Pedro Sánchez i la seva dona es queden sense viatge i assenyalen el responsable\nMohamed VI es nega a rebre al president del govern espanyol i menysprea la posició de Podem\nBegoña Gómez i Pedro Sánchez es queden sense viatge | Catalunya Diari\nPedro Sánchez tenia previst un viatge amb la seva dona, Begoña Gómez, per tancar aquest 2020. Un viatge, per descomptat, d'assumptes professionals al Marroc. La previsió era que el Rei Mohamed VI els rebria i, si les circumstàncies ho permetien, a Rabat, amb motiu de la Reunió d'Alt Nivell (RAN) que preparen tots dos països. Sembla, però, que el Rei del Marroc ha cancel·lat la cita.\nSembla que, Mohamed VI es nega a rebre a Sánchez al seu palau, deixant entreveure la gran tensió que hi ha en aquests moments entre el monarca i el Govern de coalició PSOE-Podem.\nMohamed VI rebutja rebre a Sánchez per culpa d'Iglesias\nSegons informa la revista 'Informalia', a Rabat no els han agradat alguns gestos del govern espanyol. Entre d'altres, no triar el Marroc per al primer viatge oficial de Sánchez com a president o la visita a Algèria el passat mes d'octubre. Però, sense cap dubte, qui ha complicat el viatge de Pedro Sánchez i Begoña Gómez ha estat Pablo Iglesias. El monarca està molt dolgut amb el tuit que va escriure Pablo Iglesias el passat 15 de novembre.\nEn el seu comentari, el vicepresident demanava un referèndum al Sàhara Occidental: «Reitera la seva obstinació que celebri, sense més demora, un referèndum lliure, net i imparcial per a la lliure determinació del Sàhara Occidental». Aquestes paraules han estat molt criticades pels mitjans marroquins i les xarxes socials. I es creu que és el principal motiu pel qual el Rei del Marroc no vol veure a Sánchez.\nSánchez, primer cap de govern que no s'entrevistarà amb el monarca\nSi es confirma aquesta negativa de Mohamed VI a Pedro Sánchez, serà el primer cap de govern espanyol en les dues últimes dècades que no s'entrevisti amb el sobirà alauita després de la RAN. Els seus antecessors del Partit Popular i del PSOE sí que van ser ben rebuts al palau reial de Rabat i Marràqueix.\nEn fer-se pública aquesta notícia, la ministra portaveu María Jesús Montero s'ha vist obligada a sortir del pas. En la roda de premsa posterior al Consell de Ministres, Montero ha dit que no li consta cap queixa de l'Executiu marroquí per les paraules del vicepresident en favor d'un referèndum al Sàhara Occidental.\n«La visita o no del Rei dependrà de la capacitat de mobilitat i de l'agenda»\nA més, la ministra portaveu ha defensat que, hi hagi o no audiència amb el Rei, la Reunió d'Alt Nivell té molt d'interès per als governs dels dos països, ja que sobre la taula hi ha assumptes com el reforç de les relacions econòmiques, la presència de les empreses de banda i banda de l'Estret, la transició ecològica, la gestió de les migracions i el reforç de les costes.\n«La visita o no del Rei dependrà de la capacitat de mobilitat i de l'agenda, però no té res a veure amb elements aliens, hi ha una magnífica relació i un contacte fluid», ha estat la versió de Montero, que ha incidit en «deslligar absolutament l'audiència reial de qualsevol malestar».\nEn tot cas, ha dit que els detalls de l'agenda s'estan ultimant i ha demanat esperar fins que s'acosti el moment per comprovar la disponibilitat. El govern espanyol ha dit que està «obert a concertar noves cites en els pròxims dies en funció de la preferència del govern marroquí».\nNo en tenen prou: JxCat i ERC tornen a fer pública una nova contradicció\nPablo Iglesias Govern Espanyol Pedro Sánchez


El Regne Unit eliminarà les restriccions per la Covid el 19 de juliol\nBARCELONA. Dilluns, 5 de Juliol 2021. 19:44\nLes restriccions pel coronavirus que encara manté Gran Bretanya cauran el 19 de juny. Així ho ha anunciat el primer ministre, Boris Johnson, en una roda de premsa realitzada aquesta tarda. Johnson ha assegurat que ha decidit avançar l'anunci per tal que els ciutadans britànics "tinguin temps per preparar-se". "Per a aquells que diuen que hem d'endarrerir de nou la reobertura, l'alternativa a això és obrir-se a l'hivern... o no aquest any", s'ha justificat davant la premsa.\nMalgrat que la decisió definitiva no es prendrà fins al 12 de juliol, Johnson ha vist en l'inici de l'estiu i el principi de les vacances escolars el moment ideal per flexibilitzar la prevenció de la Covid-19 a Anglaterra. De fet, ha afirmat que l'eliminació de les mesures farà augmentar els casos, per la variant Delta, però que aquest és el millor moment per "aprendre a conviure" amb la malaltia.\nAixí, ha afirmat que, si es confirmen les dades epidemiològiques favorables, desapareixeran "les limitacions legals" encara imposades. Per tant, tot fa preveure que a partir del 19 de juliol s'eliminarà l'obligació de treballar des de casa i de portar mascareta. Amb tot Johnson ha assenyalat que es recomanarà al seu ús en espais amb molta gent, com el transport públic.\nTambé s’anul·larà la limitació de sis persones dins un domicili i la regla de distanciament social d'un metre. Es permetrà la reobertura dels sectors econòmics encara tancats, inclòs l'oci nocturn, i s'augmentarà el nombre de persones que poden assistir a concerts, actes culturals i esdeveniments esportius.\nJohnson també ha dit que s'està treballant amb el sector turístic i les aerolínies per tractar d'eliminar l'obligació de fer quarantena per aquells viatgers vacunats que tornin a Regne Unit des d'una destinació ambre, com Espanya, França o Itàlia.\nEl govern va posposar anteriorment, del 21 de juny al 19 de juliol, l'entrada en vigor de l'última fase de la desescalada del confinament, i avui ha confirmat que es manté la data final, aquí a dues setmanes. Escòcia, Gal·les i Irlanda del Nord tenen les seves pròpies competències sanitàries i decideixen el seu propi ritme de desconfinament.\nImatge principal, Boris Johnson / EFE\njudici al procés Un cap de la policia admet haver dissenyat el dispositiu de l'1-O al Pau Claris Gemma Liñán\ntribunal de comptes Què li podrà embargar el Tribunal de Comptes a Puigdemont? Alba Solé Ingla


Paradoja Y Genio de Wilde, Oscar 978-84-350-9126-8\nEl ingenio y el humor, dos rasgos fundamentales de la personalidad de Wilde, brillan en esta selección de textos extraídos de toda su obra y de los testimonios recogidos por sus co... Más información\nde Miguel, Olivia\nDónde encontrar "Paradoja y genio"\nSinopsis de: "Paradoja y genio"\nOscar Wilde, novel·lista, poeta i assagista irlandès en llengua anglesa. Va néixer a Dublín l'any 1854 en el si d'una família burgesa i culta, i va ser educat en les escoles més selectes d'Irlanda, on va descobrir el gust pel món clàssic i la literatura. També va estudiar a Oxford. Instal·lat a Londres, es va dedicar a escriure poesia i a exercir de professor d'estètica, de crític d'art i de conferenciant per diversos països. Quan va publicar EL RETRAT DE DORIAN GREY (1891), la seva obra més popular, va gaudir d'uns quants anys d'esplendor perquè l'èxit li somreia en tots els camps. Malauradament, va ser acusat d'homosexualitat i condemnat a dos anys de presó, i ja amb la salut molt malmesa, s'exilià a França, on morí a París l'any 1900.


Pont d'arcades - Móra d'Ebre Turisme\nHe estat un riu de frontera en temps de guerra, però també un riu d’unió i germanor en temps de pau. En ambdós ocasions els ponts que uneixen les meues ribes han estat objecte d’interès, per a unir i per a desunir, per a bé i per a mal.\nEl pont des de l’embarcador del passeig de l’Ebre\nUs explicaré l’estreta història d’amor entre jo, el riu Ebre, i el pont d’arcades, abans pont de ferro.\nQuan la vida fluvial marcava el tarannà de Móra d’Ebre i l’actual passeig del Pont era un dinàmic port de llaüters, era el pas de barca qui unia les meues dues ribes. Un anar i venir de llaüts, muletes, carros, persones i animals que navegaven i creuaven les meus aigües. Era el reflex d’una vila enèrgica, capital comercial entre Catalunya i l’Aragó.\nJo ja veia que Móra s’estava espavilant molt i no em va sorprendre quan vaig assabentar-me que hi construirien el primer pont sobre mi. Era cap a l’any 1863 quan les primeres veus parlaven de la necessitat de substituir la barca.\nAquí començava la nostra història, la que ens ha portat a estimar-nos per sempre. Sé que un gran riu, sense un gran pont, mai serà un gran riu. Per molt que ens vulguin separar i canviar, per molt que ens vulguin eliminar, hem promès que estarem junts per sempre més.\nEl pont de ferro, amb el seu promotor, Joan Caballé\nVaig haver d’esperar mig segle per conèixer el meu pont. Després de molts mesos de treball, d’envair les meues vores d’estranyes màquines i ferros gegants, Joan Caballé, el conegut com a diputat del pont a tot el país, l’inaugurava replet d’autoritats i gent vinguda d’arreu. Esperaven el pont amb tantes ganes com jo…\nEra un pont de ferro preciós, admirable, símbol de la modernitat. No hi havia dia que un fotògraf no ens fes una foto… Fins i tot venien de Reus; hi havia una ruta turística que unia Reus, Móra d’Ebre i Tortosa. La gent del Camp de Tarragona venia a Móra en taxi i baixava en llaüt fins a Tortosa. Eren els primers turistes…\nLa pèrdua del meu estimat pont\nPerò ben aviat arribaren aires de guerra, durant la batalla de l’Ebre, quan l’exèrcit republicà inicià la seva retirada, enderrocaren el meu pont. La meua tristesa era tan profunda…\nImatges de pont de ferro destruït\nSortasament, quan la guerra acabà, els morencs i morenques s’espavilaren a reconstruir el nostre amor. El 1943 s’inaugurava l’actual pont de formigó, format per boniques arcades que plegats formem un gran cor.\nA poc a poc els riberencs i riberenques s’han identificat amb el nou pont. Actualment, ja sóm els símbols més estimats de Móra d’Ebre i la seva comarca.\nSi veniu a Móra d’Ebre i no passeu pel pont d’arcades amb vehicle o a peu és com si no haguéssiu vingut. Podeu observar el nostre gran cor des de qualsevol lloc de la façana fluvial de Móra d’Ebre.\nPont d’arcades des del pont de la nacional, el segon pont de Móra


Un estudi descobreix per què a algunes persones les relacions els duren poc | Canal Digital\nRedacció | 05/04/2017 a les 17:24h\nArxivat a: Internet, relacions, estudi, ciència, parella, ruptura, amor, Universitat de Harvard\nCom més atractiu ets, menys possibilitats de tenir una relació llarga. Així ho revela un\nestudi realitzat per la Universitat de Harvard i difós per diversos mitjans de comunicació, com ara The Independent.\nPer arribar a aquesta conclusió, els experts van demanar a dues dones que puntuessin a 238 homes, dient quins trobaven més atractius. Després, i amb els resultats damunt la taula, van veure que els que tenien la qualificació més alta eren homes que tenien un llarg historial de ruptures.\nMés tard, els investigadors van seguir els mateixos paràmetres amb 130 homes i dones, la majoria amb parella estable. Després de posar-los a prova, els científics van observar que les persones més atractives també eren les més propenses a sentir-se atretes per altres, tot i tenir una relació. Ara bé, l'estudi també remarca que els participants amb una major tendència a interessar-se en una tercera persona van reconèixer no ser feliços amb la seva parella.\nAnònim, 05/04/2017 a les 10:17\nI no dependrà també del gust de les, NOMÉS, dues dones?\nQuina mania que tenen els psicòlegs en agafar mostres tan petites... així no es fa l'estadística!


