El PP rebutja dues mocions d’Units per demana a la Generalitat que pague el deute amb Cabanes – Units pel Poble-Compromís Cabanes i la Ribera\nEl PP rebutja dues mocions d’Units per demana a la Generalitat que pague el deute amb Cabanes\nEconomia i Ocupació propostes\n(foto: espai on havien d’anar les VPO)\nLa majoria absoluta del PP a Cabanes va rebutjar les dues mocions presentades per Units pel Poble-Compromís al plenari de la setmana passada en les quals es demanaven a la Generalitat que pagara els deutes que manté amb Cabanes, l’excusa del PP, com sempre, és que suposadament ells ja estaven fent gestions al respecte, gestions que no han tingut èxit,i que no han demostrat documentalment en cap moment que realment les estiguen fent:\nAcí les 2 mocions:\nMOCIÓ PER RECLAMAR EL DEUTE PENDENT DE L’EIGE\nPocs mesos abans de les passades eleccions municipals, s’anunciava la imminent construcció de 32 habitatges de protecció oficial (VPO) i aparcament , després que l’ajuntament de Cabanes haguera concedit la llicència d’obres a l’Institut Valencià de l’Habitatge (IVHSA) http://www.cabanes.es/node/684.\nLa concessió de les llicències, en 13 de gener de 2011, obligava a que l’IVHSA començara les obres abans de sis mesos ( per fer-les coincidir en campanya electoral), i tenia 24 mesos com a màxim per executar totes les obres.\nAquestes vivendes es feien un sòl municipal, cedit gratuïtament per l’ajuntament, als carrers Borriol i Vall d’Alba ( junt al geriàtric), Ara temps després, les obres no sols no s’han fet, sinó que l’IVHSA no va pagar mai els 40.099,12 euros de l’impost sobre instal·lacions, construccions i obres (ICIO) i tampoc la taxa per prestació de serveis urbanístics que puja un total de 30.074,31 euros, deute que no hi ha data per al possible pagament .\nAquesta taxa, s’ha de pagar ja que els tràmits municipals sí que es van fer, i a pesar de la promesa en abstracte de la intenció de pagar el deute per part de l’EIGE ( Entitat d’Infraestructures de la Generalitat, empresa pública que ha adquirit a l’IVHSA), no hi ha data per a tal pagament.\nLa Llei d’Hisenda Pública de la GV en el seu article 18 diu que :\n1. El dret al reconeixement, liquidació i pagament de les obligacions ja reconegudes o liquidades prescriurà als quatre anys, explicats des del naixement de les obligacions o des del seu reconeixement o liquidació respectives.\n3. Les obligacions a càrrec de la hisenda de la Generalitat Valenciana que hagen prescrit seran baixa en els respectius comptes, prèvia tramitació de l’oportú expedient.\nPer això es presenta la següent moció\nPRIMER: L’ajuntament de Cabanes insta a l’EIGE al pagament del deute pendent, i demanar la interrupció del còmput de quatre anys de termeni per la prescripció .\nMOCIÓ PER RECLAMAR EL DEUTE PENDENT DE LA GENERALITAT\nSegons la resposta parlamentària escrita donada pel Conseller d’Hisenda i Administració Pública en 12 de novembre de 2013 al diputat autonòmic de Compromís ( preguntes número 28838 a 28857), el deute que manté la Generalitat amb l’ajuntament de Cabanes és de 223.318,17 €.\nDesconeixent si a hores d’ara s’ha pagat part o tot d’aquest deute, cal recordar que La Llei d’Hisenda Pública de la GV reconeix la després de quatre anys prescriu la obligació de pagament als quals està obligat la GV.\nPer això, s’acorda:\nPRIMER: L’ajuntament de Cabanes insta a la Generalitat al pagament del deute pendent, i demanar la interrupció del còmput de quatre anys de termeni per la prescripció .\n←Units-Compromís aconsegueix la unanimitat perquè l’ajuntament de Cabanes es posicione contra les prospeccions d’hidrocarburs a les Columbretes i el Golf de València\nQuan costa a l’ajuntament l’assetjament de Marina d’or contra Cabanes?+Es busca torero+→


Creacció | S’aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en l’àmbit de l’artesania\nHome Notícies S’aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en l’àmbit de l’artesania\nL’objecte d’aquestes bases és regular la concessió de les subvencions en l’àmbit de l’artesania, amb la finalitat de reactivar i impulsar el sector artesanal, i fomentar la competitivitat i la qualitat d’aquest sector.\nPer al programa 1: Els professionals autònoms que estiguin donats d’alta en el règim especial dels treballadors per compte propi o autònoms (RETA), empreses individuals, associades o agrupades (cooperatives), donades\nd’alta en el cens de l’impost d’activitats econòmiques.\nPer al programa 2: Els ajuntaments i els seus organismes públics que hi estiguin adscrits o vinculats, entitats municipals descentralitzades, mancomunitats i consells comarcals.\nLa subvenció atorgada té el caràcter d’import màxim i s’ha de destinar a la realització de l’actuació subvencionada.\nEl seu objectiu és potenciar el creixement i la competitivitat del sector de l’artesania, donant suport a la seva transformació digital i a la comercialització, així com reforçar l’estructura de les empreses artesanes, dotant-les d’eines per a la infraestructura, gestió i processos de producció.\na) Fomentar la implantació d’establiments d’activitats singulars de caràcter artesanal. Aconseguir l’obertura dels locals buits, en zones definides i determinades, per tal que es converteixin en pols d’activitat econòmica. Potenciar l’activitat econòmica i l’ocupació de la zona definida i potenciar i atreure aquella oferta que singularitzi el municipi.\nEls reptes de l’empresa familiar i què pot fer Reempresa per resoldre’ls


Eleccions FEDDF - Membres Assamblearis - Esport Adaptat | FCEDF\nEn acompliment al que estipula l’Ordre ECD/2764/2015 per la qual es regulen els processos electorals en les federacions esportives espanyoles, la FEDDF ha iniciat el seu període electoral pel qual durant les properes setmanes s’ha d’escollir als estaments amb representació en l’Assemblea General de la FEDDF i la Junta Directiva de la FEDDF.\nL‘Assemblea General tal i com estipula el Reglament Electoral de la FEDDF estarà conformat per:\n1. Clubs esportius o persones jurídiques que tinguin aptitud per participar en competicions esportives.\n4. Jutges, Àrbitres, Cronometradores i Auxiliars.\nTenen la consideració d’electors i elegibles, en les eleccions per a l’Assemblea General, els components dels diferents estaments que compleixin els requisits següents:\n1. Els clubs esportius que figurin inscrits en la Federació al moment de la convocatòria de les eleccions i ho hagin estat, almenys, durant la temporada esportiva anterior, sempre que algun dels seus equips hagi participat, igualment durant la temporada anterior, en competicions o activitats de la seva modalitat esportiva de caràcter oficial i àmbit estatal, i continuïn fent-ho en la temporada en què s’iniciï el corresponent procés electoral.\n2. Els esportistes que al moment de la convocatòria de les eleccions tinguin llicència en vigor expedida o homologada per la Federació i l’hagin tingut, almenys, durant la temporada esportiva anterior, així com haver participat igualment durant la temporada anterior en competicions o activitats de la seva modalitat esportiva de caràcter oficial i àmbit estatal.\n3. Els tècnics que al moment de la convocatòria de les eleccions tinguin llicència en vigor expedida o homologada per la Federació i l’hagin tingut, almenys, durant la temporada esportiva anterior, sempre que hagin participat, també durant la temporada anterior, en competicions o activitats esportives de caràcter oficial i àmbit estatal.\n4. Els Jutges, Àrbitres, Cronometradores i Auxiliars que al moment de la convocatòria de les eleccions tinguin llicència en vigor expedida o homologada per la Federació i l’hagin tingut, almenys, durant la temporada esportiva anterior, sempre que hagin participat, també durant la temporada anterior, en competicions o activitats esportives de caràcter oficial i àmbit estatal.\nPer presentar les candidatures és necessari presentar el document “Impreso modelo presentación candidaturas”. En el cas de l’estament de clubs ha d’acompanyar-se també el document Word “Carta Modelo delagación candidaturas de clubes” emplenat juntament amb l’imprès anterior de candidatura.\nLa data límit per presentar les candidatures a membres de l’Assemblea General finalitzen el proper 27 d’abril a les 13:00 hores. Les mateixes s’han d’enviar al correu general de la FEDDF feddf@feddf.es , o per correu postal.


Platja gran de Can Picafort • Can Picafort\nPlatja gran de Can Picafort CA\tpedro\t2017-12-20T16:20:10+00:00\nTRAM CAN PICAFORT – PLATGES DE MURO\nDISTINCIÓ “BANDERA BLAVA”\nL’accés per carretera és senzill seguint la senyalització viària. El vehicle particular s’haurà d’estacionar pels carrers propers a aquesta platja, mentre que la parada d’autobús més propera es troba a 100 metres.\nCompta amb tots els serveis i equipaments necessaris i accessible per a minusvàlids en el tram que limita amb el passeig, autèntic cor de Can Picafort, les bullicioses terrasses són l’enclavament perfecte per passar l’estona relaxadament, observant l’anar i venir dels transeünts que allà es concentren, sobretot, en els capvespres.\nGuardonada any rere any amb el distintiu de qualitat de Bandera Blava que desenvolupa a nivell internacional la FEE (Foundation for Enviornmental Education) ia Espanya el concedeix ADEAC (Associació De Educació Ambiental i del Consumidor).\nL’escriptora Concha Alós va ambientar la seva novel·la Les fogueres, guanyadora del Premi Planeta de l’any 1964, al Can Picafort tranquil de finals dels anys cinquanta del segle XX.


