TEMA 5 - Mutàgens ambientals i químics  | Mutagènesi (UAB) | Unybook\nTEMA 5 - Mutàgens ambientals i químics (2015)\nTEMA 5 - Mutàgens ambientals i químics\nMUTAGÈNESI PARCIAL 1 Tema 5 – Mutàgens àmbientàls i químics ETERNA INTRODUCCIÓ 16/03/15 Al voltant del 10% de les malalties humanes són causades per defectes hereditaris; aquestes van sorgir a partir de mutacions, i qualsevol augment en la mutació augmentarà la freqüència de defectes genètics.\nHi ha més de 70.000 substàncies químiques artificials comercialment disponibles, incloent fertilitzants, conservants, pesticides, herbicides, drogues, etc., que podem ingerir.\nLa base molecular de les mutacions induïdes és la mateixa que les mutacions espontànies però amb una major taxa d’aparició.\nMolts compostos naturals que poden estar presents en l’aire que respirem, els aliments i l'aigua, són també mutàgens potencials.\nEn el passat, els productes químics no eren provats abans de ser posats a disposició de tothom; la legislació vigent garanteix que qualsevol producte que s’hagi d’utilitzar com a additiu alimentari ha de ser sotmès a proves de carcinogenicitat, i les regulacions vigents requereixen avaluacions d'impacte ambiental, de manera que, almenys, la toxicitat pugui ser detectada. A dia d’avui, la majoria dels nous productes químics són sotmesos a proves pels efectes adversos mutagènics, carcinogènics i reproductius.\nAl voltant del 90% dels agents carcinògens que són examinats són mutagènics i, com veurem, les mutacions en certs gens poden causar càncer. Fins i tot els compostos més essencials poden ser cancerígens en dosis altes.\nPer exemples, el calci, en dosis 5 vegades superiors a les recomanades, pot augmentar les mutacions; el seleni en dosis de 5 ppm també és cancerigen. Per contra, els nivells baixos són anticancerígens. Per què és tan difícil d'identificar possibles mutàgens / cancerígens? Alguns carcinògens actuen via mutagènica. Altres tenen un mecanisme no detectable en assajos de mutació. Són els anomenats epigenètics (o carcinògens no genotòxics). La seva acció no és directament sobre el DNA.\nDir que qualsevol carcinogen ambiental és carcinogen en humans és fals. És més important la dosi administrada que no la substància en sí. Per exemple, a nivells alts de calci es pot parlar d’increments mutacionals, però a nivells baixos el mateix component pot tenir un efecte anticancerigen.\nGairebé qualsevol mitogen (agent que augmenta la mitosi) condueix a una major taxa de càncer. Altres irritants crònics i agents inflamatoris, com ara fibres d'amiant i el virus de l'hepatitis B, poden actuar d'aquesta manera augmentant el risc de càncer.\n49 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Les interaccions poden ser importants! El butilhidroxitoluè (BHT), un conservant d'aliments, no és mutagènic, però si s'afegeix a un sistema de prova juntament amb un mutagen conegut, sovint apareixen moltes més mutacions en els resultats.\nA vegades s’ha d’estudiar l’efecte particular d’un agent, ja que si interacciona amb altres substàncies pot comportar-se de manera diferent (pot ser que un mutagen passi a no ser-ho quan interacciona amb un altre mutagen, i viceversa).\nEls compostos que inhibeixen un sistema de reparació del DNA propens a errors poden disminuir les taxes de mutació, però la inhibició del sistema de reparació específic deixant únicament la reparació propensa a errors activa, augmentarà les taxes de mutació.\nEl metabolisme pot alterar les dosis i compostos eficaços Els enzims normals que ajuden a protegir les nostres cèl·lules descomponent compostos tòxics poden produir residus intermedis altament reactius.\nL’AHH (hidrolasa d'hidrocarburs aril), un enzim hepàtic induïble, funciona associat amb la citocrom 450 per trencar molts compostos de cadena llarga i compostos d’estructura en anell que poden ser tòxics però no necessàriament mutagènics, fent primer un anell epòxid. Els epòxids són molt reactius i poden danyar el DNA.\nUn enzim sovint s’encarregarà de degradar un xenobiòtic en compostos més hidrosolubles i menys tòxics. Ara bé, si la persona no produeix l’enzim necessari, l’individu pot acumular el xenobiòtic. A vegades passa que els productes obtinguts després de la degradació del xenobiòtic per l’enzim són més tòxics i liposolubles del què era el xenobiòtic original.\nExemples: Les aflatoxines, produïdes per fongs que es troben sovint en el gra florit, poden acabar en la mantega de cacauet i la cervesa, per exemple. Les persones que mengen molts cacauets crus tenen un major risc de patir càncer d'estómac. La quantitat d’aliment contaminant és essencial.\n18/03/15 El benzo-a-pirè, un subproducte comú en el fum del tabac, també està present en gairebé qualsevol material biològic cremat (biòpsies dels pulmons de pacients amb càncer del doctor MD Anderson van mostrar que 76 de cada 78 tenien nivells molt alts d’AHH; causa o efecte?).\nEls compostos que són mutagènics poden descompondre’s ràpidament en compostos innocus, pel que poden acabar sent menys perjudicials del previst.\nLes diferències metabòliques poden ser importants En les proves de rata, aproximadament el 25% dels animals convertien els ciclamats, l'edulcorant artificial utilitzat abans de la sacarina, a ciclohexamines, que són molt mutagèniques (com s’ha detectat amb l’observació de cromosomes trencats en cultius de teixits).\n50 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Si els éssers humans fessin el mateix, moltes persones estarien en alt risc, de manera que el producte va ser prohibit.\nCap a l’any 1991, en base a altres proves, no es va trobar cap evidència de conversió de ciclamats a ciclohexamines en els éssers humans.\nEls edulcorants són objecte d’avaluació mutagènica. Les ciclohexamines van sortir com a mutàgens molt potents en ratolins. Es va prohibir l’ús de ciclohexamines per aquest motiu.\nPerò es va veure que en humans no es dóna aquesta transformació metabòlica. Per tant, el producte inicial no és transformat en un mutagènic potencialment carcinogènic.\nUn compost teratogen és aquell que provoca infertilitat.\nLa talidomida era un medicament que prenien les embarassades pels marejos durant els 3 primers mesos que provocava malformacions. S’havien fet proves de la talidomida en femelles gestants de rosegadors i no hi havia conseqüències. Per tant, hi ha variabilitat de resposta.\nEls efectes poden no ser evidents durant molts anys El dietilestilbestrol (DES) va ser utilitzat com un medicament durant l'embaràs en la dècada dels 50 per prevenir els naixements prematurs i els avortaments espontanis.