Tower Palace Tourist Hotel Gunsan-si Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n855-11, Naun-dong, Naun-dong, Gunsan-si, Corea del Sud - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Tower Palace Tourist Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Gunsan-si. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Tower Palace Tourist Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes.\nEntri en una de les 40 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori, telèfon. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Gunsan-si, el Tower Palace Tourist Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nMoonsik, Corea del Sud\nChang-HO, Corea del Sud


30/09/2022 € 259\n31/10/2022 € 249\n31/12/2022 € 220\nCasa Luz Solar és una acollidora i moderna casa de vacances i lluminoses en una zona residencial tranquil•la a uns 5 minuts de Santanyí. Fins i tot la platja de Cala Santanyí és a només uns 5 minuts. Es tracta d'una casa cantonera sense veïns directes i la parcel•la d'aproximadament 600m2 està totalment vallada.\nDes de la zona d’entrada ens endinsem a l’àmplia sala d’estar-menjador amb una cuina oberta, totalment equipada, que inclou rentaplats i forn. Al costat de la cuina hi ha la sala HW amb nevera, microones i rentadora. Hi ha dues sortides a la terrassa, una a la cuina i una a la sala d’estar. Al saló situat hi ha una habitació doble amb bany. Aquesta també té una sortida a la terrassa.\nUna escala porta des de la zona d’entrada fins al pis superior. Hi trobem dues habitacions dobles més, cadascuna amb bany amb dutxa. Les dues habitacions tenen sortida al balcó parcialment cobert. Està molt ben moblat amb una petita taula rodona i 4 cadires. Des d’allà es pot gaudir de la vista del paisatge i el jardí amb els bells baluards i la piscina. Fins i tot podeu albirar el mar des de la terrassa del terrat de la casa.\nLes tres habitacions tenen armaris encastats. La sala d’estar està equipada amb dos còmodes sofàs, TV de pantalla plana amb TV per satèl•lit i HiFi amb Bluetooth i la zona de menjador amb taula i 6 cadires.\nLa gran terrassa, parcialment coberta, està equipada amb una taula i 6 cadires i una graella elèctrica. Al voltant de la piscina de 4x8 m hi ha prou espai per prendre el sol i bonics arbustos de baladres. També hi ha una dutxa exterior i un total de 6 gandules i un para-sols.\nLa casa disposa de persianes elèctriques a totes les finestres, aire condicionat reversible i WiFi.\nNombre de registre turístic: ETV/6530\nNeteja Final: € 169,00 /reserva\nD 32 kg CO2 / m² any\nPlatja de sorra - Cala Santanyí a 1 km\nRestaurant - Restaurantes en Cala Santanyí a 1 km\nEstació d'autobusos - Parada Calle Llombards, Santanyí a 2,7 km\nRestaurant - Restaurantes en Santanyí a 2,7 km\nPoble - Santanyí a 2,7 km\nbotiga d'alimentació - Eroski Santanyí a 3,8 km\nGolf - Club de Golf Vall d'Or a 17 km\nAeroport - Aeropuerto Palma de Mallorca a 475 km\nLa casa es troba a les afores de Cala Llombards, a uns 800 metres de la platja de sorra. La propietat està completament tancada i té una porta d'accés elèctric. L’entrada principal està protegida per una marquesina. Un petit passadís ens porta directament a la zona d'estar-menjador amb una llar de...\ndes de € 220 /nit


La revista "L’Oreneta", de la Clínica Llúria, forma part del projecte col·laboratiu d’experiències en primera persona\nEl passat mes de juny es va realitzar una sessió de presentació de la revista “L’Oreneta” a diferents professionals de la Unitat d’Hospitalització d’Adults (Hospital de Mataró), una iniciativa del Consorci Sanitari del Maresme.\nLa revista L’Oreneta és una publicació redactada periòdicament per les persones ingressades a la Comunitat Terapèutica Clínica Llúria de CPB Serveis de Salut Mental, durant el seu tractament, que té com a objectiu de compartir l’art, l’expressió gràfica i els escrits de persones que pateixen una malaltia mental.\nCada edició publicada s’envia a les diferents comunitats terapèutiques de Catalunya per difondre i donar visibilitat al que les pròpies persones que pateixen malaltia mental volen expressar.\nEn aquesta revista s’escriu sobre les emocions, els sentiments, les experiències en primera persona, l’oci, els ingressos, l’equip de professionals i bàsicament sobre les inquietuds i el dia a dia de les persones que hi participen en ella com a col·laboradors, sempre regint-se pels principis de creativitat, respecte, pluralitat d’opinions i consens.\nLa sessió realitzada, liderada pel vetllador psiquiàtric Ramon Botines dins el projecte col·laboratiu d’experiències en primera persona, pretén compartir amb les persones ingressades a l’Hospital de Mataró una manera de potenciar tota la vessant creativa i artística de les persones, a la vegada que vol normalitzar el fet de poder parlar de tot el que els/les passa.\nAmb aquesta intenció, l’Hospital de Mataró crea un grup psicoeducatiu setmanal on es llegeixin i treballin les obres i els textos escrits per persones amb malaltia mental redactores de la revista L’Oreneta i la revista Estel·lars, originant-se una eina terapèutica amb una doble finalitat, tant per a la gent que ho escriu, sabent que a altres unitats hospitalàries es poden ajudar a persones que passen per el mateix procés, com per la intenció de fer reflexionar i poder donar un espai per parlar de vivències en primera persona a les persones ingressades.\nImatge del grup psicoeducatiu de l’Hospital de Mataró\nDiferents professionals de CPB Serveis Salut Mental participen com a ponents... Es reinicien les ‘Trobades amb l’Expert’ del Grup-TLP Barcelona


Paradise (Utah) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 34′ 03″ N, 111° 50′ 02″ O / 41.5675°N,111.8339°O / 41.5675; -111.8339\nComtat Cache County (en)\nParadise és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia una població de 759 habitants.\nSegons el cens del 2000, Paradise tenia 759 habitants, 217 habitatges, i 179 famílies. La densitat de població era de 264 habitants per km².\nDels 217 habitatges en un 49,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,9% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 17,5% no eren unitats familiars. En el 16,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,98.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 36% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,7 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 47.344 $ i la renda mediana per família de 54.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.821 $ mentre que les dones 22.396 $. La renda per capita de la població era de 14.679 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nHyrum (7 km)\nNibley (11 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paradise_(Utah)&oldid=22342566»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 nov 2019 a les 19:52.


Una història no tan real però que parla de la veritat (conte) - Els Papers de Santa Maria de Nassiu\nUna història no tan real però que parla de la veritat (conte)\nEn aquell mercat es venia de tot: veritats de diversos sabors, tres al preu de dues; veritats d’un sol ús, molt barates; veritats d’un dia, regalades.\nEra un mercat pròsper, de totes parts de la ciutat baixava la gent a comprar; senyores engalanades i les seues assistentes de la llar; homes de negocis amb presses i silenciosos; joves que arribaven tard, com sempre a la universitat; obrers preparant l’esmorzar abans d’entrar a treballar; i alguns pobres, que cercaven sobres que arreplegar en qualsevol paperera. No hi faltava ningú.\nM’estranyà veure un dels llocs del mercat, quasi nou, net, sense cues ni espremudes. Em vaig imaginar de seguida que haurien d’estar molt cares les veritats en aqueix lloc. M’hi vaig aproximar a veure la llista:\nVeritats personals amb cada client: preu acordat\nVeritats comunitàries, grans facilitats: preu compartit\nVeritats eternes: amb la compra de les anteriors es regales aquestes\nRàpidament acordí el preu de la meua veritat personal… i em semblà molt adient. Com estava assenyalat, em donaren com a regal un paquet complet de veritats eternes.\nEstava feliç, però un poquet estranyat. Preguntí al jove i amable dependent, perquè tota aqueixa gent del mercat, nombrosa i apressada, no venia a comprar més a un negoci tan fabulós.\n“A tota aquesta gent, em digué somrient, li agrada baixar diàriament al mercat. No els interessa tant el que compren, sinó estar sempre comprant i trobant novetats. En canvi, els que compren en aquest negoci, que no són pocs, tenen veritat per a estona, i no els cal tornar al mercat”.\nHi ha molts homes que creuen que la felicitat consisteix a cercar novetats, a experimentar-ho tot, a canviar constantment d’amistats, de creences, de religió, de moral; van cercant la felicitat per totes parts… i mai no la troben. Freddy Mercury, poc abans de morir, deia als seus amics que moria sense haver conegut la felicitat, després d’haver-ho experimentat tot.\nPD: D’uns papers trobats a Santa Maria de Nassiu. Bona vesprada.\nI EL QUE SÓN LES FESTES HAN ACABAT\n06.08.2008 | 1.20


L'IEFC ESCOLA GUANYADORA AL SONY WORLD PHOTOGRAPHY AWARDS\nL'Institut, seguint les instruccions dels organitzadors, va convocar un concurs intern durant el mes de Desembre i Gener amb el tema "Resumeix el teu país en una fotografia" per tal de determinar quins alumnes representarien l'Institut a la competició de Cannes.\nEl Jurat, composat per Robert Barrio, Director d´Estudis de l'Escola de Fotografia, Miquel Nauguet, Director de Documentació i Investigació i el professor Eduard Bertran, el jurat, després d'una llarga deliberació, signà l'acta que determinà que els guanyadors que participarien al concurs serien:\nSalvi Danés Vernedas\nOriol Lladós Pujol\nEl jurat, fora d'acta, va fer menció de les fotografies finalistes pertanyents als següents alumnes:\nNils Dalmases Camp\nGuillermo López Orallo\nEl passat dilluns 21 d'abril els alumnes seleccionats, Oriol Lladós i Salvi Danés, marxaren cap a Cannes, junt amb una comissió de l'IEFC, formada pel Director d'Estudis de l'Escola de Fotografia, i dos professors tutors, per a participar en els actes del Sony World Photography Awards, que van tenir lloc els dies 21, 22 i 23 d'abril a Cannes.\nEl premi es va guanyar després de superar unes proves de reportatge realitzades el dia 22 a Cannes, tot competint amb representants d´altres 9 escoles europees seleccionades. Reportatge i edició s'havien de realitzar en un temps molt breu i els resultats eren 5 instantànies finals per grup, una per cada localització indicada per la pròpia organització, i que a més homenatgessin el llegat d´altres autors clàssics de reportatge.\nAquestes 5 imatges són les que els van portar a guanyar i proclamar l'IEFC escola guanyadora dels Sony Photography Awards, en la especialitat University Shoot Out.\nEls concursants van participar a més, en dos Master Class, una de la mà de Yann Salmon-Legagneur, de Sony Digital Imaging Europe i el fotògraf Tom Ang, i una altra de la mà del fotoperiodista Tom Stoddart, així com al seminari i revisió de portfolis per Getty Images.\nA la web del certamen hi trobareu una relació de tots els participants.


Ana Barceló ha assenyalat que se situa en 188 casos després que 19 homes i 11 dones hagen donat positiu des d’ahir\nSegons ha concretat, els nous contagiats són 19 homes i 21 dones, dels quals 7 són de Castelló, 18 d’Alacant i 20 de València, encara que no ha especificat per població.\nRespecte a les altes, la consellera ha recordat que només s’ha donat una, la del primer cas de la COVID-19 en la Comunitat Valenciana que es tractava d’un veí de Borriana ingressat a l’Hospital de la Plana de Vila-real (Castelló). No obstant això, ha volgut llançar un missatge de tranquil·litat: “Anirem donant altes però encara és ràpid per a això pel desenvolupament del virus en les persones. L’important és que encara sabem la traçabilitat del coronavirus, és a dir, d’on vénen els contagis, per la qual cosa de moment això està controlat”.\nTant Barceló com Ximo Puig han agraït i destacat el treball del personal sanitari per a combatre aquest virus i han apel·lat a la responsabilitat personal per a aconseguir frenar-ho. “Aquesta batalla la guanyarem, però hem de fer-ho tots junts”, ha insistit Puig, que ha anunciat l’activació del nivell d’emergència 2 en la Comunitat Valenciana i la consegüent creació del Centre de Cooperació Operativa Integrada (CECOPI) per a coordinar les actuacions d’administracions públiques, cossos de seguretat de l’Estat i companyies distribuïdores i subministradores de serveis.\nD’altra banda, s’habilita als serveis de Farmàcia perquè disposen de les instal·lacions i equipament adequats, per a l’elaboració de lots de gels hidroalcohòlics destinats a personal sanitari i es reserven les formulacions comercials, envasades amb dosificadors, per als pacients, professionals i usuaris d’espais on es dóna un major flux de persones.\nEn tot cas, qualsevol persona que presente símptomes ha d’abstenir-se d’acompanyar un pacient i s’ha de suspendre l’activitat del voluntariat i les visites dels informadors tècnics sanitaris. A més, l’horari de visites en UCI es restringeix a mitja hora dues vegades al dia, també limitada a un únic acompanyant i ha de cancel·lar-se qualsevol activitat grupal o comunitària de promoció o prevenció de la salut, encara que s’assegurarà el servei de restauració per als professionals.\nA més, podran ser suspeses o retardades les activitats quirúrgiques programades, excepte la urgent i oncològica, segons les necessitats dels centres.


