La fi del procés: retrospectiva i perspectiva | FINESTRA D'OPORTUNITAT\nHome Catalunya La fi del procés: retrospectiva i perspectiva\nLa fi del procés: retrospectiva i perspectiva\nby Victor Solé Ferioli - nov. 14, 2017\nLa Home Box Office, o HBO, altrament coneguda com la casa televisiva que ens ha donat The Wire, The Sopranos, Game of Thrones o Westworld, va estar acreditada per seguir la sessió de dimarts 10 d’octubre de 2017 del Parlament de Catalunya. El dia en què el president de la Generalitat catalana, Carles Puigdemont, assumia en nom del govern i la majoria parlamentària el mandat del referèndum d’autodeterminació de diumenge 1 d’octubre de 2017. El dia en què posava la declaració d’independència en stand by. ¿Està la HBO seguint de prop aquesta sèrie televisiva en què vivim des de 2012 anomenada El Procés?\nDeixant de banda bromes i símils televisius, el procés sobiranista ha viscut, en aquestes darreres setmanes, els seus moments de més alta tensió. El que alguns han anomenat xoc de trens. Enrere queden les manifestacions multitudinàries de tots els 11S des de 2012 a 2017, els quals han estat entrenaments per a les manifestacions que darrerament hem vist, les que demanen l’alliberament dels presos polítics. Enrere queda el procés participatiu del 9N de 2014. Enrere queden moltes temporades d’un procés que ha canviat la vida política catalana i, de retruc, espanyola, per sempre.\nMentre escric aquestes línies, Catalunya està en un moment en què el seu Parlament ha declarat formalment la independència de Catalunya del Regne d’Espanya, però segueix essent una comunitat autònoma, una regió, d’aquest mateix Regne. L’únic estat que opera, ara mateix, a Catalunya és l’Estat Espanyol, pesi a qui li pesi. La realitat, tanmateix, és insubornable i inalienable: la comunitat autònoma catalana és, des del dimarts 6 de setembre de 2017, una regió oficialment i obertament rebel, des que el seu Parlament va aprovar les Lleis del Referèndum i de Transitorietat Jurídica i Fundacional de la República. Una nació sense estat (stateless nation, en la terminologia que s’ha posat de moda en la teoria política contemporània) que seguirà essent rebel, que seguirà posseint gairebé 3 milions de ciutadans que no accepten cap altra legalitat ni legitimitat que la catalana.\nDesprés de la manifestació de l’11S de 2017, ja em vaig preguntar si estàvem a l’última parada d’aquest procés. La República, tot i haver estat declarada pel parlament català, és encara un marc mental, un desig de materialització concreta i final. Una materialització que significa moltes coses: reconeixement de la República per part no tant pels de fora (comunitat internacional), sinó pels de dins (Ajuntament de Barcelona, per exemple). Una materialització que necessita perspectiva. I tota perspectiva necessita una retrospectiva. Comencem.\nRetrospectiva dels darrers mesos\nCom apuntàvem en un paràgraf anterior, l’aprovació de les lleis del Referèndum d’Autodeterminació i de Transitorietat Jurídica i Fundacional de la República suposen el primer moment d’oficialitat de la rebel·lió catalana. Aquestes dues lleis declaren que no accepten algunes disposicions constitucionals espanyoles, posant-se en el mateix nivell que la Constitució de 1978, i que de l’Estatut d’Autonomia (la carta atorgada pel Tribunal Constitucional el 2010). Dues lleis que no accepten la suspensió posterior del mateix TC, el qual és el nucli de la deslegitimació per part de molts ciutadans catalans vers l’Estat Espanyol. Aquestes eren dues lleis que establirien un nou marc legal, una mena d’ínterim, per a la celebració d’un referèndum, i per a la posterior aplicació dels resultats del mateix.\n¿Què va fer l’Estat Espanyol després de l’aprovació d’aquestes dues lleis? Titllar de bojos, insensats, lladres i malalts aquells que les havien promès, redactat, defensat, garantit, tramitat i aprovat. Amenaçar, i consumar, amb penes de presó a la Mesa del Parlament, els membres del Govern, el Major dels Mossos, els líders de les dues grans organitzacions del procés (ANC i Òmnium)… Només havien passat tres setmanes des de l’atemptat a la Rambla de Barcelona de 17 d’agost, però pel poder això quedava enrere. Massa enrere. L’aprovació de les dues lleis era una constatació formal que el govern català i la majoria parlamentària catalana no acceptaven cap altra legitimitat que la que emana del poble català, divers i plural, però poble al cap i a la fi. I no l’acceptaven ni l’accepten perquè sabien i saben que la nació catalana, posseint tots els recursos dels què té dret un estat, és viable i fiable. La resolució de l’atemptat del 17A n’és l’exemple més paradigmàtic.\nLa resposta de l’Estat Espanyol ha estat la resposta més clàssica de totes: la força. Què és un estat? Una entitat que posseeix el monopoli de la violència / coerció / força sobre un territori determinat per garantir-ne la pròpia sobirania sobre aquell territori. Catalunya, mentre escric aquestes línies, no és un estat perquè no posseeix aquest monopoli. És un monopoli verinós: l’ús de la força pot malmetre el monopoli d’aquest ús, i per tant l’acceptació del mateix, a fora i a dins del territori, fent que l’estat perdi (parcialment o total) la sobirania sobre aquest territori. És el que vam veure el diumenge 1 d’octubre de 2017. El dia abans encara ens preguntàvem si votaríem. El dia abans encara hi havia escarnis sobre els efectius de la Policia Nacional Espanyola i de la Guàrdia Civil tancats dins d’un creuer amb els Looney Tunes pintats. El diumenge 1 d’octubre, la Generalitat aconseguia organitzar un referèndum amb urnes comprades a la Xina, copiant i seguint la fórmula d’altres indrets d’Europa (a Holanda les urnes són grans cubells, i a Itàlia són de cartró), meses constituïdes, col·legis oberts, observadors internacionals escrutant el més mínim moviment, i persones amb voluntat de votar. Aquell mateix diumenge la força de l’estat va caure sobre més de mil dels seus ciutadans, una mesura que bé hagués pogut costar-li a Espanya l’aplicació de l’Article 7 del Tractat de la Unió Europea, aquell que extreu el dret de vot d’un estat membre per haver utilitzat la violència contra la pròpia població.\nEn realitat, el govern espanyol necessitava deslegitimar, deixant sense garanties, aquell nou exercici de rebel·lió catalana (el referèndum). Un estat que no aconsegueix imposar la pròpia sobirania sobre un territori és un estat que falla. Però falla encara més si utilitza el seu monopoli de la coerció de forma desproporcionada. Aleshores el verí tarda en desaparèixer. Ho hem vist en els dies posteriors: la violència sobre la població ha fet que els que eren independentistes ho fossin encara més, no acceptessin, ja no, de cap de les maneres, cap altra legalitat ni legitimitat que no fos la catalana, volent dir que perseverarien i insistirien en aquest marc mental (i les manifestacions massives posteriors en són un exemple). Molts altres ciutadans, des de l’unionisme al federalisme (i que el lector em perdoni, ja que estic classificant de manera fàcil i massa senzilla unes realitats que no són ni negres ni blanques, sinó massa grises, però l’anàlisi necessita classificar la realitat per a fer-la més comprensible), van comprendre que aquella coerció, aquella violència, era massa real per poder-la acceptar. No era una violència que emanava del PP, sinó d’una cultura política vertical i fortament acceptada a Espanya. Una violència que, compte!, també va esfereir molta gent fora de Catalunya, tant a Espanya com a la UE com arreu del món. Una violència que, a ulls del govern espanyol, s’havia de negar, utilitzant el manual de la Alt-right americana sobre les famoses fake news.\nA Finestra d’Oportunitat, del referèndum de l’1 d’octubre de 2017 tenim les cròniques de Francesc Bertran (I vam votar) i de David Nàcher (Els 5 dies menys dormits de Catalunya). La participació fou del 42%, descomptant les urnes requisades, i el Sí va guanyar amb aproximadament el 90% dels electors. La resposta del govern espanyol va tornar a ser l’amenaça, la intimidació i la ofensa, altres formes de coerció. Formes que van veure les seves maneres més dures el 20 de setembre, amb la detenció d’alguns membres del Govern, i amb els pals de l’1-O. El govern espanyol, però sobretot el PP, va fer un exercici de cost benefici: ¿el cost d’un referèndum legitimitat i ben organitzat, sense incidents, sense problemes, o el benefici d’un referèndum sense garanties? ¿El cost de la imatge d’una Espanya intransigent, amb policies que peguen nenes i àvies, o el benefici d’aturar un referèndum que suposa un cop molt dur a la imatge que el PP ven d’Espanya com estat fort i del que ningú se’n pot riure? ¿El cost de la BBC, la CNN o Al Jazeera al·lucinant amb el ministre Dastis, o el benefici de milers d’electors espanyols que accepten que tot s’hi van per parar els rebels catalans?\nNomés un coixí: la Unió Europea. Un coixí tant per uns com per altres: per Espanya, perquè la UE no pot ni vol acceptar que una regió administrativa faci un procés de secessió d’un estat membre de la mateixa UE; i per Catalunya, perquè la UE, tot i repetir que la qüestió catalana és intrínsecament espanyola, no pot acceptar que la quarta economia de la zona euro utilitzi les mateixes eines coercitives que les trapelles Polònia i Hongria. Un coixí, alhora, que fa olor d’obsolescència i hipocresia, sí, que necessita una reforma profunda del seu nucli legal (els Tractats) per assolir o bé la integració total i completa, o seguir amb aquest euro-puta-i-ramonetisme perenne en el què hi som des que es va aprovar el Tractat de Lisboa l’any 2007.\nLa resposta de la UE no ha estat una sorpresa. S’ha alineat amb l’estat membre (Espanya), que és alhora una entitat constituent en l’entitat supranacional europea (la UE). La UE es va aglutinar un cop el Brèxit era un fet, i pot tornar-ho a fer (ara mateix, mentre escric aquestes línies, ho està fent) quan hi ha una altra entitat administrativa –aquest cop, regional– que vol trencar els llaços amb la seva matriu. La UE, tot i no ser un estat sota els termes de Westfàlia, és una matriu: una entitat supranacional que posseeix competències essencials com el comerç, la política monetària i quasi la fiscal (sobretot als estats membres de l’euro), i amb el destí (o condemna?) de seguir amb la seva integració per no acabar sota altres grans entitats globals, com els Estats Units o la Xina. Aquesta UE és alhora una Unió d’estats i una Unió de ciutadans. Posseeix dues legitimitats: la directa (amb el Parlament Europeu com a vehicle) i la indirecta que suma 28 legitimitats diferents (el Consell, i el Consell Europeu). Una matriu difícil de comprendre, amb desenes d’interessos de partit, nacionals, regionals, locals, fins i tot personals, que troben els seus compromisos i consensos en una teranyina poc comprensible pel ciutadà normal. És una paradoxa humana, l’evaporació lenta però necessària del sistema westfalià. I Catalunya és part d’aquesta evaporació. Aquí rau (també) la perspectiva del què vol fer i ser la nació catalana en les properes dècades.\nPerspectiva dels propers mesos\nHagués pogut posar un interrogant al títol d’aquest apartat perquè com a politòleg no sé endevinar el futur. Ni puc ni dec. I tot i tenir anhels i desitjos lícits i legítims en quant a la meva societat i la meva nació, em veig obligat, com tots els científics socials, a afirmar que no sé què succeirà, sinó què penso que està succeint. La perspectiva dels propers mesos, del futur, és més complexa (i complicada) que la retrospectiva, però la segona ens pot donar pistes de la primera.\nL’aplicació de l’article 155 de la Constitució Espanyola (CE) obre un precedent perillós. Tant perillós com les paraules del rei Felip VI de Borbó en aquell discurs en què es fa seva la tesi del govern espanyol, negant per tant l’article 56 de la CE, el qual estableix que el cap d’estat ha de ser i fer d’àrbitre. Les paraules del rei han deslegitimat la institució de la monarquia d’una forma que podria ser irreversible (només els propers anys ens diran si Felip serà una mena d’Alfons XIII amb Twitter o no). El cap de l’estat ha de ser el garant, abans de tot, de la unitat d’aquest estat. La seva intel·ligència el farà escollir una via o una altra. I Felip VI va decidir alinear el discurs de la Corona amb el discurs del govern espanyol, sense fissures. Hagués pogut demanar diàleg i oferir mediació i arbitratge, però va decidir una via que ens fa comprendre que ni la Corona intenta entendre què succeeix exactament. Avui, el rei Felip VI de Borbó és una pedra a la sabata de la recuperació de la normalitat política i la sana i irremeiable necessitat de fer política des del diàleg i el respecte mutus.\nEn Silvio Falcón, president de l’associació propietària d’aquesta revista digital, explica a La caixa de Pandora i l’article 155, publicat a Catalunya Plural, que l’aplicació d’aquest article posseeix una interpretació flexible i altament subjectiva, però alhora insuficient: “si es cessa el Govern, aquest no podrà demanar al Tribunal Constitucional que revisi la constitucionalitat de les mesures” aprovades pel Senat el mateix dia en què es va proclamar la independència (divendres 27 d’octubre de 2017), “i per tant generarà a la pràctica una situació d’indefensió”. En Silvio Falcón també es pregunta: “Com fer efectiu el control de l’administració? El caos i la incertesa que pot derivar-se’n de la manca de legitimitat d’un govern teledirigit des de Madrid pot afectar serveis públics i atemptar contra l’interès general i l’estabilitat econòmica. La repressió, especialment quan es tracta de funcionaris, no és mai la resposta”.\nLa declaració d’independència del 27 d’octubre de 2017 suposa també un precedent. Per primer cop en la història de la Unió Europea, una regió administrativa d’un estat membre d’aquesta Unió (una regió que se sent nació) vol esdevenir un estat membre més d’aquesta Unió. Res a veure amb el Brèxit, el qual vol sortir d’aquesta Unió –la veritable tragèdia que viu la UE en els darrers anys, també per incapacitat política del Col·legi de Comissaris presidit per Jean-Claude Juncker–. Aquesta regió, Catalunya, no pot desplegar l’estat que vol desplegar (la República Catalana), que queda encara com a wishful thinking i com a catarsi. I l’estat que opera a Catalunya (el Regne d’Espanya) no pot imposar tota la seva legalitat ni tota la seva legitimitat, tot sabent que gairebé 3 milions de ciutadans d’aquesta comunitat autònoma no reconeixen ni volen ser ciutadans del Regne d’Espanya, sinó d’un estat ex novo de la UE.\nLa declaració d’independència del 27-O ha convertit l’experiodista Puigdemont en lobbista brussel·lenc. Meitat del seu Govern, capitanejat pel vicepresident Junqueras, va intentar fer de lloctinent a Barcelona, mentre la vicepresidenta del govern espanyol intentava coordinar l’administració catalana des de la capital de l’estat. L’altra meitat del Govern, sense demanar asil, fa pressió a Brussel·les, “perquè és la capital d’Europa”, com va afegir el President en la roda de premsa de dimarts 31 d’octubre. L’afer català és un afer europeu. I ho seguirà essent després de les eleccions del 21 de desembre, uns sufragis imposats aquest cop per l’estat. La coerció de l’estat s’ha fet palpable amb l’empresonament de 10 persones des del 16 d’octubre al 8 de novembre, incloent el vicepresident de la Generalitat i dos exponents de la societat civil indipendentista. Aquest moviment polític de la Fiscalia busca una consolidació del nacionalisme espanyol de matriu castellana, i el partit que no el defensi no aconseguirà tocar poder. Quan Podemos va notar que baixava a les enquestes, també va haver d’abraçar la bandera.\nAl final hem comprès que el viatge del president Puigdemont a Brussel·les és una nova estratègia per al mateix objectiu: europeitzar i internacionalitzar la crisi catalana. Aquest cop, fent un exercici de sistemes jurídics comparats. Els fets cantes per sí sols: mentre al Regne d’Espanya, vuit consellers van ser citats i empresonats en un sol vespre, al Regne de Bèlgica el president i quatre consellers catalans van ser citats pel jutge, i van sortir en llibertat “perquè no suposaven un perill ni hi havia risc de fuga” (paraules textuals del portaveu de la fiscalia belga), mentre a Espanya sí. La llei, tot i posseir la intrínseca necessitat de l’objectivitat, és en realitat una construcció i una institució humanes. Sense humans, no hi ha lleis, o almenys no com les entén l’espècie Homo Sapiens. La llei pot ser interpretada, és susceptible de subjectivitat. I una jutgessa Carmen Lamela tindrà uns condicionats ideològics i uns principis professionals molt diferents al d’una col·lega belga.\nLa europeització / internacionalització de la crisi catalana ja ha aconseguit que Espanya i Bèlgica estiguessin a prop d’una crisi diplomàtica. És notòria la indignació dels belgues i altres ciutadans europeus a haver de veure com una crisi que bé hagués pogut resoldre’s fa anys, ha esdevingut europea per la mala gestió –volguda i buscada– per part del govern espanyol. La presència de 200 alcaldes membres de l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) el dimarts 7 de novembre, manifestant-se davant del Berlaymont i després fent un gran acte al teatre Bozar, és una altra peça d’aquesta estratègia, la qual busca una resposta a la pregunta: “i què passarà quan el bloc independentista torni a guanyar les eleccions legislatives regionals catalanes?”\nNoti el lector que en un paràgraf anterior he escrit “sufragis imposats”. És la paraula que han fet servir PP, PSOE i Ciudadanos tant pel 9N com per l’1O. El sol fet de decidir el futur de Catalunya era una imposició. Caure en aquest marc mental és fal·laç i perillós. Cap elecció democràtica pot ser una imposició si hi ha garanties, si cada vot compta el mateix. Les de dijous 21 de desembre de 2017 són eleccions legislatives per escollir els representants de la ciutadania catalana pel Parlament de la Comunitat Autònoma de Catalunya. Són uns sufragis que, alhora, expliciten la incapacitat de l’estat espanyol de controlar in saecula saeculorum una regió que li és rebel des de fa mesos. I són uns sufragis en què potser el bloc constitucionalista (per falta de trobar-li un altre nom) pensava que el bloc secessionista / independentista / republicà no abraçaria. I sembla que els ha abraçat, convertint-los en una mena de plebiscitàries. I és aquí on apareixen les preguntes següents: ¿què passarà si hi ha una majoria aclaparadora dels favorables a la República Catalana? ¿Hi haurà fair play des de les files defensores del status quo? ¿Quin és el llindar per establir una majoria aclaparadora, el 50+1% dels diputats, dues terceres parts, tres quartes parts de la cambra? ¿Què passarà si, en canvi, hi ha empat tècnic entre els dos blocs?\nLa participació serà la dada clau (normalment sempre ho és). Una participació de gairebé el 90% del cens donaria una legitimitat insubornable a aquestes eleccions, i seria una participació que legitimaria per una banda aquests sufragis però que, alhora, i només si guanya el bloc republicà, legitimaria la necessitat de seguir endavant amb la constitució de la República Catalana. Si cap dels dos blocs no aconsegueix una majoria prou ampla per a fer valdre el propi programa electoral, la fi del “processisme” potser serà més llunyana. Per la salut de tothom, esperem que això no passi.\nLa realitat pot superar la ficció\nTornem al símil de la sèrie televisiva amb què hem començat aquest article. Hi ha un dia que bé podria haver estat una mena de final de temporada de la sèrie El Procés. Em refereixo a dijous 26 d’octubre, el dia en què el President Puigdemont gairebé dissol el Parlament i convoca eleccions. Un dia en què l’heroi de l’1-O, en Carles Puigdemont, el mateix que havia fet aquell moviment de Jason Bourne sota d’un pont, havia rebut tota mena de clatellots a les xarxes socials. Antonio Baños va posar el retrat del President a l’inrevés com al seu avatar de compte de Twitter. Albiol salivava en veure com els cavalls podrien passar per sobre del president de la Generalitat. Des de Madrid, l’espectre del 155 començava a prendre forma, tot i els moviments de l’encara conseller Santi Vila, intentant que la presidenta del Congrés i amiga seva, Ana Pastor, intercedís davant de la camarilla del dogma unionista, capitanejat per la vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría i, des de l’ombra, per l’ex president del govern central José María Aznar i la seva FAES.\nEl dijous 26 d’octubre vam veure com els dos trens xocaven. I mentre un va intentar transmetre un missatge “d’intent de diàleg fins a l’últim sospir”, l’altre va mantenir la velocitat de la locomotora. El company Miquel Gil, també politòleg d’aquesta casa, em va comentar que el globus sonda mediàtic enviat des de Palau sobre una possible convocatòria d’eleccions era un moviment de pòker per a saber si el govern central i el bloc constitucionalista (PP, PSOE i C’s) mantindrien la voluntat d’imposar el seu diktat. I ho van fer. Quan el govern de la Generalitat, i en especial el President, van constatar la nul·la voluntat de diàleg abans del xoc, es va mantenir el full de ruta i el dia després el Parlament declarava la independència de Catalunya.\nCal recordar molt bé aquella diada. Twitter i WhatsApp van ser els grans protagonistes. Els canals de comunicació en què bulliria la discòrdia amb la que començava el dia, i la serenor amb la que acabaria. Entre mig, un suspens més tens que qualsevol pel·lícula d’Alfred Hitchcock. Tots hem de fer un esforç en recordar que Twitter no és el món real, sinó una trompeta eixordadora del mateix. No podem viure a partir del que ens dicta aquesta mal·leable xarxa social, sinó utilitzar-la amb cura. Negar-la o criticar-la en extrem és tan contraproduent com viure a partir de la mateixa. En la mateixa línia, WhatsApp i altres aplicacions de missatgeria instantània van bullir, exemple de la interconnectivitat i la altíssima capacitat de comunicació actuals. Tots aquests canals, però, són fàcilment manipulables per part de persones sense escrúpols que volen imposar mentides i falsedats, essent molt difícil discernir què és veritat i què no.\nEl dijous 26 d’octubre vam veure la consolidació dels dos pols oposats: o bé l’independentisme pur, o bé l’unionisme dogmàtic, amb la narrativa dels comuns convertida en falsa equidistància, ja que no són independentistes (i si no ets independentista, ets unionista, en el seu cas federalista i defensors d’una Espanta plurinacional). Va ser el dia en què hi va haver moviments polítics de gran transcendència en poques hores: Puigdemont, Vila, Junqueras, Mas, Pastor, Rajoy, Soraya, Urkullu, Iceta, Rufián, Albiol… tots ells van aparèixer a les capçaleres i a les piulades i als missatges de WhatsApp. En mig del caos, sempre hi ha algú que sap com gestionar les despulles i les cendres. Potser mai sabrem del tot qui va fer què, aquell dia. El pas que s’havia de fer, la declaració institucional del Parlament de divendres 27 d’octubre, es va fer. Per a saber on vols anar, has de ser prou valent com per entrar en terra incògnita.