\nLes dades epidemiològiques van revelar que les filles exposades a DES en l'úter havien augmentat molt el risc de patir càncer de coll d'úter i d'ovari a partir dels 20 anys. També molts fetus de mascles exposats van començar a mostrar una major freqüència de càncer testicular 40 anys després de l'exposició. Els efectes moltes vegades surten a llarg termini.\nUna utilització fraudulenta del DES (hormona sintètica) era engreixar el bestiar abans de vendre’l. Consumint carn amb DES, augmenta el nostre risc de càncer.\nImaginem que el DES és un carcinogen transplacental. Podria ser usat per algun tractament per humans? Sí, podria; això sí, com a últim tractament i en persones de gènere masculí o femení d’edat avançada (quan no hi ha risc d’embaràs).\nLes rates metabolitzen i envelleixen a una taxa més alta que els humans (7X), per la qual cosa els efectes poden aparèixer en pocs d'anys. Però en humans no és així.\nEn general, aproximadament 333 de cada 1000 persones acabarà patint algun tipus de càncer detectable; > 100 d'elles podrà atribuir-se al consum de tabac.\nProves millorades per a la detecció de mutagenicitat Actualment, en la majoria de proves, generalment s'empra primer, entre d’altres, un nou test bacterià anomenat la prova d'Ames (Bruce Ames va desenvolupar la prova). Només els productes químics que passen aquesta prova podran ser provats en cèl·lules de cultiu de teixits o rosegadors, si el producte químic s'utilitzarà de manera que acabi exposant-se al públic.\nEls fàrmacs potencials segueixen endavant si no és massa arriscat en comparació amb la situació sense fàrmac. Per exemple, la isoniazida s’utilitza pel tractament de la tuberculosi tot i ser un dèbil mutagen.\n51 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Test de mutagenicitat amb HisPer aquests tests s'utilitzen soques creades His- de S. typhimurium. Les soques His- són mutants auxotròfics d'histidina que requereixen d’histidina, un dels 20 aminoàcids necessaris per a la fabricació de proteïnes per tal de créixer. Les cèl·lules normals de Salmonella poden fabricar histidina. Aquests bacteris mutants moren a menys que s'afegeixi histidina al medi de cultiu, o a menys que tinguin una segona mutació que els restauri el seu fenotip His+.\nLes cèl·lules His- no creixen en medis mínims, només les cèl·lules "mutants" que reverteixen al seu fenotpi His+ podran créixer.\nLes soques estan disponibles amb o sense paret cel·lulars per veure si el compost pot o no entrar a la cèl·lula. Les proves es poden realitzar amb i sense extracte de fetge de rata per veure si els enzims de tipus AHH causen la conversió a compostos mutagènics (o destrueixen la mutagenicitat).\nLa presència de colònies en excés de número en una placa de medi de cultiu on no hi ha histidina indica que ha tingut lloc una mutació reversa. En l'exemple anterior, l'elevat nombre de colònies observades prova que es tracta d’una colònia que conté un compost mutagènic.\nExemples de resultats de les proves d'Ames: (1) TRIS, un químic retardant de flama que va ser afegit a les peces infantils per satisfer el grup de seguretat dels consumidors de Ralph Nader, va resultar ser mutagènic; era absorbit per la pell i aspirat pels nadons des de la peça, fins a tal punt que la mutagenicitat es va poder detectar a l'orina.\n(2) La dioxina, un contaminant de l'Agent Taronja usat a Vietnam com a defoliant, no és mutagènic en la prova d'Ames. Un subproducte relacionat, tetraclorodibenzodioxina (TCDD), és molt cancerigen. Moltes proves i demandes ho han provat. La dioxina és extremadament tòxica per alguns organismes i menys per uns altres. El contacte causa acne clòric, és a dir, pell desfigurada que porta molt de temps curar. La dioxina s'absorbeix i s'emmagatzema en el greix si s'ingereix. Els homes de la Força Aèria que manegaven Agent Taronja tenien nivells més alts en la majoria dels seus cossos que no pas els menys exposats, però no tenien majors taxes de càncer, almenys fins el moment en què van ser realitzats els estudis.\nEls components naturals dels aliments, si són extrets i analitzats independentment, poden ser mutagènics: en són exemples la piperina del pebre, l'àcid cafeic de fruites, etc.\nAmes estima que el 99,9% dels mutàgens químics als quals estem exposats són compostos naturals (això no inclou el gas radó).\nEls aliments també contenen compostos "antimutagènics" que redueixen les taxes de mutació; la majoria són antioxidants com ara l’ascorbat, els carotenoides, l’α-tocoferol que es troba en fruites i verdures (s'estima que les dietes altes en fruites i verdures (5 porcions diàries) redueixen el risc de càncer a la meitat).\n52 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Els compostos reactius de l'oxigen creats durant les reaccions metabòliques en les nostres cèl·lules danyen unes 10.000 bases/cèl·lules del nostre DNA cada dia. La majoria són òbviament reparades, però podria ser un factor potencial d'envelliment.\nA les nostres cèl·lules tenim molta aigua, a més de metalls de transició (com el ferro o el zinc).\nAixò afavoreix una reacció química que produeix espècies reactives d’oxigen.\nAquest dany oxidatiu és fàcilment reparable però si n’hi ha molt o la persona no el pot reparar, es fixa i pot comportar carcinogènesi.\nL'àcid nitrós (NA) pot causar transicions en qualsevol direcció, és a dir ATGC, on la purina en una cadena se substitueix per l'altre purina. El NA també està involucrat en la mutagenicitat indirecta: a pHs baixos, com en l'estómac, els nitrits són equivalents al NA i interactuen amb amines secundàries, incloent l'aminoàcid prolina, per formar nitrosamines. Les nitrosamines formades són descompostes per enzims de tipus citocrom P450 i poden formar compostos intermedis molt reactius altament mutagènics.\nA l’estómac arriben molts nitrits que a nivell del seu efecte serien equiparables a l’àcid nitrós i poden interactuar amb amines com la prolina i formar nitrosamines.\nEl nitrit s'utilitza com a conservant de la carn; en la carn vermella, reacciona amb l'hemoglobina (Hb) per fer metahemoglobina que manté l’aspecte de la carn vermella i fresca.\nAbans s’utilitzaven grans quantitats de nitrit, sobretot per conservar el peix, que no té gaire Hb. Les taxes de càncer d'estómac són més alts amb nivells alts de nitrits.\nEls nitrits es fan servir com a conservant bàsicament en productes càrnics. El nitrit reacciona amb l’hemoglobina de la carn i aquesta té un aspecte més saludable. A nivell legal, la quantitat de nitrit està regulada. Perquè funcioni en peixos s’ha d’augmentar molt la dosi.\nLlavors per què utilitzar-lo? És molt eficaç contra Clostridium botulinum, el bacteri que produeix la toxina que causa l’enverinament del botulisme, que sovint és fatal; és un fora de comerç! Els límits admissibles s'han reduït en gran mesura en els últims anys.\nAlts nivells de nitrit comporten alts nivells de càncer estomacal.