Al començament del curs els estudiants han de formar grups de treball per tal de poder realitzar les activitats que es plantegin de forma col · lectiva, segons les instruccions que donarà el professorat. Tots aquells estudiants que no s'hagin integrat en grups abans de la data establerta per a això, no podran realitzar aquest tipus d'activitats, de manera que perdran la nota assignada a aquestes. En la primera convocatòria ordinària (gener), la qualificació de l'assignatura s'obtindrà a partir de:\nLa realització de dues activitats i treballs relacionats amb la teoria de l'assignatura, ja siga de manera individual o col·lectiva. L'estudiant obtindrà una qualificació de 0 a 10 en esta part, el pes o importància d'aquesta en la nota final serà del 20%.\nL'avaluació de dues activitats i treballs de pràctiques, tant individuals com en equip. L'estudiant obtindrà una qualificació de 0 a 10 en esta part, el pes d'aquesta en la nota final serà del 40%.\nL'examen final de coneixements bàsics de l'assignatura (prova individual de naturalesa eminentment pràctica). L'estudiant obtindrà una qualificació de 0 a 10 en esta part, el pes d'aquesta en la nota final serà del 40%. S'ha d'obtindre una qualificació mínima de 4 en aquest examen per a poder aprovar l'assignatura.\nEs considerarà com presentat a la convocatòria l'estudiant que lliuri al menys tres de les cuatre activitats de teoria o pràctiques (ja siguin individuals o col · lectives) en els terminis establerts o bé que realitzi l'examen final de l'assignatura. Si un estudiant no arriba a la mínima nota exigida en l'examen final de coneixements bàsics, la seva qualificació serà el mínim entre 4 i la nota calculada tal com s'acaba de descriure.\nPer aprovar l'assignatura es requereix una nota final major o igual que 5. Si finalitzat el semestre un estudiant no arribés al 5 en la nota final, haurà de presentar-se a alguna(es) de la(es) recuperacions de la segona convocatòria ordinària (juny / juliol) . En aquesta segona convocatòria, es realitzaran 3 exàmens de recuperació: un de teoria, un altre de pràctiques i l'examen final de coneixements bàsics. L'estudiant podrà presentar-se a les recuperacions que estimi oportú per tal d'obtenir la qualificació que li permeti aprovar, considerant els percentatges esmentats anteriorment: 20% teoria, 40% pràctiques i 40 % examen final. La nota obtinguda en aquests exàmens substituirà, si fos el cas, a les notes corresponents del primer semestre. Si no es realitza la recuperació corresponent, s'utilitzarà la nota obtinguda per a aquest apartat en el primer semestre. Les notes obtingudes durant el primer semestre, per tant, es guardaran durant tot el curs, si és voluntat de l'estudiant, però no per a cursos posteriors. L'estudiant només estarà obligat a recuperar l'examen final en cas de no haver arribat al mínim de 4 en aquest examen en la primera convocatòria.\nEs considerarà presentat en segona convocatòria a l'estudiant que lliuri qualsevol dels exàmens de recuperació.


Pinzellades al món: 07/02/10 - 14/02/10\nEtiquetas: dona i art, il·lustradors, il·lustradors de Tunícia, Live Kunst\nLes ciutats imaginàries de Junaida / Las ciudades imaginarias de Junaida\nFa temps que seguim el treball il·lustratiu de Junaida, una japonesa que amb les seues aquarel·les ens fa submergir en tot un món on la imaginació no té límits. Ciutats en miniatura poblades de personatges fantàstics, ciutats que caminen a llom d'un burret o roden sobre un cotxe, cases en la boca d'arbres on viuen dracs, icebergs que són pobles per a nans... És increïblement fantàstica!\nEtiquetas: il·lustradors, il·lustradors de Japó, Junaida\nEl collage: webquest per a treballar-ho a classe\nL'era digital comporta una altra manera de treballar a l'aula. Les webquest són molt interessants per a aplicar les noves tecnologies i la navegació per internet dins de l'aula. A més, per mig de les xarxes socials podem compartir un grapat de recursos i tasques d'altres companys per a nosaltres fer-les a classe.\nEn la xarxa trobareu molt lloc amb exemples concrets sobre webquest que us serviran de model, inclòs una biblioteca de webquest (a més, us aconsellem li doneu una llarga mirada la Societat Catalana de Webquest).\nTenim un example ben concret de com utilitzar a l'aula aquesta metodologia: El collage. Està feta per Beatriz Rivero, Enrique Prieto i Lea García. Té l'objectiu de crear exercicis pràctics amb aquesta tècnica, després de documentar-se sobre el concepte, la història i els seus representants més rellevants.\nPublicado por Sàlvia en 9:45 8 comentaris:\nEtiquetas: activitats il·lustració infantil i juvenil a classe, collage, il·lustració i noves tecnologies, webquest il·lustració\nCarnestoltes: els arlequins de Victor Nizovtsev / Carnaval: los arlequines de Victor Nizovtsev\nL'il·lustrador rus Victor Nizovtsev pinta els arlequins de Carnestoltes de dos maneres ben diferents: com si foren icones o amb el confetti que imprimeix a les il·lustracions un toc festiu i impressionista. Divergent i original.\nEtiquetas: arlequins, carnestoltes, il·lustradors, il·lustradors de Rússia, Victor Nizovtsev\nLes caricatures de Vladymyr Lukash\nEns agraden les caricatures. Els bons caricaturistes capten amb els seus pinzells la personalitat de les persones. Això és el que fa, d'una manera excel·lent, Vladymyr Lukash.\nNo cal ficar el nom de les persones caricaturitzades, són suficientment coneguds per tots.\nPublicado por Sàlvia en 9:36 4 comentaris:\nEtiquetas: caricatures, Dalí, Einstein, escriptors, il·lustradors, il·lustradors d'Ucraïna, Pablo Picasso, Shakespeare, Van Gogh, Vladymyr Lukash\nUna mirada a la figura femenina africana: les il·l...\nLes ciutats imaginàries de Junaida / Las ciudades ...\nCarnestoltes: els arlequins de Victor Nizovtsev / ...\nLLibres infantils per aprendre a comptar números/ ...\nI Lived on the mon / He vivido en la luna / He vis...


Big Ben («gran Ben») és el nom amb què es coneix la «gran campana de Westminster», la més grossa de les que es troben a la Torre del Rellotge —rebatejada com a Elizabeth Tower en ocasió del jubileu de la Reina Elisabet II del Regne Unit— del Palau de Westminster. Encara que originàriament el nom feia referència només a la campana, popularment també s'aplica a tot el conjunt. La torre del Big Ben és un dels símbols icònics de Londres.\nEl 2016, poc abans del tancament per obres\nIcona cultural, símbol nacional i atracció turística\n31 maig 1859\n51° 30′ 02″ N, 0° 07′ 28″ O / 51.50067°N,0.12457°O / 51.50067; -0.12457Coord.: 51° 30′ 02″ N, 0° 07′ 28″ O / 51.50067°N,0.12457°O / 51.50067; -0.12457\nDel 16 de desembre de 2016 ençà, el Big Ben roman aturat per les obres de manteniment de la torre, que també està tancada al públic fins 2020: l'estat de conservació del conjunt era tan greu que, encara que també hi havia projectada una remodelació general de Westminster per a la dècada del 2020, el treball de restauració del Big Ben s'avançà al 2017. No obstant això, almenys una de les quatre cares del rellotge continuarà funcionant, i la campana sonarà en dates com la nit de cap d'any o l'11 de novembre (Dia del Record de la fi de la Primera Guerra Mundial). El projecte inclou la instal·lació d'un ascensor per a discapacitats i evacuació d'emergència de ferits des de dalt de la torre, que fins llavors havien de ser abaixats per ràpel amb una politja.\n2 Història i construcció\n2.1 La Torre del Rellotge de Westminster\n2.2 El rellotge i les seves cares\n3 Altres torres similars\n5 El Big Ben en la cultura popular\nLa campana que li dona nom\nEl nom "Big Ben" és universalment usat per referir-se a la torre en general. No obstant això, oficialment es refereix específicament a la campana principal dins de la torre, la qual s'encarrega de tocar les hores. Es creu que rep el nom en honor del primer encarregat de la construcció, Benjamin Hall, o potser per homenatjar el boxador Ben Caunt, molt popular el 1858, any en què la campana va fondre's. La campana té un pes aproximat de 13 tones.\nHistòria i construccióModifica\nWestminster i la torre cap a 1910\nLa Torre del Rellotge de WestminsterModifica\nLa «Torre Elisabet» (Elizabeth Tower) o la Torre del Rellotge de Westminster es troba a la cantonada nord-oest de l'edifici que acull la seu de les dues cambres del Parlament Britànic i va ser construïda l'any 1858 com a part del nou edifici dissenyat per Charles Barry, després que el vell palau de Westminster fos destruït pel foc la nit del 16 d'octubre de 1834. L'estil gòtic va ser triat finalment per la necessitat de l'imperi britànic de diferenciar de la resta de nacions en aquells dies, que ells consideraven menys forts, on els seus parlaments es regien principalment per l'estil clàssic. Encara que no està oberta al públic, els residents al Regne Unit poden visitar la torre a través dels seus representants parlamentaris (Members of Parliament).\nLa torre està dissenyada a l'estil gòtic victorià, i té 96 metres d'altura: el cos de la torre (61 m.) consisteix en un enrajolat amb revestiment de pedra, els 35 metres restants els formen l'agulla de ferro fos amb què es corona la torre. La torre està assentada sobre una base de 15 metres de costat. Els quatre rellotges estan situats a 55 metres d'alçada. A causa de les condicions del sòl on s'assenta la construcció, la torre s'inclina lleugerament al nord-oest, uns 220 mm a l'any.\nUna de les cares del rellotge\nEl rellotge i les seves caresModifica\nEl rellotge de la torre va ser el més gran del món en el seu temps, capaç de donar cada hora amb la precisió d'un segon. El mecanisme del rellotge va ser completat l'any 1854, però la torre no va ser completament construïda fins a quatre anys més tard.\nEls quatre laterals del rellotge i les seves esferes van ser dissenyats per Augustus Pugin. Cada lateral té una estructura esfèrica de ferro de 23 peus de diàmetre que conté 312 peces de vidre opac. Algunes d'aquestes peces poden ser tretes per revisar les agulles del rellotge. A la base de cada cara del rellotge hi ha una inscripció en llatí: DOMINE SALVAM FAC REGINAM NOSTRAM VICTORIAM PRIMAM («Déu guardi a la nostra reina Victòria I»). La maneta que marca les hores fa 2,7 metres de llarg, mentre que la que marca els minuts amida 4,3 metres.\nEl nom de «Big Ben» va ser posat a la campana original de 16 tones de la torre, fosa el 1856. Atès que la torre no estava encara finalitzada, la campana va ser instal·lada al New Palace Yard, però la campana es va trencar, i finalment es va refer en una campana de 13,8 tones, la qual s'usa avui. La nova campana va ser muntada a la torre el 1858 al costat de quatre campanes més, que s'encarreguen de donar els quarts.\nEl 7 de setembre de 1859 el rellotge va entrar en funcionament.\nAltres torres similarsModifica\nUna rèplica de la torre d'uns 6 metres feta de metall, coneguda com a Little Ben està situada a prop de Victoria Station. Altres torres en diferents llocs del món s'han inspirat en l'aspecte del Big Ben, incloent la torre del rellotge de la Gare de Lyon (París), la Torre de la Pau del parlament del Canadà (Ottawa), el rellotge monumental de Pachuca a Mèxic i la torre del rellotge a Victòria (Seychelles).\nVista interior d'una de les cares\nEls Castellers of London\nEl rellotge és famós per la seva fiabilitat. Això és degut a l'habilitat del seu dissenyador, l'advocat Edmund Beckett Denison, qui va inventar un sistema d'escapament de gravetat, que consisteix en un pèndol amb una estrella de tres puntes que gira quan el pèndol bat els segons, el que fa que el pèndol no sigui alterat per l'acumulació de neu a les agulles, pel vent o per la temperatura als quals està sotmès constantment a causa del clima. Això resolia el problema dels grans rellotges de moure grans agulles en un ambient ventós i tempestuós, sense perdre precisió. Per això Denison va ser nomenat Lord per la reina Victòria a mitjan segle xix.\nProva d'aquesta fiabilitat és que durant el bombardeig que va patir la ciutat de Londres durant la Segona Guerra Mundial per part de la Luftwaffe, el rellotge va seguir funcionant i donant l'hora amb perfecta puntualitat.\nPerò el "Big Ben" també ha patit diversos incidents al llarg de la seva història:\nAl cap d'any de 1962, el rellotge es va endarrerir a causa de la gran quantitat de neu acumulada entre les agulles, de manera que l'any nou va entrar amb 10 minuts de retard.\nEl 5 d'agost de 1976, el rellotge va patir la seva primera i per ara única avaria. A causa del desgast del metall, el mecanisme del repic del rellotge es va trencar. El rellotge va ser reactivat de nou el 9 de maig de 1977.\nEl 30 d'abril de 1997, el dia abans de les eleccions generals, es va aturar. Tres setmanes després, es va tornar a parar per unes hores\nEl divendres 27 de maig de 2005, el rellotge es va aturar durant 90 minuts des de les 22.07 h, possiblement a causa del clima calorós (les temperatures a Londres havien aconseguit els 31,8 °C). Va tornar a funcionar però es va aturar a les 22.20 h i va romandre quiet durant 90 minuts abans de tornar a funcionar.\nEl 29 d'octubre de 2005, el Big Ben es va aturar durant aproximadament 33 hores per revisar-lo. Va ser el manteniment més llarg en 22 anys.\nEl pèndol del Big Ben per estar ajustat amb major precisió, és calibrat mitjançant monedes apilades a la base del pèndol que s'agreguen o es treuen de tant en tant.\nL'any 2005, es van descobrir documents a casa d'Abu Hamza en els quals el Big Ben apareixia com un possible objectiu terrorista. En aquests documents també van aparèixer com a objectius l'Estàtua de la Llibertat i la Torre Eiffel. En el seu judici va negar tot coneixement d'aquests documents.\nAl mes d'agost de 2007, el van aturar per a una revisió.\nEl Big Ben en la cultura popularModifica\nEn la pel·lícula Peter Pan , quan el protagonista va a buscar a Wendy i els seus germans volen fins a la torre del Big Ben i es posen en una de les manetes.\nEn V de Vendetta el Big Ben explota junt amb tot el Palau de Westminster en una apoteòsica abolició del govern anglès.\nEn el capítol "El casament de Lisa" de Els Simpson es veu Lisa estudiant l'any 2010 a Londres, i es veu el rellotge de la torre com un rellotge digital.\nEn un capítol de Phineas i Ferb, els nois estan a Londres i col·loquen un tobogan gegant sobre el Big Ben, mentre Perry lluita dins d'aquest.\nEn 101 dàlmates, Cruella de Vil imagina el Palau de Westminster pintat de blanc amb taques negres, com un dàlmata.\nEl Big Ben apareix en l'escut dels Castellers of London.\n↑ «El Big Ben, tancat per obres». Info K, 27-04-2016 [Consulta: 16 desembre 2016].\n↑ Alain Tolhurst «Big Ben will stop bing-bonging for months as iconic Parliamentary clock closes for vital repairs». The Sun, 16-12-2016 [Consulta: 16 desembre 2016].\n↑ «Big Ben» (en anglès). parliament.uk.\nel parlament[Enllaç no actiu] (en anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Big_Ben&oldid=29848127»\nDarrera modificació: 3 abr 2022 a les 19:00\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 abr 2022 a les 19:00.


