ESTÈTIQUES TRANSVERSALS #02 - UNITAT MÒBIL DEL PAISATGE - IDENSITAT\nESTÈTIQUES TRANSVERSALS #02 - UNITAT MÒBIL DEL PAISATGE\nESTÈTIQUES TRANSVERSALS #02\n2014-15 | MANRESA\nProjecte que impulsa pràctiques artístiques i accions educatives en relació amb espais socials de ciutats mitjanes.\nSota el nom ESTÈTIQUES TRANSVERSALS, art, acció educativa i ciutats mitjanes, Idensitat presenta un programa d’accions impulsat des de l'àmbit de les pràctiques artístiques contemporànies i fonamentat en la transdisciplinarietat, que connecta amb diversos àmbits del coneixement com la sociologia, l'antropologia, l'arquitectura, l'urbanisme, el disseny, l’educació social i les noves tecnologies aplicades. El programa té com a objectiu el foment de l’acció col·lectiva en la construcció de l’espai públic a través d’accions educatives que impulsin la creativitat social i la implicació de les persones en la producció cultural.\nEl programa té la voluntat d’endegar i donar continuïtat a processos col·laboratius en la relació entre pràctiques artístiques i contextos socials en els quals aquestes pràctiques no són habituals, establint vincles, també, entre les institucions o espais pròpiament artístics i l’espai social. El concepte de públics expandits abasta diferents nivells de les relacions entre usuari i producció artística, incorpora la idea d’usuaris i persones compromeses de manera activa i participativa en la construcció dels projectes. Inclou també, la capacitació i diversificació de públics no iniciats, ni especialitzats, però fa incís en el concepte de públic no com a mer espectador o consumidor, sinó com agent actiu.\nESTÈTIQUES TRANSVERSALS combina processos de recerca, de formació, de producció, de mediació en l’esfera pública i de presentació i difusió de resultats. Es planteja com un programa complex d'accions a partir de les quals es pretén reflexionar, de manera col·lectiva, a l'entorn de la construcció cooperativa de la ciutat i del paper de les pràctiques artístiques en relació a les xarxes d'acció ciutadana, en un procés de transició cap a una ciutat inclusiva i sostenible, amb nous models d'acció que fomenten la creativitat i l'articulació cooperativa de projectes.\nESTÈTIQUES TRANSVERSALS s'articula a partir de projectes impulsats per artistes o col·lectius d’artistes els quals incorporen metodologies col·laboratives en forma de tallers o altres dispositius de mediació educativa crítica. Les propostes es desplegaran a diferents territoris posant en relació comunitats educatives, espai social i institucions artístiques del context local de treball, generant nous vincles en relació a les arts contemporànies, les comunitats educatives (professorat i alumnat) i les entitats locals, fomentant també una major cohesió social.\nLa finalitat de la proposta és generar relacions entre agents actius locals, i establir nous canals de col·laboració i comunicació entre comunitats educatives, el teixit social i les pràctiques i les institucions.\n- Impulsar pràctiques col·laboratives i dispositius que treballin des de la mediació i l'acció educativa.\n- Treballar a l’entorn de la idea de públics actius, o públics implicats en la producció de coneixements com a mecanisme per a generar nous vincles en relació amb les arts contemporànies.\n- Eixamplar les funcions de l'art i connectar-lo amb àmbits en els quals no és habitual que s'estableixin relacions entre ells.\n- Potenciar la capacitat de transversalitat de l'art per tal d'obrir noves vies d'experimentació.\n- Posar en relació les pràctiques artístiques contemporànies amb projectes, entitats i persones actives en contextos locals.\n- Afavorir la creació d'espais o moments d'intercanvi de coneixements i sabers, que empoderin individual i col.lectivament les persones que estiguin involucrades en el projecte (artistes, experts/es i agents locals).\n- Fomentar la creació i el sosteniment en el temps d’espais d’ensenayment-aprenentatge que incorporin entitats locals, creadors/es i comunitats educatives.\n- Desenvolupar vincles afectius que relacionin un context social específic i unes pràctiques artístiques determinades, afavorint un millor i major accés a la cultura i comprensió dels continguts del projecte i de les característiques dels contextos on es desenvolupa.\n- Generar o participar en espais d'acció col·lectiva, aportant elements que puguin incrementar la creativitat, la comunicació o la capacitat transformadora.\n- Potenciar la hibridació, la contaminació i la pororsitat, combinant pràctiques artístiques i accions educatives de manera conjunta.\nEn marc d'Estètiques Transversals, entre els anys 2011 i 2012, es van desenvolupar els projectes CIRCULACIÓ, de Tanit Plana i RECORDS D’AVINYÓ I RECORDS DEL BRONX, de Nicolás Dumit Estévez. Els tres projectes es recullen una publicació que es farà pública a l'ctubre de 2015 amb textos d'Oriol Fontdevial, Aida Sánchez de Serdio i Laia Solé.\nUNITAT MÒBIL DEL PAISATGE | U.M.P. : Projecte de MIXITÉ a Manresa.\nEn el marc del Laboratori de projectes de producció creativa i durant el 2013 i 2015 s'ha desplegat el Unitat Mòbil del Paisatge, del col·lectiu transdisciplinar Mixité (de l’arquitecta Marta Carrasco i l’artista Sergi Selvas). El projecte es desenvolupa a Manresa (Bages).\nLa Unitat Mòbil del Paisatge és un projecte d’activació d’un dispositiu mòbil que constitueix alhora un mecanisme catalitzador de processos de reflexió crítica sobre el territori; un element generador d’activitats per a la col·lectivitat; i un arxiu de la documentació i materials generats durant la recerca col·lectiva. La primera fase de disseny i construcció del dispositiu es va dur a terme l’any 2013. Posteriorment, a partir del treball en col·laboració i posant en relació diversos col·lectius i agents locals, s’han accionat aquests processos educatius sobre temes lligats a la ciutat i el territori, al patrimoni i al paisatge en el context de Manresa i el Bages.\nEl projecte s’ha desplegat a partir de la col·laboració de centres educatius, associacions, i altres agents locals amb els quals, durant l’any 2014 - 2015, s’ha treballat per tal de generar diferents processos de reflexió crítica i posar en valor tots aquells sabers que impliquen la mirada en termes de paisatge, i també la transformació recent del territori i de la ciutat.