DIRECTRIUS DE L IFLA. per al servei de les biblioteques públiques - PDF\nDownload "DIRECTRIUS DE L IFLA. per al servei de les biblioteques públiques"\nJesús Toro Ramos\n1 1 D I R E C T R I U S DIRECTRIUS DE L IFLA per al servei de les biblioteques públiques\n2 DIRECTRIUS DE L IFLA per al servei de les biblioteques públiques\n3 DIRECTRIUS DE L IFLA per al servei de les biblioteques públiques SEGONA EDICIÓ REVISADA\n4 2a edició, completament revisada Editada per Christie Koontz i Barbara Gubbin Edició original: IFLA public library service guidelines. 2nd, completely rev. ed. / edited by Christie Koontz and Barbara Gubbin. Berlin/New York : Walter de Gruyter GmbH & Co. KG, 2010 (IFLA Publications; 147) ISBN ISSN Edició catalana revisada i adaptada per: Cristina Galí, Ferran Burguillos, Mònica Medina i Àngels Migueles Revisió del text: Núria Palomar i Amadeu Pons Col lecció: Directrius Coordinador de la col lecció: Amadeu Pons Disseny gràfic i maquetació: Editat pel Col legi Oficial de Bibliotecaris-Documentalistes de Catalunya Barcelona, abril 2013\n5 Sumari Pròleg a l edició catalana... 8 Pròleg... 9 Introducció La funció i els objectius de la biblioteca pública Introducció Definició de la biblioteca pública Els objectius de la biblioteca pública Un agent de canvi Llibertat d informació Accés universal Necessitats locals Cultura local Les arrels culturals de la biblioteca pública Biblioteques sense parets Els edificis de les biblioteques Recursos El valor de les biblioteques públiques Bibliografia Edificis El marc jurídic i econòmic Introducció La biblioteca pública i l Administració La legislació relativa a les biblioteques públiques Finançament Òrgans de govern de la biblioteca pública L administració de la biblioteca pública Promoció i difusió Bibliografia Satisfer les necessitats dels usuaris i usuàries Introducció Identificació dels usuaris i usuàries potencials Anàlisi de les necessitats de la comunitat Serveis per als usuaris i usuàries Atenció a l usuari Formació d usuaris i usuàries Col laboració i intercanvi de recursos Xarxes digitals Accés als serveis L edifici de la biblioteca Bibliografia... 71\n6 El desenvolupament de la col lecció Introducció Política de gestió i desenvolupament de la col lecció Diversitat de recursos Desenvolupament de la col lecció Principis per al manteniment de la col lecció Estàndards per a les col leccions Estàndards per als serveis digitals d informació Programa per al desenvolupament de la col lecció de les biblioteques noves Índexs d adquisició i esporgada Gestió de la col lecció digital Bibliografia Recursos humans Introducció Les competències del personal de la biblioteca Categories del personal Normes ètiques Les tasques del personal de la biblioteca Dotació de personal Formació del personal bibliotecari Formació contínua Promoció professional Condicions del lloc de treball Voluntariat Bibliografia La gestió de les biblioteques públiques Introducció Competències per a la gestió Creació i manteniment de xarxes de biblioteques Gestió econòmica Gestió dels recursos bibliotecaris Gestió del personal Planificació i desenvolupament dels sistemes bibliotecaris La gestió del canvi Delegació de responsabilitats Eines de gestió Bibliografia El màrqueting a les biblioteques públiques Introducció Eines de màrqueting Política de màrqueting i comunicació Relacions públiques Bibliografia\n7 APÈNDIXS Apèndix Apèndix Apèndix Apèndix Apèndix Apèndix Bibliografia general de l IFLA\n8 8 PRÒLEG a l edició catalana Les Directrius de l IFLA per al servei de les biblioteques públiques representen un dels documents de referència per a moltes i molts professionals bibliotecaris i, és per això, que des del Col legi hem volgut oferir la traducció d aquesta nova edició de les directrius. Cal destacar, doncs, el paper normalitzador del Col legi en la publicació de traduccions catalanes de directrius i d altres documents. En el procés de revisió d aquestes directrius s han corregit dues errades que hi havia a la versió original referent a exemples concrets de biblioteques públiques de Catalunya: Exemple de l epígraf 1.8 Cultura local. Apèndix 4. Estàndards per a la construcció d edificis per a biblioteques (Ontario i Catalunya). Des del Col legi volem agrair l esforç i la implicació de les persones que han participat en la revisió d aquestes directrius amb l objectiu de disposar d unes directrius que s adaptin a la realitat de les biblioteques públiques catalanes. Així doncs, un agraïment a en Ferran Burguillos, a la Mònica Medina, l Àngels Migueles, en especial, a la Cristina Galí, com a coordinadora de la revisió d aquestes directrius. Esperem que aquestes directrius siguin útils per seguir tenint unes biblioteques públiques de qualitat.\n9 9 PRÒLEG Aquesta publicació revisa les Directrius IFLA/UNESCO per al desenvolupament del servei de biblioteques públiques aparegudes el És resultat del treball conjunt de diversos membres del Comitè de la Secció de Biblioteques Públiques de l IFLA. La biblioteca pública és el principal punt d accés de la comunitat a la informació, dinàmic i fonamental, dissenyat per a respondre de manera proactiva a les múltiples i canviants necessitats d informació. Aquestes directrius tenen l objectiu d orientar els i les professionals de la informació i la documentació en la majoria de situacions, ajudar-los a millorar el desenvolupament de serveis que siguin eficaços, de col leccions adients i de recursos accessibles que s adeqüin a l entorn i a les necessitats de la comunitat local. En l engrescador i complex món de la informació d avui dia, és fonamental que els professionals de les biblioteques assoleixin l èxit en la cerca del coneixement, la informació i l experiència creativa. Esperem que aquestes directrius facilitin aquesta cerca, i que, en última instància, millorin el potencial d aprenentatge i la qualitat de vida de les comunitats a les quals les biblioteques donen servei. Volem agrair les opinions i les contribucions de tots aquells que han col laborat en aquest treball des dels seus inicis el 1973, especialment els membres de la Secció de Biblioteques Públiques de l IFLA que van aportar exemples pràctics per a il lustrar el text, i en concret John Lake per la seva tasca d edició. Volem donar les gràcies a Nicole Stroud, bibliotecària i estudiant de postgrau de la Universitat de l estat de Florida, per col laborar en l edició del text i per contribuir al nou apartat de desenvolupament de la col lecció digital. També volem esmentar tots aquells qui han col laborat en altres apartats nous: Janet Lynch Forde (alfabetització informacional), Monika Antonelli (biblioteques sostenibles), Lauren Mandel (serveis de l Administració electrònica), Laura Brenkus (recursos humans) i l editora Christie Koontz (màrqueting). L interès que aquesta publicació ha generat al llarg dels anys fa palesa la demanda d unes directrius que reflecteixin els canvis en el món de la informació en què treballen les biblioteques. Confiem que aquestes directrius seran vàlides per a les biblioteques públiques del segle xxi, sigui quina sigui la fase del seu desenvolupament, i que continuaran ajudant els professionals de la informació i la documentació a afrontar els reptes diaris. En efecte, és amb aquesta convicció que oferim aquesta obra revisada a tothom qui es dedica al desenvolupament de biblioteques públiques arreu del món. Les editores, Christie Koontz i Barbara A.B. Gubbin\n10 10 introducció L edició de les directrius del 2001, de la mateixa manera que aquesta nova edició, incloïa exemples de la prestació de serveis d arreu del món. No es pretén que aquesta tria sigui exhaustiva o que contingui necessàriament els exemples més destacats. La intenció és que els exemples serveixin per a il lustrar el text amb algunes instantànies d allò que passa a les biblioteques públiques de diversos països i aportin una visió de solucions imaginatives a reptes concrets. Som conscients que aquests exemples són molt selectius i que se n podrien emprar d altres igual de significatius, però sí que mostren allò que es fa arreu del món, en un context local, per adequar les biblioteques públiques a les necessitats dels seus usuaris i usuàries o clients 1. També s hi ha inclòs les adreces URL d algunes d aquestes iniciatives perquè es pugui accedir a una informació més detallada. En aquesta edició, la bibliografia relacionada s annexa a cada capítol, on figuren també les publicacions de l IFLA, que apareixen resumides al final del document. Finalment, s inclouen dos nous apèndixs: els Estàndards i directrius per a les biblioteques públiques de Queensland i l actualització del Manifest de l IFLA/UNESCO de Aquests últims anys, les ràpides i grans transformacions que s han produït en les tecnologies de la informació han revolucionat els sistemes de recopilació i presentació de la informació, i la manera d accedir-hi. La sinergia entre les tecnologies de la informació i de la comunicació permet accedir a la informació d una manera que no es podia imaginar ni de lluny quan es van publicar les Directrius el 1986 i el La velocitat dels canvis s ha accelerat, i aquesta tendència continua en augment. Hi ha pocs sectors d activitat que no en resultin afectats, i la biblioteca pública, que precisament té com a funció primordial la provisió d informació, afronta el desafiament d unes transformacions radicals en tots els aspectes de l organització i la prestació de serveis. Moltes biblioteques públiques han reaccionat davant el repte de la revolució digital i han aprofitat l oportunitat per desenvolupar els seus serveis mitjançant uns mètodes nous i engrescadors. Tanmateix, per aprofitar les possibilitats de les tecnologies de la informació i de la comunicació, és imprescindible estar alfabetitzat, tenir coneixements en l ús de les tecnologies de la informació i disposar d una xarxa fiable de telecomunicacions. Així doncs, continua ben viu el perill d una distància creixent entre els rics i els pobres en informació. Aquesta distància no es produeix només entre països en diferents fases de desenvolupament, sinó també entre grups i persones dins d un mateix país. Les biblioteques públiques tenen l oportunitat extraordinària d introduir tothom en aquesta conversa global i superar l anomenada bretxa digital. Poden assolir-ho proporcionant un accés públic a les tecnologies de la informació i uns coneixements informàtics bàsics, com també participant en campanyes per combatre l analfabetisme digital. Tanmateix, per complir 1. Nota de la revisió: Customers en la versió original en anglès. Tal com s explica a la introducció del capítol 3, Satisfer les necessitats dels usuaris i usuàries, s empra el terme client, en comptes d usuari, per reflectir millor la consideració d aquells no usuaris de les biblioteques públiques com a clients potencials. Malgrat que la versió original en anglès empra indistintament un i altre terme, s ha optat per mantenir el terme usuari al llarg del text en català, ja que aquest mot és el que s utilitza de manera preferent i està més consolidat en la nostra terminologia i entorn professional.\n11 el principi d accés universal, també han de continuar mantenint els serveis que ofereixen informació d altres maneres; per exemple, mitjançant les obres impreses o la tradició oral, que probablement continuaran tenint una importància vital en un futur immediat. Tot i que una biblioteca pública ha de tenir entre els seus objectius fonamentals convertir-se en el portal d entrada al món de la informació digital, no s ha d estalviar esforços per mantenir obertes altres vies d accés al coneixement i a la informació. Aquests factors emplacen les biblioteques públiques davant d un desafiament de primer ordre, i la seva reacció en determinarà la viabilitat futura. Les recomanacions d aquest document s emmarquen en aquest escenari. 11\n12 1 LA FUNCIÓ I ELS OBJECTIUS DE LA BIBLIOTECA PÚBLICA\n13 13 La funció i els objectius de la biblioteca pública La biblioteca pública, porta local d accés al coneixement, ofereix les condicions bàsiques per a la formació al llarg de la vida, la independència en la presa de decisions i el desenvolupament cultural de les persones i els grups socials. (Manifest de la Biblioteca Pública de l IFLA/UNESCO, 1994) 1.1 Introducció En aquest capítol s exposen de manera general la funció i els objectius de la biblioteca pública (tal com es defineixen i estipulen al Manifest de l IFLA/UNESCO, 1994, apèndix 1). Els conceptes bàsics es desenvolupen més detalladament en capítols posteriors. 1.2 definició de la biblioteca pública Les biblioteques públiques són un fenomen estès arreu del món. Apareixen en un ampli ventall de societats, i en una gran diversitat de cultures en diferents fases de desenvolupament. Tot i que la diversitat dels contextos en què actuen ha de donar lloc per força a diferències pel que fa als serveis que ofereixen i la manera com es presten, normalment tenen unes característiques en comú, que es poden definir de la manera següent: la biblioteca pública és una organització fundada per la comunitat, de la qual rep suport i finançament, ja sigui per mitjà del govern local, regional o estatal, o per mitjà d altres tipus d institucions. Proporcionen accés al coneixement, a la informació, a l aprenentatge al llarg de la vida i a les obres de ficció per mitjà d una varietat de recursos i serveis, als quals tenen accés tots els membres de la comunitat sense distinció de raça, nacionalitat, edat, sexe, religió, llengua, discapacitat, situació econòmica i laboral i nivell d estudis. 1.3 Els objectius de la biblioteca pública L objectiu principal de la biblioteca pública és proporcionar recursos i serveis en diferents mitjans per atendre les necessitats de les persones i els grups pel que fa a l educació, la informació i el desenvolupament personal, incloent-hi l esbarjo i el lleure. Les biblioteques públiques exerceixen una funció important en el desenvolupament i la continuïtat d una societat democràtica per tal com ofereixen accés individual a un ampli i variat ventall de coneixements, idees i opinions.\n14 14 El Consell de Biblioteques Públiques finès va promoure un nou lema per a les biblioteques públiques del país: La biblioteca és un lloc de trobada de persones i d idees. Biblioteca: inspiradora, sorprenent, enriquidora. Els Estàndards i directrius per a les biblioteques públiques de Queensland es van formular per millorar els procediments que s apliquen a les biblioteques públiques de l estat, a Austràlia, i per proporcionar-los objectius assolibles. Els estàndards es consideren una guia de bones pràctiques destinades a les persones responsables de la gestió dels serveis de les biblioteques públiques (vegeu l apèndix 6) < [consulta: 08/01/2013] Educació Promoure l educació individual i autodidacta, com també l ensenyament formal en tots els nivells. (Manifest) La necessitat d una institució a l abast de tothom que ofereixi accés al coneixement en suport imprès o en d altres, com ara per mitjà de recursos multimèdia o d Internet, per contribuir a l educació formal i no formal, ha estat el motiu pel qual s han fundat i mantingut la majoria de biblioteques públiques, i continua sent un dels seus objectius fonamentals. Al llarg de la vida, les persones necessiten aprendre en centres d ensenyament formal com ara escoles, instituts o universitats, o en un context menys formal relacionat amb la vida laboral i quotidiana. El procés d aprenentatge no acaba al final de l educació formal, sinó que, per a gairebé tothom, és una activitat que es prolonga al llarg de la vida. En una societat cada vegada més complexa, les persones necessiten adquirir noves competències en les diferents fases de la seva vida, i la biblioteca pública té un paper important a l hora de contribuir a aquest procés. La biblioteca pública ha d oferir materials en els mitjans adequats per col laborar en els processos d aprenentatge formal i no formal. També ha d ajudar l usuari a utilitzar amb eficàcia aquests recursos d aprenentatge, i ha de facilitar unes instal lacions que permetin l activitat de l estudi. Atès que la capacitat d accedir a la informació i fer-ne un ús eficaç és essencial per a una educació de qualitat, les biblioteques públiques han de col laborar, sempre que sigui possible, amb altres institucions educatives per ensenyar a utilitzar els recursos que permeten accedir a la informació. Quan es disposi d uns serveis bibliotecaris adients per contribuir a l educació formal, la biblioteca pública ha de complementar-los. La biblioteca pública també ha de col laborar activament en la formació i en campanyes en favor de l alfabetització i de la capacitació en l ús de la informació (alfabetització informacional); aquesta és la clau per a l educació i el coneixement, i per a l ús dels serveis bibliotecaris i d informació. Les persones que hagin après a llegir fa poc necessiten accedir amb facilitat a uns materials de lectura adequats per mantenir i desenvolupar les competències bàsiques.