\nEls japos li donen bastantó al saké. Fa anys, no tenien càncer de colon però sí d’estómac, tot al contrari dels habitants d’EEUU. Ara ha canviat la lifestyle i ha augmentat la incidència de càncer de colon i disminuït el d’estómac al Japó. Hi ha un component ambiental important, i és que s’ha globalitzat tot – abans EEUU i japos no es podien ni veure (because II GM).\nAlgunes verdures i reserves d'aigua naturals també tenen nitrits; no obstant això la major part del nitrit que la majoria de nosaltres ingerim probablement es forma a la nostra saliva pels bacteris que converteixen els nitrats a nitrits! 53 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Mutàgens Ambientals i Químics El gas mostassa va ser el primer mutagen químic provat. Això es va demostrar durant la Segona Guerra Mundial per Charlotte Auerbach a Anglaterra, però com estava sent utilitzada com a arma, el descobriment no va ser anunciat fins més tard (és molt càustic i destrueix els pulmons si es respira).\nLa nitrosoguanidina (NG) és un dels mutàgens més potents mai descoberts; encara que no és molt tòxic, generalment causa molts canvis de base en lloc d'un. També és molt carcinogènic.\nAnàlegs de base Són aquells compostos que són tant similars a les purines i pirimidines normals que poden ser inserits per error en el DNA durant la replicació o la reparació. Poden conduir a un augment de les taxes de mutació.\nL'exemple més conegut és el 5-bromo uracil (5BU). Aquesta és una pirimidina que és gairebé idèntica a la T, però té un Br unit al carboni 5' en lloc de CH3-. Els àtoms de brom electronegatius permeten reordenaments dels enllaços dobles i senzills en la 5BU, per tant aquests es formen amb més facilitat amb Br que quan hi ha T. Això passa quan la 5BU es troba en forma tautomèrica, que és potser un 1% de les vegades, ja que en realitat és més com una C i per tant provocarà missmathcs amb G i no amb A. Així, si 5BU pot incorporar-se en el DNA ja sigui com a T o com a G, pot conduir a canvis posteriors.\nCompostos com la 5BU s'utilitzen sovint en la quimioteràpia pel càncer; la idea és que només s'incorporaran en el DNA de les cèl·lules en replicació activa, les cèl·lules canceroses principalment, i per tant tendeixen a causar defectes en aquestes cèl·lules en concret. És d'esperar que condueixin a la mort cel·lular d’aquestes cèl·lules, però per descomptat altres cèl·lules que es divideixen també són sensibles i per això veiem efectes secundaris com la pèrdua de cabells.\nColorants d'acridina Les acridines són molècules planes que semblen imitar un parell de base enlloc d’una sola base. Tendeixen a intercalar-se entre els parells de bases d'una doble hèlix de DNA, però no estan unides a la cadena principal de sucres fosfats. Això sembla confondre els enzims de reparació provocant l’addició per part dels enzims d'un parell de bases reals o provocant l'eliminació d'un veritable parell de bases, de manera que l'efecte primari de la mutagenicitat de l'acridina és l'addició o supressió d'un sol parell de bases. Les acridines difereixen entre ells en les seves cadenes laterals.\nUn dels compostos d’aquest tipus més conegut és el bromur d'etidi que emet fluorescència de color rosa sota la llum ultraviolada quan s'intercala en una doble hèlix de DNA.\nUn altre és el ICR 171, compost que ha estat utilitzat com a agent anti-tumoral.\n54 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 CLASSIFICACIÓ Una manera d’agrupar els diferents compostos químics en funció del tipus d’acció mutagènica és la següent: MUTÀGENS QUÍMICS METABOLITZATS A COMPOSTOS D’UNIÓ AL DNA Són substàncies químiques que han de ser metabolitzades per interaccionar amb el DNA. La substància per se no és mutagènica, perquè si no és transformada no té l’efecte mutagènic.\nPot ser que una espècie la transformi i l’altre no.\n- N-Nitrosamines Hidrazines i triazines Carbamats Hidrocarburs halogenats Arilamines i arilamides Compostos relacionats amb l’arilamina – colorants azoics i amines heterocícliques Hidrocarburs aromàtics policíclics Hidrocarburs aromàtics metilats policíclics Hidrocarburs nitrogenats aromàtics policíclics Compostos nitrogenats heterocíclics Micotoxines MUTÀGENS QUÍMICS CONVERTITS A COMPOSTOS D’UNIÓ AL DNA EN EXPOSAR-SE A LA LLUM Són substàncies químiques que per interactuar amb el DNA han de ser activades per la llum.\nMUTÀGENS QUÍMICS QUE NO REQUEREIXEN DE METABOLISME PER FORMAR ADDUCTES DE DNA Són substàncies químiques que no necessiten cap metabolisme per unir-se de forma covalent al DNA. Són els que anomenem mutàgens directes.\n- - Agents metilants i etilants d’acció directe Agents alquilants multifuncionals o Cloroetilnitrosurees o Derivats del platí o Mostasses i derivats Epòxids Aldehids Altres mutàgens d’acció directa 55 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 MUTAGENS QUÍMICS QUE DANYEN EL DNA DE MANERA INDIRECTA - Mutàgens oxidatius Hidrazina i isoniazida Altres mutàgens que causen dany al DNA indirectament AGENTS INTERCALANTS INCORPORACIÓ DE NUCLEÒTIDS MODIFICATS AL DNA - Anàlegs de base Precursors de desoxinucleòtids modificats per mutàgens MUTÀGENS QUÍMICS 23/03/15 Tenim un xenobiòtic que entra en la cèl·lula. En funció de quin sigui, es produiran unes reaccions o unes altres. Una vegada ha estat transformat metabòlicament per reaccions de la primera fase, obtenim un metabòlit primari (en principi aquest producte és menys tòxic i més hidrosoluble, però no sempre és així). Normalment, les primeres fases són d’hidròlisi, d’oxidació o de reducció. En la segona fase trobem normalment reaccions de conjugació o de biosíntesi. El producte encara és menys tòxic i més hidrosoluble.\nEls metalls pesants són compostos que s’acumulen quan els incorporem (no els excretem). El peix blau és una font de metalls pesants.\nEn aquestes taules hi ha els enzims més importants d’aquestes dues fases i els substrats on poden actuar: 56 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 57 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Si parlem de metabolisme, parlem de substàncies que han de ser transformades.\nNITROSAMINES Parlem de la nitrosació in situ de les amines pels nitrits (àcids de l’estómac, bacteris de la flora), reacció que dóna lloc a les nitrosamines. Una de les més comunes és la dimetilnitrosamina.\nLes nitrosamines són molècules que degut a les reaccions de nitrosació per culpa de nitrits esdevenen mutagèniques. La dimetilnitrosamina és transformada per una reacció on, en la fase 1, té lloc una reacció oxidativa produïda pel citocrom P450 oxidatiu. S’obté un intermediari o metabòlit primari hidroxilat. Per obtenir el segon intermediari, alliberem formaldehid, una substància química que s’ha demostrat ser mutagènica directa des de fa temps.