileny auguren noves retallades en la sanitat pública.\nLa sanitat pública està encara en un moment crític. Les retallades/ajustis, com prefereixen dir els polítics, han permès reduir despeses, però no prou com per evitar que es produeixin altres nous, va dir el dimecres el Conseller de Sanitat de Catalunya, Boi Ruiz, i menys obertament el seu col·lega al govern madrileny, Javier Fernández Lasquetty, en la XVIII Trobada del Sector de la Tecnologia Sanitària, organitzat per Fenin.\nLa SERAM es preocupa pels Tècnics.\nAl passat Congrés de Granada (25 al 28 de maig de 2012), es va produir una renovació parcial de la Junta Directiva de de la *SERAM, aquesta junta ja ha realitzat una sèrie de decisions i té en estudi i debat una altra sèrie de punts entre els quals es troba el col·lectiu de tècnics.\nLa primera Associació de Tècnics en Radiolgia es va fundar el 1920.\nUna mica d'història per als tècnics en radiologia, crec que la història de la professió dels tècnics en general és la gran desconeguda, per això espero que aquesta petita ressenya serveixi per omplir la nostra petita parcel·la d'història de la professió. Si escric alguna cosa errònia agrairia que em poguéssiu corregir.\nTècnic en ecografia (Oct'12)\nTècnico Radiodiagnòstic (Oct'12)\nTécnico rayos (Ecografías 4D) (Oct'12)\nTécnico Radiodiagnóstico (Oct'12)\n2012 - X Jornada Catalana de l'ACTEDI.


Primera reunió del nou Consell Assessor de la RTS | TSCAT\nPrimera reunió del nou Consell Assessor de la RTS\nEl passat 18 de març va tenir lloc, a la seu central del Col·legi, la primera reunió del nou Consell Assessor de la Revista de Treball Social (RTS). Aquest consell el conformen 32 professionals reconeguts i reconegudes per la seva trajectòria professional i/o acadèmica, vinculats a institucions de diferents àmbits del treball social i de diferents territoris de Catalunya, Espanya i d’altres països d’Europa i d’Iberoamèrica.\nEn aquesta reunió, es va fer un repàs del nou projecte de la RTS, a implementar en els quatre anys vinents, que té com a principals novetats:\nPublicació de tres números anuals: un monogràfic i dos números amb presentació lliure d’articles per tal de garantir que en cada número es tractin diversitat de temes que puguin ser d’interès per als professionals dels diferents àmbits d’intervenció.\nIncorporació del sistema de Call for papers de manera periòdica per animar a la presentació d’articles juntament amb la possibilitat de recepció permanent d’articles.\nConstitució d’un equip de revisors externs dels articles presentats que ens permeti la revisió per parells a doble cec dels articles presentats.\nDisseny de la pàgina web de la RTS que faciliti la lectura de la revista, la presentació d’articles, la transparència en el sistema de valoració d’articles i faciliti la feina tècnica de l’equip de redacció.\nNou disseny de la RTS en la versió en paper tenint en compte criteris d’accessibilitat a persones amb dèficits visuals.\nUn dels temes que va generar una reflexió compartida va ser la necessitat d’equilibrar la presència d’articles de recerca i els basats en experiències professionals. En aquest sentit, es va evidenciar la necessitat de promoure i incentivar als treballadors i treballadores socials per a que publiquin sobre les seves pràctiques professionals.Les persones membres del Consell, tant les assistents, com les que no vam poder assistir presencialment, van aportar suggeriments enriquidors que s’incorporaran al projecte.


Hidalgo: "Ha estat el partit amb més exigència tàctica des que estic aquí" - Diari de Sabadell\nHidalgo: "Ha estat el partit amb més exigència tàctica des que estic aquí"\nHidalgo abraçant-se a Ángel Martínez / Ll. Franco\nLes declaracions del tècnic Antonio Hidalgo després de la gran victòria davant el Castelló al Nou Castàlia (0-1)\nSobre el partit: "Des que sóc entrenador del Centre d'Esports aquest partit ha estat el que més exigència tàctica m'ha demanat l'entrenador rival. A l'inici del partit ens hem trobat una línia de tres a la defensa que no ens esperàvem. Durant la setmana havíem treballat el dibuix que estaven fent i és cert que ens ha costat durant els primers 10 minuts del partit. Al camp hi havia molt de xivarri i era complicat poder comunicar-nos amb els jugadors. Afortunadament, però, hem aconseguit igualar aquesta disposició i ha arribat el gol que ens han anul·lat. Ha estat un partit molt i molt igualat amb escasses ocasions. A la segona meitat ells han tornat a canviar el sistema amb una defensa de 4 i ens hem hagut d'adaptar ràpidament a aquest canvi. Hem fet un partit molt seriós aconseguint una victòria molt important en un camp com aquest".\nPartit amb aire de playoff: "Queden molts punts per fer. A mi m'agrada escoltar les rodes de premsa dels rivals i fa unes quantes setmanes el tècnic Cano comentava les victòries l'apropen a la salvació. Queden 18 partits per endavant i ara ja hem de pensar amb l'At.Llevant. Un equip amb molts bons jugadors que ahir va empatar davant el Vila-real B".\nPeatge per a Edgar, Cuevas i Capó: "Sabíem que tard o d'hora acabaria passant. Hauríem volgut que això no passés amb tres jugadors de cop però ara ens toca analitzar i prendre decisions. Els que surtin, ho faran bé".\nGrego: "Tres punts molt importants"\nEl defensa arlequinat ha comentat que "l'equip ha fet les coses bé davant un equip molt complicat on hem pogut aconseguir tres punts molt importants". Tot i donar un cop de puny sobre la taula, Grego Sierra manté els peus a terra assegurant que "hem de continuar en aquesta línia. Encara queda molt per endavant".\nAleix Coch: "Hem aconseguir obrir una escletxa amb el Castelló".\nEl golejador del partit, Aleix Coch ha posat de relleu la "importància de guanyar" davant un candidat a disputar el playoff per "obrir escletxa amb el Castelló". Tanamteix, ha agrait al centenar d'aficionats desplaçats al Nou Castàlia per crear "una comunió entre jugadors i afició".\nSensacional cop d’autoritat del Sabadell a Castalia per seguir líder (0-1)