\nAquests processos s’han desenvolupat en forma de tallers amb cadascun dels col·lectius participants on s’ha imaginat, reflexionat, debatut i proposat noves lectures i mirades sobre la ciutat de Manresa i el seu entorn.\nAixí, el projecte s’ha articulat en diverses fases i accions. Durant la primera fase (2013), el projecte es desenvolupa amb l’impuls i la complicitat de l’entitat ecologista local Meandre, molt arrelada al territori i amb un gran coneixement sobre l’entorn natural i agrícola de la ciutat, amb multituds de projectes de divulgació i intervenció desenvolupats al llarg dels anys. El dispositiu mòbil es dissenya, es construeix i es presenta en un procés de diàleg i treball conjunt amb Meandre, prenent com a símbol d’aquesta.\nDurant la segona fase (2014-2015), el projecte es desplega a partir, per una banda, de trobades de treball amb entitats i agents especialistes del territori i per l’altra, amb tallers específics en col·laboració amb centres educatius i entitats d’educació no formal.\nAccions, processos i participants\nPer a la construcció d’un mapa de relacions possibles, s’han organitzat dues trobades d’entitats, col·lectius i persones que treballen el territorio, per a debatre diverses idees i perspectives al voltant d’aquestes qüestions. Es proposa posar en comú les accions, els àmbits i els espais de treball de cada entitat per visibilitzar els punts de trobada tant en metodologies, interessos, objectius i espais d’acció. En aquestes trobades hi han participat el Centre d’Estudis del Bages, la Fundació Aigües de Manresa – Junta de la Sèquia, l’Institut de Recerca Holística de Montserrat – Irehom, l’Escola Agrària de Manresa, Memòria.cat, Amics del Conservatori, Museu Comarcal de Manresa, Cacis Forn de la Calç, Cal Gras Alberg de Cultura.\nAmb l’objectiu de fer una recerca col·laborativa a l’entorn de les qüestions centrals del projecte, s'han desplegat una sèrie d’accions educatives basades en tallers específics per a treballar amb diferents aproximacions al territori a partir de metodologies i d’àmbits diversos.\n• Els sons de la memòria, en col·laboració amb alumnes de primer i segon grau de SAMI de l’escola de música L’Esclat de Manresa, coordinat amb els professors Anna Soler i Andreu Cano. En aquestes sessions, s’han treballat les sonoritats que diversos objectes produeixen en relació a la memòria quotidiana amb l’objectiu de posar en joc la vinculació entre memòria i paisatge. A partir del treball amb unes caixes de so, els i les participants han experimentat amb les sonoritats de certs objectes vinculats a la seva memòria personal, parant atenció a matisos, en aquest cas sonors, d’elements quotidians que habitualment no tenim presents i que conformen el nostre paisatge sonor. Participants: Clara Brunet Aran Ladrón de Guevara, Alba Rodríguez, Eduard Santaularia, Robert Torné, Pau Cardona, Guillem Fonts, Marina Giralt, Roger Gomez, Carlota Llasera, Eric Martí, Pere Navarro, Júlia Quiles, Adrià Salabert, Ignasi Serrat, Joan Servitja, Lluc Vila, Núria Barés\n• Paisatges sonors, en col·laboració d’alumnes de quart i cinquè grau de llenguatge musical de l’escola de música l'Esclat, en coordinació amb els professors Cristina Zafra i Pep Torras. En aquesta ocasió, a partir d’un enregistrament en vídeo, els i les participants han dissenyat i interpretat la seva banda sonora del paisatge a partir de la recerca i la construcció dels sons amb objectes quotidians. Participants: Maria Casas, Marcel Compte, Carla López, Míriam Martínez, Eric Roy, Arnau Izquierdo, Laia López, Maria Rovira\n• Aixopluc. Una construcció col·lectiva, en col·laboració amb els i les alumnes de l’Aula Oberta de l’Institut de Cal Gravat, coordinat pels professors Ramon Barlam i Lídia Biescas). Durant les sessions del taller, s’ha reflexionat sobre el valor i la necessitat de l’arquitectura des de la seva funció més bàsica, posant en joc la idea d’arquitectura en relació a l’autoconstrucció, a la reutilització i a la creació sostenible, entenent també el valor efímer i precari de construccions concretes en relació a la vida i el treball al camp. Per tant, es proposa aquest taller amb l’objectiu de reflexionar sobre allò que entenem com arquitectura i col·locar-ho també dins el debat sobre què és patrimoni arquitectònic i paisatge.\nEl procés de construcció de l’aixopluc s’ha realitzat al llarg de dues setmanes al claustre del Museu Comarcal de Manresa, assajant també noves formes d’habitar el museu en un espai frontissa, a peu de carrer entre la institució i l’espai social. Participants: Miriam Burbano, Judith Hernández, Edgar Martínez, Aaron Molina, Aleix Rodríguez, Aaron Ruiz.\n• Ciutats, en col·laboració amb el grup d'artistes El Garbuix, liderat per l'artista Eva Soto, les quals des del treball sobre el fons del Museu Comarcal, han explorat la Manresa històrica a través de les pintures, dibuixos i gravats del Museu i reflexionat sobre la ciutat contemporània i la imatge que la representa i defineix. Participants: Roser Cruz, Roser Mas, Fina Bonbehí, Fina Farrés, Alba Comas, Montse Forradelles, Lourdes Guàrdia, Maribel Botella, Lluïsa Cruz, Núria Lega, Assumpta Pla, Àngels Bertran, Esther Ferrer, Maria Suñé\nExposició: del 29 d'agost al 13 d'octubre de 2015. Museu Comarcal de Manresa Manresa.\nLaboratori Permanent d’anàlisi del territori\nDies: 12, 19 i 26 de setembre\nhora: de 17h a 20h\nLloc: Sala Gran. Museu Comarcal de Manresa\nLa construcció d’una maqueta a escala del territori manresà pretén treballar sobre el fet d’aprendre a llegir la ciutat i el territori de forma transversal entenent que en la seva formació i conformació hi intervenen molts més elements que els construïts per l’home, jugant-hi un paper fonamental els mateixos elements naturals del territori. S’organitzen activitats paral·leles a l’exposició per aprendre a llegir i interpretar cartografies urbanes i territorials històriques per diagnosticar i identificar aquells elements que han estat i són determinants per la formació de la ciutat.\nJORNADES “Territori i paisatge: una aproximació a l’entorn des de les pràctiques culturals col·laboratives”\nTerritori, paisatge, i cultura.