Cròniques de Hogwarts - harrypottercat.cat\nCròniques de Hogwarts\nEntrada Autor: Agatha Black » dc. nov. 05, 2014 3:49 pm\nPost merament informatiu pels escriptors.\n(Per a discussions, siusplau, aneu a l'altre tema. Gràcies per la comprensió)\nORDRE DE CAPÍTOLS:\n1- Agatha Black\n2- Maire Brown\n3- Christinne Connors\n4- Jack Moore\n5- Ethel Earl\n6- Erin River\n7- Edwin McGregor\n8- David Gallgher\n9- Circe Black\n10- Billy Swift\n11- Joe Connors\n12- Noa Simpson Gómez\n13- Eric Earl\n14- Angela Darling\n15- Mutatio Papilio\n16- Natalie Bellamy\nALUMNES DE CINQUÈ:\nNoa Simpson Gómez\n10:30-11:30: CCM / Muggleologia /Futurologia\n9:00-10:00: CCM / Mugleologia /Futurologia\n1:00-3:00: Runes A. / Magimàtica\n- DIRECTOR: Mordred Pendragon\n- ENCANTERIS: Angela Darling (Cap Ravenclaw)\n- TRANSFIGURACIÓ: Mutatio Papilio\n- BOTÀNICA: Hortense Woolgather\n- POCIONS: Aurelia Hook (Cap Slytherin)\n- DCLFM: Cormoran Strike (Cap Gryffindor)\n- HISTÒRIA DE LA MÀGIA: Cuthbert Binns\n- ASTRONOMIA: Arquimedes Halley\n- RUNES ANTIGUES: Mordred Pendragon\n- FUTUROLOGIA: Tiresias Mopsus\n- CCM: Nicholson (?)\n- MUGGLEOLOGIA: Franz Fidus (Cap Hufflepuff)\n- MAGIMÀTICA: Alan Mist\n- RUNES ANTIGUES: Agatha, Circe, Ethel, Edwin, Maire, Billy, Noa\n- FUTUROLOGIA: Circe, Ethel, Natalie\n- CCM: Agatha, Eric, Chris, Erin, Edwin, Billy, Noa\n- MUGGLEOLOGIA: Maire, Jack\n- MAGIMÀTICA: Chris, Erin, Eric, Natalie, Jack\n- Erin River\n- Circe Black\n- Etherl Earl\n- Eric Earl\n- Agatha (encistelladora)\n- Chris (caçadora)\n- Joe (batedor) - capità\n- Max (porter)\n- (David - suplent)\n- Circe (encistelladora)\n- Nina (encistelladora)\n- Zac Layton (porter) - capità\n- Maire (batedora)\n- Noa (batedora)\n- Drake Slim (caçador)\n- Megan Benford (encistelladora)- capitana\n- Eric (porter)\n- Donovan (caçadora)\n- Skye (batedora) - capitana\nDates dels partits de quidditch:\n1 novembre - Hufflepuff vs Gryffindor\n13 desembre - Raveclaw vs Slytherin\n31 gener - Gryffindor vs Ravenclaw\n14 març - Slytherin vs Hufflepuff\n25 abril - Raveclaw vs Hufflepuff\n13 de juny - Gryffindor vs Slytherin\n- 21 setembre: Mutatio\n- 31 octubre: Circe\n- 9 desembre: Drake\n- 14 febrer: Joe\n- 27 febrer: Chris\n- 23 abril: Angela\n- 7 juliol: Edwin\n- 12 agost: Erin\nHabilitats especials: En procés. Li agradaría ser animàgica (il·legal, és clar, quina gràcia té si no?) però és un procés complicat i encara hi està treballant. A més, a força de pràctica quan era petita, pot ser immune als Malefici Imperatius, ja que la seva mare sempre n’hi feia quuan era més petita per evitar els seus atacs de rebel·lia, i va acabar sabent controlar-lo.\n- Vareta: de fusta de xiprer i cor de drac, 30 cm, impulsivament rígida.\nPersonalitat: tranquil·la, sap escoltar, li encanten els esports, sobretot el quidditch (li encanta jugar en totes les posicions excepte de portera), té memòria visual, és molt bona a Defensa Contra les Forces del Mal i és valenta. No sap fer bromes però sempre s'apunta fer-les, sobretot si és als Slytherins, aguntant totes les bronques que calguin. Si alguna no li sembla justa sempre intenta saltar per salvar la situació, encara que li costa. La pitjor cosa que li pot fer un amic és mentir-li a la cara, llavors a de fer les mil i una perquè es perdonin.