SU LEE EXCLUSIVE EDITION - Projectes, Disseny gràfic, Il·lustració, Miscel·lània - DOCSTUDIO VISUAL ARTWORK\nClient: Su Lee.\nUna de les meves passions són les sabatilles esportives, al llarg dels anys he pogut costumitzar diversos models, però aquest és el treball més complet realitzat fins ara. Aquest projecte es tracta d’un regal personalitzat.\nLa idea va ser crear una sabatilla amb detalls orientals, però alhora que tingués un toc kitsch, ja que estava encarregada per una noia de Barcelona, amb ascendència asiàtica i amb gust per allò alternatiu.\nPrimer, es va entapissar en tela amb estampat de pell de lleopard i es van substituir les volanderes platejades per daurades. Amb teixit de pell de color vermell, es va implementar el seu nom a la parts uperior de la llengüeta.\nLes il·lustracions realitzades sobre la tela estan inspirades en el treball del japonès Kitagawa Utamaro (1753-1806); sobre aquestes es van incrustar cristalls de Swarovski per donar-li un toc més sofisticat.\nEl disseny el van completar uns cordons amples vermells que unificaven la gamma cromàtica de la sabatilla. Per completar la presentació del regal, vam dissenyar un fullet desplegable que mostrava tot el procés creatiu i de customització.\nHi ha qui regala joies. Als amants de les sabatilles esportives, aquest és el més gran tresor que ens poden oferir!


Vallter 2000: Una experiència única a la neu - Casa Rural Ripoll\nGaudeix de Vallter 2000 amb el Serradal Mas Guanter\nUna de les activitats preferides per part de molts dels nostres visitants és anar a les pistes d’esquí properes a la casa rural per a passar una jornada esportiva i d’oci envoltats de neu. En aquest sentit, les pistes de Vallter 2000, una de les estacions d’esquí més prestigioses i reconegudes del territori, són l’ambient ideal perquè, tant petits com grans, puguin passar una jornada d’allò més divertida.\nA més a més, El Serradal Mas Guanter ofereix descomptes per als seus hostes perquè puguin gaudir, encara més, de la neu. Vols saber-ne més?\nLes pistes de Vallter 2000\nVallter 2000 es troba situada en mig de cims que sobrepassen els 2.800 metres d’alçada, amb una base situada als 2.000 metres que permet l’esquí alpí a unes pistes molt ben cuidades durant tota l’època d’esquí.\nL’estació va ser inaugurada el 1975, i està situada sobre la vall del riu Ter; la seva alçada, d’altra banda, dota d’unes vistes privilegiades a tota la zona, i és que des de les muntanyes es pot observar, per exemple, el golf de Roses. Els pics que envolten Vallter 2000 són el pic de Bastiments (2.881 m), el Gra de Fajol (2.708 m) i el pic de la Dona (2.704 m).\nA les pistes d’esquí de Vallter 2000, més enllà dels típics forfets que et permeten gaudir d’una jornada completa a les pistes de la zona, també s’organitzen activitats perquè tothom pugui sentir-se a gust. Que el teu nivell no sigui un problema a l’hora de visitar Vallter 2000!\nLes pistes d’esquí de Vallter 2000 són adequades tant per a aquells que busquin reptes complicats com per a aquells que, simplement, busquin un passeig tranquil entre la bellesa de la neu. Entre les activitats ofertes, destaquen l’esquí alpí i snowboard, l’esquí de muntanya, les raquetes de neu, el freeride, els camps de neu i la construcció d’iglús, els tallers de nivologia, el descens amb trineu i tubbys, i la ludoteca per a nens i nenes.\nDescomptes amb El Serradal Mas Guanter\nEl Serradal Mas Guanter t’ofereix un 10% de descompte directe en forfets d’adult i infantils per a les pistes de Vallter 2000. Així mateix, t’oferim packs d’allotjament + entrada d’un dia. Vols aprofitar-te d’aquests descomptes? No dubtis en posar-te en contacte amb nosaltres, t’ajudarem perquè aconsegueixis el pack d’estada i jornada d’esquí ideal per a les teves necessitats.\nGaudeix del Ripollès i de les pistes de Vallter 2000 amb Casa Rural Serradal Mas Guanter.


El fet de que una inspecciÃ³ de treball trobi una persona no assegurada al darrera de la barra no Ã©s suficient per considerar que treballa al local. · 13.02.2013\nEl Jutjat Social núm. 3 de Girona ha dictat sentència per la que ha resolt desestimar la demanda instada per la Inspecció Provincial de Treball i Seguretat Social contra un local d’oci per, suposadament, trobar una treballadora darrera la barra sense estar donada d’alta. Els serveis jurídics de la FECASARM, qui van dirigir la direcció lletrada del cas, van poder demostrar en seu judicial que aquella persona no treballava al local i que simplement es trobava recolzada a la part del darrera de la barra esperant per parlar amb el propietari del local, que en aquell moment es trobava ocupat, sense que per la seva part les inspectores actuants en cap moment fessin constar a l'acta quines tasques pròpies de l'activitat de cambrera desenvolupava aquesta persona. El jutge ha considerat i manifestat doncs, que el contingut de l’acta d’inspecció no s’ajustava a la realitat dels fets succeïts i ha sentenciat que el sol fet de trobar una persona darrera de la barra o a les proximitats d’aquesta, en cap cas pot comportar l’afirmació que es tracta d’una veritable relació laboral havent de complir amb els requisits que exigeix la legislació al respecte.\nORDRE d'horaris, INT/358/2011 · 19.11.2011\nORDRE d'horaris, INT/358/2011, de 19 de desembre de 2011, aprovada per la Conselleria d'Interior.\nDECRET 112/2010, de 31 dâ€™agost · 31.08.2010\nDECRET 70/2003, de 4 de marÃ§ · 04.03.2003\nDECRET 70/2003, de 4 de març, pel qual es regulen els fulls de reclamació/denúncia als establiments comercials i en l’activitat de prestació de serveis.\nCartell FULLS DE RECLAMACIÃ“ · 00.00.0000\nCartell interior obligatori per a tots els establiments informant de que l'establiment disposa de fulls oficials de reclamació/denúncia a disposició del client.\nCartell VENDA I SUBMINISTRAMENT DE BEGUDES ALCOHÃ’LIQUES · 00.00.0000\nCartell interior obligatori conforme no es pemet la venda de productes de tabac a menors d'edat.\nCartell ÃšS MÃ€QUINA DE TABAC · 00.00.0000\nCartell interior obligatori conforme es prohibeix l'ús de la màquina de tabac als menors de 18 anys.\nCartell RESERVAT DRET D'ADMISSIÃ“ · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori, en cas d'exercir-se, conforme l'establiment es reserva el dret d'admissió. Es requereix comunicació prèvia de les condicions a la Generalitat. Es situa als accessos dels estabiments. Mida 30 x 20 cm / Cos lletra 36 Punts\nCartell d'IDENTIFICACIÃ“ I INFORMACIÃ“ · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori d'identificació i informació de l'establiment on apareix: Nom de l'establiment; activitats i espectacles inclosos en l'autorització, llicència o comunicació; horari de funcionament i aforament màxim autoritzat. Mida 40 x 25 cm / Cos lletra 36 Punts\nCartell PROHIBIDA L'ENTRADA A MENORS DE 18 ANYS · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori conforme es prohibeix l'entrada als menors de 18 anys. Per establiments de règim especial i locals on s'exerceixen serveis de naturalesa sexual i establiments de jocs i apostes. Mida 40 x 25 cm / Cos de lletra 36 Punts\nCartell PROHIBIDA L'ENTRADA A MENORS DE 16 ANYS · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori conforme es prohibeix l'entrada als menors de 16 anys. Per discoteques, sales de festa, sales de ball i bars musicals. No caldrà si per dret d'admissió s'exigeix un límit d'edat superior. Mida 40 x 25 / Cos lletra 36 Punts\nCartell CONTROL D'AFORAMENT · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori conforme l'establiment disposa d'un mecanisme de comptatge de les persones a efectes de control d'aforament. Únicament és obligatori per establiments que comptin amb un sistema de control d'aforament. Mida 30 x 20 cm / Cos lletra 36 Punts\nCartell ZONA VIDEOVIGILADA · 00.00.0000\nCartell exterior obligatori conforme l'establiment compta amb càmeres d'enregistrament d'imatges. Mida 30 x 20 cm / Cos lletra 36 Punts\nCartell exterior obligatori conforme a l'interior de l'establiment els nivells sonors poden lesionar seriosament l'oïda. Per establiments on es puguin superar els 90 dB(A).