\nData: 1 d’octubre.\nParticipants: Josep Huget, CatEmocions; Jordi de San Eugenio, Grup de recerca TRACTE (UVIC); Ignasi Mangue, arqueòleg-geògraf especialista en paisatges culturals; Ferran Climent, director científic del Geoparc Catalunya Central.\nCultura i accions educatives: re-territorialitzar des de les pràctiques culturals col·laboratives.\nData: 23 d’octubre. Hora:18.00 h\nAmb la Marta Ricart i Judit Vidiella\nUNITAT MÒBIL DEL PAISATGE és un projecte de Mixité (Marta Carrasco i Sergi Selvas) que es desplega en col·laboració amb IDENSITAT en el marc d'Estètiques Transversals i amb el suport de l’Ajuntament de Manresa i el Museu Comarcal de Manresa, i en relació amb l’Escola de Música L’Esclat, l’Institut de Cal Gravat, el Grup de Pintura el Garbuix, i les entitats i ens locals Cacis Centre d’Art, Cal Gras, Amics del Conservatori, Memòria.cat, Irehom, Escola Agrària, Camp d’Aprenentatge Can Font, Consorci del Bages per a la gestió dels residus (Parc Ambiental), Anella Verda i Centre d’Estudis del Bages.\n+ informació: www.ump.mixite.es


Quines són les necessitats socials de la ciutat? | València Extra\nQuines són les necessitats socials de la ciutat?\nLa regidora de Servicis Socials, Consol Castillo, ha presentat els resultats de la investigació que s’ha dut a terme per a elaborar el diagnòstic social de la ciutat, un estudi fet per l’Ajuntament de València a través d’un conveni amb la Universitat de València. L’estudi es basa en els resultats d’una enquesta que ha buscat les característiques de la població, les necessitats socials existents i quins nous col·lectius vulnerables existeixen en la nostra societat. A més, s’ha indagat en el mesurament de la pobresa i l’exclusió social, i en la forma en què les persones organitzen les seues vides per a fer front a les necessitats i per a resoldre els seus problemes.\nL’enquesta s’ha passat mitjançant qüestionaris a més de 1.600 persones que han informat de la seua situació i de la de les seues famílies, amb la qual cosa es compta amb informació sobre més de 4.200 persones. S’ha elaborat una mostra representativa per a les onze zones de la ciutat on estan situats els diferents centres municipals de servicis socials.\nDes de l’any 2004 no s’havia desenvolupat cap investigació específica com aquesta. “Des de la Regidoria de Servicis Socials hem tingut clar des del principi que volíem desenvolupar polítiques veritablement ajustades a la gent i que, per tant, havíem de conéixer què ocorre a la nostra ciutat. No és possible planificar bé si no es compta amb dades objectives, veraces i actualitzades de la realitat sobre la qual es desitja intervenir. Les polítiques socials que precisa la ciutadania han d’estar basades en la resolució dels seus problemes i la defensa dels seus drets. Necessitem conéixer quines són les necessitats i quins drets estan sent conculcats per a dissenyar programes que revertisquen aquestes situacions. Des d’aquesta òptica és des de la qual es va decidir la conveniència de realitzar la recerca que hui presentem”, ha explicat la regidora Consol Castillo.\nD’altra banda, i una vegada conclosa la recerca, la regidoria completarà amb una acció de tipus participatiu l’estudi perquè els permeta arreplegar qualitativament les valoracions de les situacions actuals i les propostes dels grups que més saben de les necessitats de les persones (les diferents entitats que treballen en l’àmbit social i les treballadores i treballadors, professionals del camp dels serveis socials).\n“Tenim previst dissenyar un pla de Servicis Socials per a la ciutat, pla que no ha existit abans i que resulta imprescindible per a ordenar la política social que desitgem implantar. Ens permetrà a curt i mitjà termini repensar l’estructura i l’organització dels servicis socials municipals i avançar en la línia del benestar social ajustat a la realitat”, ha dit Castillo.\nUn dels objectius de la diagnosi ha estat delinear el perfil dels col·lectius en situació de vulnerabilitat. Per això s’ha realitzat una sèrie d’anàlisis que han permés visualitzar aquells atributs dels integrants d’una llar que incrementen la probabilitat que aquesta es trobe en situació de risc de pobresa o exclusió social. L’estudi ha trobat sis característiques que incideixen especialment.\n-Una Llar altament feminitzada. Incideix especialment en el risc de pobresa monetària. Es correspon especialment amb llars monomarentals i de dones grans que depenen de pensions no contributives, llars on les dones exerceixen el paper de cap de família i es troben vinculades de manera precària al mercat de treball.\n-Llars amb menors de 16 anys. Amb major incidència en l’indicador de pobresa monetària i de mancances materials greus. Llars monomarentals, llars amb dos o més menors a càrrec, llars amb menors a càrrec els responsables es troben vinculats de manera precària al mercat de treball o en situació d’atur.\n-Llars amb algun integrant nascut a l’estranger. Mentre més gran siga el nombre d’integrants nascuts a l’estranger augmenta la probabilitat que aquesta llar es trobe en situació de mancances materials greus.\n-Llars amb algun integrant amb problemes de salut limitants (greus i no greus). Si bé és una relació complexa, ja que els problemes de salut en algun integrant de la llar poden ser una conseqüència de l’exposició a situacions de vulnerabilitat econòmica o bé la causa per la qual a les llars es troben en aquesta situació; però sí que s’observa el fet que la presència d’algun integrant amb problemes de salut incrementa les probabilitats que aquesta llar es trobe en situació de pobresa o manca material.\n– Llars on els seus integrants en edat de treballar es troben en situació d’atur. Incideix en tots els indicadors de risc de pobresa i exclusió social. Mentre més gran siga el nombre de persones desocupades a la llar, les probabilitats d’estar en situació de vulnerabilitat augmenten de manera significativa.\n-Temps en situació d’atur dels integrants de la llar. La probabilitat que la llar es trobe en situació de pobresa econòmica i mancances materials greus s’eleva de manera significativa segons siga més gran el temps en situació d’atur de les seues integrants.