\n15 15 Als països en què es considera primordial la promoció de l educació, l objectiu de les biblioteques públiques és servir de suport a l ensenyament formal. Tanmateix, les modalitats de suport que les biblioteques públiques poden prestar a l educació formal i no formal són diverses, ja que depenen del context local i del nivell de recursos disponibles. A Singapur, la missió atribuïda a les biblioteques públiques és la d oferir serveis bibliotecaris i d informació fiables, accessibles i connectats globalment a fi d afavorir una societat informada i compromesa. A Sud-àfrica, on molta gent viu en habitatges que no reuneixen les condicions adequades i ni tan sols disposen d electricitat per poder estudiar, les biblioteques públiques donen una elevada prioritat a l oferta de serveis bàsics: llum, taules i cadires. En alguns països hi ha biblioteques que realitzen múltiples funcions alhora, com ara les pròpies de la biblioteca pública i les pròpies de la biblioteca escolar. A Anglaterra, una biblioteca de proximitat més petita es troba integrada en una biblioteca escolar de majors dimensions, emplaçada en un equipament de lleure. Als Estats Units, de vegades les biblioteques públiques i les universitàries comparteixen emplaçament, com ara la Biblioteca Central de San José i la Biblioteca del Comtat de Harris, a Tomball < [consulta: 08/01/2013]. Al territori federal d Amazones, a Veneçuela, on hi ha poques biblioteques escolars, les biblioteques rurals concentren els seus esforços amb l objectiu d ajudar l alumnat i el professorat. A la província de Barcelona alguns serveis bibliotecaris donen suport a estudiants d ensenyament a distància de la Universitat Oberta de Catalunya. A l estat de Queensland, a Austràlia, la biblioteca mòbil de l Ajuntament de Gold Coast visita escoles de primària emplaçades en llocs aïllats. Les biblioteques noruegues seleccionen llocs d Internet de qualitat controlada amb enllaços indexats que contenen recursos educatius adients per a diferents nivells d edat < [consulta: 08/01/2013]. Grans biblioteques urbanes com la Biblioteca Pública del Districte de Queens, a Nova York, Estats Units, o la Biblioteca Pública de Copenhaguen, a Dinamarca, ofereixen als usuaris centres d aprenentatge especialment dissenyats per a les seves seus. Aquests centres inclouen personal de suport per ajudar a utilitzar els materials pedagògics i els ordinadors. La Biblioteca Infantil Regional d Astracan, a Rússia, es comunica en línia amb els lectors i lectores joves, les consultes dels quals s adrecen als departaments corresponents amb l objectiu de respondre-les en un termini de 24 hores. Els usuaris que viuen lluny de la biblioteca també poden rebre a domicili els llibres o les revistes que necessitin < [consulta: 08/01/2013].\n16 16 Entrelibros és una xarxa d usuaris i llibres promoguda pel Govern autonòmic d Extremadura. < [URL inactiu: 08/01/2013]. A l estat de Queensland, a Austràlia, les biblioteques públiques organitzen uns clubs de deures que faciliten recursos i ajut als alumnes dels cursos superiors de primària i de secundària. També ofereixen suport en línia per fer els deures. < slq.qld.gov.au> [consulta: 08/01/2013] Informació La biblioteca pública és el centre local d informació que facilita als seus usuaris tot tipus de coneixements i informació. (Manifest) La possibilitat d accedir a la informació i comprendre-la és un dret bàsic, i mai en la història del món no hi havia hagut tanta informació disponible com ara. Com a servei públic obert a tothom, la biblioteca pública té un paper clau consistent a recopilar informació, organitzar-la i explotar-la, i també facilitar l accés a una àmplia gamma de fonts d informació. La biblioteca pública té una responsabilitat especial a l hora de recopilar la informació local i fer-la fàcilment accessible. També actua com a memòria del passat perquè recull i conserva materials relatius a la història de la comunitat i de les persones, i hi facilita l accés. En oferir un ampli volum d informació, la biblioteca pública ajuda la societat a debatre i prendre decisions sobre temes clau. A més, en recollir i facilitar informació, la biblioteca pública ha de col laborar, sempre que sigui possible, amb altres institucions per aprofitar al màxim els recursos disponibles. El ràpid creixement del volum d informació disponible i els continus canvis tecnològics han afectat d una manera radical la manera d accedir a la informació i ja han tingut repercussions importants en les biblioteques públiques i els seus serveis. La informació és molt important per al desenvolupament de les persones i de la societat, i les tecnologies de la informació confereixen un poder considerable als qui hi tenen accés i en poden fer ús. Malgrat el ràpid creixement que s ha registrat en aquest àmbit, la majoria de la població mundial no hi pot accedir, i la distancia entre els rics i els pobres en informació continua ampliant-se en algunes zones. Els mitjans d informació pública de gran abast com ara la televisió, el telèfon o els serveis d Internet per a dispositius mòbils, com també les institucions educatives i les biblioteques públiques, es donen per fet als països desenvolupats. En canvi, als països en vies de desenvolupament, aquesta mena d infraestructures presenten mancances notables, la qual cosa dificulta la capacitat de les persones per a recopilar informació i solucionar problemes. En aquest sentit, Internet fa augurar millores en la comunicació tant a escala nacional com internacional dels països en vies de desenvolupament. Les biblioteques públiques han de col laborar a reduir la distància existent facilitant l accés generalitzat a Internet (allà on la tecnologia ho permeti), i proporcionant alhora informació en els formats tradicionals. Les biblioteques públiques han de conèixer i explotar les oportunitats brindades pels continus\n17 17 i creixents avenços de les tecnologies de la informació i la comunicació. A més, continuen sent un punt d accés important als serveis d informació en línia. Algunes biblioteques públiques de Sud-àfrica reserven espai per a quioscos d informació i telecentres. En cinc països africans (Benín, Mali, Moçambic, Tanzània i Uganda) s han creat telecentres rurals comunitaris per a usos diversos, en els quals es dóna accés a les eines modernes d informació i comunicació. La Biblioteca Pública de Memphis, als Estats Units, inclou informació no tradicional com ara arxius genealògics, un petit centre de teletreball i llistats amb ofertes d ocupació. Altres biblioteques municipals nord-americanes, com ara la de Dallas i la de San Francisco ofereixen informació de l Administració local, estatal i nacional. A les biblioteques públiques d Estònia hi ha punts d accés gratuït a Internet. L Ajuntament de Gold Coast, a Austràlia, organitza regularment una fira tecnològica (Techno Expo) de dos dies de durada per donar als usuaris i usuàries l oportunitat d explorar i conèixer tot allò relacionat amb dispositius, eines i conceptes que incorporen les últimes tecnologies El desenvolupament personal Oferir oportunitats per a un desenvolupament personal creatiu. (Manifest) L oportunitat de desplegar la creativitat personal i conrear nous interessos és important per al desenvolupament humà. Per a aconseguir-ho, cal accedir al coneixement i a les obres de ficció. A través d una varietat de mitjans diferents, la biblioteca pública pot facilitar l accés a una reserva de coneixements rica i diversa i a un patrimoni creatiu que les persones no poden adquirir totes soles. Posar a l abast de tothom les principals col leccions mundials de literatura i de coneixements, incloent-hi les fonts d informació de la pròpia comunitat, ha estat una contribució fonamental de la biblioteca pública, i encara és una funció de vital importància. L accés a les obres de ficció i al coneixement és una aportació bàsica a l educació personal i una activitat de lleure positiva. A més de la formació d usuaris tradicional adreçada a ensenyar com buscar en el catàleg i com utilitzar obres de referència en paper, les biblioteques han d instruir els usuaris i usuàries sobre com utilitzar els ordinadors per trobar informació i com avaluar-ne la qualitat. La biblioteca pública també pot fer una aportació fonamental al dia a dia dels usuaris i al desenvolupament social i econòmic implicant-se directament en la informació que s ofereix als membres de les comunitats en vies de desenvolupament; per exemple, activitats de formació bàsica per sortir-se n en la vida diària, educació per a adults o programes de sensibilització\n18 18 sobre la sida. En societats amb un índex d analfabetisme elevat, la biblioteca pública ha d oferir serveis a les persones analfabetes, i interpretar i traduir la informació quan calgui. També ha de facilitar una formació bàsica als usuaris sobre com utilitzar la biblioteca i els serveis que ofereix. Les mediateques rurals de Mali van distribuir informació sobre higiene, sanitat, cria d animals i altres temes d interès per a la vida diària. Van abastar 146 pobles i es van organitzar audicions col lectives. A Bolívia, les biblioteques locals són el centre de nombroses activitats, com ara campanyes sanitàries, classes d higiene i nutrició, trobades de grups de mares i nadons, i clubs juvenils. En algunes biblioteques nord-americanes hi ha centres d informació ocupacional. Les persones que busquen feina hi troben informació sobre llocs de treball i poden utilitzar mitjans diversos per preparar les sol licituds i les entrevistes de feina. Aquests projectes permeten establir vincles entre el personal de les biblioteques i les oficines de treball del Govern regional. Un objectiu fonamental de la creació de serveis bibliotecaris a les àrees rurals de Veneçuela ha estat millorar la qualitat de vida dels petits grangers amb recursos limitats subministrant-los informació sobre agricultura i cria d animals. La Biblioteca Pública de Crandall, a Glens Falls, Estats Units, ha creat un centre d informació sanitària que inclou una línia de consultes telefòniques per a respondre les qüestions de salut dels usuaris < [consulta: 08/01/2013]. Les biblioteques de Londres, al Regne Unit, ofereixen llibres i altres recursos per a ajudar a millorar la competència lectora, matemàtica i informàtica < [URL inactiu: 08/01/2013] Els infants i el jovent Crear i reforçar els hàbits de lectura dels infants des de ben petits. (Manifest) La biblioteca pública ha de vetllar per atendre les necessitats de tots els grups de la comunitat, amb independència de la seva edat i les seves circumstàncies físiques, econòmiques o socials. No obstant això, té una responsabilitat especial pel que fa a les necessitats dels infants i els joves. Si es transmet als infants des de ben petits la passió pel coneixement i per les obres d imaginació, el més probable és que al llarg de la vida es beneficiïn d aquests elements vitals per al desenvolupament personal, enriquint-los i potenciant alhora la seva contribució a la societat. Els infants també poden animar els pares i altres adults a utilitzar la biblioteca. D altra banda, és important que el jovent que té dificultats per aprendre a llegir pugui accedir a una biblioteca que els proporcioni els materials adients (vegeu els apartats i 3.4.3).\n19 19 La Biblioteca Pública Central de Novouralsk, a Rússia, va desenvolupar un servei d informació per a telèfons mòbils adreçat al jovent anomenat Busco una resposta, amb l objectiu de proporcionar informació en línia de manera immediata < [consulta: 08/01/2013]. Chitadel.ru <lector.ru> [consulta: 08/03/2013]), creat pel Sistema Centralitzat de Biblioteques Municipals d Omsk, a Rússia, s adreça als i les joves; el menú en línia ofereix, entre altres opcions, la possibilitat de trobar llibres i cites interessants d autors de renom. El Sistema Centralitzat de Biblioteques de Pskov, a Rússia, va dur a terme un estudi de mercat que li va permetre identificar un inconformisme creixent entre els adolescents. Al web de la biblioteca, la secció L abecé de l alternatiu < bibliopskov.ru/neformal/index.htm> [consulta: 08/01/2013] explica l essència de les subcultures, la filosofia, la psicologia i els estils de vida adolescents Les biblioteques públiques i el desenvolupament cultural Una funció important de la biblioteca pública és la d oferir a la comunitat un centre per al desenvolupament cultural i artístic, i ajudar-la a configurar i mantenir la seva identitat cultural. Això ho pot aconseguir col laborant amb les entitats locals i regionals adequades, oferint un espai per a les activitats culturals, organitzant programes i vetllant perquè els interessos culturals estiguin representats en els materials de la biblioteca. La contribució de la biblioteca ha de reflectir la diversitat de cultures presents en la comunitat; ha de facilitar materials en les llengües que s hi parlen i llegeixen, i donar suport a les tradicions culturals. A més, la biblioteca ha de procurar contractar personal que parli les llengües de la comunitat que atén. Els bibliotecaris i bibliotecàries que treballen al territori d Amazones, a Veneçuela, tenen una formació que els permet fer de mediadors interculturals, perquè molts dels qui viuen a les comunitats rurals només parlen la seva llengua nativa. La Biblioteca Pública de Newark, als Estats Units, va crear en col laboració amb el Comitè d Història de Nova Jersey el Centre d Informació de Nova Jersey Charles Cummings, especialitzat en història local i estatal. Les biblioteques centrals de Croàcia ofereixen serveis bibliotecaris a totes les minories ètniques, que inclouen llibres en la seva llengua materna, exposicions de temàtiques relacionades, esdeveniments literaris i altres tipus d activitats culturals, i préstec interbibliotecari per complementar les necessitats dels grups locals de diferent origen. Les Biblioteques Municipals de Gold Coast, a Austràlia, celebren Cultures a la Costa, uns programes mensuals d interès multicultural organitzats per grups diversos que incrementen la sensibilitat cultural de la comunitat.\n20 La funció social de la biblioteca pública La biblioteca pública té una funció important com a espai públic i lloc de trobada. Aquest servei és especialment necessari en les comunitats on hi ha pocs espais perquè s hi reuneixi la gent. Utilitzar la biblioteca per a la recerca i per trobar informació relativa a l educació i el lleure dels usuaris i usuàries permet a la població establir relacions informals amb altres membres de la comunitat, la qual cosa esdevé una experiència social positiva. Els equipaments bibliotecaris han d estar dissenyats i construïts per a afavorir les activitats socials i culturals relacionades amb els interessos de la comunitat. Les biblioteques daneses reconeixen que, si bé l ús tradicional d Internet per a cercar informació encara és el més habitual, la utilització d aquest mitjà com a plataforma de comunicació està creixent de manera exponencial. Un projecte basat en la iniciativa 23 Things de la Biblioteca Pública Charlotte Mecklenburg, als Estats Units < plcmc.org/> [URL inactiu: 08/01/2013], mostra la necessitat que el personal bibliotecari rebi formació en matèria de xarxes socials 2.0 < [consulta: 08/01/2013]. La Biblioteca Entresse, emplaçada en un centre comercial de Finlàndia, és una biblioteca multicultural dotada d un personal tan heterogeni com els seus usuaris. Entre els grups que més interessa atreure hi ha els adolescents i les persones immigrants. Els bibliotecaris es passegen per l equipament amb mòbils i portàtils a fi de prestar serveis a aquests sectors de la població que sovint resulten de més difícil accés < [consulta: 08/01/2013]. Biblioteca 10 és una sucursal de la Biblioteca de Hèlsinki, a Finlàndia. Emplaçada al centre urbà, ofereix serveis innovadors com ara bucs d assaig i edició de so, on els usuaris poden practicar o enregistrar la seva música. L Escenari funciona com a local per a actuacions culturals, debats i altres esdeveniments < GB/kirjasto10/> [consulta: 08/01/2013]. 1.4 un agent de canvi En exercir la seva funció en aquestes àrees fonamentals, la biblioteca pública promou el desenvolupament social i personal i pot esdevenir un agent positiu de canvi per a la comunitat. De la mateixa manera, pot aportar beneficis econòmics i socials a la comunitat i els seus membres facilitant-los una àmplia gamma de materials per contribuir a l educació i posar la informació a l abast de tothom. Finalment, la biblioteca contribueix a la creació i el manteniment d una societat ben informada i democràtica, i ajuda a potenciar l enriquiment i el desenvolupament de la vida de les persones i de la comunitat on viuen. La biblioteca pública ha d estar al corrent dels temes que es comenten en el si de la comunitat i oferir informació per sustentar aquest debat.