Ajuntament de Súria/L'obra teatral 'Mort a les cunetes' torna a Súria en una representació adreçada a alumnes de l'Institut Mig-Món\nData i hora oficials: 27/05/2019 01:29\nL'obra teatral 'Mort a les cunetes' torna a Súria en una representació adreçada a alumnes de l'Institut Mig-Món\nÚltima revisió 10-05-2019 17:31\nL’obra teatral ‘Mort a les cunetes’ va tornar dijous 9 de maig al Teatre del Foment Cultural en una representació adreçada a alumnes de l’Institut Mig-Món. L’acte va acabar amb un col·loqui sobre el fet històric que va inspirar el seu argument: l’assassinat de vuit republicans de Súria i Valls de Torroella (Sant Mateu de Bages) a Can Maçana (El Bruc) al final de la guerra civil.\n‘Mort a les cunetes’ és una obra original de David Pintó i Joan Valentí, basada en els llibres ‘Mort a les cunetes’ del surienc Albert Fàbrega, ‘Diari d’un emboscat’ de Jaume Ollé i diferents escrits de Pere Guixà i Toni Cortès.\nDes de la seva presentació a Súria, l’abril de 2018, l’obra ha estat representada a nombroses ciutats i viles de tot Catalunya, incloent-hi Barcelona, Girona, Tarragona, Lleida, Manresa, Igualada i la presó de Lledoners.\nEn el col·loqui d’aquesta segona representació a Súria van participar l’alcalde Josep Maria Canudas, l’actor Joan Valentí, el músic Martí Marsal i l’estudiós Albert Fàbrega.\nL’alcalde de Súria va parlar sobre les gestions dels ajuntaments de Súria i d’El Bruc per a la recerca de la fossa de Can Maçana, que van comptar amb el suport del conseller d’Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència de la Generalitat, Raül Romeva, empresonat des de fa més d’un any.\nTot i que aquests treballs no van aconseguir localitzar la fossa, Josep Maria Canudas va afirmar que l’Ajuntament de Súria promourà la continuïtat de la recerca si n’apareix alguna nova pista. El batlle surienc també va recordar que el passat 14 d’abril es va descobrir una placa de record i homenatge a les víctimes en el lloc on van ser assassinades.\nL’estudiós surienc Albert Fàbrega va explicar l’origen de la recerca que va donar lloc al seu llibre ‘Mort a les cunetes’ amb l’objectiu de trencar “el silenci” que van patir les víctimes de la repressió franquista després de la guerra civil.\nPer la seva part, l’actor Joan Valentí va dir als alumnes de l’Institut Mig-Món que l’Estat espanyol continua sent un dels països del món amb més persones enterrades de manera irregular després d’haver estat assassinades per raons polítiques, una anomalia que no s’ha resolt després de dècades de democràcia.\nAquesta segona representació de ‘Mort a les cunetes’ a Súria, adreçada a l’alumnat de l’Institut Mig-Món, va comptar amb el suport de l’Ajuntament de Súria.\nLes properes representacions de ‘Mort a les cunetes’ tindran lloc a Girona (dijous 16 de maig), Móra d’Ebre (dijous 30 de maig) i Sant Quirze del Vallès (divendres 4 d’octubre).\nWeb de l’obra ‘Mort a les cunetes’: https://mortalescunetes.cat/\nEscena de l'obra 'Mort a les cunetes' en la representació adreçada a alumnes de l'Institut Mig-Món, al Teatre de Foment Cultural.\nCol·loqui posterior a la representació de l'obra 'Mort a les cunetes' adreçada a alumnes de l'Institut Mig-Món, amb l'alcalde Josep Maria Canudas, l'estudiós Albert Fàbrega, l'actor Joan Valentí i el músic Martí Marsal.


El secretari general del PSM-EN, Biel Barceló, ha qualificat l’anunci de l’alto el foc de l’organització terrorista ETA com una notícia “positiva i esperançadora”, tot i que ha puntualitzat que “s’ha de rebre amb prudència”.\nBarceló ha explicat que si l’anunci d’ETA suposa un abandonament definitiu de les armes, això significarà un avanç molt positiu cap a la pacificació i la normalització del País Basc. El dirigent nacionalista ha afirmat: “ETA ha de proclamar un cessament definitiu i verificable de la violència, ja que aquesta és una passa imprescindible per avançar realment de manera pacífica i democràtica cap a un nou escenari polític. La normalització civil i política del País Basc només es pot sustentar en el respecte absolut als drets humans”.\nEl líder del PSM-EN ha afegit que caldrà esperar per veure com evolucionen els esdeveniments, i ha recordat que l’anterior treva de l’organització terrorista va generar moltes expectatives que finalment es varen frustrar.