\nEl segon metabòlit primari continua patint reaccions i s’obté el metil diazohidròxid que té un doble enllaç N=N. Sempre que tinguem un doble enllaç N=N, tindrem un compost –azo (azocompostos). Aquesta molècula és la que és capaç de metilar (alquilar) el DNA.\nNormalment l’acció mutagènica és per metilació i etilació.\nHIDRAZINES (!) Una hidrazina és NH2-NH2.\nÉs activa directa i indirectament.\nLa seva oxidació la porta a terme el CT P-450 i la monoaminaoxidasa.\nL’activació metabòlica de la hidrazina deriva a espècies mutagèniques.\nTRIAZENS (!) Tenen l’estructura R1N=NNR2R3. Alguns són colorants tèxtils, d’altres són antitumorals.\n58 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 CARBAMATS Els carbamats són èsters o derivats de l’àcid carbàmic. Els més estudiats i els més mutagènics són els ditiocarbamats. Concretament, el més estudiat és el carbamat d’etil (uretà) = CH3CH2OCONH2.\nEls carbamats d’etil són substàncies que tenen una gran afinitat per fer adductes en el DNA, concretament a la guanina. Quan en una base tenim un adducte i no és eliminat abans de la replicació, pot produir incorporacions errònies. A més, quan tenim adductes (i amb agents alquilants és molt característic), les bases alquilades poden establir enllaços encreuats (també anomenats crooslinks) intra o intercatenaris. Si es produeixen molts crosslinks, es dificulta la replicació.\nMoltes teràpies antitumorals passen per produir aquests enllaços per impedir la replicació de les cèl·lules tumorals, tot i que també es produeixen en les cèl·lules sanes.\nEs va dur a terme un experiment en ratolins – quan tractaven un oncogen (C-Ha-ras) amb carbamat de vinil, detectaven una transversió A:T  T:A en la 2a posició del codó 61.\nSi després d’un tractament amb una substància química trobem una incidència d’un tipus de càncer, i analitzant el DNA de les cèl·lules canceroses detectem moltes vegades un mateix canvi en un gen i en la mateixa posició, aquest canvi és la conseqüència del tractament (a nivell molecular ja saps com actua la molècula).\n59 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 CONJUGACIÓ DEL GLUTATIÓ (!) En l’esquema tenim una sèrie d’hidrocarburs halogenats.\nNormalment tenen propietats dissolvents, són intermediaris químics i són utilitzats en agricultura.\nLa majoria són genotòxics. Alguns polihalogenats cíclics són carcinogènics però aparentment no genotòxics.\nCOMPOSTOS ARÍLICS Tenim les arilamides i les arilamines.\nLes arilamines van ser els primers compostos coneguts com a carcinogènics, i en ells es van fer els primers treballs sobre activació metabòlica i l’activació dels promutàgens o procarcinògens En aquest esquema tenim una molècula que pot formar un adducte amb el DNA per l’acció d’un sol enzim o pot ser que per fer-ho hagi de passar per altres passos diferents. Per tant, els compostos arílics poden experimentar moltes reaccions o només una, però sigui quina sigui la via, al final sempre acabem amb què el producte final de la ruta és el que s’uneix covalentment al DNA.\nNormalment hi ha un canvi que és el majoritari (normalment serà el més mutagènic). Però hi ha altres canvis en una molècula que poden tenir conseqüències mutagèniques (prelació).\nEl lloc més important d’unió de les arilamines i arilamides activades per N-oxidació és la posició Carboni 8 de la desoxiguanosina. En alguns també l’Oxigen 6.\n60 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 (!) Estructures d’adductes de DNA formats per 2-aminofluorens i 2-acetilaminofluorens. Poden provocar petites delecions (mutacions frameshit), transversions C:CT:A i transicions G:CA:T.\nCOLORANTS AZO – Hidrocarburs cíclics i policíclics units per enllaços azo (!) La seva ruta primària del metabolisme implica la reducció i el trencament dels enllaços AZO, per la microflora intestinal o per les activitats azoreductasa de la fracció microsomal i del citosol dels mamífers.\n61 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 PAHs – Hidrocarburs policíclics aromàtics Sempre que veiem formes α i β, α serà més mutagènica que β, sempre seran més reactives.\nEls PAHs els trobem en llocs industrialitzats pels processos de combustió incomplets i en atmosferes contaminades o el fum del tabac.\nSi la combustió dels PAH és total, quasi no en tindrem. El que necessitem per obtenir-los és que es donin processos de combustió incomplets. Un motor que crema bé és poc contaminant.\nEl PAH més estudiat és el benzo-α-pirè.\nAquest compost, un cop a l’organisme, segueix una ruta de transformacions que passa per epòxids, fenols, quinones fins a generar espècies reactives de l’oxigen.\nQuan tenim una transferència d’aquest tipus, pot passar que tots els passos intermediaris ja siguin mutagènics. Els epòxids per exemple poden ser-ho molt.\nDe fet tots els intermediaris són molècules potencialment reactives. Per exemple, el DES en sí no era mutagènics però causava càncer.\nFonamentalment tenim adductes a guanines i transversions G:CT:A.\nPSORALENOS (!) En la imatge tenim un exemple d’enllaç creuat, perquè el -metoxipsoralè (producte del metabolisme del psoralè) ha unit dues timines: 62 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 AFLATOXINES Són produïdes pels fongs Aspergillus. Les què es troben més freqüentment en els aliments són l’aflatoxina B1, G1 i M1. La més mutagènica i carcinogènica és l’aflatoxina B1.\nEstà classificada com a carcinogen en humans (IARC, 1987).\nProdueix, especialment, càncer de fetge.\nEn l’esquema de l’esquerra veiem que quan es metabolitza l’aflatoxina té un epòxid que li permet formar un adducte en el DNA.\nL’adducte és inestable, i dóna lloc a la despurinització o a la conversió en un adducte més estable – FAPY. Existeix molt bona correlació entre el nivell d’adductes FAPY en el DNA hepàtic i la hepatocarcinogenicitat de l’exposició a l’aflatoxina B1.\nEls adductes els tenim en el DNA. Podríem estar parlant d’adductes en proteïnes, com en l’hemoglobina. Però quan en tenim molts en proteïnes, deduïm que també n’hi haurà en el DNA. Molts adductes tenen com a conseqüència carcinogènesis importants, però hem de saber la posició on s’han format els adductes. Alguns tenen més implicacions en carcinogènesi que altres i no tots ells són iguals de carcinogènics.\nEls adductes grans semblen els més perillosos però són justament els més reparats per ser més voluminosos. Els petits també s’han de tenir en compte.\n63 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 MUTÀGENS DIRECTES – Agents alquilants En aquest cas no necessiten ser oxidats, ni reduïts, etc. Sinó que es poden enllaçar automàticament amb el DNA, són mutàgens directes. Tot i això, també poden ser metabolitzats i que els productes també siguin mutagènics.