\nBreu història: mestissa, mare bruixa i metamòrfoga, els seus avis van morir en una explosió que mai s'ha acabat de resoldre. Pare muggle, la seva àvia va morir de mort natural quan ella tenia vuit anys, el seu avi segueix vinvint. Té un germà un any més gran que té els cabells marrons i els duu sempre despentinats i té els ulls vert fosc. Ell sempre va amb els seus amics, però quan la veu no passa d'ella, la saluda a ella i a les seves amigues. També és de Gryffindor i es diu Joseph però li diuen Joe.\nMascota: gat gris amb taques negres que és molt manso i es diu Decus.\nAltres: encara no sap què vol ser quan surti de Hogwarts, està indecisa entre ser auror i treballar en el Departament de Jocs i Esports Màgics.\n- Vareta: Vern amb ploma de fènix, 26 cm, mal·leable\nAspecte físic: És molt esquifideta per la seva edat, i molts la confonen amb una nena petita, però la seva mirada madura fa que se la pugui prendre seriosament. Té els ulls verds i els cabells negres, que li arriben fins als malucs, i la pell pàl·lida pròpia dels irlandesos.\nPersonalitat: El primer que es pot dir de l'Erin és que és una noia que es fa estimar. Generalment és força tímida i reservada, però pot ser molt divertida i deixada anar quan té confiança amb la gent que l'envolta. El fet que sempre hagi sigut tan tranquil·la i tan respectuosa amb tothom fa que la gent la prengui com a confident més d'una vegada; però, lluny de molestar-la, això la fa feliç: La veritat és que té una certa necessitat compulsiva d'ajudar a tothom, i es desviu per la gent que estima. Ara bé, molts cops acaba posant a la resta del món per davant d'ella i acaba sortint ella perjudicada. Tot i que sap calar la gent que no val la pena, té una tendència força gran a deixar passar els errors i a ajudar persones que potser no ho mereixen. Tot i així, amb els seus sentiments i pensaments és tan reservada que sap que mai ningú no li pot fer mal per aquesta banda.\nL'art és la seva gran passió, en especial el teatre i la música, i no podria viure sense ells. Això fa que a l'habitació de Gryffindor de les noies de 5è hi hagi un enorme piano de paret, amb un encanteri silenciador per no despertar a les noies per les nits! xd\nBreu Història: L'Erin Austen va néixer en un petit poblet de l'Illa irlandesa de Valentia, on va viure feliçment amb els seus pares; fins que, quan ella tenia vuit anys, la seva mare va morir d'una malaltia màgica. El seu pare no només no ho va superar sinó que es va transformar: L'home amable que l'Erin havia conegut es va convertir en una criatura que responia als seus intents per reconfortar-lo amb passivitat, i violència en el pitjor dels casos. L'Erin va viure durant dos anys portant en secret que el seu pare la pegava setmana sí setmana no, fins que un dia una professora li va veure un blau a la galta i la va obligar a confessar. Després d'allò, l'Erin va prendre la millor decisió de la seva vida: Va abandonar la casa del seu pare i va anar a viure a un centre d'acollida del poble del costat. Allà la seva tutora, Mrs. River (Una llufa) va fer que se sentís com a casa i que tornés a tenir algú en qui confiar. Va ser per això que l'Erin va agafar el seu cognom, va canviar de vida i no va tornar a mirar enrere. i no podria ser més feliç.\nHabilitats especials: Cap, tot i que li encantaria ser animàgica quan complís els disset.\nMascota: Un gosset negre que li van regalar els nens del centre quan va ser acceptada a Hogwarts, l'Edwin.