La UE blocarà les exportacions del vaccí si rep menys dosis de les pactades\nAlemanya recomana provisionalment de no aplicar el vaccí d'AstraZeneca a majors de 65 anys\tAlemanya recomana provisionalment de no aplicar el vaccí d'AstraZeneca a majors de 65 anys\nUn de cada quatre accidentats en patinet elèctric necessita cirurgia, segons l'Hospital del Mar\tUn de cada quatre accidentats en patinet elèctric necessita cirurgia, segons l'Hospital del Mar\nCampins, sobre el 70% de població vaccinada a l'estiu: "Ens ho hem de treure del cap"\tCampins, sobre el 70% de població vaccinada a l'estiu: "Ens ho hem de treure del cap"\nLa Comissió Europea aprovarà demà un mecanisme per limitar els enviaments, excepte en casos d'ajuda humanitària\nLa Unió Europea blocarà les exportacions de vaccins a la resta del món si rep menys dosis de les pactades amb les farmacèutiques. Arran de la disputa amb AstraZeneca, la Comissió Europea aprovarà demà un nou mecanisme per vigilar el nombre de dosis que s’exporten des de països europeus. “Es podrà intervenir un enviament si veiem inconsistències amb el nombre de dosis que s’haurien de quedar a la UE”, apunten fonts comunitàries. Les exportacions de vaccins per “motius humanitaris” quedaran al marge de la restricció que s’aplicarà a partir de demà i que durarà almenys fins a finals de març.\nDes de la Comissió Europea neguen que sigui una “prohibició d’exportació” de vaccins i defensen que només volen “controlar” quines quantitats de dosis de cada companyia van a parar a altres països. També asseguren que la mesura no va en contra de cap farmacèutica en particular, si bé el mecanisme s’ha proposat arran del conflicte amb AstraZeneca. “Si les dosis s’entreguen, no hi haurà problemes amb l’exportació”, avisen fonts comunitàries.\nD’entrada, la mesura només afectarà els vaccins i no a les substàncies que la componen. Per cada enviament, les farmacèutiques hauran de comunicar a les autoritats duaneres quantes dosis exporten i a quins països. L’autorització de l’exportació dependrà d’una consulta prèvia amb la Comissió Europea.\nCanadà queda al marge de la mesura\nEl primer ministre canadenc, Justin Trudeau, va assegurar ahir que les restriccions d’exportació no afectaran les entregues al Canadà, que també està rebent menys dosis de les pactades amb les farmacèutiques. La planta de Pfizer a Bèlgica proveeix els canadencs, però Ottawa no està preocupada pel nou mecanisme de control europeu.\n“La presidenta de la Comissió Europea Ursula Von der Leyen ens ha donat garanties que el mecanisme de transparència de les exportacions de vacunes de la Unió Europea no pretén alterar les exportacions al Canadà”, va afirmar Trudeau després d’una trucada amb la màxima responsable de la UE.


La línia de Wallace: Orelles\n"Las cuevas principales son dos, situadas muy cerca de la cumbre del monte, una al mediodia de la caverna y otra al norte. Esta se llama Cova Alta, que podrá tener como 100 pies de diámetro, y apénas ocho de altura : su techo parece de una sola pieza, y de la misma substancia del monte. Las aguas de lluvia se infiltran y gotean por el techo, donde forman principios de estalactitas (...) Veianse contra las peñas la hiedra, el titimalo caracias, el antirrino de tres hojas y el que las tiene gruesas, variando sus flores del azul al blanco; el aliso espinoso, el teucrio dorado y la palomilla de nueve hojas formaban grupos y pelotones vistosos entre las rajas y hendeduras de las peñas".\nAntoni Josep Cavanilles, "Observaciones"\nDurant un temps, la serra de la Cova Alta va ser sobretot un recurs d’emergència, un refugi amb el qual comptava quan les circumstàncies reclamaven una caminada imprevista i terapèutica per esbandir per una estona neguits i maldecaps. Ara, per sort, les meues eixides de pensat i fet solen tindre quasi sempre una finalitat exclusivament lúdica, però els avantatges que feien d'ella una de les meues opcions preferides segueixen mantenint la seua vigència: a pocs minuts en cotxe des de casa, i malgrat alguns inconvenients puntuals (la gent que s'hi aplega, molta de vegades, i la molesta i persistent remor de l’autovia que transcorre als seus peus), la muntanya ofereix camins de bona traça, paisatges remarcables i suficients singularitats --i no solament naturalístiques-- com per a que tornar a recórrer-la siga sempre un al·licient.\nEn la meua última i recent visita, i seguint el costum habitual, m'hi vaig entretindre amb algunes d’aquestes singularitats: la pròpia cova que dona nom a la serra, i a la que feia temps que evitava buscant racons menys freqüentats, les restes del rellevant poblat ibèric que n'ocupava el cim, o les vistes sobre la sempre encisadora Valleta d’Agres, a la que la serra fa de límit pel nord. Era inevitable, però, que en dates primaverals com aquestes no reparara també en la notable diversitat vegetal que alberga la muntanya, amb no poques espècies remarcables per una o altra raó, però entre les quals m'hi vaig fixar especialment en una d'elles i en els "grupos y pelotones vistosos" que, com deia Cavanilles, omplien de color les penyes de la serra. Ell l'anomenava palomilla de nueve hojas, però nosaltres la coneixem, a causa de les seues fulles arrodonides i carnoses, com a orella de ratolí.\nLes orelles de ratolí (o de rata), també conegudes com a corets o sabatetes de la mare de Déu, formen part del gènere Sarcocapnos. Parents pròxims de roselles i ferribusterris, l'espècie més estesa a la major part de les nostres terres és la que els botànics anomenen S. enneaphylla (les "nou fulles" a les què es referia Cavanilles); però a les muntanyes de les comarques centrals valencianes hi apareix una altra forma, caracteritzada per les seues flors majors i habitualment de color més rosat, descrita fa uns anys com una espècie diferent (amb el nom de S. saetabensis), a la qual corresponen també les poblacions de la Cova Alta. No és, en tot cas, una planta rara, i és fàcil trobar-la per aquesta contornada creixent esponerosa sobre cingleres, desploms i balmes, on fins i tot arriba a ser localment abundant.\nCom moltes altres plantes pròpies dels nostres roquissars, els Sarcocapnos resulten especialment atractius per la seua vistosa floració i per la forma com aquesta contrasta amb la duresa mineral de l'hàbitat en el qual prosperen. Es tracta, a més a més, de plantes apreciades com a medicinals, riques en alcaloides i altres principis bioactius; a les nostres terres, se li atribueixen a l'orella de ratolí propietats per a tractar les afeccions pulmonars, les pedres al ronyó i les inflamacions a l'oït. No m'he entretingut massa en buscar informació sobre aquests usos tradicionals, que és probable que, almenys en part, tinguen el seu origen a l'aplicació de la denominada regla del signe, tant pel seu hàbitat rupícola (comú a moltes altres plantes considerades popularment com a trencapedres) com per la forma d'orella de les seues fulles, a la qual deu com ja s'ha dit el seu nom popular. Siga com siga, ja veieu que les plantes són només un dels atractius que fan recomanable una visita a la Cova Alta; ara bé, si hi anareu, sigueu discrets i pareu compte amb què dieu, perquè a pocs llocs es pot dir, amb tant propietat, que les parets tenen orelles. De ratolí, però orelles.\nCom passa també amb les llengües, la semblança raonable entre algunes fulles i els pavellons auditius dels animals ha estat un recurs habitual, en la nostra rica i variada fitonímia, a l'hora de donar lloc a noms de plantes. En una ràpida recerca, n'he trobat més de quaranta que fan servir el terme, i a més a més innegablement variats: a més de les de rata i de ratolí, tenim orelles de frare, de monjo i d’abat, de burro, d’ase i de ruc, de xai i de corder, de porc, d’os, de conill i de llebre, de gat, de gos, de llop i fins i tot d’elefant. Les llengües, per cert, passen de vuitanta; d'altres apèndixs corporals no tinc ara com ara informació, però promet posar-me un d'aquests dies... Bon cap de setmana!\nPublicat per AlfredRussel a 16:06\nEtiquetes de comentaris: Covalta, Mark Knopfler, música, paisatges, plantes\nE. Morrió 14 de maig de 2021, a les 18:17\nNo se si has visitat la cova Xica,uns metres més capa ponent. I encara que, com el nom diu,més xicoteta de tamany té una curiositat: una figuera que naix des del fons de la cova i el tronc, encara que no massa gros s'allarga una considerable quantitat de metres buscant la llum, com una planta enfiladissa.\nAlfredRussel 18 de maig de 2021, a les 18:04\nSi és la que pense, crec la tinc localitzada --en unes cingleres a ponent, per damunt del camí del Coll de Santa Anna-- però fa molt de temps que no m'hi acoste i no recorde la figuera que dius; m'hi fixaré quan torne :) Salut i moltes gràcies!\nsa lluna 14 de maig de 2021, a les 19:21\nLa cova impressionant i les plantes que es veuen pel camí fan del paisatge un lloc preciós.\nJa es veu que quan un va a la muntanya ha de ser ben discret, caminar, observar y respirar, perquè sempre trobarem orelles que ho escoltin tot. 😉\nBona música pera començar un cap de setmana primaveral.\nAlfredRussel 18 de maig de 2021, a les 18:06\nÉs un lloc molt especial i amb molts records també de les meues primeres caminades muntanyenques, quan no hi havia tanta gent a la serra (ni passava l'autovia als seus peus), però segueix conservant tot el seu encant. I si les orelles parlaren... ;) Abraçada i moltes gràcies!\nxavier pujol 14 de maig de 2021, a les 19:59\nNo m'estranya que es dediqués a estudiar coves l'Antoni Josep, el cognom de Cavanilles el devia predestinar.\nEt diré un nom popular que no és ni de llengües ni d'orelles. Una cosina de la meva dona (del Baix Empordà) tenia una prunera que feia unes prunes que pel color morat i la forma i la mida, tot i que ella era molt de missa, n'hi deia de "colló de bisbe".\nAlfredRussel 18 de maig de 2021, a les 18:11\nBen vist, xavier :) Cavanilles li pegava un poc a tot: coves, mines, plantes, cultius... Un il·lustrat com ha de ser, vaja. I les seues "Observaciones..." segueixen sent referència imprescindible, més de dos segles després: sempre he cregut que ja voldrien molts països comptar amb obra monumental com aquesta...\nBoníssim el nom de la varietat de prunera, no l'havia sentit mai :) La nostra gent sempre ha estat molt imaginativa posant noms; imaginativa i irreverent, que encara és millor... Salut i moltes gràcies!\nLlum 14 de maig de 2021, a les 22:44\nAmb la guitarra de Mark Knopfler de fons, he imaginat totes les orelletes de ratolí movent-se al seu ritme. Què divertit! :)\nPodem "veure" la natura amb altres sentits!\nAlfredRussel 18 de maig de 2021, a les 18:14\nM'he imaginat l'escena i m'has fet riure, Llum :) Ara, quan trobe les orelletes, les miraré amb uns altres ulls.\nAl remat, diuen, això és el paisatge: percepció plurisensorial... Salut i moltes gràcies!\nCarme Rosanas 15 de maig de 2021, a les 10:31\nAquestes orelles tan bufones no fa por... ja poden escoltar el que vulguin!\nAlfredRussel 18 de maig de 2021, a les 18:15\nI ben mirat, per més que escolten, els falta llengua per a contar-ho; que també deu fer un poc de ràbia... ;) Abraçada i moltes gràcies!