\n25/03/15 A nivell de mutàgens químics directes, n’hi ha uns quants que ja coneixem. Uns són els agents alquilants, que afegeixen grups metils o etils al DNA (n’afegeixen més, però les propietats mutagèniques més importants venen donades per aquests).\nEls agents alquilants que estudiem, els classifiquen en dues categories: els SN1 i els SN2.\nEls SN1 també s’anomenen de substitució nucleofílica monomolecular. Els SN2 també s’anomenen de substitució nucleofílica bimolecular.\nEls SN1 són agents alquilants que actuen a través d’un intermediari molt reactiu. Aquest intermediari molt reactiu és un carbocatió. Aquest intermediari és el que alquila el DNA. En canvi els SN2 són ells mateixos els que causen el desplaçament nucleofílic tant a l’agent com al DNA.\nLes alquilacions en el DNA es produeixen en funció del compost en unes bases i en unes posicions concretes dins d’aquestes bases. Acostumen a atacar les següents posicions de les bases: N7(en la Guanina), N3(en l’Adenina), O6(en la Guanina), O4(en la Timina). Estan en ordre de base i posició més freqüentment alquilada.\nAquestes són dades obtingudes a partir de Drosophila melanogaster o ratolins.\n64 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 En base a aquestes informacions, s’ha discutit si hi ha diferència entre l’acció alquilant dels agents amb mecanisme SN1 respecte dels SN2. De forma general, s’ha conclòs que els agents alquilants SN2 (actuen sense necessitat d’un intermediari) són, en general, més selectius i més mutagènics i carcinogènics. Això és degut a que les dues posicions més lligades a SN2 són N7(G), N3(A), que també són les més alquilades.\nPer tant, l’alquilació pot produir mutagènesi i carcinogènesi, però els efectes sobre les bases més significatives els duen a terme un tipus concret d’agents alquilants.\nLes bases adductades poden unir-se mitjançant enllaços encreuats ja siguin intra o intercatenaris. A més també poden haver crosslinks DNA – proteïna. La probabilitat que es trenqui el DNA llavors és més gran – apoptosi.\nUna utilitat dels agents alquilants és la quimioteràpia per aquest motiu, tot i que també et carregues les cèl·lules bones.\nDins els agents alquilants més emprats com a substàncies cancerígenes tenim les cloroetillnitrosourees i els derivats del platí.\nTots aquests formen adductes que poden provocar la mort cel·lular. En la imatge anterior tenim dues estructures representades – cis i trans. Les formes cis acostumen a ser més mutagèniques que les trans, així com les α ho eren més que les β.\nMostasses i derivats.\n65 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 Alquilació de la desoxiguanosina mitjançant mostasses nitrogenades.\nEPÒXIDS Molts són usats per pesticides i plaguicides. Molts altres es produeixen de manera natural com a resultat del metabolisme ja que són intermediaris en la producció de les epoxiresines (per exemple, en el metabolisme de les PAH).\nCom a exemples de plaguicides tenim el dieldrin i l’endrin.\nL’abreviatura de l’òxid d’etilè és EtO i no s’ha de confondre amb Samuel Eto’o. És l’epòxid més senzill i és dels primers compostos que es va demostrar que era carcinogen laboral o ocupacional. Es feia servir molt fins fa poc en hospitals com a esterilitzant químic.\nAltres epòxids es formen en els sistemes biològics com a metabòlits dels xenobiòtics.\nGeneralment són mutagènics i s’assemblen als agents metilants.\nA més es van fer estudis del que anomenem l’espectre molecular de mutació. S’agafa el gen a estudiar en pacients i es mira si en aquell gen es detecten a nivell molecular mutacions que no es detecten a la població normal.\nALDEHIDS 66 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 MUTÀGENS OXIDATIUS El dany oxidatiu està molt lligat a la radiació ionitzant. La reducció de molts compostos (mitomicines, bleomicina, antraciclines, estreptonigrina, nitrosubstituts) pot provocar la producció d’espècies reactives de l’oxigen.\nTenim dues reaccions involucrades en el cicle de HABER-WEISS. Si només parlem de la segona parlem de la reacció de Fenton.\nEl dany oxidatiu es produeix per aquestes dues reaccions. Estan implicades en els metalls de transició. Aquest cicle implica que qualsevol cèl·lula tindrà oxigen juntament amb una certa quantitat de metall de transició de manera que es produeix oxigen molecular i ferro2+. Quan l’oxigen molecular reacciona amb el peròxid d’hidrogen es produeixen radicals oxils i oxidils.\nAquestes reaccions es donen de normal – és el dany basal.\nAGENTS INTERCALANTS Produeixen mutacions frameshift tant a la cadena motlle com en el substrat.\nANÀLEGS DE BASE 67 MUTAGÈNESI PARCIAL 1 MUTÀGENS FÍSICS RADIACIONS IONITZANTS (Rajos X, α, β, ϒ...) La principal acció o acció primària és que produeixen desplaçaments electrònics – passen de formes atòmiques o moleculars a radicals ions. La formació de parells iònics condueix a la producció de radicals lliures. L’acció física directa és que la radiació, quan incideix sobre el DNA, produeix trencaments – efectes clastogènics. Com més intensitat, més trencaments, i si són DSB més conseqüències.\nRADIACIONS NO IONITZANTS (Rajos UV) Hi ha fàrmacs que per ser actius s’han d’activar amb la llum ultraviolada. Aquests s’han utilitzat per apaivagar els efectes de dues malalties: la psoriasi i la viteligo (són malalties de la pell). En les dues malalties hi ha substàncies farmacèutiques que s’apliquen juntament amb la radiació ultraviolada i serveixen per inhibir-ne els símptomes (no tenen cura).\nLa seva acció més típica és la formació de dímers de pirimidines adjacents. Aquestes distorsions per se no són mutacions, però pot ser-ne la causa si no són reparades a temps.\nPoden ser eliminats per fotoliases (amb llum) o escissió (sense llum) en bacteris i en la resta d’organismes per escissió de nucleòtids (NER).\nFIBRES Són fibres amb capacitat carcinogènica. Exemples: amiant o asbestos. Aquests són minerals metamòrfics fibrosos compostos de silicats de cadena doble.\nAplicacions d’aquests minerals: pel vestuari dels bombers, i per fabricar canonades i el material d’aïllament de cases antigues es fa servir l’amiant. Produeixen patologies pulmonars.\nA l’OCDE està prohibit l’asbest però en canvi pot ser que en llocs del primer món, fabricacions que esta prohibits fer-los servir, els fabriquen per vendre’ls a països menys desenvolupats com Xina.\n  OCDE = International organisation helping governments tackle the economic, social and governance challenges of a globalised economy.\nL'asbest (o amiant) és un grup de minerals metamòrfics fibrosos. Es componen de silicats de cadena doble.* XOCS TÈRMICS Els xocs tèrmics també poden provocar l’aparició de mutacions, sobretot perquè provoquen ruptures. Però això per nosaltres no gaire importància, ja que no estem sotmesos a xocs tèrmics.