L'Aràbia Saudita deté un noi per ballar la 'Macarena' al carrer\nLa policia ho considera "una violació de la moral pública"\nBarcelonaLes autoritats de l'Aràbia Saudita han detingut en les últimes hores un adolescent de 14 anys per haver divulgat un vídeo a YouTube on apareix ballant al ritme de la cançó 'Macarena' en un pas de vianants de la ciutat de Gidda, situada a l'oest del país.\nEl menor, vestit amb una samarreta de ratlles i pantalons curts, i amb uns auriculars, s'atura en un pas de vianants, en un carrer que és ple de cotxes, i balla al seu davant la cançó 'Macarena' durant gairebé un minut.\nEl portaveu de la policia de la zona de la Meca, Ati al-Qershi, ha especificat a través d'un comunicat que el noi va obstaculitzar l'avançament dels vehicles quan es va posar a ballar en un pas de vianants mentre els cotxes esperaven que el semàfor es posés verd. A més, ha qualificat el ball de "violació de la moral pública" i ha explicat que l'adolescent ha estat detingut després que les autoritats hagin analitzat el vídeo, del qual es desconeix la data de gravació.\nViolació de llibertats\nAquesta no és la primera detenció que es produeix a l'Aràbia Saudita per raons similars. Just el 10 d'agost, el cantant saudita Abdalá al Shaharani va ser detingut per dur a terme un ball conegut com el 'dab', que consisteix a recolzar el nas sobre l'avantbraç i està vetat perquè el país ultraconservador considera que incita al consum de drogues. Tot i així, segons van apuntar alguns mitjans de l'Aràbia Saudita, el cantant va ser alliberat després d'estar unes hores detingut i pagar una fiança.\nLes normes de comportament són molt estrictes al país alauita i, per exemple, no estan permeses les festes o els concerts de música no religiosa, i en els espais públics regeix la separació de sexes.\nL'Aràbia Saudita fa un tímid pas cap a l'obertura\nAràbia Saudita detencio ball