Una victòria del no al referèndum de Sánchez seria un sí a la independència?\nSánchez combina el bastó i la pastanaga per no perdre el suport d'ERC i el PDECat al parlament espanyol *** El president Ximo Puig diu que no avançarà les eleccions al País Valencià *** Polèmica sobre la retirada de pancartes en favor dels presos polítics a Palma\nBastó i pastanaga. Després de la reunió entre Pedro Sánchez i Quim Torra del 9 de juliol, amb passejada pels jardins inclosa, la Moncloa va voler transmetre una imatge de cordialitat. Però aquesta imatge s’ha anat evaporant aquest estiu. Més enllà d’una reunió clandestina d’alguna consellera o una trucada esporàdica, el president del govern espanyol i el PSOE han anat endurint el to envers Catalunya fins a arribar a l’amenaça de recuperar el 155 si l’executiu de Torra no fa bondat.\nEls socialistes mantenen la retòrica del diàleg tradicional, com ja feia el PP, però Sánchez combina el bastó i la pastanaga per no perdre el suport d’ERC i el PDECat al congrés espanyol. Avui tocava pastanaga i el president del govern ha proposat de fer un referèndum sobre l’autogovern, que se suposa que vol dir sobre un nou estatut. Sigui com sigui, ha deixat clar que no seria sobre l’autodeterminació. L’única novetat és la incorporació de la paraula ‘referèndum’ en el vocabulari, però el contingut és a anys llum del que vol el govern català. És una proposta superada per la història.\nEl referèndum sobre l’autogovern, Catalunya ja el va fer el 2006, quan aprovà un estatut retallat pel PSOE i que després, el 2010, el Tribunal Constitucional espanyol va enterrar amb la seva coneguda sentència. És normal que Sánchez vulgui fer-se enrere, perquè allà va començar el procés sobiranista català. Però fa tard. Primer, perquè de referèndum ja se’n va fer un el primer d’octubre, amb una participació del 43% malgrat la repressió de la policia, amb un resultat que s’ha de fer efectiu, encara. En segon lloc, perquè si se n’ha de fer un altre de pactat, el govern català només negociarà un referèndum d’autodeterminació, tal com el president Torra explicarà demà en una conferència.\nEntre el referèndum de Torra i el de Sánchez no hi ha cap punt comú sinó el nom. I la idea de fons que això de Catalunya s’ha de resoldre votant. Però la discrepància és sobre què s’ha de votar. L’únic punt de trobada entre les dues propostes seria que Sánchez acceptés que una victòria del no al referèndum que proposa fos interpretada com un sí a la independència, de la mateixa manera que la victòria del sí implicaria el manteniment de l’autonomia. Però aquesta possibilitat és, ara com ara, política-ficció. Sánchez ni pot considerar-la ni ho vol. No té força política per a fer-ho, perquè a la pràctica qui governa Espanya són les togues. Sánchez presideix, però no mana.\nEs va veure prou no fa gaire, quan va haver de desautoritzar la ministra de Justícia, Dolores Delgado, que havia actuat com si a Espanya hi hagués separació de poders i havia assegurat que el govern espanyol no es faria càrrec de la defensa de Llarena, qui compareixerà demà a Brussel·les per la demanda que li ha presentat el president Puigdemont. El president del Consell General del Poder Judicial, Carlos Lesmes, va trucar a Josep Borrell per queixar-se’n i el ministre d’Afers Estrangers va convèncer Sánchez que havia de rectificar. El president del govern espanyol no va tenir cap mirament a desautoritzar la seva ministra de Justícia i el govern espanyol assumirà el cost de la defensa de Llarena, que s’enfila a més de mig milió d’euros. El problema no és el cost de la defensa de Llarena, sinó la demostració de la promiscuïtat total entre poder polític i judicial a Espanya. I la feblesa que demostra Sánchez envers la pressió de les togues.\nAquesta feblesa s’ha tornat a palesar avui, quan la nova fiscal general de l’estat espanyol, la progressista María José Segarra, nomenada per Sánchez, ha recuperat el discurs de la violència per justificar el rebuig a la recusació que van presentar els presos contra els quatre jutges del Tribunal Suprem espanyol que els han de jutjar pels fets del primer d’octubre. La fiscal general, que podria retirar les acusacions contra els dirigents independentistes, no solament no les retira ni les suavitza sinó que referma el relat del Suprem i de Llarena. Segarra tindrà una darrera oportunitat en l’escrit d’acusació, però el to d’avui no fa pas pensar en cap voluntat de canvi ni de rectificació. Sense una solució per als presos, no es pot aspirar a una normalització política, oimés si es diagnostica que el problema de Catalunya és tenir un estatut –més retallat o menys. El 80% dels catalans és partidari d’un referèndum, però un referèndum d’autodeterminació.\nNo hi haurà eleccions avançades al País Valencià. Tot i les turbulències d’aquestes darreres setmanes entre els socis de l’acord del Botànic, que han fet trontollar l’estabilitat del govern valencià, no hi haurà eleccions avançades. El president de la Generalitat, Ximo Puig, ha confirmat que exhauriria la legislatura. Abans s’havia reunit amb el secretari general de Podem, Antonio Estañ, que també ha demanat que reuneixi la comissió de seguiment del pacte abans del debat de política general, que es farà l’11 de setembre. Estañ ha insinuat que la reunió podia ser dijous. Puig li ha assegurat que abans de convocar eleccions ho comunicaria als socis del Botànic, però que no ho té pas previst perquè vol aprofitar aquests mesos per acabar de desenvolupar les polítiques fixades en l’acord.\nEl PP i Ciutadans ataquen Morera per haver donat suport als presos polítics catalans. El PP valencià ha criticat durament que el president de les Corts rebutgés l’empresonament preventiu dels dirigents polítics independentistes catalans. La presidenta del PP valencià ha demanat a Enric Morera que rectifiqui les seves afirmacions i, si no ho fa, en demanarà la reprovació a les Corts. ‘Les paraules de la segona autoritat de la comunitat –ha dit– són tan fortes que requereixen la seva reprovació. Sol·licitarem que rectifique perquè ve a dir que els jutges han prevaricat i perquè acaba de fulminar l’estat de dret, que és allò que diferencia les democràcies occidentals dels règims dictatorials.’ També s’hi ha pronunciat la portaveu de Ciutadans a les Corts, Mari Carmen Sánchez, que ha dit que era ‘vergonyós’ que Morera ‘defensara qui es bota la llei en lloc de defensar el compliment de la constitució’. Morera va expressar el suport als presos polítics a Twitter, repiulant el periodista Jordi Évole:\n— Enric Morera (@enricmorera) September 2, 2018\nDenuncien la retirada de pancartes en favor dels presos a Palma. Arran i Alerta Solidària han denunciat públicament els fets ocorreguts durant el novè aniversari del Casal Popular Voltor Negre, a la plaça del Bisbe Berenguer de Palou de Palma, coneguda per ‘plaça dels Patins’. Durant l’acte una furgoneta i tres cotxes de la policia local de Palma van comparèixer i van retirar algunes de les pancartes reivindicatives que formaven part de l’ambientació. ‘Durant l’acte, que comptava amb tota la documentació permanent, ha arribat la policia local i, sense demanar per cap responsable, ha retirat dues pancartes. Davant l’actuació política de la policia, els assistents a l’acte els han demanat explicacions i han impedit que retiressin una tercera pancarta.’ El batlle de Palma, Antoni Noguera (de Més per Mallorca), ha lamentat aquesta actuació de la policia local i ha dit que era ‘un error i un malentès’.\n9 són les persones detingudes a Andorra en una nova operació contra el contraban de tabac. Tenen entre 19 i 48 anys, no són residents al país, i cal afegir-hi dos menors d’edat que també formaven part del grup. El contraban de tabac és un dels principals entrebancs per a l’adhesió d’Andorra a la Unió Europea.\nEl 3 de setembre de 1974 morí Aurora Bertrana, escriptora, periodista de viatges i música. L’Institut Català de les Dones li dedica una exposició que recorre la seva vida, en què es destaca el caràcter pioner i aventurer i és presentada com un referent de l’emancipació de les dones.