Joves del món de la cultura es posicionen a favor de la República\nEl jovent no podem deixar d’oposar-nos a aquesta situació\nDavant el moment polític que viu Catalunya, joves del món cultural, periodístic i polític del país s’han unit per firmar un manifest a favor de la República i rebutjar la repressió de l’Estat Espanyol. Tot seguit reproduïm el manifest, propulsat per la Revista Mirall. Podeu adherir-vos-hi en aquest enllaç.\nCatalunya viu en un Estat d’excepció des del dia 20 de setembre. Les legítimes voluntats del poble català, expressades amb les 555 consultes populars, sis anys de mobilitzacions i a les urnes en les eleccions del 25 de novembre de l’any 2012 i del 27 de setembre de l’any 2015, no han estat respectades per les institucions de l’Estat espanyol. La negativa a una solució democràtica que permeti l’expressió de l’anhel del 80% d’un poble, i l’aposta per la judicialització i la repressió policial, executada l’1 d’octubre, emplacen la ciutadania a prendre partit.\nL’Estat actua amb arbitrarietat i impunitat contra qualsevol oposició a la idea de l’Espanya uniforme i centralista. Qualsevol alternativa que qüestiona aquest discurs és durament censurada pels poders mediàtics i polítics amb estratègies de desprestigi i manipulació. Per frenar un nou pensament, l’Estat és capaç de fer ús de les tàctiques del terror, la repressió i l’empresonament. Les càrregues contra la ciutadania que defensen el lliure exercici del dret a l’autodeterminació i les detencions del president de l’Assemblea Nacional Catalana, Jordi Sánchez, i el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, alerten que l’hora és greu. Els fets actuals ens recorden que la repressió política de l’Estat espanyol no és uniforme, és transversal, ja que són moltes més les persones que han estat empresonades per qüestions polítiques amb les quals també volem compartir la nostra solidaritat.\nEl govern central ha negat, i nega, la realitat política catalana representada en les seves institucions, el caràcter de subjecte polític i les legítimes aspiracions republicanes amb un tracte paternalista i de condescendència contra la voluntat dels catalans i les catalanes que volen autodeterminar-se. Una actitud que, ara mateix, és alimentada amb la presència dels 10.000 agents de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil desplaçats a Catalunya preparats per intervenir.\nVivim un context d’ofensiva contra el sistema educatiu català, la immersió lingüística, la cultura i les llibertats democràtiques de reunió i premsa. A més, els comptes de la Generalitat han estat intervinguts. Un clima de control que clama per la resistència.\nEl jovent no podem deixar d’oposar-nos a aquesta situació. Per allò que varen viure els nostres avis i les nostres àvies i no volem pels nostres fills i les nostres filles, hem de restar fidels al compromís de defensar els valors de la democràcia, el republicanisme, el feminisme i totes les llibertats de ser i d’estimar en llibertat. És moment de fer possible un moviment constituent que camini ferm i sense dilacions cap a un país ecològicament sostenible, amb igualtat de gènere i que blindi els drets civils aconseguits i treballi pels que han de venir. Un país on la llibertat individual es tradueixi en benestar col·lectiu.


Maria Josep Amigó es reuneix amb Compromís la Costera – la Canal - Portal de Xàtiva\nInicio Política Maria Josep Amigó es reuneix amb Compromís la Costera – la Canal\nAmigó s’ha reunit amb Pepe Garrigós de l’Alcúdia de Crespins i amb Josep Maria Sebastià de Xàtiva per abordar problemàtiques comarcals\nLa vice-presidenta de la diputació, Maria Josep Amigó s’ha reunit amb el secretari comarcal de Compromís la Costera, Josep Maria Sebastià, i el vice-alcalde de l’Alcúdia de Crespins, Pepe Garrigós, per abordar les diverses problemàtiques que afecten a la Comarca. Entre d’altres s’ha abordat l’aplicació del Pla Reacciona gestionat per Amigó que portarà més de 9 milions d’euros en inversions a la Costera.\nJosep Maria Sebastià li ha traslladat a la vice-presidenta Amigó diverses reclamacions ciutadanes recollides a Xàtiva com ara les millores al nucli històric de la ciutat o la necessitat de mesures de re-activació econòmica i social. Al temps Amigó li ha donat informació sobre projectes que el pla Reacciona finançarà a la ciutat de Xàtiva com ara la urbanització de l’accés a la ciutat des de la carretera del Genovés o la construcció d’un nou parc infantil. Per aquest darrer la Diputació aportarà més de 200.000 € mentre que per a l’accés des del Genovés s’invertiran des del departament d’Amigó altres 134.000 €.\nPer la seua banda Pepe Garrigós li ha traslladat a Maria Josep Amigó varis dels projectes que es duran a terme quan en 2022, seguint el pacte de govern, reba l’alcaldia. La vice-presidenta li ha informat sobre les línies de finançament a les que es podrà accedir per subvencionar eixos projectes.\nLa reunió ha finalitzat amb l’intercanvi d’impressions sobre diversos projectes que Compromís la Costera – la Canal pensa que es poden abordar des de la diputació a ambdues comarques i que seran estudiats per l’equip d’Amigó per tal de veure la seua viabilitat.\nCompromís la Costera – la Canal


Especialitzada línia de tancaments d'alumini, amb l'estreta col·laboració de la firma Centre Alum, en tot el subministrament de perfils d'alumini, i aplicacions de noves solucions amb l'última tecnologia i innovació.\nFinestres, corredisses, monorrail, mallorquines, portes i altres solucions (pivotants, oscil·lo-batents,…)\nSistemes de finestres practicables que aconsegueixen el màxim aïllament tèrmic i acústic, aconseguint incrementar el confort i estalvi energètic de la teva casa. Comptem amb l'última tecnologia en sistemes d'obertura, amb un ampli nivell de solucions:\nOscil·lo-batents, pivotants, obertura lògica, integració de sistemes de seguretat,…\nMàxim aïllament, eficiència energètica i seguretat, amb vidres tècnics per a muntatges fins a triple envidrament, signats per Vidresif i Grup Navas.\nNoves solucions en corredisses i corredisses elevables que responen a qualsevol necessitat.\nCorredisses de dues fulles, corredisses minimalistes, corredisses de gran format de doble o triple carril\nCorredisses que aporten lluminositat i amplitud en els espais, amb el màxim nivell d'aïllament, i eficiència energètica.\nIntegrem els millors sistemes de control solar en les nostres finestres, balconeres i corredisses.\nDissenyant conjunts totalment personalitzats, tant en sistemes i acabats exteriors com en interiors.\nMallorquines, screenes, làmines… el més ampli ventall de solucions d'obertures exteriors integrades amb les finestres i corredisses, amb tecnologia de sistemes automatitzats i motoritzats. Sistemes signats per Griesser i A-ok.


Corbins obre el procés de contractació d'un nou arquitecte/a | Lleida.com\nL’ajuntament de Corbins obre el procés de contractació d’un nou arquitecte/a municipal. L’oposició és per cobrir una plaça de funcionari interí per 7,5 hores setmanes. Entre els requisits hi ha que sigui especialitat. La data límit per presentar les sol·licituds és fins al 3 d’agost. Tota llicenciat/da en arquitectura o de grau en arquitectura amb el màster universitari en aquesta mateixa la informació per dur a terme els tràmits es pot trobar a la secció de notícies de la web corbins.cat.