Fenerbahçe Istanbul - FC Barcelona Lassa: S’escapa el triomf a la pròrroga (68-65)\nEls blaugranes han realitzat un bon treball defensiu, però la falta d’encert a cistella als darrers minuts ha acabat passant factura i la victòria s’ha quedat a Turquia\nEl Barça Lassa ha competit fins al final davant el Fenerbahçe, equip que s’hi jugava molt en aquest darrer partit d’Eurolliga pel que fa als futurs encreuaments de quarts, però finalment els turcs s’han endut el triomf a la pròrroga (68-65). Els de Bartzokas han realitzat un bon treball defensiu, però la falta d’encert en atac als darrers instants ha provocat que el triomf hagi acabat sent per als locals.\nL’encert de Claver\nEl matx s’ha iniciat amb un primer quart amb registres anotadors força baixos, sense cap dels dos equips gaire encertats en atac. Només Víctor Claver ha estat capaç de veure cistella als primers set minuts; ha anotat els 10 primers punts del Barça i ha estat el jugador més destacat del primer període. Amb un Rice que començava a endollar-se, els de Bartzokas han aconseguit acabar el quart per davant al marcador (11-15).\nEl segon període ha començat amb remuntada local, però els blaugranes, amb un parcial de 0-9, s’han aconseguit refer a la perfecció. Tyrese Rice continuava molt actiu liderant els seus, però dues cistelles consecutives dels turcs han ajustat el marcador per marxar al descans amb un igualat 30-31.\nNavarro ha arribat a la xifra històrica de 4.000 punts a l'Eurolliga\nL’inici del tercer temps ha estat dominat pels turcs amb un parcial de 10-0, però ha estat perfectament contrarestat amb un parcial de 0-5 dels culers, iniciat amb la cistella de Juan Carlos Navarro que ha suposat que arribés, per primer cop en la història de la competició, als 4.000 punts a l’Eurolliga.\nUn magnífic parcial de 2-11 dels de Bartzokas, culminat amb un gran triple de Rice, ha servit per situar-se per davant a falta d’un minut. A més, amb una gran assistència del pivot nord-americà per a Diagné, els culers han acabat el tercer quart amb un 44-46 i dominant el marcador i el joc.\nEl darrer quart ha seguit la tònica del partit: un bon Barça en defensa però sense acabar d’estar encertat en atac. Tot i així, els blaugranes han estat a punt d’endur-se el partit al temps reglamentari, però Rice (màxim anotador del matx amb 19 punts) no ha pogut transformar en cistella la darrera possessió i el duel ha anat a la pròrroga (58-58).\nLa pròrroga s’ha inaugurat amb un triple de Koponen contrarestat amb un també gran triple de Bogdanovic. El mateix serbi, amb una bona cistella, ha situat per davant els d’Obradovic, i els locals ja no ha deixat escapar l’avantatge. Finalment el triomf s’ha quedat a Turquia (68-65), però els blaugranes han lluitat fins al final en un disputat partit a l’Ülker Sports Arena que ha tancat la primera fase d'aquesta Eurolliga.


Mor Antònia Cruells, l’àvia de la Fabada Litoral | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMor Antònia Cruells, l’àvia de la Fabada Litoral\nLa dona va ser una de les cinc intèrprets que han donat vida a la protagonista de la marca de llegums\nMadrid 11 DES 2018 - 11:47\tCET\nFoto: Antònia Cruells. Vídeo: Les àvies de Litoral. Europa Press\nAntònia Cruells, coneguda com l'àvia de la Fabada Litoral, va morir diumenge al seu domicili de Sant Martí de Centelles (Osona) i serà enterrada dimecres, segons informa El Periódico. La dona, que va saltar a la fama a tot Espanya gràcies als anuncis d'aquesta marca de llegums cuinats, va morir sola. Els seus familiars la van trobar a casa seva, després que passessin diverses hores sense saber-ne res.\nLa dona es va fer popular a Catalunya gràcies a una aparició en un programa de ràdio el 2004, quan unes amigues li van voler felicitar l'aniversari. La seva intervenció va fer que comencés a aparèixer una vegada per setmana a la ràdio i més tard en un programa d'una televisió catalana. Va ser així com va captar l'atenció dels publicistes encarregats dels anuncis de Litoral, que en van fer un personatge popular.\nCruells va ser una de les cinc dones que han posat rostre a l'àvia de la marca de llegums des del 1994. Emilia Ortiz, la cinquena actriu que encarnava el personatge, es va assabentar l'any passat d'aquesta dada en el rodatge de l'anunci que es va fer a Madrid el gener del 2017. “Què va passar amb l'anterior, que es va morir?”, preguntava. “Sí, de menjar tanta fabada”, feia broma un dels tècnics.\nLa marca Litoral, en poder de Nestlé des del 1985, va néixer al barri pesquer de Cimadevilla, a Gijón, el 1942. El nom triat per a les conserves tenia a veure amb la seva connexió amb el mar, ja que al principi es van dedicar a fabricar llaunes de peix. La fabada enllaunada va tenir èxit i demanda principal venia de Cuba, on residia una important colònia d'emigrants asturians. Des de l'illa, Litoral va anar expandint-se per Amèrica. Mèxic, la República Dominicana, Colòmbia i Veneçuela van ser els països on més es venia. Va ser més tard quan va començar a triomfar a Espanya, fins al punt que el 1963 l'empresa es va traslladar al poble asturià de Tremañes (avui part de Gijón), on encara continua produint les llaunes de conserva.


Jornada sobre les connexions entre l'empresa i l'esport a firaReus | La Guia De Reus\nInici Actualitat Jornada sobre les connexions entre l’empresa i l’esport a firaReus\nJornada sobre les connexions entre l’empresa i l’esport a firaReus\nLa segona edició de la jornada Empresa i Esport se centrarà en les connexions entre l’empresa i el món de l’esport. Aquesta jornada, organitzada per Treic Events i firaReus, amb la col·laboració de la regidoria de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Reus, és un esdeveniment creat per promoure el model d’empresa saludable a través de l’activitat física i per explicar els beneficis que això comporta per a les organitzacions.\n“Empresa i Esport” es farà el dia 21 de juny a partir de les set de la tarda i serà un punt de trobada entre professionals i esportistes per analitzar els valors de l’esport que poden traslladar-se al món de l’empresa. La jornada coincideix amb el lliurament de premis dels Jocs Empreses que s’han dut a terme des del mes de gener i en els quals han participat unes 70 empreses de la demarcació, amb un total de 1.200 persones inscrites.\nDurant la jornada, l’entrenador de bàsquet i soci fundador de l’Escola de Lideratge Social de Catalunya i de TransFormación Deportiva, Xavier Gracia, oferirà una conferència amb el títol “Connexions i transferències de l’esport i l’empresa”. El monologuista Javi Benítez parlarà de“Comendy Sport. Riure és sa” i per tancar la jornada, el CEO de Treic Events i de Jocs Empreses, Paco Lorenzo, explicarà la filosofia de la jornada amb la xerrada “Jocs Empreses: forma un gran equip y obtindràs resultats”. L’acte finalitzarà amb un sopar de networking a peu dret i el lliurament dels premis Jocs Empreses.\nArticle anteriorTallers al voltant de la dansa, de còmic i d’escriptura són les propostes d’estiu de les Biblioteques Municipals\nArticle següentComença el cicle de Cinema a La Palma amb “Jurassic World”


Un gran final de lliga dóna al SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET la 2a posició del Campionat i el bitllet per les fases d’ascens a 2a Catalana – CE BISBAL BÀSQUET\nPosted On 9 maig 2011\nEls joves jugadors del Sénior Masculí del SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET van aconseguir dissabte la 19a victòria del Campionat en un Pavelló Vell ple i amb un grandíssim ambient. Això, combinat amb la derrota del CB Sant Feliu a la pista del CB Roses, permetia allò que un mes enrera semblava impossible, que els bisbalencs aconseguissin la segona posició i el bitllet per les fases d’ascens a 2a Catalana.\nPau Soler, "El petit pony", jugador clau en aquest final de temporada\nEl SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET que a falta de 7 jornades es col·locava en segona posició del Campionat, va caure en un crisi que els feia encadenar quatre derrotes seguides. Just en aquest punt l’equip analitzava la situació i encara l’esprint final buscant recuperar el to físic i l’alegria en el seu joc. Això permetia que a l’avantpenúltima jornada els bisbalencs tumbessin el líder i campió del la lliga, El CB Garrotxa Santjoanenc de 15 punts. A la penúltima jornada els de la Bisbal visitaven la complicada pista del CB Arbúcies, un grandíssim equip. En un partit disputadíssim i molt emocionant, el SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET s’imposava per 5 punts de diferència.\nAquest dissabte, en l’últim encontre, els bisbalencs s’enfrontaven al CE Onyar “B”, un equip plegat de jugadors veterans de moltíssima experiència. El SOL GIRONÈS Bisbal Bàsquet començava el matx amb molta empenta intentar obrir forat en el marcador, però els gironins, no desaprofitaven les errades dels locals per mantenir-se vius dins el partit. En un partit amb més tensió i emoció que bon joc, els blanc-roigs-negres s’aferraven als aspectes defensius per contrarrestar el desencert en el llançament. Patint i tirant d’accions d’intensitat i orgull, remetaven el partit en els últims compassos del partit. Al finalitzar el partit i sonar els xiulets de l’àrbitre (ja que la botzina del pavelló encara continua espatllada), els joves jugadors del SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET, explotaven d’alegria després d’haver aconseguit una fita històrica i un pas més en un equip que donarà grans alegries als afeccionats del Bisbal Bàsquet.\nAvui a la tarda, a la seu de la Federació Catalana de Basquetbol es durà a terme el sorteig del quadre d’encreuaments de les fases d’ascens a 2a Catalana.\nEls jugadors eufòrics després de la gesta aconseguida\nTags:ascens 2a catalana, Martí Xifre, Pau Soler


Master oficial Màster Universitari en Enginyeria Tèxtil Alcoy AITEX Instituto Tecnológico Textil | Emagister\nEl Màster Universitari en Innovació Tecnològica i Aplicacions de Materials Tèxtils per al Desenvolupament i Disseny de Productes t'ensenyarà les principals matèries i processos de fabricació que et permetran identificar la infinitat d'aplicacions a les diferents àrees que conformen la cadena de valor dels tèxtils d'ús tècnic. Adquiriràs una visió general i multidisciplinària de les diferents aplicacions dels tèxtils tècnics.\nAquest Màster presencial de 450 hores de formació l'organitza AITEX Institut Tecnològic Tèxtil que ofereix mesures de finançament, així com descomptes i beques perquè no perdis l'oportunitat d'estudiar-ho. Està dirigit a joves amb estudis universitaris mitjans o superiors com: Enginyers Tècnics Tèxtils, Enginyers Tècnics i Industrials Químics, Enginyers en Organització, així com Llicenciats en Ciències Químiques, en Biològiques, en Ciències Empresarials, Diplomats en ADE, etc. També hi poden accedir tècnics amb experiència que desitgen especialitzar-se i reciclar-se en la Indústria Tèxtil o que provinguin de l'àmbit empresarial, del màrqueting, del disseny o de la comunicació.\nEl pla d'estudis està estructurat en tres mòduls amb diverses matèries cadascun. En el primer mòdul t'introduiràs a la tecnologia tèxtil i coneixeràs la innovació en tèxtils tècnics, acabats i materials nous. En el segon, sabràs com aplicar aquestes innovacions i realitzaràs pràctiques i assajos. I en el tercer, et centraràs en la recerca, el disseny i el desenvolupament de nous productes a partir de materials tèxtils. En finalitzar el màster, seràs capaç de gestionar la innovació tecnològica i conèixer els nous productes destinats a nous mercats, les necessitats dels quals i aplicacions se centren en la innovació de tèxtils.\nCertificat d'assistència atorgat per AITEX Instituto Tecnológico Textil\nCursos acadèmics – Un únic curs de dos semestres\n•Semestre A (setembre-gener) – 15 setmanes hàbils.\nData inici – 14/09/2015\nData fi – 15/01/2016\nPeríode d'avaluació – 18/01/2016 al 29/01/2016\n•Semestre B (febrer-maig) – 10 setmanes hàbils.\nData inici – 01/02/2016\nData fi – 20/04/2016\nPeríode d'avaluació – 02/05/2016 al 13/05/2016\nClasses teòriques - Dimarts, dimecres i dijous (poden seguir-se a distància a través de la plataforma Policonecta)\nDe 18:00 a 22:00 hores\nClasses pràctiques – Divendres (classes presencials)\nDe 17:30 a 22:00 hores