Un projecte de l'IMEDEA (CSIC-UIB) obté una ajuda del Consell Europeu de Recerca per a cinc anys\n06 juliol 2022 05:08\ndBalears | 26 abril 2022\nL'Institut Mediterrani d'Estudis Avançats (IMEDEA, CSIC-UIB) ha obtingut una ajuda Advanced Grant, que concedeix anualment el Consell Europeu de Recerca (ERC), per al projecte de recerca ‘Islandlife’. Al capdavant d’aquest hi ha la doctora investigadora de l’IMEDEA (CSIC-UIB), Anna Traveset.\n‘Islandlife’ impulsarà l'estudi en l’àmbit de les xarxes ecològiques multicapa en ecosistemes terrestres, que avalua molts tipus d'interaccions entre espècies simultàniament. El projecte se centra en cinc arxipèlags: dos a la zona tropical (Galápagos i Seychelles), dos més a la zona temperada (illes Balears i illes Canàries) i un a l'àrtic (Svalbard).\n«Per primera vegada, es compararà l’estructura de la xarxa tròfica d’illes pristines, o poc pertorbades, de pocs quilòmetres amb àrees de grandària similar en illes pròximes i habitades per l'home per comprendre els efectes del canvi global en aquests valuosos ecosistemes», ha assenyalat Traveset.\nEl projecte persegueix revelar la biodiversitat d'aquests ecosistemes, comprendre’n la complexitat i avaluar-ne la fragilitat davant els factors de canvi global, principalment les invasions biològiques, combinant observacions directes en el camp, monitoratge de vídeo automatitzat, tècniques moleculars d'avantguarda i nous models de coextinció. «A més, el mostreig replicat al llarg de les latituds permetrà testar noves hipòtesis biogeogràfiques amb unes bases de dades excepcionals», ha apuntat.\nLes ajudes Advanced Grant estan destinades a desenvolupar projectes pioners i d'alt risc, formen part del pilar de ciència excel·lent del programa de recerca i innovació Horitzó Europa i destinen un finançament de prop de 2,5 milions d'euros per a cada projecte durant cinc anys. En aquesta edició, es beneficiaran de les ajudes 253 científics, 13 dels quals a l’Estat espanyol.


Publicado por mcarmendevesa@gmail.com 1 comentari:\nSetmana de l'Autisme\nLa setmana passada al nostre cole (Col·legi Voramar), hem fet una setmana especial dedicada al “TEA” (Transtor Espectre Autista).\nPer fer-ho hem fet les següents coses:\nHem vist uns curtmetratges i hem fet reflexions, activitats diverses, també hem fet polseres en els colors del Autisme: blau, roig i groc.\nA més, voluntariament podíes apuntar-te a un grup per fer jocs al pati amb els xics i xiques de la classes dels especials. Aquestes classes es diuen: Girasols i Sols.\nOn vaig aprendre més va ser, quan van vindre a la nostra classe dos profes especialistes (Rosa i Josefina).\nEns van explicar que era el “TEA”, que característiques teníen les persones que ho tenen, i perquè. Em va agradar perquè ho van explicar amb un còmic molt divertit.\nEl divendres van finalitzar la setmana amb un acte en la pista del cole on vam assitir tot l'alumnat i el professorat.\n(Crònica feta per Paula Llorens, alumna de sisè A)\nPublicado por mcarmendevesa@gmail.com Cap comentari:\nEls mosaics nazaríes\nAquest és el proper projecte; treballarem la poesia i ens donarem una oportunitat de conéixer-la, així com de conéixer poetes que han escrit a la nostra llengua.\nAcí us deixe la pàgina creada per aquesta proposta.\nEsperem gaudir d'aquest treball, ànim!\nEtiquetas: alumnes, Poesia, Projecte Valencià


De qui són els carrers? - Valors\nJoan Salicrú| 03/05/2019 |Valors Revista|\nEl darrer any un dels lemes més corejats a moltes concentracions de protesta que han tingut lloc a Catalunya ha estat ‘Els carrers seran sempre nostres’. És evident que aquest eslògan no parla de propietat, en el sentit estricte de la paraula, sinó d’apropiació. Però a qui ens referim quan diem nostres?\nEls carrers no són exclusivament llambordes, llengües d’asfalt i faroles. Els carrers són el màxim símbol d’allò que hem anomenat “espai públic”. Un concepte que, segons l’antropòleg Manuel Delgado, “agrupa entorns oberts i accessibles en els quals els presents miren i es donen a mirar els uns als altres, en els quals veiem desplegar-se tota mena de trobades i topades, lluites i desercions, retrobaments i pèrdues… tot un immens ordit d’acords automàtics entre desconeguts i coneguts de vista que ens ofereixen l’espectacle d’una societat interminable”. És a dir, l’espai públic és el màxim escenari de la conflictivitat de la societat.