Quadern de Terramar: de maig 2008\nEncara crema amb flama imperceptible el foc\nque cisellà les formes amb cura i delectança,\ntambé amb contenció, que enllustrà les paraules\nfins a fer-les brillar com mai des de l'edat\nmitjana: verbs maragda, versos fins d'ametista\npinzellades al cor de paisatges nostrats.\nCom els amors perduts que un dia, amb desesper,\nes troben a faltar i ja no hi som a temps,\nla glòria del passat perdura dèbilment\nen hàbits adquirits, ranera de paraules.\nEls hereus dels hereus ignoren el llegat,\nignoren fins i tot que són hereus escampa.\nUn fil quasi invisible s'enlaira cap el cel\ndels desitjos perduts. El caliu s'extingueix,\nl'au fènix no reneix, el perdigó arrossega\nles plomes carn endins. Supervivents, les obres\nens contemplen, perdudes claredat i mesura.\nHa arribat finalment la fi del noucentisme.\nEl poema de Marcel Riera, La fi del Noucentisme, forma part del poemari L'edat del coure (Viena, 2008)\nEtiquetes de comentaris: Marcel Riera, Noucentisme, poesia\nMercè Rodoreda, de lectura obligatòria a lectura essencial... o prescindible\nLa revista digital Paper de vidre que per Sant Jordi ha complert sis anys i quaranta-set números, ha publicat un extra sobre Mercè Rodoreda que ofereix un interès inèdit, més enllà de l’actualitat estrictament commemorativa. Afronta alhora el triple repte d’analitzar l’estricta realitat del sistema educatiu, del sistema literari i del reconeixement de la tradició literària, posar-los a prova per mitjà de les opinions de tretze escriptors de les darreres fornades sobre l’obra de l’escriptora.\nNo es tracta d’un tempteig sobre la seva fortuna crítica sinó l’abast de la seva coneixença per part dels que fan literatura ara i aquí i de la seva possible o impossible influència exercida o reconeguda en la seva obra. Les veus Pau Planas, Guillem Sala, Gerard Guix, Teresa Roig, Mònica Batet, Joan Esculies, Anna Carreras, Jaume Barrull, Najat El Hachmi, Martí Sales, Melcior Comas i Borja Bagunyà diuen més del que se’ls ha preguntat. La disparitat d’opinions és total. El resultat és un còctel explosiu per tot el que té de realitat sense màscara, d’opinió sense mite, del concepte de literatura que viuen i practiquen els escriptors en llengua catalana de la darrera fornada.\nLes commemoracions literàries com a un dels estendards de la política cultural motiva reflexions crítiques, com les de Guillem Sala - “El 2008 li ha tocat a Rodoreda i per tant ens la trobem fins a les sopes. A vegades tinc la sensació que quan dediquen un any a algú més que un favor li fan una putada perquè al final l’acabes avorrint” – o de Gerard Guix que ho considera una absurditat com l’elecció del català de l’any.\nL’opinió sobre Rodoreda com a lectura obligatòria, és a dir, la reflexió sobre el procés educatiu, es resum en dues dades. Primera, que que les lectures obligatòries no sempre es tradueixen ni l’interès vers la literatura, ni els escriptors. Segona, que la percepció que en té l’alumnat és la que el professorat els transmet. Dos exemples extrems: el professor d’Anna Carreras, “probablement per contagi d’un Pla contaminat” considera Rodoreda com “una escriptora més aviat cursi que va provar d’endinsar-se en la novel.la psicològica, però s’entretenia massa parlant de flors i d’ocells”. La torna, Enric Martin, professor de literatura de Najat El Hachmi, que li va permetre la “revaloració de Rodoreda més enllà del plaer de llegir-la”. La crítica més ferotge i coherent amb l’encès entusiasme rodoredià correspon a Martí Sales, l’escriptor que dóna l’explicació més completa sobre la relació existent entre “la societat que decideix què llegeix o si no llegeix gens ni mica” i l’educació literària: “Jo sóc una de tantes víctimes que per simple vincle generacional hem estat minats amb un pla d’estudis que ha fet de les lectures obligatòries armes de destrucció massiva.”\nLa imatge literària, personal i fins i tot física de la Rodoreda té diverses percepcions. Joan Esculies la troba “més aviat quicona” i aquesta visió no ajuda objectivament a apreciar-ne l’obra; Rodoreda és “una escriptora del passat, amortallada en els llibres de text” i “massa carca per al meu gust” per a Guillem Sala; parla de la “Gerard GuixColometa i la seva cultura” com si es tractés d’una antigualla, la Rodoreda és “carrinclona” i la seva obra “té regust a culebrot del segle passat”… Hi ha qui la troba situada fora dels valors de la contemporaneïtat i ancorada en una època determinada, com Joan Esculies que titula la seva intervenció “La blederia i la República”. Des del pol oposat Najat El Hachmi que la descobreix en un fragment d’Aloma confessa que “Volia més Rodoreda perquè m’agradava, sense cap mena de prejudici, ni que fos positiu, sobre la seva literatura o sobre la seva biografia.” Després que s’hi ha endinsat l’ha guanyada una Rodoreda per a la qual la literatura és la llibertat absoluta.\nRodoreda ha estat mitjanament llegida pels joves escriptors. Lectura i influència literària sovint actuen com a vasos comunicants, exempts de fidelitats de gènere. A alguns dels que no els va tocar de lectura obligatòria no n’han sentit l’atractiu ni l’obligació: “a l’hora de llegir clàssics catalans, em fan certa mandra” (Guix); d’altres s’hi han abocat de ple: Mònica Batet s’enamora per sempre de Mirall trencat; Anna Carreras explica amb claredat diàfana tota la lliçó que n’ha après; Teresa Roig “volia ser com ella”; Jaume Barrull n’ha llegit Aloma i Rodoreda no és cap dels seus referents literaris; Najat El Hachmi, per mitjà de l’escriptora, defineix l’essència de la literatura. La lectura de Martí Sales és d’una exaltació apassionada: “Descobrir-la ha estat per a mi, i no exagero, una experiència propera a l’epifania.”\nAl llarg de tot el reportatge les obres més citades són Aloma, La Plaça del Diamant, Mirall trencat, els contes; Quanta, quanta guerra, La mort i la primavera i Viatges i flors se citen ben poc; la poesia és escassament coneguda, i el teatre, inexistent.\nEl panorama que presenta aquest article és, per força sintètic i les diverses i apassionades visions rodoredianes donen per a molt més. L’extra de Paper de vidre, que dirigeix Tina Vallès, acompleix plenament l’objectiu de la publicació: “En la realitat de sobrecàrrega informativa, el paper de vidre és una guia per a orientar a través del coneixement específic propi de cada experiència individual, amb escrits amb claredat d’idees, concreció, imaginació, i desimboltura i alegria expositives.” L’encert de l’extra és conèixer el parer del segment més potent de la nova societat literària que ja és aquí. Si el debat fos un valor, la polèmica està servida.\nPublicat a Recvll (Blanes) maig 2008\n“No m’agrada parlar de la meva vida”\nJosep M. Castellet dedica un dels capítols de Els escenaris de la memòria, les seves memòries literàries, a Mercè Rodoreda. Després d’explicar diversos passatges de les trobades amb l’escriptora, a Ginebra i Romanyà de la Selva, conclou amb una frase determinant: “L’he coneguda mai, aquesta dona?”\nUn dels trets del caràcter de Rodoreda, senyala Castellet, potser el més important, és la seva personalitat “secretiva”. Ell, que la va tractar força, la retrata com un personatge recòndit. Altrament, de la biografia de Mercè Rodoreda no se’n sabia massa fins que es van publicar les recerques de Montserrat Casals, Mercè Ibarz, Carme Arnau i Marta Nadal, entre altres. L’accés al seu arxiu ha possibilitat edicions i nous estudis. La publicació de la seva correspondència, prevista arran de l’Any Rodoreda, permetrà enquadrar amb molta més certesa la cronologia biogràfica i literària de l’escriptora.\nEl treball publicat per Mònica Miró Vinaixa i Abraham Mohino Balet en format d’autoretrat de Mercè Rodoreda a partir de la selecció i ordenació temàtica de materials de l’arxiu rodoredià és un exercici complexe i arriscat. Complexe, perquè els autors treballen amb documentació d’índole variada: notes de l’autora, articles, discursos, entrevistes. La mateixa varietat documental comporta un tractament desigual a l’hora d’analitzar el contingut dels textos, que en alguns casos són editats íntegrament i, en d’altres, refets i reordenats temàticament. Aquest és un dels aspectes més atractius del libre.\nL’obra és un exercici arriscat, perquè traçar un autoretrat comporta acordar la doble veu del personatge: l’exterior, que és la que dóna a conèixer per mitjà de les convencions comunicatives – pròlegs, entrevistes- i la interior, sovint oculta o poc franquejable. ¿És en una entrevista on Rodoreda es mostra sense màscara? La veu interior s’escola entre frases de les entrevistes i paràgrafs de càrrega profunda, però es troba, sobretot, als papers privats, a la correspondència. Aquella frase que Rodoreda va escriure a Anna Murià en un dels moments més crítics de la seva existència, “tota jo sóc un infern”, val per moltes respostes d’entrevista convencional.\nL’Autoretrat de Mercè Rodoreda és una obra ben construïda que, rere la noble i lògica ambició dels seus autors, es proposa mostrar “vera i sense màscara, l’autèntica Rodoreda, o, més humilment, Mercè Rodoreda a l’altre cantó de la ficció”. El mètode consisteix en despullar sistemàticament els documents i reorganitzar-los temàticament. Hi ha memòries d’infantesa, les respostes a les entrevistes (enre 1966 i 1982), els pròlegs de les seves obres, els escrits de joventut – la Rodoreda a la Catalunya republicana, tot un caràcter…- i hi ha també discursos i al.locucions. L’ordre és detallat i rigorós, amb la voluntat de no oblidar cap aspecte que pugui contribuir a perfilar els trets de l’escriptora. A grans trets, el contingut de l’obra bascula entre l’(auto)retrat biogràfic i el literari. El primer més complicat, per allò de la “secretivitat”. El segon, àmpliament assolit, perquè Rodoreda tenia coses a dir respecte de l’essència de la literatura, de la narrativa, de la novel.la. Cal destacar el treball ingent dels autors en l’anotació dels textos i en l’ordenació bibliogràfica dels documents, dos elements que faciliten no només la feina del lector i de l’investigador.\nEn l’ Autoretrat traçat per Miró i Mohino preval el que Rodoreda va voler dir perquè ens ho quedéssim, mentre anava perfilant la creació del seu jo literari. Resta el dubte, lleu, si el que va deixar entreveure era de debò el que sentia i el que pensava. Perviuen la ficció i la màscara, juntament amb confessions implacables: “Tot ho dono per ben viscut, perquè ara sé que a la vida tot fa bé, el bo i l’advers, i no ho dic perquè sigui optimista, que no ho sóc, sinó per una voluntat de supervivència i un cert sentit de l’humor que són els que han permès salvar-me.” I, conclou: “Jo, a la vida, no m’he queixat mai”.


Bloc des del Pirineu: Res...\nDoncs res, tot i tenir d'haver-me posat a 2n amb un interrogant (cap a tercer) no hi ha hagut sort. Ja hauria sigut raro tenir sort tal com van les coses!\nEm sap greu perquè era una bona oportunitat. Continuarem llegint anglès cada dia i tenint molts problemes per entendre'l i parlar-lo...\nEstà clar que la solució seria fer una immersió llarga, però això és gaire bé impossible.\nHo sento, Olga. De tota manera, per si et serveix de consol, després de molts anys d'estudis d'anglès, d'obtenir el Proficiency i de fer servir aquesta llengua habitualment per la meva feina, la comprensió oral segueix essent el meu punt feble. I és que per a mi l'anglès és com si fossin dues llengües: una, l'escrita, que domino força bé i una altra, l'oral, que crec que mai no podré dominar si més no pel que fa a comprensió.