Florejacs | Lo Bloc de Lo Parte\nArxiu d'etiquetes: Florejacs\nHem anat a la Marxa dels Castells de la Segarra\n13 de març de 2018 LoParte\t5 comentaris\nDesprés de més d’un dubte finalment vaig decidir participar a la XIX Marxa dels Castells de la Segarra. Va ser amb alguns dels companys habituals de diverses sortides. Ens vam quedar a dormir per la zona ja que la sortida era a les 7 del matí.\nCom sempre, anem a pams. Primer la fitxa.\nMarxa dels Castells de la Segarra (tram de Guissona a Cervera)\nkilòmetres caminats: 36,38 Km\ndesnivell acumulat: 466 metres;\nvelocitat mitjana: 5’3 km/hora;\nhores caminades: 06:45\nLa Marxa dels Castells és una caminada de resistència reconeguda com a tal per la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya.\nLa Marxa està magníficament organitzada i compte amb la participació i el suport de nombroses institucions i entitats, tot i que l’ànima son les més de les 200 persones voluntàries que hi col·laboren.\nLa Marxa té una distància oficial de 54 km. Nosaltres vam “abandonar” al kilòmetre 37 a Cervera, on després d’un magnífic dinar vam decidir que el nostre objectiu ja estava assolit. 37 km és una distància prou respectable.\nÉrem 2000 inscrits i la sortida de Guissona va estar acompanyada d’una boira intensa -érem a la Segarra- que ens va acompanyar durant les primeres hores, fins i tot alguna gota\nVa semblar que la boira es volia aixecar una mica, però de seguida ens va tornar a engolir. Mentre, i després de les dues primeres hores arribàvem a l’anhelat primer avituallament.\nDesprés de recuperar forces, una xocolata amb coca que va venir de fàbula- vam seguir la ruta. Mica en mica la Segarra ens va anar descobrint els seus secrets i ensenyant-nos alguns racons ben bonics\nLa Marxa transcorre, entre d’altres, per Cervera, Guissona, les Pallargues, Florejacs, l’Aranyó, Montcortès i Castellnou d’Oluges, i cada anys es fa en un sentit diferents.\nAnàvem passant controls i avituallaments i el dia es va anar obrint poc a poc, regalant-nos unes vistes magnífiques i una mica de primavera que ja comença a despuntar.\nAmb força cansament acumulat a quarts de 3 vam arribar a Cervera on ens esperava un magnífic dinar i el millor equip de suport possible. Gràcies a tothom. Repetirem?\nCastellnou d'OluguesCerveraFlorejacsGuissonal'Aranyóla SegarraMarxa dels CastellsMontcortésPallargues


Inici / Acció social / Taller de Cosmètica Natural 2a edició\nTaller de Cosmètica Natural 2a edició\nTorna la segona edició del taller de Cosmètica Natural que cada vegada més va guanyant popularitat! Són moltes les persones que sovint opten per una conscienciació amb el Medi Ambient i incorporen la cosmètica natural a les seves rutines de bellesa. Un dels principals objectius de la cosmètica Natural es la millora de l'envelliment de la pell, no produeix reaccions al·lèrgiques i és respectuós amb el Medi Ambient.\nVols aprendre a fer un xampú sòlid de coco o una crema corporal d'avena i oli d'alvocat? La Cyrille Ferrandis t'ensenyarà com!\nEl taller consta d'una petita part teòrica on descobriràs les propietat i les utilitats de la matèries primes. Pel que fa ala part pràctica et facilitarem tot el material necessari per realitzar els productes.\nDel 10 al 17 de març, fent clic en aquest ENLLAÇ o bé, directament al Departament d'Acció Social, de dilluns a dijous 8 a 13:30 h i de 14.30 a 16:30 h i divendres de 8 a 15 h. Totes les persones que van quedar-se en llista d'espera per a la primera edició, tindran preferència per inscriure's\nDimarts 22 de març a les 20 h a la Llar de Jubilats.\nDegut a les mesures sanitàries serà necessari portar el certificat vacunació de la COVID.\nQuè és el programa Okupa’t?


DOGC n�m. 4384 - 13/05/2005\nRESOLUCI� EDC/1434/2005, de 9 de maig, per la qual es regula el Programa cooperatiu per al foment de la reutilitzaci� de llibres de text i material did�ctic complementari als centres docents sostinguts amb fons p�blics que imparteixen ensenyaments obligatoris durant el curs escolar 2005-2006. (P�g. 13719)\nEDC/1434/2005, de 9 de maig, per la qual es regula el Programa cooperatiu per al foment de la reutilitzaci� de llibres de text i material did�ctic complementari als centres docents sostinguts amb fons p�blics que imparteixen ensenyaments obligatoris durant el curs escolar 2005-2006.\nLa Llei org�nica 8/1985, de 3 de juliol, reguladora del dret a l'educaci�, estableix a l'article 1 que tothom t� dret a una educaci� b�sica que permeti el desenvolupament de la seva personalitat i la realitzaci� d'una activitat �til a la societat. Tamb� estableix que aquesta educaci� b�sica ha de ser obligat�ria i gratu�ta. Aix� mateix, a l'article 27 de la Llei esmentada es determina que els poders p�blics garantiran l'exercici efectiu del dret a l'educaci�.\nEn els darrers anys, un nombre creixent de centres docents de Catalunya, a trav�s de les associacions de mares i pares d'alumnes (AMPA), dels claustres de professors i professores i dels consells escolars, han posat en marxa iniciatives concretes en relaci� amb l'adquisici� i pr�stec a l'alumnat dels llibres de text. Aquestes actuacions s'han dut a terme mitjan�ant f�rmules diverses, tenint en com� l'objectiu d'avan�ar en l'efectiva gratu�tat de l'educaci� obligat�ria.\nUn dels objectius del Departament d'Educaci� �s impulsar la cohesi� social mitjan�ant pol�tiques d'equitat que garanteixin la igualtat d'oportunitats en el marc d'un sistema educatiu de qualitat. Sens dubte, les actuacions dels centres docents adre�ades a impulsar l'�s compartit i la reutilitzaci� dels llibres de text contribueixen al foment de l'equitat i fan vius, entre l'alumnat i les seves fam�lies, valors com ara la coresponsabilitat i la solidaritat. A m�s, la cura dels llibres i del material did�ctic d'�s com� i la seva conservaci� per a una reutilitzaci� posterior suposa un estalvi econ�mic per a les fam�lies i aprofundeix en la idea de societat sostenible. Mitjan�ant aquesta convocat�ria es pret�n recon�ixer i estendre aquestes experi�ncies, i impulsar-ne una gesti� aut�noma, participativa i responsable per part dels centres docents.\nAt�s que �s previsible a curt termini un canvi de la legislaci� educativa que comportar� modificacions en l'actual marc curricular, �s recomanable avan�ar en el foment de la reutilitzaci� dels llibres de text i del material did�ctic complementari amb una primera mesura que permeti, d'una banda, consolidar les experi�ncies existents i, de l'altra, facilitar que nous centres s'hi puguin incorporar amb car�cter experimental. Un cop definits els nous curr�culums, el Departament d'Educaci� estendr� les mesures recollides en aquest Programa al conjunt de centres educatius sostinguts amb fons p�blics que s'hi vulguin acollir, d'acord amb la coresponsabilitat entre les fam�lies, l'administraci� educativa i els centres docents. Es tracta, doncs, d'una primera mesura que, en el marc d'una pol�tica d'equitat educativa, avan�a en la gratu�tat real de l'educaci� obligat�ria.\nPer tot aix�, en �s de les facultats atribu�des per l'article 12 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organitzaci�, procediment i r�gim jur�dic de l'Administraci� de la Generalitat de Catalunya, i a proposta del director general de Centres Docents,\n.1 Aprovar la convocat�ria per a la implantaci� del Programa cooperatiu per al foment de la reutilitzaci� de llibres de text i material did�ctic complementari als centres docents de Catalunya sufragats amb fons p�blics que imparteixen educaci� prim�ria i/o educaci� secund�ria obligat�ria durant el curs 2005-2006.\n.2 Destinar al funcionament d'aquest Programa un import total m�xim d'1.200.000,00 euros, amb c�rrec al cr�dit EN04 D/226131500/4222 dels pressupostos de la Generalitat de Catalunya per a l'any 2005.\n.3 El termini de presentaci� de les sol�licituds per participar en aquesta convocat�ria �s de 20 dies naturals a partir de l'endem� de la seva publicaci� al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nEls centres docents interessats a acollir-se a aquesta convocat�ria hauran de presentar una sol�licitud, d'acord amb el model disponible a l'adre�a http://www.gencat.net/educacio/beques/beq11.htm adre�ada al director general de Centres Docents, juntament amb la documentaci� prevista a la base 3 de l'annex, a la seu central del Departament d'Educaci�, als seus serveis territorials, o per qualsevol dels mitjans que estableix l'article 38.4 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de r�gim jur�dic de les administracions p�bliques i del procediment administratiu com�.\nEn el cas que la sol�licitud es presenti en una oficina de correus, es far� en sobre obert, per tal que sigui datada i segellada pel funcionari de correus abans de ser certificada.\n.4 Es delega en el director general de Centres Docents la facultat de resoldre aquesta convocat�ria, aix� com la de dictar les instruccions necess�ries per al bon funcionament d'aquest Programa.\nLa resoluci� de concessi� de les dotacions i desestimaci� de les sol�licituds es far� p�blica al tauler d'anuncis de la seu central del Departament d'Educaci�, i als taulers dels serveis territorials corresponents.\nEn qualsevol cas, es consideraran desestimades les sol�licituds de dotacions no resoltes dins el termini de sis mesos a comptar des de l'endem� de la data de finalitzaci� del termini per presentar les sol�licituds.\nContra la resoluci� del director general, que exhaureix la via administrativa, les persones interessades podran interposar recurs contenci�s administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Just�cia de Catalunya en el termini de dos mesos a comptar de l'endem� de la seva publicaci�, de conformitat amb el que preveu l'article 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicci� contenciosa administrativa.\nAix� mateix, podran interposar potestativament recurs de reposici�, previ al recurs contenci�s administratiu, davant del director general de Centres Docents en el termini d'un mes a comptar de l'endem� de la seva publicaci�, segons el que disposen els articles 116 i 117 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de r�gim jur�dic de les administracions p�bliques i del procediment administratiu com�, o qualsevol altre recurs que considerin convenient per a la defensa dels seus interessos.\n.5 Aprovar les bases que regeixen aquesta convocat�ria, les quals s'estableixen a l'annex d'aquesta Resoluci�.\nContra aquesta Resoluci�, que exhaureix la via administrativa, les persones interessades poden interposar recurs contenci�s administratiu davant la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Just�cia de Catalunya en el termini de dos mesos a comptar de l'endem� de la seva publicaci� al DOGC, de conformitat amb el que preveu l'article 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicci� contenciosa administrativa.\nAix� mateix, poden interposar potestativament recurs de reposici�, previ al recurs contenci�s administratiu, davant de la consellera d'Educaci� en el termini d'un mes a comptar de l'endem� de la seva publicaci� al DOGC, segons el que disposen els articles 116 i 117 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de r�gim jur�dic de les administracions p�bliques i del procediment administratiu com�, o qualsevol altre recurs que considerin convenient per a la defensa dels seus interessos.\nBarcelona, 9 de maig de 2005\n�s l'objecte de la convocat�ria la implantaci� del Programa cooperatiu per al foment de la reutilitzaci� de llibres de text i material did�ctic complementari en els centres docents de Catalunya sufragats amb fons p�blics que imparteixen educaci� prim�ria i/o educaci� secund�ria obligat�ria durant el curs escolar 2005-2006.\nLa finalitat d'aquest Programa �s facilitar a l'alumnat, mitjan�ant el sistema de pr�stec, llibres de text de diferents �rees, mat�ries i assignatures dels diversos nivells de l'educaci� obligat�ria.\nAls efectes d'aquesta convocat�ria, s'ent�n per llibre de text:\na) El material impr�s, de car�cter durador, amb la finalitat que l'alumnat el faci servir, i que desenvolupi, atenent les orientacions metodol�giques i criteris d'avaluaci� corresponents, els continguts establerts pels diferents curr�culums vigents en les �rees, mat�ries o assignatures i els cicles o cursos de qu� es tracti.\nb) Aquell altre material did�ctic complementari no fungible que contribueixi a desenvolupar els continguts establerts als curr�culums, incl�s aquell material d'elaboraci� pr�pia dels centres docents, sempre que tamb� tingui un car�cter durador i sigui per a la utilitzaci� per part de l'alumnat.\n.2 Beneficiaris i comprom�s de participaci�\n2.1 Els centres docents de Catalunya sufragats amb fons p�blics que imparteixen ensenyaments d'educaci� prim�ria i/o educaci� secund�ria obligat�ria, i que el curs 2004-2005 tinguin implantada alguna modalitat de reutilitzaci� de llibres de text o que en vulguin iniciar la implantaci� el curs 2005-2006.\n2.2 La participaci� en aquest Programa haur� de preveure el comprom�s expl�cit del consell escolar del centre de participar-hi per un per�ode m�nim de tres cursos escolars en el cas de l'educaci� prim�ria, o de quatre cursos en l'educaci� secund�ria obligat�ria.\n2.3 La participaci� en aquest Programa haur� de suposar un estalvi en el cost per aquest concepte per a les fam�lies.\n.3 Documentaci� de la sol�licitud\n3.1 En el cas dels centres que ja estan realitzant tasques de reutilitzaci� de llibres de text, cal que presentin el projecte vigent, aprovat en el seu dia pel consell escolar, i una mem�ria valorativa de l'experi�ncia en el seu centre.\n3.2 En el cas dels centres que vulguin iniciar la implantaci� del Programa durant el curs 2005-2006, cal que presentin un projecte en el qual faran constar els objectius, procediments, nivells educatius i nombre total de l'alumnat que hi participar�, relaci� de llibres i material did�ctic complementari, pressupost aproximat de la despesa prevista, aix� com la corresponent aportaci� de les fam�lies per a aquesta finalitat.\nEn ambd�s casos, a la sol�licitud tamb� s'hi indicar� la composici� i funcions de la comissi� de seguiment i gesti� de llibres de text prevista a la base 6 d'aquesta convocat�ria.\n.4 Import de les dotacions\nLa selecci� d'un programa comportar�, per al centre que el dugui a terme, una dotaci� gen�rica de 1.875,00 euros per a cada l�nia autoritzada d'educaci� prim�ria, i de 3.000,00 euros per a cada l�nia autoritzada d'educaci� secund�ria obligat�ria. Als centres incomplets, se'ls atorgar� la part proporcional corresponent.\n.5 Comissi� central de llibres de text\nEn el Departament d'Educaci� es constituir� una comissi� central de llibres de text, que estar� formada pels membres seg�ents:\na) El director general de Centres Docents, o la persona en qui delegui, qui actuar� com a president/a.\nb) El director general d'Ordenaci� i Innovaci� Educativa, o la persona en qui delegui.\nc) Un/a director/a d'un centre d'educaci� prim�ria i un/a director/a d'un centre d'educaci� secund�ria, nomenats pel director general d'Ordenaci� i Innovaci� Educativa.\nd) Dos representants de les federacions d'associacions de mares i pares d'alumnes de centres docents p�blics.\ne) Dos representants de federacions d'associacions de mares i pares d'alumnes de centres docents privats concertats.\nf) El subdirector general d'Inspecci� Educativa, o la persona en qui delegui, qui actuar� com a secretari/�ria.\nEls membres de la comissi� estaran afectats per les causes d'abstenci� i recusaci� que preveuen els articles 28 i 29 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de r�gim jur�dic de les administracions p�bliques i del procediment administratiu com�.\nEls membres d'aquesta comissi� s'encarregaran d'avaluar les sol�licituds presentades, proposar els centres beneficiaris en ordre de prelaci�, i elevar una proposta de resoluci� al director general de Centres Docents.\nAix� mateix, aquesta comissi� podr� demanar als centres participants la documentaci� addicional i els aclariments que consideri oportuns.\nPer a la valoraci� dels projectes es tindran en compte els criteris seg�ents:\na) Ser un centre docent que ja tingui implantada alguna modalitat de reutilitzaci� de llibres de text.\nb) Per als centres que iniciaran el Programa durant el curs 2005-2006:\nQue estiguin ubicats en entorns especialment desfavorits.\nLa qualitat del projecte.\n.6 Comissi� de seguiment i gesti� de llibres de text\nA cada centre docent, i en el si del consell escolar, es constituir� una comissi� de seguiment i gesti� de llibres de text que s'encarregar� de la gesti� i supervisi� del Programa.\nAquesta comissi� estar� integrada, com a m�nim, pels membres seg�ents:\na) President/a del consell escolar, o persona en qui delegui, qui actuar� com a president/a.\nb) Un/a professor/a.\nc) Dos pares o mares d'alumnes, dels quals com a m�nim un/a ser� membre de l'associaci� de mares i pares d'alumnes.\nd) Un/a alumne/a, en el cas dels centres que imparteixin l'educaci� secund�ria.\ne) El/la secretari/�ria del centre docent, qui actuar� com a secretari/�ria.\n.7 Adquisici� i vig�ncia del material\nEls centres docents podran adquirir els llibres de text en els prove�dors que lliurement hagin triat. Un cop adquirits, els centres docents donaran d'alta aquests llibres en l'inventari del centre i duran a terme el pr�stec, que es far� de la manera que la comissi� de seguiment i gesti� de llibres de text esmentada a la base anterior consideri m�s adient per al bon funcionament del Programa, d'acord amb les directrius del consell escolar.\nEls llibres de text adquirits amb c�rrec als fons p�blics seran propietat del centre docent corresponent. L'alumnat restar� obligat al bon �s i conservaci� dels llibres de text lliurats i a reintegrar-los al mateix centre en finalitzar el curs, perqu� siguin revisats per determinar-ne el grau de conservaci� i la reutilitzaci� en cursos seg�ents.\nEls llibres de text tindran una vig�ncia d'utilitzaci� m�nima de quatre cursos escolars.\n.8 Conservaci� i reposici�\nEn el sup�sit que s'incompleixi l'obligaci� de conservaci�, la comissi� de seguiment i gesti� adoptar� les mesures oportunes per exigir la restituci� dels llibres de text deteriorats o extraviats sense causa que ho justifiqui. En cas contrari, suposar� la ren�ncia de l'alumne/a a participar en el Programa per al curs seg�ent, i s'exigir� el reintegrament del cost d'aquests llibres als pares o tutors legals.\n.9 Abonament de les dotacions\nEl Departament d'Educaci� far� efectiva la dotaci� econ�mica que correspongui a cada centre en un sol lliurament, abans de l'inici del curs escolar, en el compte corrent pel qual el centre percep les dotacions econ�miques per a despeses de funcionament.\nEls centres docents p�blics i concertats hauran de justificar la despesa realitzada en l'adquisici� de llibres de text i material did�ctic complementari, a proposta de la comissi� de seguiment i gesti� de llibres de text, per la qual cosa hauran de presentar als serveis territorials del Departament d'Educaci� que els corresponguin, abans de l'1 de novembre de 2005, la documentaci� seg�ent:\n10.1 Per als centres docents p�blics: certificaci� del/de la president/a del consell escolar conforme es va aprovar la despesa, amb detall de les factures o comprovants conformats i acreditaci� que els ingressos i despeses derivades de l'activitat estan reflectides en la comptabilitat pressupost�ria del centre.\n10.2 Per als centres docents privats concertats: certificaci� de l'acord del consell escolar on s'aprovin els comptes respecte de la quantitat percebuda de l'Administraci� per aquest concepte. Aix� mateix, han de presentar les factures i els rebuts originals de les despeses ocasionades.\n.11 Complementarietat de les dotacions\nL'alumnat dels centres beneficiaris de les dotacions d'aquest Programa podr� participar en les convocat�ries d'ajuts que, amb la mateixa finalitat (adquisici� de llibres de text), convoquin altres administracions p�bliques o ens p�blics o privats.