\nL’espai públic és una zona de festa, de tradició, de construcció d’identitat, però també de protesta –malament aniríem si no ho fos–. Un espai que, segons l’antropòleg, només esdevé pràctic i simbòlic perquè sempre està en constant agitació. Una agitació que camina lligada als drets de manifestació o d’expressió. Però com gestionar la diversitat d’opinions a l’espai públic sense que la convivència quedi malmesa? Convivència. Aquesta hauria de ser la paraula clau. Però on hi ha el límit entre l’apropiació de l’espai públic i la manifestació en pro de la llibertat d’expressió?\nAl marge de la lluita política que aquests darrers mesos es viu a l’espai públic català, en aquest tema també ens hauríem de fer altres preguntes: realment els carrers són de tots? O quan diem nosaltres ens referim als ciutadans lliures, benestants i feliços que utilitzem aquest espai per anar i venir de treballar, per consumir i per gaudir del temps d’oci, però n’excloem aquells que –segons la percepció general– degraden “espais públics de qualitat”? Hi ha persones que, des del punt de vista de marca de ciutat, als carrers no hi queden bé.\nI, finalment, si els carrers són un espai comú, quin paper han de jugar els ciutadans en la seva gestió? Avui, el poder directe de decisió dels ciutadans respecte l’espai públic és simbòlic. Potser els carrers són menys nostres del que ens pensem o voldríem.\n←Miquel Seguró: “Els carrers no són de ningú perquè la democràcia no és de ningú”\n→“Ni blanc ni negre: tot el contrari” per Albert Dresaire


Què va passar amb Coutinho? | We Love Barça\n17 Abril, 2019 - 15:28\nPhilippe Coutinho va ser un dels protagonistes del Barça - Manchester United. El brasiler va marcar un golàs amb el 3-0 i va tenir una actuació destacada per seguir amb la línia ascendent de l'últim mes, on ha millorat el rendiment ofert en una campanya molt irregular.\nPerò després del gol, el davanter va protagonitzar una acció que ha generat moltes crítiques per part dels aficionats del gol. Una vegada finalitzada la celebració del gol amb els seus companys, Coutinho es va apartar dels companys, es va dirigir a un sector de la grada, es va posar els dits a les orelles i va tancar els ulls. Després d'uns segons amb aquesta posició desafiant, el brasiler va deixar anar una frase que van poder captar les càmeres de televisió: "Que os den por el culo."\nEn un primer moment es va poder interpretar que la reacció de Coutinho era pels rumors que han sorgit i que el situen fora del Barça després del seu fluix rendiment durant la temporada actual. Però a LaTdT vam poder conèixer alguna explicació més sobre els motius de la celebració del brasiler. A la 1a part, el jugador va rebre algun renec per part d'una secció del públic del Camp Nou i es va molestar per aquest fet. Coutinho es va regirar i s’ho va guardar per la celebració, on va buscar el mateix sector de l'afició i va proferir la frase.\nEn qualsevol cas, el gest del blaugrana no ha agradat a l'afició i ja ha rebut moltes crítiques a les xarxes socials sense que el jugador hagi donat cap explicació.


Guia sentimental del Delta de l'Ebre | 9788498094268 | Todó, Joan\n/ Viajes y vacaciones\n/ Guia sentimental del Delta de l'Ebre\nTodó, Joan Editorial Pòrtic Ref. 9788498094268 Ver otros productos de la misma colección Ver otros productos del mismo autor\nPer Joan Todó, “fer aquesta guia ha estat l'excusa per anar a restaurants, voltar per platges, caminar entre arrossars, fer fotografies”. Lluny de les guies de viatge impersonals, merament pràctiques, Todó ha escrit una guia sentimental, com ho era el viatge de Laurence Sterne per França i Itàlia Al...\nAncho: 140 cm Largo: 215 cm Peso: 350 gr\nISBN : 978-84-9809-426-8\nFecha de edición : 16/05/2018\nAutores : Todó, Joan\nColección : P.VISIONS\nPer Joan Todó, “fer aquesta guia ha estat l'excusa per anar a restaurants, voltar per platges, caminar entre arrossars, fer fotografies”. Lluny de les guies de viatge impersonals, merament pràctiques, Todó ha escrit una guia sentimental, com ho era el viatge de Laurence Sterne per França i Itàlia Al segle XVIII. Es tracta, doncs, d’una guia lliure, subjectiva i atzarosa.\nTodó ha escrit i ordenat una colla de peces literàries sobre els aspectes més interessants del Delta de l’Ebre. Hi parla dels arrossars, de les anguiles, les barraques, el caciquisme, la Casa de fusta, el Poblenou del Delta, les muscleres, els fars, les illes, les especialitats culinàries, la jota, les manifestacions contra el transvasament i també dels escriptors i artistes que han descrit millor aquest territori mític.\nEl llibre, entre el glossari, el diccionari i l’almanac, es pot llegir també com la història d’un escriptor que intenta escriure una guia. Tot hi cap, en aquest llibre, i tot ho abraça la mirada i l’estil de Joan Todó.