Podere Gattabigia Lastra a Signa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Bracciatica, 11, Lastra a Signa, Lastra a Signa, Itàlia, 50055 - Veure al mapa\n"Lloc tranquil, a prop de Florència, per poder fer excursions..."\nAl visitar Lastra a Signa, vosté es sentirà com a casa a Podere Gattabigia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Lastra a Signa. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Podere Gattabigia es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, cuina americana són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Podere Gattabigia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Lastra a Signa.\nCal que informeu el Podere Gattabigia de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (122) Parelles (67) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (31) Famílies amb infants grans (14) Grups (3)


Fira de la Rehabilitació - Rehabilita\nEspai obert a la ciutadania per apropar el món de la rehabilitació.\nEl cap de setmana del 20 i del 21 d’octubre del 2018 el Passeig Lluís Companys de Barcelona va acollir la Fira de la Rehabilitació. Un espai divulgatiu on empreses i entitats del sector ens van mostrar les solucions que tenim a dia d’avui en la rehabilitació i el manteniment dels edificis. Més de 30 empreses van participar en la cinquena edició d’aquesta Fira, que s’ha convertit en un referent en aquest camp a la ciutat de Barcelona. També hi va haver activitats per a tota la família en forma de tallers per els més petits i un photocall amb l’skyline de Barcelona.\nOficina tècnica de la rehabilitació\nPer informar i assessorar als ciutadans des de les administracions públiques i les organitzacions professionals, sobre els ajuts i com els tècnics podem assessorar i treballar per a la rehabilitació.Assessoria tècnica oberta a tothom.\nEspai amb tallers per a totes les edats\nA l’edició del 2018 vam disposar de tres espais amb múltiples activitats per ajudar a comprendre els beneficis de la rehabilitació, millorar la qualitat de vida, millorar energèticament els habitatges, millorar la accessibilitat… Tot participant i jugant amb tota la família. Els participants en tots els tallers van aconseguir regals de tota mena.\nConsulteu els tallers al següent enllaç


AMPA | ESCOLA BRESSOL MUNICIPAL L'ALEGRIA\nBenvinguts a la secció de l’AMPA del bloc de l’EBM l’ALEGRIA,\nEn aquest espai trobareu tot el que pugueu necessitar relacionat amb les activitats que realitzem.\nL’AMPA EBM l’Alegria és una entitat sense afany de lucre i oberta a tothom, que agrupa els pares i les mares dels alumnes de l’Escola Bressol que voluntàriament ho desitgen.\nEstà creada per diverses raons:\n· Com a vincle de comunicació i suport entre famílies i l’escola: L’AMPA és el representant de tots els pares i mares de l’escola i estem oberts a qualsevol suggeriment i/o proposta dels pares/mares.\nHi ha a l’entrada de l’escola una bústia per tal que ens feu arribar qualsevol comunicació, tot i que també ens ho podeu dir personalment o be a través del nostre correu electrònic ampaalegria@hotmail.com.\n· Fomentar activitats d’interès per la comunitat educativa.\n· Demanar subvencions com entitat si fos necessari per a la millora de la educació i aprenentatge dels nostres fills.\n· Participar activament en les activitats, festes, excursions, etc. que realitza l’escola.\nPer aquest curs 2016-2017 necessitem noves incorporacions a l’AMPA de l’escola bressol, així que us animem a participar-hi activament si teniu una mica de temps lliure i us voleu implicar encara més en l’educació del vostre fill/filla.\nUs informem que igualment us podeu fer socis de l’AMPA, encara que no en sigueu membres actius. Això us permetrà tenir avantatges econòmics de les activitats que s’organitzin des de l’Associació de pares i mares. Us animem a assistir i participar en les activitats..\nCom ja sabeu formar part del AMPA L’ALEGRIA és voluntari. Si voleu formar-hi part adjuntem el link on podeu descarregar la butlleta d’inscripció i fer el pagament anual de 10 euros a la Direcció de l’escola.\n2 respostes a AMPA\nDavid Vila ha dit:\nAgost 24, 2015 a les 6:43 pm\nMolt bona tarda,sóc David Vila sóc de Corbera de Llobregat i un cop finalitzades les meves práctiques com a monitor de lleure, em trobo en recerca de feina,és per això que m’agradaría fer-vos el meu currículum per optar per exemple a ser monitor de menjador o d’extraescolar, així com els hi faig saber la meva total disponibilitat per presentar-me a qualsevol procés de selecció.\nSetembre 1, 2015 a les 7:13 am\nHola David! Si ens vols fer arribar el currículum ho pots fer a la següent adreça electrònica: http://www.lalegria@suara.coop


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: Llibres que parlen dels Reis d'Orient\nCada quinzena exposem una part del nostre fons bibliotecari. Però aquesta exposició serà efímera. Aviat aquests llibres ja no ens interessaran gaire. Els Reis han vingut i han marxat... fins l'any que ve!\nNo us comentem els que ens agrden més per no repetir-nos. Cliqueu el títol de l'entrada que vam fer l'any passat. Encara no n'hem trobat cap que superi aquests:


Col·leccions especials - Biblioteca Montserrat\nLes col·leccions especials de la Biblioteca de Montserrat fan referència a materials únics i irrepetibles com poden ser manuscrits, llibres rars, fons personals que poden incloure material de tota mena com estampes, instruments, fullets, partitures, mapes, gravats, planxes calcogràfiques, pergamins, medalles, reculls de premsa, revistes, fotografies, cartells, dibuixos, gravats, cartes, cartells, mapes, etc.\nLa Biblioteca de Montserrat incrementa periòdicament aquest tipus de fons que es donen a conèixer a través del portal “Col·leccions especials de les biblioteques de Catalunya” dins el CCUC. Gran part de les col·leccions donen accés lliure a un inventari detallat del fons, a informació d’accés lliure a la xarxa o bé a la digitalització completa dels materials descrits.\nMoltes d’aquestes col·leccions especials són fruit de donacions i, en agraïment a les persones que desinteressadament ens han llegat aquests materials, s’hi ha integrat el nom dels donadors en el títol.\nLes col·leccions especials han estat considerades amagades (hidden collections) perquè no es trobava la manera idònia de catalogar-les i posar-les a disposició del públic, però en canvi són fons molt valuosos que no es poden trobar en altres biblioteques.\nAmb la seva difusió pretenem per una banda, proporcionar als investigadors accés a fonts primàries, sovint desconegudes i difícils de localitzar i per altra, contribuir a la difusió dels fons patrimonials de Catalunya.\nCol·lecció de goigs dedicats a la Mare Déu de Montserrat\nCol·lecció de Virolais dedicats a la Mare de Déu de Montserrat\nFons Verdaguer de la col·lecció Boada\nLlibres de l’antic hospital militar de Montserrat


Crònica del Ple - El Ple rebutja la proposta de construir dos ascensors per accedir al CAP - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nCrònica del Ple – El Ple rebutja la proposta de construir dos ascensors per accedir al CAP\nUn altre dels temes que IPV va portar al Ple, aquest amb l’adhesió PxC, va ser la instal·lació d’ascensors per accedir al CAP de Vilanova del Camí, al costat de la via dels Ferrocarrils. Cividanes opina que tant la rampa com les escales que hi ha actualment dificulten l’accés a les persones grans i amb disminució reduïda. Apel·lant a la normativa d’eliminació de barreres arquitectòniques, i donant per fet que el soterrament de la via del tren va per llarg, Cividanes va demanar una alternativa que passaria per la construcció de dos ascensors.\nXavier Bermúdez, va mostrar-se en desacord amb Cividanes. El regidor d’ERC va puntualitzar que la rampa no és una barrera arquitectònica perquè compleix els graus exigits per la normativa vigent, i va afegir també que, en moments tan complicats com els actuals, aquesta no era una actuació prioritària. Un punt de vist que van compartir gairebé totes les formacions polítiques. Vanesa González, portaveu del grup municipal socialista va qualificar la proposta de poc encertada i va recordar a Cividanes que l’actuació interferia les competències d’altres administracions.\nJordi Baron, de CiU, va criticar novament a Cividanes el fet que no acompanyés el projecte d’una memòria tècnica ni d’un pressupost i va anunciar que properament hi haurà una reunió amb responsables de Transports de la Generalitat de Catalunya per fer arribar els neguits dels vilanovins. Baron va acusar a Cividanes d’incongruència política: no vol pujar els impostos, va dir, però en un sol Ple ha proposat projectes que sumen 240.000 €.\nLa moció es va rebutjar per 10 vots en contra, els del PSC, CIU, PP, ERC, ICV i la Regidora Marta Trullols. IPV-VV i PxC van votar-hi a favor i el VA s’hi va abstenir.\nEva Vadillo: “Música i humor es donen la mà en una festa que aposta per combinar tradició amb innovació” | PROGRAMA\n09 Ago 2019 - Ajuntament, Cultura, Notícies, Publicacions - TV\nEs tala un arbre de la plaça Vilarrubias amb una avançada malaltia de fongs\n09 Ago 2019 - Medi Ambient, Notícies, Urbanisme\nLa Festa Major 2019 implanta noves mesures respectuoses amb el medi ambient a partir d’un protocol\n08 Ago 2019 - Cultura, Notícies