NSFW LUNACY ESPERA AL TRÀILER DE 'THE GREASY STRANGLER' - PEL·LÍCULES\nEl tràiler intrigantment demencial de NSFW de ‘The Greasy Strangler’ és aquí per fondre el cervell\nQuan crees una pel·lícula amb un títol gloriós com L’estrangulador greixós , les expectatives són elevades perquè la vostra pel·lícula compleixi aquesta promesa. No es pot provocar una cosa semblant a un estrangulador de notòria greixesa només per tirar d’esquer i canviar amb un drama independent sobre els germans que es tornen a connectar a una botiga d’animals de companyia. VOLEM ELS NOSTRES FORMATS I NECESSITEM QUE SIGUIN TAN GRASOS COM PUBLICITATS! Feliçment, el tràiler de NSFW Jim Hosking La nova pel·lícula no només proporciona un estrangulador greixós, sinó també una allau de batsh * t crazy, bonkers, bananacakes goodies.\nLa darrera creació de terror de Hosking (potser sabreu que el seu G és per al segment Grandad ABCs of Death 2 ) sembla que no té disculpes i que arrossega alegrement la caca per la catifa de bon gust. SpectreVision, d’Elijah Wood, és una de les forces productores darrere d’aquesta estranyesa estrena a Sundance, una pel·lícula que podria deixar Home de l'exèrcit suís semblant a una unió de Mercory Ivory. Si teniu una mica de problemes per ordenar la trama en aquest remolí d’aparició d’ulls, fluids corporals i decimació de la cara, aquí teniu L’estrangulador greixós té com a focus:\nEl conte ambientat a Los Angeles segueix a Ronnie, un home que dirigeix una gira a peu de discoteca juntament amb el seu fill Brayden, batut per la cara. Quan una dona atractiva i atractiva ve a fer la gira, comença una competició entre pare i fill per les seves atencions. També assenyala l’aparició d’un manià gras i viscós inhumà que agafa els carrers a la nit i estrangula l’innocent, aviat batejat com “L’estrangulador greixós”.\nL’ideal seria que la pel·lícula expliqui com Ronnie (interpretat per Michael St. Michaels) té un cabell tan gloriós. Ser un estrangulador greixós el que li dóna aquells panys meravellosos? Esperem que la resposta es reveli el 7 d’octubre quan L’estrangulador greixós èxits seleccionats teatres i VOD. Porteu els avis!\nBarbara Ann i la seva filla Danielle\njohny johny sí papa gai