Es va iniciar als anys 80 en Australia, en el 1991 van decidir introduir-les a França anomenant-les Cangur de les Matemàtiques en homenatge al concurs australià. Actualment més de 60 paisos organitzen Proves Cangur dins d'un programa que es coneix com Kangourou sans Frontières. A Catalunya ho organitza la Societat Catalana de Matemàtiques des de l’any 1996.\nAquest any a Catalunya han participat 105.173 alumnes, de diferents nivells, des de 5è de primaria fins a 2n de BAT.\nUna vegada més les alumnes d’Aura han obtingut molt bons resultats, avui els hem fet un petit reconeixement, donant un obsequi a les 2 millors de cada nivell a l’ESO i Batxillerat.\n1r ESO: Han participat 45 alumnes\nAlba Alberto 1,4%\nMaria Garcia 7,48 %\n2n ESO: 44 alumnes\nValentina Perdrix Firpo 2.05%\nMarina Gibert Massó 2,23 %\nInés Borràs Álvarez-cuevas 3.78 %\nCandela Merelo de Barberà Saun 6.42%\nMar Gil Úbedar 6.42%\n3r ESO: 52 alumnes\nLaia Rodríguez García 2.26 %\nJiani Sun 11.87 %\n4t ESO: 39 alumnes\nCristina Comes 8.45 %\nAdriana Canal 8.61 %\n1r BAT: 15 alumnes\nMaria Borràs 2.06%\nGisela Torrente 8.33 %


CULTURA: Chick-thumb-A this a aquest home un 100è aniversari i li va donar àpats gratuïts per a la vida | Arte Cultura\nCulture Chick-thumb-a Then a aquest home un centenar d’aniversari i li van donar àpats gratuïts per a la vida\nHappy Birthday Beyoncé: Tornar a les imatges en el seu estil destacat\nAmb el seu títol Formació a les orelles que escriu aquest article, com no estar inspirat per Beyoncé? Des de la seva natal de Texas a les escenes més grans de tot el món, la dona de Jay-Z va dibuixar una carrera comparable als grans noms de la música que són els seus ídols. Avui, dimarts, 4 de setembre, Beyoncé torna a l’escola bufant a la seva trenta-setena espelma. Un començament amb el fill del destí, els temps difícils amb la seva família, una pluja de recompenses i tres fills més tard, aquí estem al 2018.\nD’Artagnan va mirar una mirada preocupada i ràpida al camp de batalla. Aramis ja havia matat un dels seus oponents; Però l’altre el va pressionar fortament. I, saltant de nou, va trencar la seva espasa al genoll per no donar-la, va llançar les peces sobre la paret del convent i\n– et dono a tu “, va dir a Henriette, però ser-ho cura. I, sobretot, no la perdreu. Això va ser el que havia volgut tota la seva força durant almenys dos anys: a aquesta condició els seus pares consentirien a treballar més temps per a ella, per deixar-la assistir al curs complementari.\nEl vostre navegador no admet aquest vídeo que podríem haver trobat el major fan de Chick-fil-a. En els darrers vint anys, Stephen Bellissimo ha doscat al mateix pollet de Chick-a, segons Fox News, gairebé diàriament (que representa els objectius totals, he de dir). Al lloc Oldsmar, Florida, Stephen controla gairebé el mateix cada vegada que menja el mateix estand i es manté diverses hores, informes Fox 13\nAtès que hi ha hagut una tardor l’any passat, Stephen es va traslladar amb el seu fill, i el seu pollet-militars es van fer setmanalment. Quan va entrar a la cadena el 21 de setembre, Stephen va quedar sorprès de trobar família, amics i decoracions per celebrar el seu aniversari molt especial\nAriane 5: 100 vols, 95 èxit, 5 escacs\nAmb motiu del seu 100è llançament reeixit a la nit de dimarts a dimecres (Missió VA243), el llançador europeu Heavy ha orbit dos satèl·lits de telecomunicacions. 100 llançaments per a Ariane 5 des de juny de 1996. Amb motiu del seu 100è llançament reeixit a la nit del dimarts a dimecres (Mission VA243), el llançador Heavy ha establert òrbita dos satèl·lits de telecomunicacions 4th E (T Azerpace-2 / Intelsat 38) Amb un pes total de 9.940 kg.\nFeliç aniversari a la persona que sempre serà el meu aliat contra les instruccions i les regles dels pares! Us desitjo un aniversari amb encant, molta alegria i felicitat per a la persona més cara al meu cor! A un germà i un amic destacat, l’aniversari més feliç!\nEl meu jove menjar i bevia tranquil·lament; Vaig examinar el lloc i la mina dels nostres clients. Els nostres convidats tenien la mina de carbó, però suaument, aneu lentament! A continuació, entra al seu ganivet a les dents, i va arribar a l’alçada del llit, on es va estendre el jove pobre, d’un\n: 100 anys. Brittani Craft, Chick-Fil, director de màrqueting, va dir a Fox 13: “Fa que tothom se senti agradat i acollit”. Steve, com ho anomenem al restaurant, tenia un 50% de descompte en les seves comandes gratuïtes i cafè a la cadena, però els seus amics a Chick-Fil-A volien oferir-li alguna cosa millor.\n© youtube.com / Fox 13 notícies – Tampa Bay a Chick-fil-a a Oldsmar, Florida, va organitzar un partit de 100 aniversari d’un ventilador i li va donar un pollet lliure per a la vida. “Steve, volem donar-li a Chick-Fil-A per a la resta de la teva vida. Més del 50% de descompte, que es lliura”. La cara de Stephen s’il·lumina completament quan Brittani li explica el seu regal d’aniversari. Voleu veure per vosaltres mateixos … és tan bonic! “És el millor regal que he pogut rebre”, diu el nen d’aniversari de 100 anys.Per celebrar-se, el restaurant estava decorat amb globus i Stephen va trobar targetes d’aniversari i pastissos a la seva cabina habitual. “Ara, venc cada dia”, va dir Stephen a Fox 13. Ho faria també! Feliç aniversari Sr. Steve! Aquí hi ha molts anys per gaudir de Chick-Fil-A de forma gratuïta. X1\nPrevious Post Fruit Kefir: Preguntes més freqüents – Kefir Kombucha\nNext Post Una sisena pista a la vista de Chicago O’Hare, porta per a l’A380 …


Aquest divendres gaudeix de "Flaix FM Actua Sessions", entrevistes i "DJ sets" en directe\nJOVENTUT - 27/03/2020\nEt porten la festa a casa amb "Flaix FM Actua Sessions"! Héctor Ortega i l'Eric Yanguas conduiran un programa especial que emetrem a través de Youtube\nLa Generalitat de Catalunya ha posat en marxa la campanya #JoActuo que té com a objectiu fomentar i agrair, alhora, tots els esforços que està fent la ciutadania per superar amb èxit aquesta pandèmia quedant-se a casa. En el marc d'aquesta campanya, i amb el suport de Joventut, posarem en marxa un seguit de sessions musicals adreçades a joves i en col·laboració amb diferents emissores de ràdio.\nLa primera tindrà lloc avui divendres 27 de març de 6 a 8 de la tarda, en col·laboració amb Flaix FM. La sessió es reproduirà en directe des del canal youtube de Flaix FM https://bit.ly/FlaixFMActuaSessions. (L’enllaç de la sessió no estarà disponible fins una hora abans que comenci).\nFlaix FM oferirà un programa exclusiu que comptarà amb sessions de DJs com Mon DJ, Fran DC, Albert González, Juanjo García o Eric Yanguas i amb entrevistes amb convidats molt especials com el DJ i youtuber Sergei Rez, la cantant Gabriela Richardson, Mark Toré, professor de ball i ballarí professional (un crac del shuffle) i Marian Dacal, que ho està tornant a petar amb el mític Flying Free des dels balcons de cases d'arreu de Catalunya.\nLes properes setmanes es faran noves sessions en directe, emmarcades en la campanya #JoActuo, amb altres emissores amb la voluntat de promoure la participació i cocreació del jovent.