Tan bo de fer embrutar, tan difícil fer net - CENT PER CENT\nTan bo de fer embrutar, tan difícil fer net\nEl consumisme, la forma accelerada en què vivim, la instauració sembla que definitiva de l’usar i tirar, i la pèrdua de sentit col·lectiu de gran part dels ciutadans s’han convertit en llasts feixucs que es carreguen a l’esquena de les administracions públiques en forma de residus.\nUna de les patates calentes en qualsevol consistori, per petit que sigui, és la gestió dels residus dels seus ciutadans. Cert és que els darrers anys s’han fet passes honorables i valentes en la diversificació dels residus i que són molts els qui, sense necessitat de campanyes ni advertiments, separen els fems a ca seva per dur-los a tirar en contenidors de colors diferents. Es tracta d’una forma, sens dubte, prou senzilla de reduir els residus que s’incineren a Son Reus.\nTanmateix, els contenidors de rebuig a Manacor s’omplen cada vespre. Els carrers, a més, no lluen, ans al contrari. I moltes zones d’arbrat mostren una descurança preocupant.\nDe sempre, quan a un ciutadà li demanen què espera del seu consistori (mangarrufes urbanístiques a banda), la resposta sol ser sempre en relació a la netedat. “Volem carrers nets”; “els carrers són plens d’excrements de ca”; “hi ha papers pertot”; “les males herbes creixen com en un jardí abandonat”. És curiós que els mateixos qui demanen formen part del mateix col·lectiu que embruta.\nA Manacor l’Ajuntament té cedida la gestió dels residus i de la neteja viària a LUMSA, mentre que Melchor Mascaró és l’empresa concessionària del servei de manteniment d’arbrat, zones verdes i parcs infantils.\nEquip de govern i oposició coincideixen que cap dels dos no acompleixen les condicions del plec que assumiren en guanyar el concurs. I tanmateix, Pedro Rosselló, el batle i regidor responsable de l’àrea de Medi Ambient, insisteix que aquesta fórmula és la més adequada per mantenir un poble net. Tant, que fa alguns mesos va aprovar-ne una ampliació per a LUMSA. Cal dir que els treballadors d’aquesta empresa, fa una mica més d’un any, ja estigueren en vaga i hi ha sospites fundades que podrien mantenir una vaga encoberta.\nNosaltres hem volgut saber de primera mà com es duen a terme aquests serveis i quines virtuts i mancances tenen.\nTot i que ho hem intentat per via telefònica i també a través del servei de missatgeria Whatsapp, ens ha estat impossible establir contacte amb els responsables de les empreses concessionàries d’aquests serveis.\nprevious post: Veritat poètica i glosa es donaren la mà a la vetlada de poesia del pati de Can Frau\nnext post: Els arbres de na Camel·la


Teatre I :: Libelista\nL'últim tren La mentida La terra ens crida Error de perspectiva\nL'any 2000 ha estat el centenari del naixement de Pere Mialet. Un escriptor del segle XX. Una vida dedicada a l'escriptura. Una escriptura que no amaga les maneres d'una societat canviant, d'una llengua en evolució. D'entre la seva producció literària, destaca pel seu pes específic l'apartat teatral. En ocasió del centenari del seu naixement, s'editen en tres volums algunes de les seves obres teatrals més representatives, algunes ja publicades i d'altres totalment inèdites.


Chiqui explica la veritat del seu greu accident dies després de la polèmica\nChiqui confessa el seu accident es defensa de les acusacions | Mediaset\nChiqui explica com va passar tot i es defensa de les acusacions\nper Beatriz Paricio Cabañas 04/02/2022 16:24h\nChiqui, coneguda per la seva participació a Gran Hermano 10, no començava amb bon peu l'any 2022. Almudena Martínez va relatar el terrible accident que va tenir pocs dies després d'estrenar el nou any.\nUn contratemps que podria haver-li ocasionat greus problemes, però que, afortunadament, només es va quedar en un ensurt. Va ser ella mateixa la que va explicar com van succeir els fets mitjançant una trucada telefònica a Sálvame Lemon Tea on, a més, es va defensar de certes acusacions.\nChiqui pateix un accident de trànsit i s'estampa contra una paret\nChiqui es va aixecar com cada dia el darrer 16 de gener. Era un diumenge tranquil que la murciana va aprofitar per fer encàrrecs. Pujada al cotxe, circulava cap a les nou del matí per la carretera de Cartagena.\nChiqui va xocar amb un mur mentre conduïa | Agències\nTot i això, el destí va voler que en el seu trajecte es creués amb un tren turístic de tres vagons. Almudena va seguir el comboi de prop de 20 metres de llarg, però la seva paciència va començar a escassejar. Va ser quan va decidir avançar el tren, tot i que la línia contínua els ho impedia.\nMentre realitzada la indeguda maniobra envaint el carril contrari, un altre vehicle es va aproximar al cotxe de Chiqui. Moment en què ella, per evitar un xoc frontal, va fer un cop de volant cap a l'esquerra, impactant contra un comptador d'aigua d'un habitatge.\nDurant la maniobra, el seu vehicle va entrar en una zona amb un camí entre una casa i una tanca, xocant de front amb un mur. Una estructura de formigó on hi havia el comptador de l'aigua.\nA causa del cop frontal, algunes parts del vehicle de Chiqui van sortir volant, escampant-se per terra.\nChiqui desmenteix que vingués de festa\n«Un accident, ja està. Feia un gir a l'esquerra», començava explicant Chiqui. «Què va passar? Que quan m'hi ficaria en aquest camí venia un altre cotxe i em vaig donar contra un mur», va afegir.\nTot i que l'exgran germana va intentar treure ferro a l'assumpte, un dels testimonis de l'accident, el va qualificar de «col·lisió important». El seu cotxe va xocar de cara amb una de les cantonades del muret i les conseqüències podrien haver estat considerables. Sense oblidar que va cometre una negligència molt greu que podria haver costat la vida al conductor del vehicle que circulava pel seu carril.\nSegons expliquen, Chiqui va baixar pel seu propi peu del vehicle i es va mostrar molt aclaparada. «No volia ningú al seu voltant», afirmen. A més, per l'aspecte que presentava feia pensar que no venia de casa seva.\n«Es veu que venia de festa, era molt aviat i venia maquillada», va revelar el testimoni. Unes declaracions que no li van asseure gens bé i que s'ha afanyat a desmentir.\n«Si, que jo venia de festa; doncs no, menjaria amb un amic», ha explicat. Chiqui nega que l'accident tingués lloc a hores tan primerenques i assegura que «eren les 11 i poc». I està tan segura perquè «havia quedat a les 12».\nSigui com sigui, tot va quedar en un ensurt i no ha patit cap seqüela. Fet que li hauria ocasionat un maldecap en la seva nova faceta com a vedette. Un nou projecte professional que ha fet que Almudena pugi als escenaris amb el seu espectacle Enamórate .\nChiqui assegura que no tornava de festa | Mediaset\nUna feina que va iniciar fa uns mesos amb molta il·lusió i que s'encarrega d'impulsar a través de les xarxes socials. De fet, fins i tot el mateix Jorge Javier va viatjar a Cartagena per presenciar la funció de Chiqui i brindar-li tot el seu suport a l'excol·laboradora de Sálvame .\nKiko Matamoros fa pública la denúncia que esquitxa de ple Pedro Sánchez\nTerelu Campos deixa tremolant Marta Riesco: «Per què no ho expliques?»