Tria la millor assegurança per a tu i per a la família\nConsulta la nostra àmplia oferta en assegurances particulars i sol·licita informació per ajustar totes les assegurances a les teves necessitats.\nPren riscos ben assegurat\nEls millors assegurances per la teva empresa! T’acompanyem en la presa de riscos per a dirigir la teva empresa cap a un futur prometedor\nAssegurances a mida per a empreses de qualsevol mida o sector.\nT’ajudem a assegurar les teves necessitats i les de la teva família.\nAfrontar les complexitats tant de les assegurances personals com els d’empresa requereixen de la experiència d’un professional qualificat. Comptar amb un mediador, no només implica comptar amb l’assessorament previ a la contractació de l’assegurança, sinó també, fer un seguiment constant de el risc i sobretot estar al teu costat en la post venda.\nEl mediador s’adapta teves necessitats a el tipus de risc a cobrir i vigila l’actualització de les cobertures al llarg de la vida de la pòlissa. S’encarrega de gestionar directament els teus sinistres, ajudant a agilitzar tots els teus tràmits amb l’asseguradora.\nEl servei del mediador és professional, proper, i totalment personalitzat.


Manacor guanya el Constància i és nou líder\nLa Unió Esportiva Poblera ocupa la tercera posició en derrotar l'Atlètic Balears en un partit avorrit\nEl duel de la 23a jornada entre els dos primers classificats del campionat de Tercera ha afavorit el Manacor de Tomàs Gibert, que ha vist com el Constància inoperant en atac era incapaç de marcar un gol. El gran derbi acabà 0-1. Els inquers no pogueren superar el Manacor, que acabà amb 3 expulsats i amb un jugador de camp com a porter.\nEl matx fou dolent, ja que especialment els locals no estigueren a l'alçada. El Manacor féu un partit pràctic i aconseguí un triomf molt important. D'aquesta manera, els manacorins sumen tres punts que els situen primers, i superen els inquers, amb 49 punts. En tercera posició es reafirma la Unió Esportiva Poblera, que patí per guanyar l'Atlètic Balears (2-1), que no acaba de trobar el seu ritme en aquesta temporada.\nEl partit fou avorrit, sobretot en el primer temps, ja que els jugadors blanc-i-blaus es tancaren a la seva àrea. Al minut 7 del segon període Santos s'avançà en el marcador i després de l'empat del Balears semblava que tot ja estava dat i beneït, emperò a manca de cinc minuts pel final, Santos sentencià el partit amb un gol de cap. Els poblers, doncs, ja tenen tres punts d'avantatge respecte del Vilafranca, que aquesta jornada no passà de l'empat dins el Molí Nou davant el Sóller.\nEls Vilafranquers van fer un gran partit a casa amb un rival de màxima categoria com és el Sóller. Cantos marcà per partida doble per part del conjunt solleric i Manolo féu el mateix pel Vilafranca. Els locals jugaren amb deu homes quasi tot el partit per l'expulsió del porter Reina en el minut 12. Aleshores, la porteria fou ocupada per Biel de disset anys, que milita en els juvenils del Vilafranca i féu un extraordinari partit.\nPer altra banda, el Santa Eulàlia també empatà davant l'Arenal i continua a només un punt dels Vilafranquers. La Penya i l'equip de Toni Amor es repartiren els punts en un intens partit on els visitants s'avançaren a la mitja hora però l'Arenal s'acabà sobreposant.\nEl Platges de Calvià, en canvi, guanyà amb claredat l'Sporting Maonès, que no va poder aguantar el ritme de partit del conjunt que entrena Paco Svoljsak. La defensa Maonesa patí de valent amb les internades locals, tot i que no deixà de pressionar en cap moment, lluitant totes les pilotes. Els locals però, dominaren la pilota al centre del camp i els facilità l'ofensiva.\nL'Atlètic Ciutadella aprofità dos errors defensius del Campos per endur-se en el temps de descompte els tres punts i deixant els mallorquins en un delicat divuitè lloc. El Campos sortí motivat però no va veure recompensat el seu esforç. Finalment va perdre per 1-2. L'Eivissa guanyà el derbi amb el Portmany. Cervantes en el minut 29 aconseguí la victòria eivissenca. El Portmany després de perdre és coer amb 14 punts.


María Guerrero - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n17 abril 1867\n23 gener 1928 (60 anys)\nActriu, actriu de teatre, coreògrafa i empresària\n(1922) Gran Creu de l'Orde Civil d'Alfons XII\nEs va educar al Colegio de San Luis de los Franceses de Madrid, a partir de 1885, estudià art dramàtic sota l'actriu Teodora Lamadrid (hi ha un carrer a Barcelona amb el nom d'aquesta). Va debutar el 28 d'octubre de 1885 amb l'obra Sin familia, de Miguel Echegaray al Teatro de la Comedia de Madrid.\nDes de 1890, ja com a primera actriu del Teatro Español, actuà amb obres clàssiques i de José Echegaray amb gran èxit. Amplià estudis a París amb l'actor i director Benoît-Constant Coquelin el 1891.\nEl 1895, coincidí sobre l'escenari amb l'actriu Sarah Bernhardt interpretant en francès L'Esfinx. El 10 de gener de 1895 es va casar amb l'actor i Gran d'Espanya, Fernando Díaz de Mendoza amb qui establí la seva pròpia companyia teatral. En aquesta companyia es van representar obres de: María Fernanda Ladrón de Guevara, Catalina Bárcena, María Cancio, Emilio Thuillier, Elena Salvador, Josefina Blanco, Emilio Mesejo, Felipe Carsi, Alfredo Cirera, Hortensia Gelabert, Pedro Codina, Luis Medrano, etc.\nRere el naixement dels seus fills (Luis Fernando, 5-3-1897 i Carlos Fernando, 4-9-1898), el 1899 inicià una gira per Amèrica del Sud i després altres gires a França, Bèlgica i Itàlia.\nAl llarg de la seva carrera va estrenar obres de premis Nobel com Jacinto Benavente i José de Echegaray, així com de Benito Pérez Galdós, Eduardo Marquina, Valle-Inclán o dels Germans Álvarez Quintero.\nExisteix a Madrid una sala de teatre que porta el seu nom: el Teatro María Guerrero, que fins a l'any 1931 es deia, Teatro de la Princesa. El María Guerrero és una seu del Centro Dramático Nacional.\nVa impedir el casament del seu fill Luis Fernando amb l'actriu Carola Fernán Gómez, de qui va néixer Fernando Fernán Gómez, fill que mai va ésser reconegut. Posteriorment, Luis Fernando es va casar amb María Guerrero López, una neboda de l'actriu. Va morir a conseqüència d'una atac d'urèmia.\nEstà enterrada al Cementiri de l'Almudena de Madrid.\nFilla Predilecta de Madrid (1922).\nL'actriu Maria Guerrero com «La dama boba», quadre de Sorolla\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: María Guerrero\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=María_Guerrero&oldid=25987357»\nDarrera modificació: 12 gen 2021 a les 16:30\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 gen 2021 a les 16:30.


Adjudicades les obres de millora l'estació de Vacarisses - Torreblanca - Canal Terrassa\n– Construcció d’un pas elevat que connectarà les dues andanes de l’estació.\n– Instal·lació d’ascensors per tal de garantir la mobilitat dels clients.\n– Recrescut i prolongació de l’alçada de les andanes per arriba als 68 centímetres sobre la cota del carril i l’ampliació a 200 metres per facilitar l’estacionament de trens en doble composició.\n– Nova zona d’aparcament i condicionament de l’existent.\nCoincidint amb les actuacions de millora de l’accessibilitat, també es realitzarà la instal·lació dels nous sistemes d’informació i atenció al client. Aquests equipaments consisteixen en teleindicadors LED a cadascuna de les andanes amb missatges de les properes parades que realitza, així com del temps estimat d’arribada. A més, també s’hi instal·larà una pantalla amb informació en temps real de les pròximes circulacions.\nA més de les actuacions a l’estació de Vacarisses-Torreblanca, el pla d’accessibilitat també ha desenvolupat millores a les estacions de Sant Miquel de Gonteres, Vacarisses, Sabadell Centre, Castellbell i El VilarMonistrol, Viladecavalls i Manresa. Aquests treballs han suposat una inversió a la línia R4 nord propera als 13 milions d’euros en el tram Sabadell – Manresa.\nAquesta actuació complementa d’altres emmarcades en el Pla de Rodalies de Catalunya 2020-2030.


L'independentisme, en una cruïlla un any després dels aldarulls de la sentència\nLa Rambla Nova es va convertir en un escenari, per alguns moments, de guerrilla urbana | Àngel Ullate\nL'independentisme, entre el front judicial i el polític en el primer aniversari de la sentència del procés\nL'ANC escalfa motors per un acte aquest divendres\nper Dídac Montoliu Montes 15/10/2020 06:00h\nEl 14 d'octubre de 2019 la sala Penal del Tribunal Suprem de Justícia emetia la sentència de la causa especial 20907/2017, la causa dels polítics catalans, i els dos líders socials, Jordi Sánchez i Jordi Cuixart, que van protagonitzar els fets de la tardor de 2017.\nLa sentència va suposar un cop molt dur pel moviment independentista. En total, sumant totes les penes de presó dels condemnats, eren més de 100 anys de presó. Durant una setmana, les quatre capitals catalanes, (Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona), van ser escenari de nombrosos aldarulls que, en el cas de la capital tarragonina, feia molts anys que no tenien lloc. De fet, si d'alguna cosa té fama Tarragona, és de ciutat tranquil·la, conservadora i més aviat espanyolista. L'octubre de 2017 i el de dos anys després, sigui quin sigui el motiu que va acabar causant els aldarulls a la ciutat, va demostrar que Tarragona ha canviat i el canvi ja ha arribat, també, a les institucions.\nUn any després d'uns aldarulls que van sacsejar la ciutat, i Catalunya, l'independentisme es troba entre el front judicial i el polític. Al front judicial hi ha pessimisme i al polític, fora de la lluita partidista, optimisme.\nTres joves tarragonins\nEn una entrevista al programa de Ràdio Ciutat de Tarragona, 'Tarragona 100x100', conduït pel periodista Ricard Lahoz, l'advocat tarragoní Pere Grau, del grup 'Juristes per la República', explicava la situació actual del front judicial. En total, aquesta associació presta serveis jurídics a 46 persones investigades, tant per l'1 d'Octubre, com pels aldarulls o els fets de la Jonquera. Tots ells es troben en fase d'instrucció excepte un parell. Un d'aquests casos que està a l'espera de judici és el del jove tarragoní, David Solé, que va ser detingut a Barcelona. Solé serà jutjat l'11 de gener de l'any vinent.\nDavid Solé va estar prop d'un mes en presó preventiva i ara ha de fer front, segons Grau, a la petició de quatre anys de presó per desordres públics i atemptat contra l'autoritat. L'advocat tarragoní és pessimista, en general per tots els investigats, i considera que l'estament judicial està dirigit a materialitzar un escarment. Sobre la Laura i el Joan, els altres joves detinguts, Pere Grau valora el paper que va fer la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, que va coincidir amb ells a la presó i els va acompanyar.\nTarragona, al centre dels aldarulls\nTres joves tarragonins van acabar empresonats arran de les protestes de l'any passat | TarragonaDigital\nUn record que guarden els tarragonins a la memòria és com els seus carrers, habitualment d'ordre, es van transformar en alguns moments en escenaris de guerrilla urbana: sirenes sonant a tot drap per l'avinguda Roma; foc a la Rambla Nova; detencions, si menys no, polèmiques; barricades al centre de la ciutat; i el greu atropellament d'un menor a l'avinguda Marquès de Montoliu. Queia la nit i la ciutat abandonava la seva calma habitual de tardor per passar a ser el centre de la notícia.\nPere Grau, advocat tarragoní, té la teoria que aquestes imatges es van veure perquè van vindre provocadors, persones amb la cara tapada que incitaven a la gent a manifestar-se. De fet, Grau arriba a identificar a aquests provocadors com agents de la policia nacional, assegurant que a un d'aquests manifestants va veure com se li queia la placa al terra. La idea d'aquesta provocació, i de centrar tots els aldarulls a les quatre capitals catalanes, era fer veure que l'independentisme era violent.\nÒscar Hijosa, coordinador de l'Assemblea Nacional de Catalunya (ANC) a Tarragona, no va tan lluny. Quan se li pregunta per què hi va haver tants aldarulls a Tarragona, Hijosa apunta que «gent d'altres municipis va venir a manifestar-se a la ciutat. Som la capital de la segona àrea metropolitana de Catalunya, d'importància cabdal en una futura república».\nEl màxim representant a Tarragona d'una de les dues associacions independentistes més potents del país avança que «de cara a aquest divendres, estem preparant una acció que acabarà amb tots els participants confluint a Lledoners». Per últim, Òscar Hijosa aporta, un any després dels aldarulls, una visió optimista de l'estat actual de l'independentisme: «Tarragona està millor que mai. En pocs anys, l'independentisme ha fet el salt del 15 al 51%; l'Ajuntament ara és republicà i independentista; la Diputació també és de caràcter independentista... Si això ens ho haguessin dit fa 10 anys, diríem que estem bojos!».\nTret de sortida dels socialistes tarragonins de cara a la precampanya de les eleccions\nprocés català Policia Nacional ANC