Packs regal de cerveses\nVols fer un regal especial i divertit? Regala una selecció personal de les nostres cerveses en elegants packs regal de 4 o 6 ampolles! Un regal ideal per a l'amic invisible, festes de Nadal, aniversaris...\nTipus de pack regal Pack de cartró natural per a 4 ampolles Pack de cartró negre per a 6 ampolles\nLa utilització d'aquesta web requereix l'acceptació de l'tractament de les dades d'accés\nCom a norma general, els paquets s'envien dins de les 48 hores següents a la recepció del pagament.\nPágina d'informació de la nostra política de devolulcions\nCom és un article fràgil, només us el podem oferir per a recollida al nostre obrador (pregunteu-nos per entregues a Barcelona ciutat), el preu inclou una selecció de cerveses estàndard de la cooperativa a escollir pel client, si voleu afegir alguna cervesa especial (Kabuto, Kanzashi, Tots Sants...) no hi ha problema, us carregarem un petit suplement en el moment de recollir el pack.\nDisposem de cerveses eco, sense gluten, d'alta graduació, sense alcohol... Pregunta'ns!


El problema no és la MAT | Pere Aragonès\nEl problema no és la MAT\n12 Març 2010 12 Març 2010 ~ perearagones\n“Aprofitem la nevada, i els endorsem la MAT”. Això deuen haver pensat els responsables de FECSA-ENDESA a Catalunya, amb la connivència de diferents sectors polítics i econòmics, quan en la roda de premsa d’ahir van atribuir a la manca de construcció de la línia de Molt Alta Tensió i no a la forta nevada i l’estat precari de la xarxa elèctrica els problemes amb el subministrament energètic d’aquesta setmana.\nNo cola. Perquè hem vist com torres d’alta tensió han caigut, i com sobretot la xarxa secundària ha estat la més afectada. Com tothom sap, la MAT és una autopista elèctrica a la qual estan connectades xarxes secundàries que condueixen l’electricitat fins als usuaris. I aquestes han estat les més afectades. Per tant, encara que la MAT estigués construïda i en funcionament, si ENDESA i Red Eléctrica Española haguessin mantingut el nivell de manteniment sobre la xarxa secundària dels últims anys, ens haguéssim trobat en la mateixa situació.\nPerquè el problema està en la falta de manteniment de bona part de la xarxa. I és incomprensible com una empresa que té milers de milions d’euros de beneficis i un consell d’administració que cobra al cap de l’any desenes de milions d’euros diguin que no poden millorar la xarxa (amb una MAT soterrada, per exemple) perquè és molt car. O que no renovin subestacions, com les de Calella i Santa Susanna, per exemple, que han estat afectades pel temporal de vent i neu.\nEn aquest país hi ha un conjunt de poders fàctics, entre els quals es troben les empreses concessionàries de serveis públics de subministrament (i també les constructores i el sector financer) que tenen una forta connivència amb determinats sectors polítics, que condicionen les decisions públiques, i que són responsables de bona part dels problemes d’avui. Si d’alguna cosa ha de servir la nevada, doncs, és per posar les seves coses a lloc –a part d’avaluar les actuacions que els governs que en alguns casos no han estat suficients per limitar les afectacions- i, entre aquestes, als oligopolis que fan de Catalunya encara una societat massa limitada.\nP.D.: Us recomano l’editorial d’El Punt d’avui, que tracta sobre aquesta qüestió, i un excel·lent article de Vilaweb titular “L’envelliment de la xarxa secundària, causa de l’apagada”.\n< Previous Llei de Consultes aprovada\nNext > Referèndums de primera\nUn pensament sobre “El problema no és la MAT”\n12 Març 2010 a les 8:08 pm\nJo sóc dels barcelonins que l’estiu de 2007 va patir el tall de llum que FECSA-ENDESA ens va regalar. Ja en aquell moment tant FECSA-ENDESA com REE van intentar treure’s les culpes del damunt primer donant-se-les entre elles i després quasi donant-li les culpes als usuaris.\nRecordo que llavors va denunciar-se l’escàs manteniment de la subcentral de Pi i Margall que va explotar i tant qui llavors era president d’Endesa, Manuel Pizarro, com el president de REE van parlar de les grans inversions fetes a Catalunya. Llavors vaig pensar que ens prenien el pel, ara n’estic segur. Les inversions no van ser per millorar la xarxa ni pel seu manteniment, devia ser per millorar els despatxos dels seus directius.


El Llevant acaba cinqué i s'enfrontarà al Cartagena en quarts - À Punt\nEl Llevant acaba cinqué i s'enfrontarà al Cartagena en quarts\nL'equip granota, que ha perdut contra el Saragossa 2-5, tindrà el factor pista en contra però evita el Barça i l'Inter\nEsteban, en una acció del partit / Twitter: @LUDfutbolsala\n30 de maig 2021 - 19:46\nEl Llevant ja coneix el primer rival que haurà de superar en els play-offs pel títol de la Primera Divisió de futbol sala. Serà el Cartagena i amb el factor pista en contra, en una eliminatòria al millor de tres partits. La part positiva és que evita els rivals més temuts, Barça i Inter.\nLa derrota contra el Saragossa (2-5) al Pavelló Municipal de Paterna en l'última jornada de Lliga no llança a perdre la gran temporada de l'equip granota, que ha sigut líder durant bona part de la competició. En cas de superar l'eliminatòria contra el Cartagena, l'equip de Diego Ríos senfrontarà al vencedor del duel entre el Pozo Múrcia i el Valdepeñas. L'altra part del quadre la completen els encreuaments Palma-Saragossa i Barça-Inter.\nFa 20 anys que un equip valencià no guanya el títol de Lliga. El Llevant tractarà de succeir en el palmarés el Platges de Castelló, que va superar el Vijusa València en la final de la temporada 2000-2001. Somiar és debades.\nEl Peníscola diu adeu a Primera amb victòria\nEl Peníscola, que malauradament ja havia certificat el descens a Segona, s'ha acomiadat de la màxima categoria del futbol estatal amb victòria a Antequera (1-2). La temporada que ve els del Baix Maestrat compartiran categoria amb el Bisontes de Castelló i l'Alzira.


Durant el franquisme van ser executades a Catalunya més de tres mil tres-centes persones, de les quals quaranta-cinc eren de l’Anoia. Membres de la CNT, d’ERC, del POUM, de la UGT van perdre la vida sota els fusells dels escamots de Franco.\nDivendres, 20 de novembre, va fer quaranta anys de la mort del sinistre dictador, i l’Estat espanyol segueix sent l’únic estat de l’Europa democràtica que no ha passat comptes amb el seu propi passat totalitari; ningú mai no ha demanat perdó, els franquistes no s’han assegut mai al banc dels acusats, les sentències de mort signades sota la batuta de Franco segueixen sent legals, i les famílies han hagut de recórrer a la justícia argentina que poc podrà fer davant la negativa del govern espanyol d’extraditar els botxins perquè siguin jutjats.\nQuaranta anys i les víctimes no han estat reparades com calia. Ni pels governs, ni per la justícia. I segurament tampoc han estat suficientment recordades pel conjunt de la societat. A l’Anoia queda molt per fer, encara, en homenatge als que van ser afusellats al Camp de la Bota, però també en record dels qui es van haver d’exiliar, dels qui van patir tortures, dels qui van ser empresonats, i de les famílies que van patir com ningú la llarga nit del franquisme.\nPersones com Antoni Dalmau i publicacions com la Revista d’Igualada, han fet les seves pròpies recerques històriques perquè la ciutadania coneguem la identitat les víctimes. L’homenatge cívic, ciutadà, però, encara queda pendent.\nSi divendres Òmnium Cultural va homenatjar a Barcelona davant de la presó Model les víctimes de tot el país, caldria que a la comarca sapiguéssim fer el mateix i transmetre l’escalf als qui encara queden i un record pels qui ja no hi són. Al cap i a la fi eren els nostres alcaldes, els nostres veïns, els nostres intel·lectuals, els nostres fills, els nostres avis. Tenim una assignatura pendent, un deure moral envers tota aquesta gent per rescatar-los de l’oblit abans que no passin quaranta anys més.\n26 de novembre 2015.23:50h\nEs pot dir el que es vulgui. Però crec que és molt greu que els grans partits de l’estat espanyol i els nous partits emergents també, es neguin a condemnar certes coses del franquisme i es... Llegir més neguin a retirar símbols d’aquest feixista assassí. També que subvencionin fundacions franquistes amb diners de tots. Si tu estàs d’acord amb donar diners a aquesta colla, endavant, però amb els meus diners no vull que es facin aquestes coses. No només és el no reconeixement de les víctimes sinó la humiliació que suposa per aquells que han de veure com el diner públic que paguem entre tots va a parar a una fundació que fa apologia del franquisme. Realment lamentable, però clar, això només podria passar en un estat del món, i aquest és l’estat espanyol. No cal seguir intentant utilitzar la lògica, el raonament, la paciència i un seguit d’eines que un estat com l’espanyol mai reconeixeran com a èines vàlides de debat. Mentre tinguin gent que els avali seguiran fent gran el franquisme. Cada dia és tot plegat més en blanc i negre.\n25 de novembre 2015.00:36h\nCrec que l’article parla prou clar de quines coses cal fer per no estar al cul del món i al cul de la democràcia. Evidentment que en una guerra es fan les pitjors atrocitats possibles, però crec... Llegir més que les víctimes de les que parles tu, Rosa, són en mans de republicans en periode de guerra, i les morts de tots dos bàndols s’han de lamentar per igual. Però el més greu del cas és que les víctimes del franquisme són víctimes de la dictadura, de la repressió del règim, de la venjança i la ira... que no tenen res a veure amb les morts de la guerra. És com si em comparessis una pallissa a una baralla. En la primera hi ha agressió a algú que per algun motiu no es pot defensar. En la segona, la baralla, els dos agredeixen i els dos són agredits.\nÉs una vergonya que els diferents governs de l’estat espanyol no hagin fet encara declaracions de condemna de la repressió franquista, de les execucions... Imagines la Merkel evitant condemnar el nazisme, o subvencionant a la fundació SS, o la fundació A. Hitler? Jo no. Imagines els alemanys d’avui en dia dient que els jueus de l’època també van matar algun nazi, i que per tant no es poden oblidar les víctimes de cap dels dos cantons? Surrealista, realment surrealista. Al nostre país només cal fer un cop d’ull per veure que PP i C’s són els que marxen de l’hemicicle per evitar votar en contra de la ideologia franquista. Només cal veure que l’estat espanyol té uns partits majoritaris que eviten fer declaracions i propostes de llei de condemna de franquisme per evitar perdre vots. Encara avui en dia hi ha a les espanyes nets de republicans assassinats per Franco que adoren al dictador fins el moment de conèixer que va ser el butxí dels seus avis. Atado y bien atado! i ara ens hem de menjar els seus successors amb patates i els partits que també li tenen por fins i tot quan el dictador està criant màlves.\n25 de novembre 2015.12:59h\nNo parlo de les baralles a les trinxeres, on evidentment els dos bàndols actuaven per igual, parlo d’execucions.\nAnar a buscar monjos i monges per cremar-los, anar a buscar ex-alcaldes o... Llegir més alcaldes que simplement eren ”centre-conservadors” per matar-los, robar a casa seva davant de les criatures, endur-se el bestiar, cremar-los-hi objectes de valor, cremar esglésies, ermites i retaules que formaven part del nostre patrimoni cultural... tot això des de l’inici de la guerra, l’any 36.\nNo s’ha de condemnar? No em sembla que es poguessin defensar, tal com injustament tampoc es van poder defensar els condemnats pel franquisme en uns tribunals totalment parcials i autoritaris. Si no hem de tenir por per condemnar el franquisme, tampoc hem de tenir por en acceptar que els republicans no ho van fer tot bé. El passat és el passat i el present està a les nostres mans.\n23 de novembre 2015.12:05h\nDurant la guerra civil ”els rojos” van executar també a moltes persones a la comarca de l’Anoia, Catalunya i més enllà. Venjances, robatoris, innocents cremats... Per sort la nostra... Llegir més generació sap diferenciar entre el passat i el present, però els nostres avis no ho tenen tan clar i sap greu quan recorden els seus familiars, morts en mans dels que justament no eren franquistes, i veuen com a tots els mitjans només parlen d’una part de les víctimes d’un conflicte polític.\nNo oblidem les víctimes del franquisme, però tampoc a tots els altres.