Responsabilitat Global: La setmana del debat al Congrés dels Diputats sobre el referèndum sobre el futur de Catalunya\nLa setmana del debat al Congrés dels Diputats sobre el referèndum sobre el futur de Catalunya\nAquesta setmana hem assistit a un acte més del procés que Catalunya està portant a terme, tant des de la societat civil com des de la política i les institucions, per a poder decidir el seu futur exercint el dret a decidir.\nEl debat a les Corts espanyoles no era un mer tràmit. El no era esperat, però té un gran valor dins del procés, per anar-se carregant de raons. Espanya ha decidit ser com és, com ha estat sempre, una mera expansió de Castella, i no ha tingut mai ni té ara cap voluntat de crear un espai apte per la convivència entre societats i nacions diverses. No ha estat el no a una proposta de referèndum per als catalans: ha estat el no a gestionar el seu propi canvi.\nPer altra banda, algú esperava que al costat del no al referèndum aparegués alguna escletxa de llum en el sentit de deixar alguna porta oberta a modificacions en l'estructura institucional de l'estat. Vanes eren les esperances, i el partit en el govern ha estat taxatiu mentre que el partit socialista proposa una federalització que no expliquen què vol dir i que no expliquen com la podrien fer compartir a l'altre gran partit. Han cremat les naus, ja no hi ha marc per al pacte.\nD'altra banda, la credibilitat és baixíssima. Els enganys de Zapatero encara són recordats i l'espanyolisme de Rubalcaba l'inhabilita per a tenir un paper en un possible diàleg on el factor de la credibilitat sigui determinant. I caldria això, un espai per a la creació de confiança, que és molt difícil d'assolir perquè l'Estat sempre s'ha guardat el dret a fer-se enrere de les seves concessions. Tot intent de blindatge ha estat inútil i res justifica que ara fos possible, si no és una entesa d'igual a igual entre Espanya (Castella) i Catalunya, amb drets de vet equivalents.\nNo es pot dir que la tercera via faci aigües perquè senzillament no existeix, i els seus representants desapareixeran per inanició. Els que l'haurien de formular no en donen ni pistes més enllà d'una retòrica que potser va servir uns lustres enrere però en aquesta fase de maduresa de la societat catalana.\nEl representant de la tercera via, la federal, a Catalunya no troba el lloc ni l'expressió, i ha de valdre's de jocs de paraules per cercar una equidistància inviable entre un nacionalisme democràtic i un nacionalisme arcaic. Finalment, les seves paraules no-propositives no sols no generen cap il·lusió sinó que el porten a les falsedats argumentals. L'argument central de Navarro aquesta setmana ha estat que Rajoy i Mas haurien de dialogar però que no ho fan perquè Rajoy vol parlar d'altres coses i no de la consulta, i Mas no vol parlar d'altres coses i sols de la consulta. Em pregunto per quina estranya commiseració els periodistes no li pregunten d'on ha tret que el president Mas no vol anar a dialogar perquè es nega a afegir en el diàleg altres elements a més del de la consulta. Ara és hora de grans estadistes, no de personatges de tan baix nivell que ni els periodistes gosen per pena evidenciar la seves inconsistències.\nNo hi ha ningú que es vagi en cor de fer propostes articulades de què vol dir la tercera via, perquè saben que és un somni impossible si no hi ha algú a l'altra banda que ho accepti no sols com a mal menor sinó amb una certa dosi de convicció. De fet, la tercera via, avui dia, sols tindria algun marge de possibilitat si vingués de la part espanyola, i a través d'un procés de regeneració i de nous lideratges.\nPerò aquest seria un procés molt difícil de portar a terme, ja que requeriria un canvi cultural profund, en una nació on s'ha fomentat la catalanofòbia durant els darrers cinc-cents anys. Caldria assumir la diversitat nacional, assumir responsabilitats, proclamar nous valors, correspondre amb noves actituds... Impossible en un moment que Catalunya ja ha començat a caminar i mentalment ja s'ha desenganxat d'Espanya. I impossible en un moment en què Espanya segueix -com sempre- necessitant els diners de Catalunya per a sobreviure.\nPer sentit comú i lògica democràtica, sembla evident que en ple segle XXI no és possible obligar cap comunitat política a dependre d’una altra si no és voluntàriament. Tant és així que em sap greu que en el debat parlamentari, en algun moment no es formulés explícitament aquesta pregunta als representants del poble espanyol i del seu govern: estan vostès plenament convençuts que Catalunya ha de ser part d'Espanya per tota l'eternitat encara que sigui en contra de la voluntat dels seus ciutadans? I dic "per tota l'eternitat" perquè el nacionalisme espanyol és essencialista i ho creu així: la manca d'un trencament amb l'antic règim, amb els antics règims, fa que la unidad de destino en lo universal segueixi vigent en la seva mentalitat, encara que defugin expressar-ho així. En el seu argumentari, encara que un 100% de la ciutadania catalana volgués marxar, Catalunya és un concebuda com una propietat, un dret de conquesta, i els catalans no tenim cap autoritat per a expressar l'opinió quant al futur del nostre país perquè senzillament no existim des del punt de vista de la sobirania.\nEl fet que no és possible obligar cap comunitat política a dependre d’una altra si no és voluntàriament és tant evident que la ciutadania espanyola ràpidament anirà comprenent la nova realitat i canviant el seu punt de vista d'una manera si no majoritària sí en termes molt acceptables. N'estic convençut perquè finalment les persones, els ciutadans, acaben sent molt més comprensius i tolerants que els seus dirigents quan comprenen per ells mateixos el context i els fets.\nI sens dubte el món ja ho va entenent. El que hem vist aquesta setmana ha estat extraordinàriament rellevant, i el ressò a la premsa internacional ha posat de relleu. Negant la darrera possibilitat d’un referèndum, hem i han comprovat com Espanya (els seus poders institucionals) fonia amb aparent autosatisfacció la seva darrera oportunitat de mantenir Catalunya dins Espanya.\nSurten cada cop més veus en la premsa del món occidental, europea i nord-americana, que donen per fet que Catalunya haurà de votar i que la democràcia haurà de ser acceptada per Espanya i per les institucions europees. Fins i tot dins el Partit Popular Europeu ja hi surten veus. I surten empreses que viuen amb normalitat el procés o fins i tot que hi donen suport.\nL'opinió pública espanyola, conformada principalment a base de tertulians de la caverna, encara no comprèn la magnitud del moment i el fet que el procés ja no té marxa enrere. Però els tertulians se sorprenen i no entenen res quan les empreses es posicionen a favor. No entenen la gran energia positiva que mou un procés de creació d'un nou estat, i no entenen que finalment la democràcia sempre ha de prevaler.\nCom ha dit aquesta setmana el president Mas en entrevistes a mitjans francesos, Espanya no està acostumada a desafiaments democràtics però ara ha arribat l'hora. Espanya no troba la manera de reaccionar més enllà de les formes autoritàries que han estat tradicionals. Res no fa preveure en un canvi d'estratègia. De fet, qualsevol canvi formal ara no tindria cap credibilitat.\nAra per ara, la gran incògnita és si l'estat espanyol respectarà la consulta convocada amb la legalitat catalana o bé usarà tots els mitjans al seu abast per a evitar-la. Si és així, encara serà més gran l'evidència a Catalunya, a Espanya i al món que el conflicte no té altre resolució que la declaració d'independència, tractant de trobar-li la formulació més acordada possible, i segur que quan arribi el moment Europa hi ajudarà. Quan Europa es vegi desbordada pels fets, tard com sempre però finalment intervenint, ni que sigui per a assegurar el retorn del deute i les garanties de funcionament de l'activitat econòmica.