El CN Terrassa tomba de nou el CN Mataró, ara als quarts de final de la Copa de la Reina (14-16) - Canal Terrassa\nJoan Gutiérrez LópezData: 28/02/20\nEl CN Terrassa s’ha classificat per a les semifinals de la Copa de la Reina en una apassionant eliminatòria de quarts de final contra el CN Mataró, a qui ja va derrotar fa sis dies a la lliga. Les de Xavi Pérez s’han imposat per 14 a 16 en un demolidor últim quart. El seu rival per aquest dissabte serà CDN Boadilla.\nEn una final anticipada, el CN Terrassa ha anat quasi sempre per darrere en el marcador. Ha encaixat un parcial d’inici de 2 a 0, trencat per Martina Cardona i posteriorment per Bea Ortiz, de penal, però Clara Cambray, autora de tres gols en aquest primer quart, ha donat un marge de dos gols al seu equip (4-2) en una acció polèmica ja que el gol ha entrat fora de temps.\nEl segon període ha estat molt equilibrat (parcial de 3 a 3). Tot i que el Mataró ha seguit portant una diferència de dos gols, Olga Domènech ha empatat a 6. Només els errors en atac, amb un penal fallat per Domènech, han evitat de nou l’empat. Anna Gual aconseguia el setè per a les maresmenques, resultat amb el qual s’ha arribat al descans.\nA la represa ha continuat el frec a frec. Cada gol del Mataró era respost per un del CN Terrassa (dos de Cardona, un d’Ortiz i un altre de Panicello), però Vicente i Cambray, en el darrer minut, han situat el 12 a 10 al final del tercer quart.\nCambray ha estat tot un malson per a la defensa egarenca amb el seu cinquè gol només començar l’últim quart, però les de Pérez no han llençat la tovallola i han clavat un parcial de 0 a 4. Cristina Cantero, un gran contracop finalitzat per Cardona, un penal transformat per Ortiz i un gran gol de Leitón han capgirat el marcador (13-14). Vicente ha tornat l’equilibri, però Domènech i Panicello han acabat donant la classificació per al CN Terrassa.\n[Font imatge: RFEN]\nTags: butlletiCN MataróCN Sabadellcn terrassaCopa ReinaPremaatRFENsemifinalswaterpoloXavi Pérez


De nou la BECA Cum Laude by Ziving Inca\n11/01/2019 | 410 Publicat a TEMPORADA 2018/2019\nUn any més el nostre Club i la clínica d'ortodòncia "Ziving Inca" estem molt contents i orgullosos d'anunciar de nou aquesta BECA; després d'un any de treball amb el nostre espònsor Ziving Inca torna a posar-se en marxa seguint en el nostre interès de realitzar projectes socials, educatius i en contacte amb la ciutadania i empreses d'Inca.\nLa "Beca Cum Laude by Ziving Inca" tornarà a premiar els dos millors estudiants del Club, un de futbol 11 i un altre de futbol 8, que gaudiran de la quota gratuïta per a la temporada que ve.\nD'aquesta manera el nostre Club i Ziving Inca, donant suport així als joves futbolistes interessats en els seus estudis i amb ànim de motivar-los i incentivar-, volen premiar els millors i demostrar així que un gran expedient acadèmic és totalment compatible amb la pràctica d'un esport federat de competició.\nLes bases d'aquesta "Beca Cum Laude by Ziving Inca" estan ja publicades i disponibles per a la seva lectura i descàrrega al nostre web: www.ceconstancia.com on es detalla l'operativa i forma de participar de la mateixa.\nDaniel Casino Ricart, gerent de la clínica, ha declarat estar "molt orgullós de poder aportar aquestes dues beques que uneixen l'esport i l'educació i premien un esforç comú i tan difícil". Per la seva banda, Miguel Ángel Cortès, directiu del CE Constància d'Inca creu que "els Clubs com el nostre tenen aquesta gran responsabilitat social amb els seus jugadors i familiars, però també amb els sponsors i col•laboradors. Estem per col•laborar junts i tornar a la societat lo molt que tots ens aporten".\nEn el marc d'aquest acord del Club amb Ziving Inca també s'inclou l'educació als nostres jugadors en higiene dental mitjançant formacions grupals i assessorament que incidiran en la importància d'una correcta higiene dental i la seva relació amb lesions esportives.


L’ADEG VA PRESENTAR LA 10A EDICIÓ DE L’ÍNDEX DE COMPETITIVITAT TERRITORIAL AL CONSELL COMARCAL DE L’ALT PENEDÈS — Alt Penedes\nL’ADEG VA PRESENTAR LA 10A EDICIÓ DE L’ÍNDEX DE COMPETITIVITAT TERRITORIAL AL CONSELL COMARCAL DE L’ALT PENEDÈS\nL’ADEG VA PRESENTAR LA 10A EDICIÓ DE L’ÍNDEX DE COMPETITIVITAT TERRITORIAL AL CONSELL COMARCAL DE L’ALT PENEDÈS L'Índex ADEG de Competitivitat, amb dades de l'exercici 2013, profereix determinats dubtes pel que fa a les capacitats competitives de les comarques del Gran Penedès. https://www.ccapenedes.cat/actualitat/noticies/l2019adeg-va-presentar-la-10a-edicio-de-l2019index-de-competitivitat-territorial-al-consell-comarcal-de-l2019alt-penedes https://www.ccapenedes.cat/actualitat/noticies/l2019adeg-va-presentar-la-10a-edicio-de-l2019index-de-competitivitat-territorial-al-consell-comarcal-de-l2019alt-penedes\nL'Índex ADEG de Competitivitat, amb dades de l'exercici 2013, profereix determinats dubtes pel que fa a les capacitats competitives de les comarques del Gran Penedès.\nL'estudi presentat recentment per Actíva Prospect mostra la classificació de les 41 comarques catalanes segons el seu nivell de competitivitat. Pel que fa a les comarques granpenedesenques, el Garraf ha baixat dues posicions en relació amb l'exercici precedent i ara es troba en el 14è lloc. Pitjor li ha anat a l'Alt Penedès, en el lloc 17è, després de descendir 6 nivells del rànquing. El Baix Penedès, amb majors marges de millora, puja dos rangs i s'estableix gairebé a l’equador de la classificació, en el lloc 22è.\nLa realitat estotjada en l'Índex ADEG de Competitivitat territorial 2014 és prou eloqüent pel que fa a la regió del Penedès i el Garraf. Hi ha assignatures pendents i cal fer front a dèficits que minven la capacitat de consolidar i atraure iniciatives empresarials.\nEn el conjunt de les tres comarques la taxa d'atur frega el 20%. En alguns municipis de la nostra demarcació, un terç de la població amb possibilitats i voluntat de treballar no troba feina. La dinàmica de creació de noves activitats empresarials no pot ser més escadussera i té com a úniques excepcions les altes de treballadors autònoms, que no tenen més remei que posar-se pel seu compte "fins que no trobin res millor".\nLa vicepresidenta del Consell Comarcal de l’Alt Penedès i presidenta de l’Àrea de Promoció Econòmica i Comarcal, Lluïsa Llop, va agrair a l’ADEG l’elaboració periòdica d’aquesta eina, “un recurs molt útil per als gestors dels recursos públics en l’àmbit nacional i comarcal”.\nEl president de l’ADEG, Jordi Solé Tuyà, va afirmar que “La planificació estratègica dels territoris que composen el Gran Penedès i l'exercici de cohesió de les directrius que se'n derivin són revàlides ineludibles i inexcusables en els propers anys, més enllà dels mandats quadriennals que de nou vindran a sotmetre els 47 consistoris que s'apleguen en el mateix mosaic. (...) A més, la condició perifèrica del Garraf i l'Alt Penedès en relació amb el melic metropolità, i també la llunyania política del Baix Penedès respecte a l'epicentre tarragoní, fan que les nostres demarcacions no rebin els mateixos recursos ni miraments, en termes pressupostaris”.\nTuyà va aprofitar la presentació de l'Índex ADEG de Competitivitat per reivindicar majors inversions públiques pel que fa a infraestructures de mobilitat i connectivitat i un suport més decidit a la promoció econòmica dels municipis i a la formació professional dels seus residents.\nDes d’aquesta organització empresarial del Penedès i el Garraf s'insisteix a convenir la vitalització industrial com a bàlsam per a la competitivitat de la regió a mitjà i llarg termini.\nVilafranca del Penedès, 14 de juliol de 2014\nÍndex ADEG 2014 de competitivitat territorial