Actualitzada 18/11/2016 a les 12:22\nSegons el Defensor del Professor\nUna nena atén a la pissarra.\nEls casos atesos pel Defensor del Professor del sindicat Anpe van baixar un 26,6 % l’últim curs, però la incidència del ciberassetjament d’alumnes a docents, incloses les xarxes socials, es va duplicar en passar del 9 al 19 % en un any.\nAl contrari, van baixar a la meitat les agressions d’estudiants a professors (del 6 al 3 %) i les de pares (del 3 al 2%), segons l’últim informe d’aquest servei d’atenció immediata i gratuïta per a docents de totes les comunitats víctimes de situacions escolars conflictives, fins i tot violentes.\nVan ser 1.961 els docents que es van dirigir al Defensor el curs 2015-2016 (2.671 en el 2014-2015), dels que el 39 % ensenyaven en Primària i el 35 % a Secundària.\nEntre els qui van recórrer a aquest servei, es va doblar la proporció d’aquells que suporten acusacions sense fonament per part dels pares, fins arribar al 50 %, mentre que amb prou feines van pujar els que pateixen assetjament i amenaces (29 %).\nEls enfrontaments de docents amb altres companys van créixer del 9 a l’11 %; i els que van tenir problemes amb la direcció del centre, del 23 al 26 %.\nL’ansietat és l’estat anímic predominant entre aquests professionals de l’ensenyament (57 %), seguit a distància per la depressió (7 %), mentre que el 9 % arriba a estar de baixa.


Ecodiari: Explosió a la nuclear de Marcola\nXavier Borràs | Actualitzat el 12/09/2011 a les 13:51h\nEl complex nuclear-industrial de Marcoule.\nSegons el comunicat de l'ASN (autoritat de seguretat nuclear francesa), l'explosió s'hauria produït a mig matí després que s'hagi declarat un foc en un dels forns incineradors de tractament i fosa dels residus de baixa radioactivitat del complex atòmic de Marcola (nom occità, en francès Marcoule), al departament del Gard, al Llenguadoc-Rosselló. Mentre que l'ASN afirma que, si més no de moment, "no hi ha residus a l'exterior de les instal·lacions" del magatzem, la BBC informa -citant fonts in situ- que hi ha risc de fuita radioactiva. Els bombers i la prefectura han iniciat la delimitació de l'indret.\nMidi Libre ha informat que l'explosió ha ocorregut a les 11 h 45 i que la víctima ha estat trobada "carbonitzada". Un dels ferits es troba en una situació greu i ha estat evacuat a un hospital d'emergència a Montpeller i quatre ferits més han estat traslladats a Banhòus de Céser. Cap a les 15:45 h la mateixa ASN ha donat per suspès el comitè de crisi després de comprovar que "no s'ha produït cap mena de fuita radioactiva" ni cap mena de contaminació en les instal·lacions i entre els treballadors.\nLa planta de tractament de residus és gestionada per Socodel, una filial d'EDF. El Comissariat de l'Energia Atòmica (CEA) ha dit que "no hi ha fuita cap a l'exterior, per ara". L'accident es produeix just sis mesos després, dia per dia, de l'accident nuclear al complex atòmic de Fukushima Dai-ichi, al Japó. Aquesta incineradora ha aplegat, al llarg dels anys, un munt d'incidents i accidents, com es pot comprovar en aquesta pàgina del web de l'ASN.\nEn el lloc de l'accident s'hi fan els envasos dels residus de baixa i de molt baixa activitat, amb una mitjana d'al voltant de 10.000 becquerels per quilo. L'explosió ha abastat una incineradora elèctrica que redueix el volum dels residus radioactius abans de ser empaquetats. S'hi procedeix a través de la incineració de residus tèxtils (guants, bates i màscares) o per a la fusió de metalls (tambors, vàlvules, bombes, eines o acer inoxidable).\nEn el moment de l'explosió, el forn incinerador contenia 4 tones de metalls amb un total d'uns 63.000 becquerels d'activitat radioactiva. "Aquesta és una radioactivitat molt baixa, incomparable amb la d'un reactor nuclear", segons Thierry Charles, director de seguretat de l'Institut de Protecció Radiològica i Seguretat Nuclear francès (IRSN).\nEl forn es troba en un local que al seu torn és dins d'un edifici. El local s'ha vist afectat, però l'edifici ha conservat la seva integritat. "No hi ha emissions radioactives fora de l'edifici", diu Thierry Charles. Es tracta d' "un accident de treball, no d'un accident nuclear", diu EDF.\nLes causes de l'explosió es desconeixen. Segons una font del govern "sembla haver estat un error humà". "També pot ser una fuita d'aigua que ha reaccionat amb el metall fos, o un contingut dels residus en el metall que han provocat una reacció", ha manifestat Thierry Charles.\nL'objectiu immediat és refredar el forn incinerador, que s'ha aturat en el moment de l'explosió, i mantenir el condicionament de l'edifici, segons l'IRSN.\nLa Direcció General de Protecció Civil (DGPC) a Espanya manté comunicació constant amb la Sala d'Emergències del Consell de Seguretat Nuclear per recopilar més informació. D'una altra banda, el Servei Meteorològic de Catalunya ha iniciat un seguiment especial dels vents provinents de França per si es confirma algun tipus de fuita radioactiva.\nFundat el 1956, el lloc nuclear de Marcola s'estén pels pobles de Chusclan i Codolet , a prop de Banhòus de Céser, al Gard (Occitània). Aquesta complex militar-industrial-nuclear, ubicat al llarg del Roine entre Montelimar (65 km aigües amunt) i Avinyó (30 km aigües avall), es troba a la regió mitjana de Cotes du Rhone, àrea de turisme, agricultura i viticultura. Nimes es troba a 45 km al sud-oest del complex. I la Jonquera a 250 km.\nEls residus de Vandellòs I\nEn aquest complex s'hi guarden els residus radioactius de la central nuclear de Vandellòs I, que va ser clausurada el 1990 després d'un greu accident ocorregut l'octubre de 1989. Actualment la central està desmantellada i al desembre 2004 va entrar en estat de latència. Part dels residus produïts durants els anys 1970 i 1989 estan emmagatzemats a a Marcoule.\nEls residus han de retornar a l’Estat Espanyol abans de l’1 de gener de 2011, el problema que es presenta és que no hi ha cap instal.lació que pugui acollir aquest tipus de residus. L’acord pres al desembre de 2004 pel Govern ha de servir ENRESA (empresa encarregada de la gestió dels residus nuclears) per accelerar el procés de recerca d’una possible ubicació del magatzem. Entre els candidats a acollir a aquest magatzem hi ha les mateixes centrals nuclears i el magatzem de residus de baixa activitat d’ El Cabril.\nSegons el periodista ecologista Santiago Vilanova, expert en el tema -no endebades ha publicat recentment amb Llibres de l'Índex La bomba atòmica de Franco-, Vandellòs I va ser un gran negoci per a Hidroeléctrica de Cataluña (Hidruña) que es va associar amb Electricité de France per constituir Hifrensa (Hispanofrancesa de Energía Nuclear). L’incendi del transformador de la central el 19 d’octubre de 1989 va motivar el tancament definitiu del reactor i el seu desmantellament. En realitat, l’incendi va resoldre els greus problemes que Hifrensa tenia amb el retractament dels seus residus, enviats amb tren fins a Marcoule per obtenir-ne plutoni militar. (Jacques Chirac va acabar prohibint el 29 de gener de 1996 les proves atòmiques a Mururoa [Polinèsia], després d’una campanya internacional de Greenpeace i del moviment antinuclear).\nEl complex atòmic de Marcoule\nMarcola és un lloc gegantí a mans del Commissariat à l'énergie atomique (CEA) i d'Areva. Els primers experiments de plutoni industrials i militars hi van tenir lloc. La diversificació del complex va començar durant els anys setanta del segle passat amb la construcció del reactor ràpid de prototips de Phénix, i és avui dia un lloc important per a activitats de desmantellament de centrals nuclears, tot i que no té cap reactor nuclear en funcionament.\nA Marcola, AREVA hi és el principal soci industrial per al sanejament i clausura d'instal·lacions nuclears que ja han arribat al final de la vida i per al funcionament de la tecnologia de les plantes industrials. El lloc de Marcoule va ser el bressol de les aplicacions industrials i militars de plutoni a França.\nAvui en dia, són nombroses les activitats nuclears que s'hi fan:\nproducció de MOX (barreja de combustibel d'urani i plutoni, com el d'algun reactor de Fukushima), en una antiga fàbrica de reprocessament de combustible gastat;\nemmagatzematge de residus radioactius;\ncentre d'estudis en matèria de residus;\ninstal.lacions d'armes nuclears, operades per Areva NC, etc.\nA Marcoule hi ha les següents instal.lacions nuclears:\nPhoenix: el reactor experimental de la cadena de neutrons ràpids\nAtalanta (laboratori): laboratori de processament de combustible gastat i d'estudi sobre la gestió dels residus d'alta activitat radioactiva i de llarga vida.\nMelox: planta de fabricació de combustible MOX.\nCentraco: centre de tractament i condicionament dels residus radioactius.\nReaccions al món ecologista\nLes reaccions dels ecologistes francesos no s'han fet esperar i davant la desconfiança que normalment genera el silenci de la indñustria nuclear, amb la complicutat dels governs de torn, han exigit la màxima transparència informativa.\nA l'Estat espanyol, Ecologistes en Acció ha denunciat que l'explosió en aquest complex nuclear posa de manifest el perill de tractar amb aquesta tecnologia i lamenta la pèrdua de vides i el risc al qual se sotmet a la població.\nexplosió nuclearMarcouleradioactivitatFrançaEnergia nuclear\nNO MTC A ASCÓ\nAnònim, 12/09/2011 a les 15:13\nNO AL MTC A ASCÓ!! JA HEM PAGAT PROU PEATGES AMB 35 ANYS DE NUCLEARS IMPOSADES PEL FRANQUISME.\nMímit sptentrionals del país on vivim\nAnònim, 12/09/2011 a les 18:59\nSalses es troba encara més al nord que la Jonquera, i a uns 200 Km de la Marcola.