18/05/2012 Memòria històrica\nDetencions de 1981 contra l'independentisme català\nTerra lliure punt final documental dvbrip per petiso totsrucs.cat 214 0001\nEl llibre que ressenyem, té 277 pàgines, és el resultat de la redacció col·lectiva dels seus quatre autors: Carles Benítez, Pep Musté, Joan Rocamora i Carles Sastre, tots ells exmilitants de Terra Lliure (TL). Escrit en tercera persona, un narrador extern abasta la totalitat del període de vida de l’organització armada, fins a la seva dissolució. És el primer volum de la Col·lecció Llevat, de les nounades Edicions del 1979. El disseny acurat és obra de Jordi Borràs. És important de remarcar que el text no és el resultat d'un treball de recerca bibliogràfica, d'arxiu o d'entrevistes, són els testimonis de primera mà d'exmilitants de TL, que foren detinguts en diverses dates: 1977, 1982, 1984, 1985, 1989, 1992 i que en el text exposen les seves experiències, valoracions i anàlisis polítiques sobre l'evolució de l'organització armada. Pep Musté, detingut el 1992, arriba a acumular, en diversos judicis, un total de 140 anys de presó.\nTots ells militen actualment en diverses organitzacions de l'Esquerra Independentista (EI). El 13 de juny de 2009, el Casal Manuel Viusà de Vic organitzà una acte amb el títol: "Per una Terra Lliure. 30 anys d'estratègia independentista". Diversos oradors feren un balanç de la trajectòria de l'independentisme i del canvi d'estratègia, d'aquella reflexió en va sorgir el concepte, punt de partida, que forma part del títol del llibre.\nTerra Lliure: Punt de Partida (2012) amplia la informació sobre el tema dels dos treballs que el precediren: Terra Lliure 1979-1986. Autor, Jaume Fernàndez Calvet, editorial El Llamp, 1986. Parla Terra Lliure. Els documents de l’organització armada catalana. Pròleg de Carles Sastre, edicions El Jonc. Països Catalans 1999.\nLa bibliografia sobre la història de l'independentisme català, creix en funció de l'extensió de la ideologia independentista en amplis sectors del nostre poble, Volem recordar textos cabdals sobre el tema apareguts darrerament: Rubiralta, Fermí. Joan Cornudella i Barberà (1904-1985) Biografia política. 50 anys d'independentisme català. Barcelona Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2003. Gonzàlez, Arnau. La nació imaginada. Els fonaments dels Països Catalans (1931-1939). Catarroja (País Valencià). Afers, 2006. Surroca, Robert. La Catalunya resistent. Allò que la transició ens ha amagat. Lleida. Pagès editors, 2006. Viladrosa, Octavi. Sang, dolor, esperança. La Generalitat republicana i la primera resistència independentista (1931-1946). Barcelona. editorial Duxelm 2010. El llibre que ressenyem amplia la bibliografia sobre el tema.\nEl llibre comença amb un poema d'Àlvar Valls i una endreça, a la segona pàgina, a tots els militants independentistes, morts en combat, represaliats i exiliats. Després d'una breu introducció, segueix una Primera part sobre els precedents històrics que permeten d'entendre la continuïtat històrica de la lluita, que fa possible la naixença de TL. Hi ha un total de sis parts amb títols com, Part II Naixement i bases polítiques (1968-1979), o la Part III Expansió i incidència de TL (1980-1988), on es fan unes consideracions sobre les quatre assemblees de Terra Lliure. Un annex amb 8 minibiografies de militants de TL ja traspassats, també s'hi fa un recull de 4 documents polítics que ajuden a contextualitzar l'època. Una cronologia de les accions de TL (1978-1992) i un glossari de sigles clouen el text. En els subapartats és interessant de llegir, des d'una òptica independentista, consideracions sobre: Reforma versus ruptura. El naixement dels CSPC. Un imaginari simbòlic propi. El naixement del MDT. La ràtzia dels Jocs Olímpics. El macrojudici a Terra Lliure.\nTerra Lliure és hereva d'altres organitzacions armades independentistes, que al llarg de la història entengueren que segons la situació política, el context econòmic, social, la propaganda armada era una bona eina de lluita contra l'opressor. Així recordem l'organització, Societat d'Estudis Militars 1922 (SEM), Bandera Negra, Santa Germandat Catalana (1925), l'Organització Militar Catalana 1926, (ORMICA), l'Organització Militar de Nosaltres Sols!, 1932, (OMNS), la Secció Militar del Front Nacional de Catalunya (1943-1946) (FNC) el Front d'Alliberament Català, (1969-1977) (FAC) i contemporània l'Exèrcit Popular Català (1968-1979) (EPOCA).\nTerra Lliure fou concebuda com una organització armada de dinamització de les lluites obreres, lingüístiques, culturals, anticapitalistes, culturals, econòmiques, ecològiques i contra la droga. Les seves accions de propaganda se situaren en el terreny de denúncia de la simbologia espanyolista, representativa de la situació colonial d'opressió. TL estableix una estratègia de ruptura amb l'Estat capitalista i el seu aparell subordinat, la política i els polítics autonomistes.\nAl començament dels anys vuitanta sorgeix el concepte del "patriota català", el defensor de la terra contra les agressions dels seus enemics i dels botiflers al seu servei. En el mateix període, la difusió de la trilogia: Independència, Socialisme, Reunificació dels PPCC, com a eixos polítics de l'independentisme dels anys setanta i vuitanta, és el resultat del doble esforç de teorització de propaganda i difusió que fa l'EI en aquella conjuntura, quan la Transició encara no s'havia consolidat.\nSaludem el llibre com a un nou element de reflexió, que ha de generar debat per extreure de l'experiència, dels errors i encerts polítics, el camí que ens permeti seguir avançant en la via del nostre alliberament com a nació i com a classe.\nÈxit a la presentació a Terrassa del llibre "Terra Lliure, punt final"\n1987- Terra Lliure ataca amb explosius la Guàrdia Civil a Pineda de Mar\n1987 Accions de Terra lliure contra la reproducció de la caravel.la Santa María a Barcelona la Delegació d'Hisenda a València\n1987 Acció de Terra Lliure contra una excavadora de l'empresa Tubau SA a Besalú\n1992 Acció de Terra Lliure contra els jutjats de Sabadell\n1995 Terra Lliure III assemblea anuncia la seva dissolució a través d'un comunicat\n1992 La Guàrdia Civil deté 7 persones acusades de formar part de Terra Lliure


PiotrApartments II Warsaw Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPiotrApartments II, ubicat a Mokotów, Warsaw, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Warsaw. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. PiotrApartments II és una elecció inteligents per a viatgers a Warsaw, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el PiotrApartments II de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nDescompte a PiotrApartments II


Platja de gairebé més de dos quilòmetres i mig de longitud i aigües tranquil·les que disposa de tot tipus de serveis. Està flanquejada per un passeig marítim i molt a prop hi ha el museu dedicat al músic Pau Casals.\nSant Salvador és un dels racons més apreciats del Vendrell, tant pels vilatans com per la gent que visita aquesta població al llarg de l’any. Encara conserva el gust mariner dels anys anteriors al boom turístic, que en va anar canviant a poc a poc la fisonomia.\nLa platja, de més de dos quilòmetres i mig de sorra daurada i aigües tranquil·les, s’estén al sud de la de les Madrigueres. Disposa de dutxes, punts de socorrisme i primers auxilis i serveis de lloguer de gandules, para-sols i patins aquàtics. A més, té un passeig marítim per a vianants, la qual cosa fa difícil aparcar a peu de platja.\nMolt a prop hi ha el Museu Vil·la Casals, situat a la residència d’estiu que el músic Pau Casals, natural del Vendrell, va fer construir a Sant Salvador. Davant del museu s’erigeix l’Auditori Pau Casals, on durant els mesos de juliol i agost se celebra el Festival Internacional de Música que duu el seu nom.\nAdreça:Platja Sant Salvador, s/n\nTelèfon:980 680 010\nAdreça: Platja Sant Salvador, s/n


Denuncien tres conductors per diverses infraccions en concentracions il·lícites a Navarcles - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDenuncien tres conductors per diverses infraccions en concentracions il·lícites a Navarcles\nDenuncien tres conductors per diverses infraccions en concentracions il·lícites a Navarcles Regió7\nEls Mossos d'Esquadra han obert diligències penals i han denunciat administrativament tres persones per nou infraccions contra la seguretat viària en el marc d'un dispositiu contra concentracions il·lícites de cotxes, a Navarcles.\nSegons van detallar fonts dels Mossos, les matinades del 29 de març i del 5 d'abril, agents de la policia catalana, juntament amb els vigilants municipals de Navarcles, van realitzar un dispositiu de trànsit després de tenir coneixement de l'existència de concentracions de vehicles al polígon que hi ha a la població.\nEn aquestes concentracions, assenyalen els Mossos en un comunicat, hi havia la possibilitat que els conductors realitzessin conduccions temeràries i el consum de drogues i alcohol.\nEn el marc del dispositiu, es van arribar a controlar una trentena de vehicles. El resultat va ser un positiu administratiu per alcoholèmia, dos per consum de drogues i cinc denúncies tramitades pel Servei Català de Trànsit per condicions tècniques com ara no disposar d'assegurances, o no tenir passada la inspecció tècnica de vehicles (ITV), o també per tenir uns pneumàtics en males condicions.\nEls Mossos d'Esquadra recorden que aquest tipus de conduccions en carreteres obertes al públic sense cap autorització ni mesura de seguretat estan totalment prohibides i suposen un risc greu per a la seguretat viària.