Accident autobús: La Fiscalia francesa imputa el xòfer de l’autobús | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nAccident autobús França\nLa Fiscalia francesa imputa el xòfer de l’autobús\nDivuit joves espanyols segueixen ingressats, sis estan greus\nBilbao 28 JUL 2015 - 01:57\tCEST\nRestes de l'autobús sinistrat a Lille, França. Baziz Chibane EFE\nLa Fiscalia francesa ha imputat per “ferides involuntàries” i “violació deliberada d'una obligació particular de seguretat o prudència” el conductor de l'autobús amb 53 viatgers a bord que es va quedar encastat diumenge en un túnel prop de Lilla, en fiar-se del GPS i obviar els senyals de trànsit que limitaven el pas a vehicles de la seva alçària. Dels joves que viatjaven a l'autobús, 40 van arribar ahir a Bilbao amb macadures. Tretze seguien ingressats, però només un està en vigilància intensiva.\nL'autocar, operat per l'agència bilbaïna Viajes Livingstone, portava a Amsterdam 53 passatgers de Bilbao, Sant Sebastià i Vitòria, quan cap a les cinc de la matinada de diumenge va entrar en un túnel senyalitzat, tot i que “escassament”, segons fonts de la companyia, i es va quedar encaixat, va perdre el sostre i va causar ferides i traumatismes als ocupants. El conductor va donar negatiu en la prova d'alcoholèmia i estupefaents, però va admetre durant el seu interrogatori davant la Fiscalia de Lilla (nord-oest de França) que es va fiar del GPS i no va parar atenció a la ruta ni als senyals.\nSis ferits greus en l'accident d'un autobús espanyol a França\nL'ambaixador espanyol a França, Ramón de Miguel, va assegurar ahir que el xòfer està “molt traumatitzat” pels fets i va opinar, després de veure el lloc de l'accident, que el túnel “no tenia la senyalització suficient. No tenia l'arc amb cadenes que s'acostuma a posar perquè l'havia trencat un camió, ni tampoc tenia advertiment lluminós i a aquesta hora és molt difícil, entrant en una via oberta de doble sentit com és una circumval·lació, pensar que és un túnel en aquestes circumstàncies”, va dir.\nLa Fiscalia francesa, no obstant això, ha imputat el conductor en aplicació de l'article 222-19 del Codi Penal francès, que sanciona les lesions a tercers per “malaptesa, imprudència, falta d'atenció, negligència o omissió de l'atenció deguda a una obligació de seguretat o de prudència”. La pena que pot rebre per “violació manifestament deliberada” de l'obligació de seguretat o prudència és de tres anys de presó i 45.000 euros, als quals es pot afegir una multa de 1.500 euros per les ferides involuntàries. No obstant això, va quedar en llibertat per tornar al País Basc, encara que sota control judicial.\nEl xòfer pot tornar a conduir a Espanya, però no podrà exercir la seva activitat a França fins que el jutge dicti sentència després d'un judici que podria demorar-se entre 12 i 18 mesos.\nQuaranta dels joves que formaven part del passatge sinistrat van volar ahir des de l'aeroport parisenc d'Orly al de Loiu, a Bilbao. Allà, una mica magolats, amb embenatges i braços en cabestrell, van ser rebuts amb emoció pels familiars i amics. “Ens hem salvat”, repetia un d'ells a la mare.\nInvestiguen la velocitat del vehicle\nL'accident va tenir lloc a les 5.30 hores de diumenge. El conductor va donar negatiu en les proves d'alcoholèmia i estupefaents que se li van practicar. Els perits estan examinant el cronotaquígraf, que registra les activitats dels vehicles per al transport de persones o mercaderies, per veure si circulava a més velocitat de la permesa. Un total de 13 viatgers (dels 34 que van arribar a atendre després de l'accident) segueixen ingressats. L'últim informe mèdic detalla que 10 persones estan en la unitat de neurocirurgia; una altra, als serveis de cirurgia toràcica, i una més, en la unitat de reanimació de neurocirurgia. El tretzè es troba en “vigilància intensiva de reanimació en neurocirurgia”.


Una exposició sobre Vicent Andrés Estellés recorrerà els centres de Secundària de Burjassot – Ajuntament de Burjassot\nA partir de setembre i coincidint amb l’inici del nou curs, els alumnes dels centres educatius de Secundària de Burjassot rebran la visita d’un convidat molt especial per a Burjassot, sobre el qual, a través d’una exposició itinerant, l’alumnat podrà aprofundir en la seua vida i en la seua obra. Es tracta d’una exposició sobre Vicent Andrés Estellés elaborada per l’Ajuntament de Burjassot, des de la regidoria de Promoció del Valencià que dirigeix Manuela Carrero, pensada per a a recórrer els centres d’educació Secundària en commemoració del naixement del poeta burjassoter ocorregut el 4 de setembre (Burjassot, 1924), amb l’objectiu de difondre la figura del fill predilecte de la localitat entre la població jove.\nConsiderat com un dels principals renovadors de la poesia valenciana contemporània i un dels poetes i escriptors valencians més destacats del segle XX, l’Ajuntament de Burjassot pretén continuar posant en relleu la seua figura, així com difonent la seua vida i obra per a garantir la visibilitat i rellevància que mereix, sobretot, en la seua pròpia ciutat. En aqueixa línia de treball, l’Ajuntament està desenvolupant diferents diverses campanyes de difusió com, per exemple el repartiment de còmics sobre el poeta en els centres escolars de primària, que es realitzarà també al setembre, la recent renovació de la Ruta Estellés als carrers de Burjassot o l’exhibició de diverses exposicions com aquesta itinerant o com la que s’està preparant per a obrir, a partir de setembre, a la Casa de Cultura, entre altres activitats culturals.\nAmb aquesta exposició en els centres de Secundària, els departaments de Valencià: Llengua i Literatura poden aprofitar el moment en què l’exposició arribe al centre educatiu per a impartir el contingut de la seua matèria relatiu al poeta i que l’exposició puga servir com a base per a desenvolupar-lo. En aquest sentit, l’exposició constitueix una síntesi de diferents clau de la vida d’Estellés i dels elements centrals de la seua obra i es completa, a més, amb quatre dels seus poemes més destacats, que poden facilitar al professorat un treball més actiu i pràctic al voltant de la seua obra poètica.\neducació, exposició, exposición, educación, aviva, instituts, Vicent Andrés Estellés, secundaria, institutos


Presentació | AKOE educació\n“AKOE” és la paraula grega que dóna nom al sentit de “l’oïda”. Aquest nom vol representar la voluntat manifesta d’aquest nou grup educatiu d’estar atent als senyals de l’entorn educatiu i social, d’escoltar les necessitats dels centres que el formen, així com les del món cooperatiu en general.\nAKOE Educació integra, en principi, nou cooperatives valencianes amb la missió conjunta de “Ser un grup educatiu dinàmic, amb capacitat per a consolidar els projectes dels centres integrants del grup quant als vessants empresarial, cooperatiu i formatiu, tot possibilitant el seu desenvolupament, mitjançant la utilització comuna de recursos aportats per cadascun dels centres segons les seues competències”.\nLes dades més destacades del conjunt de la nova organització són les següents: un nombre de persones que treballen que ronda els 1,200, amb llocs de treball estables, un ampli ventall d’opcions d’escolarització que permet donar servei educatiu a més de 12.000 alumnes i un volum de facturació total entre tots els centres d’uns 50 milions d’euros.\nAquestes nou cooperatives han demostrat, al llarg del temps, les seues capacitat i voluntat d’intercooperació mitjançant accions concretes que les ha fetes coincidir en projectes comuns. A hores d’ara, tot basant-se en els seus propis valors d’autoajuda, autoresponsabilitat, igualtat, equitat i solidaritat, han fet del sisè principi de l’ACI (Aliança Cooperativa Internacional), referit a la cooperació entre cooperatives, un manament, que s’ha traduït en la creació d’una cooperativa de segon grau, és a dir, una cooperativa de cooperatives. Una organització democràtica i participativa que pren com a base els valors ètics d’honestedat, transparència, responsabilitat i vocació social, per aprofitar les sinèrgies i potenciar les fortaleses de cadascuna d’elles.\nNo és la primera oportunitat en què s’ha intentat algun projecte semblant, però aquesta vegada és la definitiva. En aquesta ocasió s’ha sabut atorgar pes específic a allò que les apropa i les uneix; han estat presos com a punts de fortalesa els factors que les diferencien, amb una clara intenció d’aprofitament de la diversitat. L’orientació bàsica del grup és treballar a l’àmbit empresarial, tant des de cadascuna de les empreses individuals com dels seus projectes conjunts, amb la profunda intenció d’incrementar la capacitat conjunta d’influència en la societat valenciana i potenciar la posició de lideratge en el món educatiu i cooperatiu. Els seus membres tenen els seus sistemes de gestió sotmesos a un control democràtic, són professionals de provada eficàcia i compten amb sòlides organitzacions.


Rosa Gili insta el Govern a avançar el treball per a la reforma sanitària “pel bé de tots” | Partit Socialdemòcrata\nRosa Gili insta el Govern a avançar el treball per a la reforma sanitària “pel bé de tots”\nCrea: 01/14/2016 - 21:52\nLa consellera general del Partit Socialdemòcrata (PS) Rosa Gili ha defensat la necessitat de tirar endavant sense més endarreriments el treball per impulsar la reforma sanitària. En aquest sentit, ha posat en relleu que, amb el nou ministre, Carles Álvarez-Marfany, nomenat s’ha d’avançar ja perquè en els darrers anys “s’ha parlat molt però no s’ha fet res”.\nGili ha estat entrevistada al programa ‘Ningú és perfecte’ de Ràdio Valira i posteriorment ha participat en la tertúlia de l’espai presentat per la periodista Noemí Rodríguez. Durant la seva intervenció, ha volgut destacar la importància d’engegar aquesta reforma. “Ens hi hem de posar ja pel bé de tots”, ha demanat, tot lamentant que l’afer Rosa Ferrer hagi tornat a frenar un procés clau per al país.\nLa parlamentària socialdemòcrata, de fet, ha indicat que els primers mesos de legislatura han evidenciat, al seu entendre, un cert tacticisme per part de l’executiu que encapçala Toni Martí. “Al Consell s’ha notat molt que el Govern estava pendent de les comunals”, ha afirmat, situació que, confia, ara canviï un cop passada la cita electoral. “Ara ja no hi ha excusa per frenar alguna cosa”, ha assegurat.\nGili també ha reiterat els retrets per la manca de transparència i facilitat d’accés a la informació que estan tenint els consellers que participen a la comissió BPA. “Pensàvem que realment se’ns donaria eines per entendre què ha passat però la realitat és que el Govern no ha facilitat res”, ha criticat, tot apuntant que, fins i tot, alguns dels propis parlamentaris demòcrates s’han vist “sorpresos” per aquesta forma d’actuar. “Moltes demandes de documentació”, ha recordat, “les hem reclamat de forma conjunta els tres grups”. Al seu entendre, amb l’afer BPA s’ha generat “una nebulosa que a Govern ja els va bé perquè hi ha coses que no volen dir”.\nUn tema candent que ha sortit durant la tertúlia ha estat la pujada dels sous dels cònsols d’Encamp a costa de baixar la remuneració dels consellers de la minoria. Gili ha recordat que “hi ha diferències a nivell dels salaris dels càrrecs electes als comuns que són escandaloses” i s’ha mostrat partidària de “regular-ho per llei” ja que “no és normal que a Encamp es faci una cosa i a Sant Julià una altra”.