Històric Exposicions Temporals\nBoldún, retrats amb màgia (2018)\nA partir de les fotografies de Salvador Pascual Boldún, retratista i fotògraf d'estudi, de l'Arxiu General i Fotogràfic de la Diputació de València, s'organitza l'exposició en tres àrees: retrats de grans toreros valencians, objectes relacionats amb la vida torera dels anteriors i un audiovisual amb imatges de toreros captades per Boldún.\nMontoliu en el record (2017)\nVint-i-cinc anys després de la seua mort, mitjançant fotografies, cartells, vestits i capots de passeig recordem la figura de Manolo Montoliu.\nVestit de llums: història i evolució de la segona pell del torero (2014)\nL’exposició mostra l’evolució del vestit de llums des del final del segle xvi fins a hui.\nVisca Litri (2013)\nExposició en homenatge a la dinastia Litri: els destres El Maqui (avi), Manuel (tio), Miguel (pare) i Miki (fill), conformada amb fons cedits per la família Litri, el Museu Taurí de València, el comissari de l’exposició i per propietaris particulars.\nDones a l’ombra (2013)\nExposició en homenatge al paper actiu i passiu que ha tingut la dona, i la seua importància en l’inici i l’evolució en la festa dels bous a Espanya, centrada en la matadora de bous Juanita de la Cruz.\nPadilla: viure i torejar (2012)\nMostra fotogràfica dels millors moments del mestre; s’exposà en la plaça mateixa i es compon d’una vintena de fotografies.\nMites d’una Espanya en blanc i negre (2012)\nLa mostra de Cano arreplegava sis dècades d’una àmplia crònica, procedent d’un arxiu fotogràfic inèdit fins al moment i ens féu reviure la història i els moments viscuts per la societat espanyola en l’Espanya de la postguerra.\nVicent Barrera: l’elegància del valor\nEl Museu Taurí de València ha pretés aproximar a neòfits i a aficionats la trajectòria de Barrera a través d’esta mostra. Un dels matadors més sorprenents d’este tombant de segle.\nEnrique Ponce: 20 anys d’art i domini en el cim del toreig (2010)\nL’exposició comptà amb els fons procedents de la col·lecció particular del mateix matador, de la seua família, de la Penya Taurina d’Enrique Ponce a Xiva, de l’Arxiu General i Fotogràfic de la Diputació de València i de col·leccions particulars.\nExposició Taurina a Aielo de Malferit (2009)\nLa mostra estava constituïda per 50 fotografies de toreros dels anys 40 als 60 del segle xx com també d’una sèrie d’il·lustres aficionats, com Ava Gadner o Ernst Heminway, procedents de la mostra «Cano, figura entre mestres».\nPrivilegi: perfils i paisatges de la Plaça de Bous de València (2009)\nL’exposició mostra l’evolució de l’aspecte arquitectònic de la plaça i de l’espai confrontant, com a eix vertebrador d’un nucli urbà important per a la ciutat.\nManuel Cervera: emocions contingudes (2006)\nÉs un recorregut pel gènere més característic en l’obra d’un fotògraf espanyol emblemàtic, l’activitat del qual com a reporter gràfic comprén prop d’un segle.\nCano: figura entre mestres\nLa trajectòria del fotògraf Francisco Cano transcorre de forma paral·lela a la tauromàquia de l’últim segle.\nDe seda i or: un toc de distinció (2005)\nMostra la història del vestit de torejar i la seua evolució. Pretén acostar-nos al valor sentimental i creatiu d’un vestit que requerix una atenció esmerada en la confecció ja que es convertix en la segona pell del torero.


Plaques solars a Extremadura | Solarprofit.es\nPlaques solars a Extremadura: Passa't a l'autoconsum!\nExtremadura i les renovables; passat, present i també futur\nExtremadura posseeix, com ja veurem més endavant, d'una bona radiació solar, la qual cosa permet que jutament amb les ajudes que hi ha disponibles a la regió, faci de la instal·lació de panells fotovoltaics una inversió molt oportuna per als extremenys tant de la regió de Badajoz com de la de Càceres.\nLa transició energètica ja ha començat a la regió, concretament a empreses, les quals aprofiten les seves instal·lacions per estalviar-se entre un 40% i un 60% de la factura elèctrica. Aquesta dada, sumat al model de consum que atorga al consumidor el poder de decisió i control sobre la producció i el consum de l'energia generada, fa que el particular cada vegada estigui més inclòs en aquest món de les renovables des que es va derogar l'Impost al Sol. Habitants de municipis com Logrosán, Mèrida, Montánchez o Villanueva de la Serena s'han animat cada cop més a fer el pas a l'autoconsum.\nÉs rendible posar plaques solars a Extremadura?\nSi bé ja hem vist que tot apunta a un rotund sí, tinguem en compte la climatologia per poder veure tot el potencial d'aquesta zona geogràfica. El clima extremeny forma parteixi de l'Espanya mediterrània, influenciat també per l'oceà. Això comporta al fet que els estius siguin secs, així com calorosos pels anticiclons provinents d'Açores.\nEls hiverns són freds, de vegades secs i altres plujosos, segons es presentin les borrasques de l'Atlàntic. Les tardors i primaveres són molt variables.\nEl potencial de la regió extremenya per a l'autoconsum\nExtremadura no compta amb les mateixes condicions climàtiques que altres comunitats com Catalunya o Andalusia. Concretament, els extremenys disposen de 3.294 hores de Sol de mitjana anuals.\nHem de tenir en compte que Extremadura suposa un 3,6% del total de la superfície de l'estat, arribant a les 6.411 hectàrees efectives per a la instal·lació de panells solars.\nAjudes per a plaques solars a Extremadura\nEls extremenys disposen de la bonificació de l'IBI, a més de subvencions autonòmiques que veurem més tard.\nDes del 26 de gener de 2022 està oberta la convocatòria de les Subvencions NextG per a instal·lacions d'autoconsum amb fonts d'energia renovable en el sector residencial, administracions públiques i el tercer sector. Aquestes ajudes estaran disponibles fins al 31 de desembre de 2023 o fins que s'esgoti el crèdit, i procedeixen del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic a través del Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència Europeu "NextGenerationEU".\nReduccions de l'IBI a Extremadura per instal·lar plaques solars\nSi comencem parlant de l'IBI, que és una de les bonificacions més interessants, un alt nombre de poblacions es poden beneficiar d'ella en tot el territori.\nEls municipis que poden aprofitar aquestes bonificacions sobre l'impost de béns immobles són:\nPor ordre decreixent, tenim a Casar de Cáceres i Arroyo de la Luz amb un 50% de bonificació, i a Don Benito amb un 30%.\nA Badajoz, Don Benito es converteix en el municipi més favorable per a la instal·lació, ja que és l'únic que disposa d'ajudes per a l'Impost de Béns Immobles, amb un 30%.\nA la província de Càceres, així com altres municipis de Badajoz no hi ha disponibles les subvencions de l'IBI, però poden aprofitar de possibles ajudes que ofereixin cada ajuntament en particular.\nA Extremadura pot beneficiar-se fins a un 18% de la població de les bonificacions sobre l'IBI. Aquestes ajudes estan destinades a particulars, a més d'autònoms i empreses.