Des de la Font del Bisbe: de juny 2012\nLes Fires de Sant Narcís 2012. Ha arribat el canvi?\nUna enquesta encarregada pel govern vol donar la raó al mateix govern que l’encarrega per a què s'escurcin les Fires de Sant Narcís i durin només set dies.\nEl govern municipal ja havia expressat aquesta possibilitat a les entitats i als grups municipals fa uns mesos i la regidora responsable de la programació de Fires, Marta Madrenas, en l’estil del “canvi” d’aquest govern que el que ha fet fins ara és retallar serveis i deixar de fer. Ara li toca a les Fires.\nAra bé, serà una Fira a dos velocitats. Una part, la popular, la de programació municipal, tot fa preveure que començarà el divendres 26 d'octubre i s'acabarà l'1 de novembre amb el castell de focs artificials. L’altre, amb més recorregut, és a dir com fins ara, les atraccions de Fires s'hi estarien durant dos caps de setmana, ja que cal tenir en compte que el consistori ingressa uns 470.000 euros dels firaires, que sempre han defensat que els calen els dos caps de setmana perquè els surti rendible.\nCuriós, l’enquesta no diferenciava una i l’altre, però de nou la coherència no importa, només faltaria, “la pela és la pela”.\nCom a torna, les barraques de la Copa només tindran entitats de la ciutat de Girona, diuen, i prenen la decisió que els partits i sindicats no són gironins i resten exclosos.\nCuriosa apreciació d’una persona que forma part del consistori per un partit caldria més cura en les opinions i pitjor no convertir-les en factor d’exclusió. Valgua'm déu la contradicció! Els partits són bons per a governar la ciutat de Girona, però per a les barraques no són prou gironins! Diu també que entén que ja tenen prou diners, es deu referir a CiU? Dona, després de l’afer Millet caldria més discreció!\nEtiquetes de comentaris: CiU, Fires\nHem de decidir què és el prioritari en temps de crisi. No podem continuar mantenint la incertesa del soterrament del convencional i deixar empantanegat l’antic Parc Central, la “zona zero”, i sense defensa als veïns d’avant dels incompliments d’ADIF. La meva intervenció el dimarts passat a l’Audiència Pública volia concretar alternatives i marcar una fulla de ruta factible per als propers anys.\nEtiquetes de comentaris: crisi, Girona, mobilitat, TAV


Març 2017 - Llar d'infants La Marieta\nArxiu deMes: Març de 2017\nPortes Obertes Vols conèixer una de les millors llar d’infants del Vallès? Doncs vine a la jornada de portes obertes el proper divendres 28 d’abril. Si no pots esperar truca’ns i farem la visita quan vulguis.\nMarç 26, 2017 / Sense comentaris / Més\nVisita de la Reina Carnestoltes Les consignes del Rei Carnestoltes Dilluns: Petons a la cara Dimarts: Corona original Dimecres: Portem un mitjó de cada color Vídeo Dijous: Portem ulleres divertides i colorides. Dijous gras: Festa del confeti. Pinta cares L’equip Carnaval\nMarç 2, 2017 / Sense comentaris / Més


Hotel Central Burgas Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n60 Ivailo str., Centre de Burgas, Burgas, Bulgària, 8000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nSuite with Infrared Sauna and Balcony\nAl visitar Burgas, vosté es sentirà com a casa a Hotel Central, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Monument a l'Exèrcit Soviètic, Kino Trakiya, Teatre Dramàtic Adriana Boudevska.\nEl Hotel Central, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, neteja en sec són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Central sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Burgas, faci de Hotel Central la vostra llar.


INDI GRIS Nº 37 REVISTA UNIPERSONAL DE RECOL·LECCIÓ DE BROSSA\nNº 37. ANY 2001 DIJOUS 8 DE FEBRER\nFUSIONA - DIRIGEIX - ESCRIU I CORRESPON: MENASSA 2001\nINDI GRIS Nº 37\nCansat d’esperar grans esdeveniments he començat a produir grans esdeveniments.\nAvui amb alguns companys hem reservat dos locals al carrer Princesa, a 50 metres de la Plaça Espanya, a Madrid. Un local per l’Editorial ‘Grupo Cero’ i llibreria i un altre local per l’Escola de Psicoanàlisi ‘Grupo Cero’ i la galeria d’art MOMGALLERY.\nJa sóc feliç, ara, puc dedicar-me totalment a la Poesia.\nJa sóc gran, ara he de suportar el creixement de tot el del meu voltant o no hi haurà més creixement per a mi. Ajudar al pròxim, en aquest cas, és una qüestió egoïsta: T’ajudo a créixer perquè el teu creixement és la possibilitat del meu creixement.\nJo semblava pervers, ella semblava normal. Espero que quan jo sigui normal ella no es transformi en una estúpida.\nQuan ella era perversa, jo no existia però era el seu únic amor. Ara quan esdevingui normal hauré de suportar que el seu únic amor sigui una dona.\nSi ho suporto seré un home per a ella, deia el candidat a l’amor i en un segle sencer no va aconseguir res.\nI si algú no li permet estimar a una dona (com passa en la majoria dels matrimonis actuals) estimen a la seva mare amb el qual les coses es compliquen. El candidat, ara, no només és una dona, el paper que li toca jugar l’ha envellit.\nHe de posar-li un límit a la mort.\nDe tot una mica menys i escriuré millor.\nSi puc imaginar-ho puc fer-ho possible.\nM’imagino unes vacances sense drogues conscients. 15 dies, 2 mesos, una dècada.\nHe de deixar que s’ennuvoli el món, si li toca ennuvolar-se.\nJo he construït el meu propi sol: sóc un grup.\nI ara vindran alguns a preguntar-me perquè no els deixo participar i jo els hauré de contestar que en un grup no es pot participar, o millor dit, la manera de participar en un grup és ser un grup.\nAquest any es compleixen 40 anys de la meva primera publicació: PETITA HISTÒRIA, el 1961, a Buenos Aires. Aquest any es compleixen 30 anys del PRIMER MANIFEST DEL ‘GRUPO CERO’, el 1971, a Buenos Aires. Aquest any 2001 es compleixen 20 anys de la fundació de l’ESCOLA DE PSICOANÀLISI, el 1981, a Madrid.\nI no realitzarem moltes festes, la nostra manera de celebrar consistirà, ja ho hem decidit, en comprar-nos una seu a no més de 100 metres de la Plaça d’Espanya, on pugui funcionar:\nL’Escola de Psicoanàlisi ‘Grupo Cero’\nL’Editorial ‘Grupo Cero’\nEl departament de Clínica Psicoanalítica\nL’Escola de Poesia ‘Grupo Cero’\nL’Associació Aula de Poesia i Psicoanàlisi\nLa Llibreria ‘Grupo Cero’\nLa galeria d’art Momgallery\nEl departament de computació. El Servidor ‘Grupo Cero’.\nLa Redacció de les ‘2001 Noches’ i d’Extensió Universitària\nTaller de Pintura i Taller de Poesia.\nUns 300 milions de pessetes, que no tenim, a pagar en 20 anys. En aquesta època jo tindré 80 anys i el món serà un altre.\nHem decidit a les festes: comprar un totxo,plantar un arbre, hissar una bandera:\nGrupo Cero’ Poesia i Psicoanàlisi perquè aquest ha sigut el nostre pa els darrers 40 anys.\nNo sigui estúpid, Menassa, Vostè ja va escriure, no faci res més. Ara ensenyi a viure, visqui.\nArrenca’m la vista, estimada, li vaig dir sense mirar-la\ni ella, acostumada a les meves paraules, va baixar el teló.\nQuedàrem, al besar-nos, d’aquest costat del món,\nsense veure el que passava, sense mostrar el que fèiem.\nTorna’m la vista, estimada, li vaig dir sense mirar-la\ni ella, acostumada a les meves paraules, va pujar el teló.\nQuedem, al besar-nos, d’aquest costat del món,\nho vàrem veure i ho vàrem mostrar tot, però tot era igual.\nDeixa’m com estic, no toquis el meu deliri.\nAlguna cosa et dóno estimant-te i ningú se n’adona.\nAlguna cosa em guardo per a mi de l’amor però no sento res.\nNo som nàufrags perduts, encara no hem partit.\nEncara, estimada, ningú no ha arribat al port\ni a l’arribar no hi haurà barca esperant-nos.\nTan sols la broma de la vora espera,\nsense novetat, sense món, tornem a la pàgina.\nJo vam ser cecs, ja vam ser vidents,\nja vam donar de beure a qui no estimava l’aigua,\nens vam assentar a menjar a la taula dels dejunadors\ni un llit buit d’amor el vam omplir de llàgrimes.\nJa vam ser la llum que no s’encén\nencara que de sobte aparegui Aladí.\nJa vam ser els condemnats de la terra\ni el dolor de qui res té per a si.\nSom com els arbres perennes\nque una vegada plantats no deixen de créixer;\nmés enllà dels sols, del vent, de les pluges,\nmés enllà dels temps, de l’amor, de la mort.\nLA VACA SEMPRE VA ESTAR\nUNA MICA BOJA\n“Monólogo entre la vaca\ny el moribundo”\nun llibre de Miguel Oscar Menassa\n“Tinc tensió, tinc apetits, fams de mil·lenis i, ara, hauran de conformar-me amb algun tros de formatge, excrescències d’alguna vaca pastora, o la mateixa vaca morta a garrotades i esquarterada damunt la taula, recordant vells rituals, on els homes es menjaven els uns als altres, i això era l’amor.\nClavo sense pietat el meu ganivet contra el cor de la vaca, bramula, s’esquinça de passió enfront de l’assassí. Jo, amb precisió quirúrgica, separo grassa i nervis i li dóno a la meva estimada un bocí dels ovaris calcinats de la vaca.\n-Som lliures, em diu ella, mentre en el soroll de les seves dents tractant de doblegar les parts cremades de l’univers.\nDesprés, més lleugera, fent de tot miratge, una mentida, em diu amb facilitat:\n-En mi, hi viu una vaca magistral, que bramula i assassina tot el temps. A vegades, sembla adolorida, però res li importa, sap que ha nascut per ser assassinada a garrotades i, llavors, caga per tots costats i les flors embogides es mengen l’essencial de la merda i creixen acceleradament cap al futur.”\nUN DESIG SENSE LÍMITS\nUNA TENDRESA INQÜESTIONABLE\nUn llibre de Miguel Oscar Menassa.\nPer durse millor amb la seva parella en les festes\ni en un o altre dia de treball\n“Aquesta novel·la és un monument al desig, no a la seva satisfacció, i el desig no cap en motllos ni normes”.\n“Menassa fa de l’erotisme una veritable enciclopèdia de les relacions sexuals”.