Blog de Mas Albornà » Visita cultural al Vendrell\nUn grup de la llar-residència de Mas Albornà ha anat d’excursió al Vendrell. Aquesta ha estat una sortida cultural on han pogut veure de ben a prop les obres d’art que preserva la població en dos dels seus museus, la Fundació Apel·les Fenosa i el Museu Deu.\nAixí durant un matí van poder compartir l’experiència de valorar l’art de diversos autors del territori i gaudir d’una passejada pel poble, una història més que després han pogut compartir amb els amics.\nA casa nostra hi viuen moltes persones amb aficions diverses. Amb aquestes sortides se’ls permet gaudir de les seves estones de lleure tot aprenent coses noves i la passió per l’art pictòric o l’escultura.\nA Mas Albornà treballem per a millorar les condicions de vida de les nostres persones i gràcies a activitats com aquesta ho continuem fent possible.\nAquesta entrada va ser publicada el Monday, 9 de April de 2018 a les 10:54 i està classificada sota: Habitatge, Institucional, Mas Albornà, lleure\t. Pot fer un seguiment dels comentaris d'aquesta entrada gracies al feed RSS 2.0. Pot deixar un comentari, o enviar un trackback des del seu propi lloc.


Alloggi Francesco Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Very friendly host (Silvia) who received us. Facilities were..."\nVia San Jacopino 12, Centre Històric, Florència, Itàlia, 50144 - Veure al mapa\nApartament 2 Habitacions Gran - 2 Nivells (Large Two-Bedroom Apartment - Split Level)\nExcel·lent 8,7 (1718 comentaris)\nBarri Centre Històric Centre Històric Gavinana - Galluzzo Novoli Centre Històric Centre Històric\nMés informació sobre Alloggi Francesco\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Florència, Alloggi Francesco és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Alloggi Francesco és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Alloggi Francesco la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Florència.\nCal que informeu el Alloggi Francesco de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Laeto animo: Si he d’emigrar, ho faré a Mataró\nSempre havia dit que si algun dia m’havia d’exiliar de la diòcesi ho faria a Girona. Però he canviat d’opinió i el que faria és anar a Mataró a encapçalar una revolta popular catòlica per aconseguir una secessió de la comarca i crear una diòcesi pròpia. No sé perquè conec força gent de Mataró i a més no n’hi ha cap que em caigui malament. Però després del que hi he vist aquesta setmana encara tinc més motius per tornar-hi.\nResulta que dijous vaig acompanyar a la Pilar Malla a un acte de Justícia i Pau a Mataró a parlar d’immigració. No va tenir un gran èxit quantitatiu de públic perquè a la mateixa hora coincidia una altre acte amb el Salvador Cardús, i encara un altre amb el Ramon Maria Nogués, a més del darrer Ple Municipal abans de les eleccions.\nMentre la Pilar parlava jo anava pensant que potser donava una visió una mica massa optimista de la immigració i que quan acabés algú del públic se li tiraria a sobre: que no tots els immigrants tenen ganes d’integrar-se, que se’ls han d’exigir més deures... Però, sorpresa. Just acabar es va aixecar una dona immigrant parlant un català perfecte dient-li que gairebé s’havia quedat curta. Tres o quatre dones més que l’acompanyaven li van donar suport. Després de reivindicar tot el que podem aprendre els uns dels altres, va dir que elles ja volien ser d’aquí: “No volem que els d'aquí siguin la segona o la tercera generació. Nosaltres ja som catalans i espanyols”. Però a més va explicar que ara han organitzat un grup de dones per convèncer a la resta d’immigrants que els menors no poden abandonar els estudis per posar-se a treballar. El gran problema es dóna quan fan 16 anys i els pares volen que els vagin ajudar a la feina. Una altra situació habitual és la dels joves que s’han incorporat més tard a l’ensenyament obligatori i que els costa més seguir els estudis. Quan fan els 16 anys volen deixar l’institut, però no tenen alternatives que els formi en un ofici. I, sense estudis i sense formació, es bloqueja l’accés d’aquests joves a l’ascensor social, la única garantia d’integració. Una altra dona es va queixar de que havia hagut de deixar d’estudiar català perquè quan va trobar feina no hi havia classes amb uns horaris compatibles els horaris laborals. I que quan va estar de baixa per maternitat no es va poder apuntar perquè hi havia cua.\nPer si no estava prou entusiasmat, després d’aquestes dones es va aixecar un home: “Ara que ja han parlat les dones, parlarem els homes”. Va recordar que el 2 de juny hi havia la jornada de portes obertes a les mesquites de Mataró. És una jornada que ara ja es fa cada any a diversos llocs de Catalunya, però que a Mataró van ser dels primers a fer-ho. Com fa 150 anys van ser els primers d’Espanya a tenir tren.\nNo és aquesta la imatge habitual que ens arriba de la immigració. Tampoc vol dir que el que vam veure a Mataró sigui el que passa sempre i a tot arreu. No visc a Mataró i no puc fer un judici global i absolut a partir d’un fet puntual. Però després vam coincidir amb la Pilar que si hi ha situacions com aquesta és perquè a Mataró fa molts anys que s’està treballant per establir vincles amb la immigració, des dels anys 80 quan es parlava dels “negres del Maresme”. I que en aquest treball els grups cristians de Mataró hi ha posat el coll. Això s’ha traduït en una bona coneixença i en relacions personals, element indispensable per la convivència.\nArran d’aquest tema ve al cas citar el manifest de la Plataforma d’entitats cristianes amb els immigrants” que aquesta setmana comentava el Santi Torres.\nPublicat per Jordi Llisterri i Boix a les 17:58\nEtiquetes: Societat, Solidaritat\nRamon B. ha dit...\nSi fas el cop de cap, serà un honor.\n(llàstima que le sobligacions no em van permetre d'acompanyar-te)\n5/04/2007 10:40 p. m.\nJordi, si sabessis com estan algunes parròquies a Mataró, no diries això tan alegrement!\nA no ser que consideris fer-te missioner. Perquè fa pena.\nDe tota manera, coincideixo amb el Ramon, seràs molt ben rebut!\n5/08/2007 2:55 p. m.\nPer il Sinodo dei giovani Francesco si appella a chi li ha - Ieri Francesco ha nominato i tre presidenti del Sinodo dei giovani, che sono cardinali dell’Iraq, del Madagascar, di Papua Nuova Guinea. Il novembre scorso...


Phileas Fogg arriba a París | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDj., 19/08/2021 - 00:55\nArran d’un escandalós robatori al Banc d’Anglaterra, un tibat i extravagant londinenc de Savile Row, membre de l’exclusiu Club Reformista, aposta milers de lliures esterlines que pot fer la volta al món en vuitanta dies, una gesta del tot impossible segons els seus companys de whist que, com a bons britànics, ni parpellegen quan afronten el desafiament. I sense interrompre la partida de cartes, el flegmàtic Phileas Fogg iniciarà el seu periple aquell vespre mateix, que serà seguit dia a dia per la totalitat de l’imperi britànic amb la reina Victòria al capdavant, poca broma!\nAmb un flamant majordom i només un parell de mitjons, uns calçotets nets i un sac ple de calés –l’únic imprescindible per anar pel món– Fogg sortirà de Londres el 21 de desembre del 1872 via Dover fent la primera escala a París, en l’inici de la belle époque, per visitar l’agència de Thomas Cook, on planificarà tot l’itinerari. Per cert, un diumenge 29 de març del 1936 i motivat també per un altre desafiament, Jean Cocteau i el seu amic Marcel Khill surten de la Gare de Lyon per fer la mateixa volta al planeta sense agafar cap avió. Aquesta nova heroïcitat quedaria recollida en el seu diari Mon Premier Voyage.\nHe volgut explicar tot això abans per parlar d’una de les meves pel·lícules predilectes: La Volta al Món en 80 dies en la versió produïda per Michael Todd, qui va ser el tercer marit d’Elisabet Taylor, la bellesa anglo-nord-americana que fa just 10 anys que ens va deixar. Todd, un jueu agosarat i somiador, en aquesta monumental producció tiraria la casa per la finestra. Estrenada l’any 1956 seria un exitàs i Todd i la United Artists recuperarien amb escreix la tremenda inversió.\nCal reconèixer, no obstant això, que Todd jugava amb l’avantatge de comptar amb la gran novel·la del visionari Verne, que aquesta vegada, en honor a la veritat, tampoc va ser del tot original. George Francis Train, un nord-americà nascut a Boston el 1829, ja havia dut a terme l’any 1871 una aventura similar també en 80 dies i per això es creu que Juli Verne es va inspirar en la seva història. Avui no entrarem pas a parlar d’aquest possible plagi, sinó que ho farem d’aspectes de la pel·lícula que començaria a dirigir John Farrow però que ben aviat seria substituït per Michael Anderson, qui iniciaria la feina filmant la seqüència de Chinchón amb un xulesc Cantinflas torejant en una improvisada plaça de braus.\nUn detall musical que voldria destacar de la pel·lícula és aquell quan Fogg i Picaporte arriben a París i s’escolta el tema de La Matxixe, una coneguda tonada que el cinema utilitza en moltes ocasions i que identifica sempre la ciutat de París. Tot i que molts pensaven que es tractava d’una melodia francesa, George Gershwin entre ells, en realitat és un fragment de la sarsuela espanyola Los Inocentes, del compositor valencià Ramon Estellés.\nLa versió de La Volta al Món de l’any 1956 m’obliga a ressaltar al guionista Sidney Joseph Perelman, un altre jueu molt catxondo que aquí es va ocupar d’escriure els divertidíssims gags pels quals va rebre un Oscar. Woody Allen deia d’ell: “Perelman és l’home més graciós del món.” Un dia he de parlar inexcusablement de la relació que tenien Perelman i Groucho Marx, però avui, per acabar, hem de referir-nos als cameos, un terme encunyat pel mateix Todd. A La Volta al Món en 80 dies en surten molts i de ben coneguts. David Niven, Shirley Maclaine i Cantinflas compartirien escenes amb famosos cameos; entre ells m’agraden particularment el de Frank Sinatra tocant el piano i el de Noel Coward fent de propietari d’una oficina d’ocupació que es pregunta, tot pensatiu i circumspecte, com es pren la temperatura d’una torrada de pa.


Comprar Tie Fighter Lego Star Wars Online, Star Wars | JOGUIBA\nDescripció i característiques Tie Fighter Lego Star Wars\nPresentem amb orgull el TIE Fighter de la sèrie definitiva per a col·leccionistes de Lego Star Wars. Tal i com apareix en moltes de les escenes d'acció de Star Wars, inclosa la batalla decisiva que dóna lloc a la destrucció de la primera Estrella de la Mort, aquesta versió Lego a gran escala del clàssic caça estel·lar imperial compta amb nombrosos detalls, escotilla superior abatible i una exclusiva minifigura d'un pilot de TIE Fighter amb una pistola blaster. Quan vulguis mantenir fora de perill de l'atac rebel, col·loca el model en el suport d'exposició i consulta les seves xifres i característiques principals a la placa de dades inclosa. El TIE Fighter de la sèrie definitiva per a col·leccionistes és el complement perfecte per a la teva col·lecció Star Wars! Edat recomanada: +14 anys.\nPREU -26% més BARAT que altres principals botigues de joguines online.