\nA continuació, es llisten municipis que es queden sense bonificació IBI de les províncies que sí disposen d'aquestes.\nLa instal·lació de plaques solars fotovoltaiques es paga a si mateixa amb l'estalvi que es genera en la factura de la llum, però amb les bonificacions IBI es paguen molt abans. En menys d'un lustre les plaques es poden haver amortitzat i, a partir d'aquest moment, la instal·lació genera un estalvi considerable a l'any pel que fa a factures de llum. A més, amb una instal·lació mitjana s'evita prop d'1 tona a l'any en emissions de CO2, contribuint a un món més sostenible.\nHem pogut veure, doncs, que Extremadura disposa d'un potencial d'autoconsum molt més gran que països líders en el sector, com Alemanya o el Regne Unit. La radiació solar a Extremadura permet usar la instal·lació fotovoltaica al seu màxim rendiment la major part de l'any, afermant-se com una inversió estable, i és per això pel que es vol impulsar d'aquest tipus energies renovables per part de l'Estat, així com des de les diferents comunitats autònomes, i aquestes energies més part del present que no del futur del consum elèctric.\nNo perdis de vista el nostre blog i xarxes socials, ja que les ajudes solen ser molt demandades i no volem que et perdis l'oportunitat d'aprofitar-les i així estalviar en el consum de llum de la teva llar, així com evitar les constants pujades de preu de la llum .\n#SUBVENCIONS #INSTAL·LACIONS #EXTREMADURA


El president del Govern se sotmetrà a una prova diagnòstica immediatament per a saber la seua situació.\nEl president del Govern, Pedro Sánchez, ha suspés tota la seua agenda programada per als pròxims dies i farà una quarantena de deu dies, després de conéixer-se que el president francés, Emmanuel Macron, amb el qual va estar el dilluns, ha donat positiu en Covid-19.\nEl primer acte cancel·lat és el que tenia a les 12 de hui al costat del Rei, en la inauguració de l’exposició sobre Manuel Azaña a la Biblioteca Nacional.\nLa Moncloa ha informat també que el cap de l’Executiu se sotmetrà a una prova diagnòstica immediatament per a saber la seua situació.\nSobre la base de l’Estratègia de Detecció Precoç, Vigilància i Control de Covid-19 aprovada pel Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes, els contactes estrets d’un positiu han de guardar una quarantena de 10 dies des del contacte independentment del resultat de la seua prova. És a dir, encara que Sánchez donara negatiu, hauria de guardar aïllament.


Harika Apartment Kas Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAndifli Mahallesi 1 Sokak No: 63 Daire 5, Kaş Centre, Kas, Turquia, 07580 - Veure al mapa\nMés informació sobre Harika Apartment\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kas, Harika Apartment és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Harika Apartment és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com platja privada, buceig, pesca, equitació, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Harika Apartment no troba competidors en cap categoria.


El PSC de Girona reitera la possibilitat d'un tripartit d'esquerres - Diari de Girona\nEl PSC de Girona reitera la possibilitat d'un tripartit d'esquerres\nPaneque reivindica situar la ciutat "com a única prioritat" però ja admet que els tocarà ser a l'oposició si res no canvia\n05·06·19 | 19:03\nEl PSC de Girona s'erigeix com a "única alternativa de canvi veritable" a la ciutat i reitera l'oferta d'intentar tancar un tripartit d'esquerres juntament amb Guanyem i ERC. El partit subratlla que aquest és "l'únic acord que contempla amb prou legitimitat" per donar el tomb a l'Ajuntament. "Entenem que l'alternativa de catorze regidors és possible si Guanyem i ERC estan disposades a comptar amb el PSC", insisteix la seva cap de llista, Sílvia Paneque.\nPer això, demana a Lluc Salellas i a Quim Ayats que renunciïn "a la teatralitat" i assumeixin "la responsabilitat de cedir perquè els qui pensen diferent també hi puguin ser" (en referència a l'independentisme). El PSC reclama als dos caps de llista que situïn la ciutat "com a única prioritat". Però també admet que, si en els propers dies res no canvia, els tocarà ser a l'oposició.\nEl PSC de Girona lamenta que tant Guanyem com ERC descartessin la seva proposta de pacte a tres, que permetria assolir la majoria absoluta a l'Ajuntament i fer un gir cap a les esquerres. Critica que, a l'hora de vetar-los, el cap de llista republicà, Quim Ayats, fes servir termes "despectius" (en referència a què no pactarien amb els del 155).\nI creu que el candidat de Guanyem Girona, Lluc Salellas, a banda de fer servir paraules "poc respectuoses" per deixar-los fora d'un possible pacte, després hi afegís la petició "agosarada" de demanar el suport dels socialistes per a la investidura "a canvi de res". Simplement per avalar un acord entre ells i ERC "que ni aleshores no existia, ni avui no existeix".\nAra, quan ja fa una setmana que les formacions van posar les cartes damunt la taula, i res no s'ha mogut -almenys, de cara a la galeria- Sílvia Paneque reitera que manté "les portes obertes" a un tripartit d'esquerres. Això sí, demana que no s'oblidin els regidors que ha obtingut cada llista. "Es tracta de treballar de manera seriós entre dues formacions que tenen la mateixa representació, el PSC i Guanyem, i una altra, ERC, que ha tingut dos regidors menys", diu.\nSegons el PSC, el tripartit d'aquesta és l'única proposta que té "prou legitimitat per fonamentar el canvi de manera raonable a Girona". "Entenem que l'alternativa de catorze regidors és possible si Guanyem i ERC estan disposades a comptar-nos", diu la cap de llista. I hi afegeix: "Perquè tenim un discurs que ens diferencia absolutament de les formacions independentistes, plantegem posar-nos d'acord i tenir una actitud inclusiva per mitjà de situar Girona com a única prioritat".\nGuanyar a vuit barris\nPaneque recorda que, amb els resultats del 26-M a la mà, els socialistes van guanyar a vuit barris de la ciutat i van créixer en 3.000 votants. "La visibilitat d'aquesta realitat és imprescindible, ja que es vincula directament a reconèixer tota la ciutat i avaluar com a legítima la voluntat de qualsevol ciutadà o ciutadana", reitera la cap de llista del PSC.\nPer això, diu que els socialistes estaran oberts a "opcions d'acord inclusiu serioses" i que, en cap cas, admetran "propostes que tinguin un signe contrari". "Ens tocarà ser a l'oposició si no hi ha canvis en els dies que venen, però fins al darrer moment abans del 15 de juny defensarem que és possible un canvi si es té present tothom", subratlla.\nPer això, el PSC demana tant a Guanyem com a ERC que posin per davant "la inclusió i la voluntat real de pacte". I que, sobretot, renunciïn "a la teatralitat" i assumeixin "la responsabilitat de cedir perquè els qui pensen diferent també hi puguin ser". "Jo hi estic disposada", conclou Sílvia Paneque.