(S'ha redirigit des de: Castorinae)\nEls castors (Castor), antigament bebre, bevre o vebre, són un gènere de rosegadors semi-aquàtics nadius d'Euràsia i de Nord-amèrica que es caracteritzen per la seva cua ampla i escatada. És l'únic gènere no extint de la família dels castòrids i engloba tres espècies: el castor americà (C. canadensis), el castor europeu (C. fiber) i el castor de Kellogg (C. californicus), que s'extingí al Plistocè. La distribució territorial d'aquestes espècies es limita a l'hemisferi nord, exceptuant alguns castors americans que foren introduïts a la Terra del Foc, una regió sud-americana. També s'introduïren alguns individus d'aquesta espècie a Europa. Deixant de banda aquestes excepcions, el castor americà viu tan sols a Nord-amèrica i el castor europeu només a Euràsia. El castor de Kellogg s'estenia per allò que avui en dia és l'oest dels Estats Units. Encara que són molt semblants entre ells, la investigació genètica ha demostrat que els castors americans i els europeus són espècies diferents i que la hibridació és improbable, ja que tenen un nombre diferent de cromosomes.\nEl castor europeu, també anomenat eurasiàtic, (C. fiber) habita les regions fredes d'Euràsia, principalment Rússia. És una mica més petit que el seu parent americà. Des de l'antiguitat foren caçats, comprometent-ne la supervivència. En alguns països on vivien abans, com Espanya i el Regne Unit, foren erradicats a causa de la caça desmesurada, i avui en dia l'espècie encara està lleugerament amenaçada; cada vegada són més els esforços realitzats per restablir les poblacions arreu del continent i per això la població d'aquesta espècie va en augment. Es calcula que el seu nombre ronda els 600.000 individus. Per col·laborar en aquest projecte de repoblació, alguns organismes, com la Unió Europea (UE), i acords internacionals, com el Conveni sobre el Comerç Internacional d'Espècies de Fauna i Flora Salvatge Amaneçades (CITES), administrat pel Programa de les Nacions Unides pel Medi Ambient (PNUMA), s'encarreguen de protegir aquest rosegador.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Castor&oldid=21746633»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 ago 2019 a les 02:28.


Comencen els laboratoris de creació a l'espai cultural de Sallent - Ajuntament de Sallent\nComencen els laboratoris de creació a l'espai cultural de Sallent\nPublicat: Dilluns 05/02/2018\nLa setmana passada van començar els laboratoris de creació a l'espai cultural de Sallent. Es tracta d'una iniciativa on hi participen nens i nenes, de diferents edats, de totes les escoles de Sallent.\nDurant una setmana el teatre acull, en diferents horaris, aquests nois i noies, nens i nenes, per treballar les arts escèniques com si fossin una matèria més de l'escola amb l'objectiu de desenvolupar i estimular aquestes disciplines, entendre-les com una eina i incorporar-les en el seu dia a dia.\nEl taller comprèn tres espais on es treballa la composició, utilitzant materials i interactuant entre ells, els estímuls sensitius, a través d'exercicis per desenvolupar la percepció, i l'obra d'art, treballant la dansa i el moviment a partir d'un quadre i allò que transmet. La setmana conclou amb una representació final oberta a tothom on s'exposen els tallers realitzats.\nEls laboratoris s'allargaran fins al mes d'abril i finalitzaran amb una festa conjunta amb tot l'alumnat i amb la visita de la companyia de dansa Factoria Mascaró, un dels referents en l'àmbit de les arts escèniques vinculades a la pedagogia amb l'espectacle "Silenci... dansa".\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 05/02/2018 12:05


Aitor Sànchez - La vacuna | RubiTV.cat\n«La vacuna som nosaltres. L’individualisme és el virus, i la resignació, la derrota.»\nper Aitor Sànchez , 8 de gener de 2021 a les 14:06 |\nPerò el virus ens deixa marques inesborrables. Hem viscut la por, l’aïllament i la solitud. Hem plorat silencis i hem enyorat converses. Dies tristos d’incerteses plenes. Cop a cop, hora a hora, setmana a setmana, vam sobreviure a la desesperança. Es van sentir els aplaudiments als balcons com a símptoma d’una malaltia silenciosa, invisible. Una malaltia que ens conduïa a la monòtona conducta, a la rutina de la producció buida. El confinament ens va dur la constatació de la fal·làcia de l’individualisme com a resposta a un no-res artificiós i prefabricat. Els aplaudiments van constituir el fil invisible que ens mantenia connectades. Ànimes entrellaçades entre carrers buits i places despoblades.\nPerò davant la por sempre creix l’esperança, la solidaritat i la força. Una vida que es resisteix a ser vençuda, a ser enterrada. Els carrers s’ompliran de pressa, d’angoixa dissimulada, però també de justícia i de lluita que en forma de pintada, de reflexió a cau d’orella, de resistència veïnal s’obrirà pas. Florirà la flor al mur. Creixerà la responsabilitat social en forma de suport mutu, plans de xoc, associacions de veïnes combatives i en lluita per la supervivència mútua. Gent valenta que s’atrevirà a somiar per transformar la por en vida. Perquè la vida s’obre pas en la foscor, perquè la xarxa de suport, que teixim a partir de la solidaritat, mai de la caritat mal entesa, ens fa forts, ens vacuna contra la por inoculada i ens protegeix de l’individualisme. Perquè la vacuna comença en la implicació, en l’acceptació de la mancança.\nLa vacuna és la solidaritat i el treball comunitari. La vacuna són el Sindicat de llogateres, la PAH, el Pla de Xoc i tants col·lectius de la ciutat. La vacuna som nosaltres. L’individualisme és el virus, i la resignació, la derrota.