Colau recrimina a Sánchez que no oferis el port d'Algesires abans | betevé\nDes d'Esquerra i Junts per Catalunya també s'han sumat a la crítica, tot afirmant que la proposta de Sánchez no serveix per a res\nRedacció | diumenge, 18 d'agost del 2019, a les 18.48\n“És massa tard”. Aquesta ha estat la recriminació d’Ada Colau al president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, després que ell oferís el port d’Algesires per desembarcar el vaixell d’Open Arms, amb 107 migrants a bord. Des de l’oenagé han rebutjat l’oferta de Sánchez tot afirmant que estan vivint una situació d’emergència humanitària i necessiten desembarcar de manera urgent després de 17 dies navegant. La tensió al vaixell és tan elevada que no creuen que sigui possible aguantar cinc dies a bord, que és el temps que trigarien a arribar al port d’Algesires.\nEn un tuit Colau lamenta: “Hi ha vides en perill i el vaixell és al davant de Lampedusa. Els estats de la Unió Europea haurien d’obligar Salvini a complir la llei, i si no ho fa, obrir una crisi diplomàtica”. A més, l’alcaldessa recorda que Barcelona va oferir el seu port fa 12 dies. Un gest que també van tenir altres ciutats com València o Palma, com també el president Torra, que va obrir els ports de la Generalitat per Open Arms.\nErnest Maragall també ha contestat a Sánchez en la mateixa línia. Li recrimina que la solució arriba tard, i afirma que la proposta és “inservible i per gesticulació”. A la vegada, Maragall demana a Colau que Barcelona no es quedi de braços plegats com un espectador crític i faci alguna cosa. “Siguem útils ara! Parlem amb l’alcalde de Lampedusa, posem els mitjans i organitzem l’acollida aquí dels que són a terra”, ha dit el president del grup municipal d’ERC en un tuit.\nEls estats cada cop més lluny de la seva obligació!\nLa “solució” Sánchez: tard, inservible i per gesticulació.\nBCN no pot ser un espectador crític. Siguem útils ja!@AdaColau, parlem amb l’alcalde de Lampedusa, posem els mitjans i organitzem l’acollida aquí dels que són a terra. https://t.co/SSRdcsXFGw\n— Ernest Maragall i Mira (@ernestmaragall) August 18, 2019\nDes de Junts per Catalunya, la portaveu del partit al Congrés de diputats, Laura Borràs, ha criticat a les xarxes l’oferta de Sánchez. Ho ha fet en la mateixa línia que Colau i Maragall, tot afirmant que la proposta “és una solució que no soluciona res”.\n— Ada Colau — immigració — Open Arms — Pedro Sánchez


La DOP Oli Terra Alta culminarà la festa l'oli amb una degustació per a restauradors de tota la demarcació\nDegustació per a restauradors a la fira de l'oli DOP Terra Alta\nL'objectiu del tast és promoure l'oli terraltí als restauradors.\nEl productors terraltins busquen el reconeixement i el mercat que es mereix el seu oli autòcton de varietat empeltre\nActualitzada 04/12/2016 a les 11:08\nSense «res a envejar» i amb qualitats immillorables, l'oli empeltre de la Terra Alta, la varietat tradicional de la comarca ha començat a lluitar per fer-se un lloc a les taules, restaurants i mercats on encara és poc conegut. Com ha apuntat el president de la DOP Oli Terra Alta, Josep Pere Colat, ha arribat l'hora «d'insistir i fer molta pedagogia» per introduir-lo, a curt termini, com un oli «diferenciat» d'aquells que ja estan al mercat. Per aquest motiu, la Festa de l'Oli, que s'ha celebrat aquest cap de setmana a la Fatarella, tindrà com a colofó una jornada professional. Es farà a Corbera d'Ebre el 19 de desembre, amb una cinquantena de restauradors i sommeliers de la demarcació de Tarragona que podran veure com es treballa l'empeltre i tastar tots els olis que fan les cooperatives i molins privats de la comarca.\nAfruitat, amb moltes aromes, i molt equilibrat. Així ha descrit el president de la DOP Oli Terra Alta, Josep Pere Colat, l'oli resultat de la varietat empeltre, la principal i tradicional a zona de producció terraltina. Es tracta d'una varietat amb bones perspectives comercials per la seva doble aptitud, l'oli i l'oliva negra de taula, i és apreciada pel seu bon rendiment gras i el grau elevat de polifenols que conté, que ajuda a conservar més temps l'oli amb tots els seus atributs. «És un oli diferent amb actituds òptimes immillorables que poc té a veure amb altres classes d'oliva», ha remarcat Colat.\nAquesta és la carta de presentació que s'oferirà als restauradors i sommeliers de la jornada professional i que també poden gaudir els visitants de la Festa de l'Oli de la Fatarella, que se celebra aquest cap de setmana i on, des de fa cinc edicions, el Consell Regulador de la DOP Oli Terra Alta premia els millors olis nous. Enguany, els premiats han estat la Cooperativa i Secció de Crèdit Terra Alta, de la Pobla de Massaluca, en la categoria d'olis fruitats; l'empresa Rius d'Or s'ha endut el guardó al millor oli equilibrat; l'elaborador Serveis Agraris Meiva SA ha rebut el premi de la categoria d'oli prèmium i l'Escola Agrària de Gandesa ha rebut un reconeixement del jurat amb un accèssit especial. «La finalitat està en premiar la bona feina de les nostres cooperatives i molins particulars i sobretot a la gent pagesa que amb el seu esforç es pot fer un gran producte com és l'oli empeltre de la Terra Alta», ha apuntat Colat.\nLa consellera d'Agricultura, Meritxell Serret, ha estat l'encarregada d'inaugurar la fira i ha apuntat que la Fatarella és sinònim d'«emprenedoria i de dinamisme» en l'àmbit de l'activitat agrària. La consellera ha llançat el missatge de la necessitat de singularitzar els productes per fer-los competitius en un mercat globalitzat i cada cop més competitiu.\nLa jornada professional\nLa festa de l'oli terraltí acabarà el 19 de desembre amb una iniciativa que estrena el Consell Regulador de la DOP per «difondre i oferir» el seu producte als professionals del sector de la restauració i l'agroalimentació. A la jornada s'ha convidat una cinquantena de restauradors i sommeliers del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre que faran una visita de camp per conèixer com es fa la recol·lecció, una visita a un molí emparat a la DOP terraltina per veure com es treballa el fruit i un tast professional a l'Església del Poble Vell de Corbera d'Ebre on estaran presents tots els productors de la comarca. La trobada acabarà amb un dinar basat en l'oli i la gastronomia terraltina que tindrà com a plat estrella la tradicional clotxa. Colat ja ha avançat que l'any que ve la convocatòria de la jornada professional s'ampliarà i es convidarà a restauradors d'altres zones del país.\nLa prova pilot per unificar esforços\nCom es va anunciar aquest estiu, diverses cooperatives de la comarca ha engegat una prova pilot per millorar la producció, la difusió i el reconeixement dels olis empeltre. La DOP Oli Terra Alta i les cooperatives Unió Fruits, Agrícola Sant Isidre de la Fatarella, Agrícola Sant Salvador d'Horta, Agrícola de Corbera d'Ebre i Covilalba, estan acabant la recol·lecció i iniciant el procés per concentrar la producció una única almàssera per reduir costos. Els tècnics han començat a treballar amb noves tècniques de cultius, de recol·lecció i de producció per convertir l'oli empeltre en un dels productes estrella de la marca Terres de l'Ebre-Reserva de la Biosfera.


Girona es tornarà a convertir en la capital del «trail running» - Empordà\nGirona es tornarà a convertir en la capital del «trail running»\nAquest diumenge la ciutat acull les tres proves (Trail, Express i Transgavarres) de la novena edició de la CMG\nInstants després de la sortida a la ciutat de Girona. klassmark\nInstants després de la sortida a la ciutat de Girona.\nLa Cursa de Muntanya de Girona (CMG) es fa gran. Arriba a la seva novena edició i ho fa amb un cartell de luxe i tres proves que convertiran la ciutat en la capital del trail running aquest proper cap de setmana. Aquest diumenge, 17 de novembre, se celebraran la Transgavarres, el Trail i l'Express amb un miler de participants inscrits i decidits a donar-ho tot.\nObrirà foc la Transgavarres, un recorregut de 51 quilòmetres i 2.000 metres que sortirà de Palamós a partir de les 8 del matí per acabar a la plaça Sant Domènec de Girona. Toti Bes, el corredor amb més victòries de la distància, correrà en el format per a equips, mentre que Jordi Rabionet (TR Esports Parra) intentarà convertir-se en el primer corredor que s'imposa en totes les distàncies de la CMG. A les 9.30 s'iniciarà l'Express, una prova que compta amb 15 quilòmetres i 600 metres de desnivell positiu i en què Arnau Aranda (Inverse Team es presenta com un dels favorits a la victòria). Ja a les 10, també a Girona, començarà el Trail. Seran 24 quilòmetres i 1.1000 metres de desnivell. La lluita en categoria femenina està servida, amb candidates com Catilin Fielder (Club Trail Running Girona), Íngrid Ruiz (AE Matxuca) i Nicole Millar.


Google Home ja és una realitat a Espanya - GM Cloud Design v3\nQUÈ ESTÀ PASSANT? Google Home ja és una realitat a Espanya\nGoogle Home ja és una realitat a Espanya\nFa ja diverses setmanes que anem veient moviments en Google i es tracta d’un nou intent per part del gegant tecnològic a acostar la tecnologia a les persones: Google Home.\nÉs un altaveu intel·ligent per a ús domèstic i la seva venda ja està disponible a Espanya. Entra al mercat amb 2 models disponibles: Google Home per 149€ i Google Home Mini per 59€.\nAquests altaveus han trigat a arribar a Espanya però ho farà perfectament adaptat al castellà, faltarà afegir-ho en català, basc i gallec. Google Home no deixa de ser un altaveu amb el qual poder parlar i, mitjançant la seva computadora de conversa interna, poder executar accions, ja que no disposa de pantalla ni teclat.\nQuan ho hem configurat amb la nostra app del mòbil, es connecta mitjançant la Wi-Fi de casa i permet fer-li consultes amb el típic “OK GOOGLE” que segurament tots coneixem i haurem usat més d’una vegada amb els nostres smartphones. Just després de pronunciar aquestes paraules, podem demanar diferents ordres que l’altaveu executarà.\nQuè ordres compleix?\nPodem demanar-li que posi la música d’un autor específic, que ens digui quin temps farà en algun lloc, que ens posi la nostra sèrie favorita o que activi una alarma per recordar-nos alguna cosa. Hi ha moltes opcions i s’aniran afegint noves conforme els usuaris vagin usant-ho i demandant novetats.\nCom s’ha pensat per a ús domèstic, serà capaç de reconèixer fins a 6 veus diferents i reconeixerà ordres de cadascuna d’elles. També existeix compatibilitat entre diferents Google Home amb el que poder tenir repartits per la casa diversos altaveus tots ells connectats a la mateixa Wi-Fi. Per exemple, podrem dir “APAGA ELS LLUMS” en l’altaveu situat en el menjador i únicament apagaria les d’aquesta habitació. Si no estem en aquesta estada, podem indicar-li “APAGA ELS LLUMS DEL MENJADOR”. Evidentment, aquesta última ordre es podrà usar sempre que tinguem bombetes intel·ligents compatibles amb Google Home.\nQuin model encaixa amb mi?\nLes diferències entre ells van des de la grandària, la qualitat de l’altaveu i, evidentment, el preu. El Mini està pensat per portar-ho amb nosaltres des de la tauleta a l’escriptori del PC on poder dictar ordres molt ràpides.\nEl model normal, té un altaveu de major qualitat i té una superfície tàctil per activar-ho o parar ordres.\nExisteix un tercer model anomenat Google Home Max, que té major qualitat en el seu altaveu i una major grandària, pensat en qui busca major qualitat en la música però, de moment, no té data prevista de sortida al mercat.\nCom no podria ser d’una altra forma, els nous altaveus de Google seran compatibles amb altres aparells i tecnologies per donar-li més funcionalitats. Entre ells, és compatible amb el termostat Nest, també de Google, bombetes i endolls Phillips, Wemo i altres aparells relacionats amb la seguretat com a càmeres. A més, totes les televisions amb Android TV o dispositius Chromecast.


El professorat de la URJC estudia demandar la universitat pels perjudicis derivats del cas Màster - À Punt\nEl professorat de la URJC estudia demandar la universitat pels perjudicis derivats del cas Màster\nLa causa judicial ha destapat nombroses irregularitats comeses presumptament des de l'Institut de Dret Públic.\nConcentració estudiantil en protesta contra els escàndols de la URJC / Fernando Villar (Efe)\nDiversos professors i professores de la Universitat Rey Juan Carlos de Madrid (URJC) estudien interposar una demanda contra la institució pels "perjudicis" que els estan suposant en el prestigi acadèmic la polèmica derivada del cas màster, segons informen a Europa Press fonts pròximes al col·lectiu docent.\nEl cas màster ha destapat nombroses irregularitats comeses presumptament des de l'Institut de Dret Públic (IDP), l'organisme que dirigia Enrique Álvarez Conde. El catedràtic de Dret Constitucional està actualment investigat per la Justícia espanyola per falsedat documental, prevaricació i malversació de fons públics.\nEn la causa estan imputades molts dels professors i professores que van qualificar l'expresidenta regional de Madrid, Cristina Cifuentes. A l'acta del seu treball de final de màster (TFM) apareixien les signatures de Cecilia Rosado, Clara Souto i Alicia López de los Mozos.\nDesprés d'esclatar el cas, la URJC va acordar extingir el polèmic institut. Ara el centre no té cap activitat acadèmica, encara que es manté obert per a poder accedir a tota la documentació arreplegada a l'institut i poder col·laborar així amb la justícia.\nAquest dimecres, set associaccions estudiantils han convocat una jornada de vaga en els diferents campus de la URJC per a exigir la dimissió del rector, Javier Ramos, davant els "escàndols" que estan danyant la imatge de la institució.