La mirada abstracta de Knut Terjung arriba al centre Antoni Tur 'Gabrielet'\nDijous, 28 d'Abril de 2022 11:11\nEl centre Antoni Tur 'Gabrielet' acull des del pròxim dimarts 3 de maig l'exposició 'Luz de Formentera', del pintor alemany resident a Formentera Knut Terjung. L'artista mostra una obra de caràcter abstracte inspirada en la llum de l'illa i presenta quadres pintats sobre llenç que en alguns casos estan barrejats amb arena.\nL'exposició s'inaugura el 3 de maig a les 19 hores i romandrà oberta fins al 12 de maig en horari d'11 a 14 hores i de 17 a 20 hores, de dilluns a diumenge.\n"Millie Potter goes to the circus", contacontes en anglès programat al Punt de Lectura de Sant Ferran per aquest dimecres\nDilluns, 25 d'Abril de 2022 10:02\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Cultura, informa que el Punt de Lectura de l'Espai Cultural de Sant Ferran ha programat un contacontes en anglès aquest dimecres 27 d'abril a les 17.00 h. L'accés és gratuït i no fa falta reservar prèvia.\nDe la mà de la productora de teatre Elàstic Nou Produccions arriba a Formentera "Millie Potter goes to the circus", un contacontes infantil en llengua anglesa que va adreçat a infants d'entre quatre i nou anys.\n"Millie Potter goes to the circus" és una proposta educativa que està inspirada en el món del circ i en els personatges que en formen part. A partir de les aventures de la imprevisible Millie Potter, es vol incidir en l'aprenentatge de la llengua anglesa facilitant l'expressió oral i la comprensió. Es tracta d'un espectacle interactiu on es conjuguen diferents gèneres teatrals: gestual, clown i el món de les Teresines. La protagonista farà viure noves aventures als espectadors, i s'adaptarà al seu nivell d'anglès.\nEn l'espectacle "Millie Potter goes to the circus", la protagonista somia a anar al circ que ha arribat a la ciutat, tot està preparat; les claus, el berenar, les entrades ... La curiositat de Millie Potter és imprevisible, per això qualsevol cosa que fa ho converteix en una aventura plena de sorpreses.\nLa productora de teatre Elàstic Nou Produccions va ser creada l'any 1995 i, amb més de vint anys de trajectòria, ha realitzat produccions tant d'autors contemporanis nacionals com d'internacionals. Alguns d'ells són Claudio Lizza, Danilo Macri, Miriam Formisano, Marco Tulipano, Israel Horovitz, Rodolf Sirera, Joaquima Faidella, Raymond Cousse, A. R. Gurney, Michael Frayn, Federico Garcia Lorca i Alfred Jarry. No obstant això, també ha representat obres de creació pròpia amb autories d'Enric de la Heras, Joan Yago, Enric Ases, Mary Ramírez i Aina M. Gimeno.\nExposició del Concurs de Punts de Llibre Antoni Tur "Gabrielet" i Premi Literari Infantil "Robert Lewis Baldon\nDivendres, 22 d'Abril de 2022 11:34\nDes del dilluns 25 i fins al dissabte 30 d’abril al Centre Antoni Tur "Gabrielet" es podrà visitar l’exposició de la XXII edició del Concurs de Punts de Llibre Antoni Tur "Gabrielet" i Premi Literari Infantil "Robert Lewis Baldon". L’horari serà de 10.00 h a 14.00 h i de 17.00 h a 19.00 h, els diumenges romandrà tancat. Aquesta mostra es fa amb les obres dels alumnes dels centres educatius d’infantil i primària de Sant Ferran, Mestre Lluís Andreu, el Pilar de la Mola i Verge Miraculosa.\nLa biblioteca Marià Villangómez programa una jornada d'activitats infantils a la plaça de la Constitució el dia de Sant Jordi\nDimecres, 20 d'Abril de 2022 09:02\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Cultura, informa que la Biblioteca Marià Villangómez ha programat una jornada d'activitats infantils a la plaça de la Constitució el proper dissabte 23 d'abril, dia de Sant Jordi.\nEn primer lloc, es realitzarà una lectura del conte L'euga negra i el pou de n'Aubarqueta a càrrec de l'autora Elisabet Fàbregas a les 11.30 h. Es tracta d'un llibre infantil que consta de dos contes enllaçats per una oreneta. El primer és "L'euga negra i la torre des Molar" i el segon és "El petit Xiu Xiu i el pou de n'Aubarqueta". Amb aquest llibre, s'ha volgut conservar la senzillesa a l'hora d'explicar les dues històries sense perdre la musicalitat que tenen les paraules i les imatges.\nEn segon lloc, l'il·lustrador del conte, en Justin Hindley, realitzarà un taller relacionat amb el reconeixement de la fauna i flora de les illes Pitiüses per dibuixar-les després. L'activitat està pensada per a vint infants i han d'anar acompanyats d'un adult. La biblioteca Marià Villangómez posarà a la disposició dels participants del taller el material necessari per realitzar-lo\n13 de d'abril de 2022\nÚrsula Pomar i Jota Hidalgo presenten el Concert de flauta i piano, un recital únic a Formentera\nDimarts, 19 d'Abril de 2022 11:50\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Cultura, informa que el pròxim dissabte 23 d'abril, a la Sala de Cultura (Cinema) se celebrarà el Concert de flauta i piano, amb obres de C. P. Bach, Txaikovski, Liszt o Mozart entre d'altres, interpretades per la directora i professora de l'Escola de Música i Dansa de Formentera Úrsula Pomar i pel pianista i antic professor de Formentera José Jaime Hidalgo.\nEn aquest recital per a flauta travessera i piano s'uneixen dos músics que varen creuar els seus camins com a professors de l'Escola de Música i Dansa de Formentera, són dos artistes amb formació clàssica que desprenen virtuosisme i passió pels seus instruments.\nÚrsula Pomar és una jove flautista natural de Sóller (Mallorca) que es presenta com una de les promeses més importants de la flauta en l'actualitat. Ha estat admesa en diversos postgraus per treballar amb els flautistes més prestigiosos del món. A més, és membre de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya. En l'actualitat, compagina la carrera com a solista amb la direcció de l'Escola de Música i Dansa de Formentera, i també és mestra de l'especialitat de flauta travessera.\nJosé Jaime Hidalgo és un pianista valencià especialitzat en el repertori d'òpera i ballet amb una àmplia carrera artística que va començar des de ben jove. També destaca la seua tasca com a improvisador, compositor i pedagog. Concertista en l'àmbit nacional, també ha tocat a París, i el seu talent com a repertorista d'òpera l'ha portat a una multitud de teatres italians i espanyols: Teatro di Roma, La Fenice de Venecia, Palau de les Arts de València, Òpera de Tenerife…\nL'espectacle se celebrarà el dissabte 23 d'abril a les 20.30 hores a la Sala de Cultura (Cinema). L'actuació forma part de la programació del dia de Sant Jordi. Les entrades tenen un preu de 7 euros i poden gaudir d'un 50 % de descompte les persones en situació d'atur, autònoms sense activitat, jubilats, menors de vint-i-cinc anys, famílies monoparentals i famílies nombroses.\nLes entrades estaran a la venda a www.entradesformentera.cat o mitja hora abans de la funció a les taquilles. L'espectacle es durà a terme aplicant els protocols de seguretat i complint la normativa vigent.\nMaurizio Lamberti mostra les seues fotografies a la Sala d'Exposicions "Ajuntament Vell"\nPresentació literària a la Biblioteca Marià Villangómez amb motiu de la celebració de Sant Jordi 2022\nL'alumnat del curs de fusta exposa les seues obres a la Sala d'Exposicions "Ajuntament Vell"\nSignada l'acció concertada amb ACAF per la producció de continguts de Ràdio Illa


Exposició "10 anys de la Festa del Serpent de Manlleu. 2006-2015"\nInforma: Premsa Museu, Museu del ter\nManlleu (Osona) - Una exposició temporal al Museu del Ter per celebrar l’aniversari de la Festa. La mostra és gratuïta i es podrà veure del 14 de juliol fins al 30 d’agost de dimarts a divendres d’11 a 14h i de 17 a 20h.\nLa Festa del Serpent fa 10 anys. Amb aquesta exposició Manlleu vol celebrar l’aniversari d’un esdeveniment que ja s’ha convertit en una cita imprescindible del calendari. El 14 d’agost, coincidint amb la Festa Major, el Serpent, abandona la devesa creuant el Ter cap a la vila per encalçar els vailets que li han robat el seu preuat diamant. El morter és l’arma imprevista que salva els manlleuencs de l’ira de la bèstia. La mostra repassa els orígens de la llegenda manlleuenca i la cançó que l’acompanya. Una festa protagonitzada pel poble i les seves entitats, amb la coordinació de Associació El Serpent de Manlleu.\nLa llegenda del serpent no ha deixat mai de formar part, encara que sense festa, de l’imaginari dels manlleuencs. A més, els investigadors del folklore, des de finals del segle XIX, van trobar en diversos indrets de Catalunya, no gaire allunyats de la vila, una cançó dedicada al serpent de la devesa.\nLa mostra ocupa dos espais del museu, la primera i la segona planta. En el primer espai es tracten els antecedents històrics de la llegenda i la cançó del Serpent, i com, l’una i l’altra, es retroben revifant l’interès pel Serpent a Manlleu, on apareixen iniciatives que a principis del segle XXI desemboquen en la creació de la Festa l’any 2006. Tot seguit en aquest mateix espai es troben també un conjunt de 56 instantànies dels 10 anys de la Festa del Serpent obra de fotògrafs pertanyents al Grup Fotogràfic Manlleu. També en aquest espai es podrà veure la maqueta, de l’any 1959, del projectat i mai finalitzat monument al Serpent. L’escultura és obra de l’escultor Martí Vila i ha estat restaurada recentment.\nA la segona planta del museu es podrà visitar una mostra de diferents elements representatius de la Festa durant els seus 10 anys d’existència. Destaca en aquest espai el primer Serpent que va creuar la Devesa cap a Manlleu l’any 2006 i els diferents cartells de la Festa durant aquests anys.\nCoincidint amb la inauguració, i en el marc dels actes commemoratius dels 10 anys, es presentarà l’auca de la Festa del Serpent, amb dibuixos i guió de Toni Donada i textos de Joan Vilamala. El mateix Toni Donada fou l’autor de l’auca de la Llegenda del Serpent, de l’any 1984.\nLa mostra és gratuïta i es podrà veure del 14 de juliol fins al 30 d’agost de dimarts a divendres d’11 a 14h i de 17 a 20h. Dissabte, diumenges i festius de 10 a 14 h.\nMés informació: http://www.museudelter.cat


Renda Garantida Ciutadana - COMUNICAT 19 SETEMBRE 2019\nCOMUNICAT 19 SETEMBRE 2019\nEls grups parlamentaris de Ciutadans, PSC, Catalunya en Comú- Podem i la CUP, representats respectivament per Noemí de la Calle, Raúl Moreno, Marta Rivas i Vidal Aragonés, acompanyats per una representació de la Comissió Promotora de la Renda Garantida de Ciutadania (RGC ) formada per Farida, Najat, Manuel i Diosdado, han explicat en la roda de premsa celebrada avui 19 de setembre al Parlament, els motius i contingut de l'esmena de lectura única a l'artº 7 de la Llei de la RGC, registrada el passat 17 de setembre.\nEntre els motius s'ha destacat la mala gestió en la implementació d'aquesta llei pels responsables del Govern de la Generalitat, que ha permès que les dades de la pobresa, especialment de la pobresa severa s'hagin disparat a Catalunya, en augmentar aquesta del 5 % el 2017 al 6,5% el 2018, segons dades d'IDESCAT. L'aplicació correcta de la llei RGC hagués suposat la pràctica desaparició de la pobresa severa a Catalunya.\nD'altra banda, la decisió dels responsables de la Conselleria de Treball d'ajornar l'aprovació del reglament de la Llei facilita que la pèssima implementació de la llei continuï sense grans canvis.\nL'esmena presentada escurça de manera important el període de carència d'ingressos, de sis a dos mesos, i estableix els ingressos que no podran comptabilitzar a efectes del reconeixement d'aquesta prestació, d'aquesta manera s'intenta evitar la interpretació restrictiva injustificada de la llei RGC pels responsables de la Conselleria de Treball de la Generalitat de Catalunya a l'hora de reconèixer aquest dret.\nPer la Comissió Promotora de la RGC s'ha expressat l'agraïment als grups parlamentaris que han registrat l'esmena, ý espera que sigui aprovada pel Parlament. Així mateix, han informat sobre els incompliments dels responsables de la Direcció General d'Economia Social a la primera resolució de la GAIP favorable a la reclamació efectuada per la Comissió Promotora de la RGC, de l'opacitat i manipulació informativa de la Conselleria de Treball.\nHan exigit el ple compliment de la llei RGC per reconèixer els drets de les persones vulnerables i protegir-les davant els efectes socials negatius de la crisi econòmica que s'acosta.\nNota: S'adjunta esmena registrada en arxiu PDF


Sulfur d'alumini - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSulfur d'alumini és el nom que rep el compost químic de fórmula Al2S3. Presenta tres formes estructurals diferents, tot i que totes incolores. Són sals sensibles a la humitat, hidrolitzant-se ràpidament a òxids i hidròxids d'alumini hidratats. La reacció d'hidròlisi genera com a subproducte el pestilent i tòxic gas conegut amb els noms de sulfur d'hidrogen o àcid sulfhídric: (H2S).\nA diferència del Al2O3, en el que els centres d'Al(III) ocupen els forats octaèdrics, l'estructura més habitual del Al2S3 és aquella en la que trobem estabilitzats els centres d'Al(III) en un terç dels forats tetraèdrics, amb un arranjament molt empaquetat hexagonal dels anions sulfur. A temperatures elevades, els centres d'Al(III) es disloquen a l'atzar per deixar una estructura del tipus wurtzita. Si s'eleva encara més la temperatura s'aconsegueix una estabilització de les formes γ-Al2S3, amb una estructura afí a la γ-Al2O3.\nNo es coneixen derivats moleculars del Al2S3, però sí barreges d'Al-S-Cl.\nEl sulfur d'alumini es pot preparar ràpidament per ignició dels elements nadius:\nAquesta reacció és extremadament exotèrmica i no cal escalfar tota la mostra de la barreja per tal que es produeixi. El producte es crea així en forma fosa, a una temperatura superior als 1.100 °C. El producte refredat presenta una elevada duresa.\nNormes a seguir (anglès)\nCAS · InChIKey · PubChem · AEPQ · ChemSpider · UNII · Infocard ECHA · DSSTOX ·\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sulfur_d%27alumini&oldid=28273886»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 set 2021 a les 20:34.