El Mitsubishi Outlander PHEV compleix 5 anys - Diari de Girona\nJa han passat cinc anys des d'aquell 21 d'octubre de 2013, quan es va llançar per primera vegada a Holanda el que és l'híbrid endollable més venut a Europa i a tot el món: el Mitsubishi Outlander PHEV. Un any abans, al Saló de París, Mitsubishi Motors desvetllava en primícia mundial un automòbil que s'endinsava en terrenys fins a aquest moment inexplorats, és a dir, el d'un SUV híbrid endollable, amb dos motors elèctrics, un altre de combustió i tracció a les quatre rodes.\nEn aquest moment, la competència d'aquest tipus de vehicles era inexistent i els elèctrics purs estaven destinats només a la circulació per ciutat. Llavors va aparèixer un vehicle que combinava el millor de dos mons: el dels híbrids i el dels elèctrics, amb més de 600 km d'autonomia i en una carrosseria SUV apta per a cinc ocupants i els seus equipatges.\nCinc anys després, el Mitsubishi Outlander PHEV continua sent el líder del mercat entre tots els híbrids endollables, amb unes vendes totals de més de 115.000 unitats a Europa i superant amb escreix les 150.000 a tot el món. A Espanya, les vendes acumulades des de l'inici de la seva comercialització s'acosten a les 3.000 unitats. En el que va d'any, les vendes de l'Outlander PHEV creixen per sobre del 54% respecte a 2017 i és líder rotund des del primer moment del seu llançament.\nMitsubishi acaba de presentar el nou Outlander PHEV 2019, encara més sofisticat, avançat i sense un competidor equivalent al mercat. Com a vehicle Zero Emissions, l'Outlander PHEV compta amb enormes avantatges, depenent de la localitat, com poden ser l'aparcament gratuït a les zones verda i blava, l'accés il·limitat al centre de les ciutats i àrees de prioritat residencial (APR), grans descomptes en peatges, lliure accés al carril Bus / VAO, etc.\nFCA retira l'oferta de fusió amb Renault pels condicionants polítics.


Esport i aventura en el estand d’Expojove de la Diputació de València – la Prensa\nEsport i aventura en el estand d’Expojove de la Diputació de València\nEl descens d’un riu sobre una barca i amb jupetí de neopré és una experiència que no solament pot viure’s a l’aire lliure. La tecnologia permet practicar ràfting de forma virtual i això és el que proposa la Diputació de València en el seu estand d’Expojove, amb un simulador que torna a convertir-se enguany en el gran atractiu d’un espai que aposta per l’esport i l’aventura.\nEn la jornada d’obertura del dimecres, més de 700 xiquets i xiquetes van gaudir de les activitats que ofereix la Diputació, amb un espai per a tota la família que destaca per la gran varietat d’opcions d’oci. Pot visitar-se en Fira València d’11.00 a 20.00 hores; amb excepció del 31 de desembre, dia en què l’horari serà de 10.00 a 14.00 hores, i l’1 de gener, que obrirà de 16.00 a 21.00 hores.\nPrevious Post:En directo, entrenamiento ante 8.000 aficionados\nNext Post:«Esta tripulación es el Real Madrid de la vela»


INTERCANVI ESCOLAR LAVAL 2013\nEl 4 de desembre, començà un nou intercanvi escolar amb la ciutat agermanada de Laval (França). Trenta-nou alumnes de francés dels cursos 3r, 4t d'ESO i 1r de Batxillerat de l’IES Maria Enríquez, Escola Pia i Carmelites de Gandia realitzen aquest intercanvi amb l'institut francés d’Avesniéres (Laval). Després de 21 hores de viatge en autobús, arribàrem a Laval.\nEL DIVENDRES DIA 29 VÀREM CELEBRAR EL DIA DE CALASSANÇ\nEl divendres dia 29 també vàrem celebrar el dia de CALASSANÇ a Secundària-Batxillerat. Començarem amb l’Eucaristia Presidida pel Vicari Episcopal i acompanyada per l’Abat de Gandia junt amb altres representants de diferents ordres religioses i en la que participarem diferents alumnes i el nostre cor. El pare Francesc Fuster, ens parlà dels inicis difícils de Calassanç i durant aquestes setmanes ha visitat cada classe per donar testimoni. A continuació vam esmorzar tots junts i posteriorment els alumnes participaren a diferents tallers...\nEUCARISTIA COL·LEGIAL 1 DE DESEMBRE\nAl llarg d’aquesta setmana hem estat celebrant Calassanç. En les classes s’ha parlat d’ell, han tingut celebracions, moments de compartir i d’estar amb els amics. Ha començat l’Advent, el temps d’espera a la vinguda del Senyor a les nostres vides i a les nostres famílies.\nNº Visites: 6296638


La Fira de la Infància i la Joventut reivindicarà els Drets de l?Infant - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nEl 7 de juny tindrà lloc la cinquena Fira de la Infància i la Joventut. Aquesta iniciativa permet als infants i joves gaudir d’un dia d’activitats i tallers relacionats amb l’educació i el lleure i, a la vegada, donar-los a conèixer quines són les institucions i entitats que organitzen aquestes activitats a Masquefa.\nAquest any la fira també tindrà un paper sensibilitzador i girarà entorn als Drets de l’Infant. A la vegada la fira és un espai de trobada i cohesió del teixit associatiu. (Consulteu la programació).\nOrganitzada per les AMPAs dels centres educatius, conjuntament amb l’Ajuntament, la fira obrirà portes de les 11 del matí a les 2 del migdia i de 2/4 de 6 de la tarda a les 8 del vespre. Hi haurà activitats a diversos espais (el Recinte Rogelio Rojo, l’avinguda de la Línia, els patis de l’Escola Bressol i l’escola El Turó, el poliesportiu i l’avinguda del Maresme).\nLa Fira de la Infància i la Joventut tindrà aquest any de fil conductor els Drets de l’Infant. Els nens i nenes podran gaudir d’un joc que els permetrà conèixer quins són els seus drets i familiaritzar-s’hi. Per això hauran de participar en les activitats que els proposin en els diversos estands i omplir, amb cromos, l’àlbum que se’ls lliurarà a l’estand de l’Ajuntament. Els qui completin l’àlbum tindran un obsequi.\nLa Fira coincideix amb la celebració del Dia Internacional del Medi Ambient, que és el 5 de juny, i amb el 30è aniversari del Club Patí Masquefa, motius pels quals s’han preparat activitats especials.\nAixí, es farà un taller de joguines reciclades al pati del CEIP El Turó (a partir de 2/4 de 6 de la tarda). A més, durant tota la jornada, La gota (un actor disfressat de gota d’aigua) recorrerà la fira per conscienciar els visitants de la necessitat de fer un consum responsable de l’aigua.\nD’altra banda, per celebrar l’aniversari del Club Patí Masquefa es disputarà un partit entre la Selecció Catalana d’Hoquei Patins i l’equip sènior del club masquefí. El partit es jugarà al poliesportiu a partir d’1/4 de 8 la tarda, i s’emmarca en el torneig de 12 Hores d’Hoquei que organitza el Club Patí.