\nAltres: Vareta: cirerer i ploma de fènix amb plomalls d'augurey, 30 cm, flexibilitat mitjada, raonablement elàstica.\nJoseph (Joe) Connors\nAspecte: alt, primer però musculat, cabells castanys no gaire llargs i els ulls blaus.\nPersonalitat: és atractiu i ho sap, però això se'n aprofita moltes vegades. Té molta fama entre les noies de tots els cursos (i quasi totes les residències). Als seus companys d'habitació no els hi fa gaire gràcia que les noies sempre vagin amb ell, però s'alegren quan de tant en tant els hi aconsegueix una cita. Passa la majoria del temps jugant a quidditch o parlant amb noies, amb els seus amics només es veu a classe i quan ha d'estudiar o alguna cosa per l'estil. S'estima molt a la seva germana encara que no ho demostra gaire sovint.\nBreu història: mare bruixa i pseudomorfòmaga, els dos avis morts de manera misteriosa. Pare muggle, se li va morir l'àvia de causes naturals però l'avi segueix viu. Té una germana un any més petita que es diu Christine.\nHabilitats: cap, encara que li agradaria ser aniàgic, però no ho ha dit a ningú.\nAltres: Vol ser auror, treballar al Departament de Misteris o ser domador de dracs.\nMascota: un mussol bru que es diu Ala-roja (ja que té una ala roja) i que sempre està voltant pel castell.\nAspecte físic: És un noi d'estatura mitjana, amb el seu metre vuitanta supera un poc la mitjana d'altura, però sense ser una torre. No està com un fideu, però tampoc és gras, diguem que està en el seu pes saludable. Tampoc està gaire musculat, ni té gaire elegància amb els seus moviments. Du els cabells bastant llargs per ser un noi, descambuixats, els quals pareixen que mai hagin vist una pinta el la vida. Els seus ulls són del mateix castany fosc que els cabells. No es pot dir que sigui un noi guapo, però si atractiu, o almenys ell això pensa, i que les seves idees i el seu sex appeal fa que encara pugui lligar. O és que diríeu que el Mick Jagger és guapo-guapo? Però com lligava, eh? El David està fet de la mateixa pasta. Quant a l'uniforme... sempre es trenca els calçons, com un bon punki, i a la jaqueta du xapes amb el símbol de l'anarquia, i incitant a la revolució. Ell és un revolucionari les 24 hores del dia, home!\nPersonalitat: Amb una família tan peculiar com la que té, el David ha sortit... peculiar. Adora la música per damunt de tot, i el seu estil de vida (o el que diu que té) es pareix al de les estrelles de rock, ja se sap, "drogues, sexe i rock n' roll" (tot i que drogues... deixa'-ho en una copa de festa algun dia). Però en realitat és una mica fantasma, tot s'ha de dir. Somia en ser una estrella de la música, i no és extrany veure'l reclutar gent per a la seva banda (que saber tocar no és important, amb què tinguis una mica de carisma ja va bé). Com bon Gryffindor, li agrada liar-la, tot i que a la seva manera... cremant i destrossant coses, tot i que amb el temps aixó ho ha anat deixant com ha activitat de caps de setmanes, que encara que digui que els estudis li donen igual, tampoc vol que el fotin fora de l'escola.\nTé tendència al sarcasme i cinisme, bastant, i a tenir els fums pels cels, cosa que a vegades el fa veure més borde del que en realitat és. Com el seu BFF (vull dir, millor amic. Que no són ties, no fan aquestes cursilades, ells!), li agrada lligar amb noies, però de manera més relaxada. Que després es fica amb baralles, i ja molt té amb controlar el sarcasme... i el que enfada a vegades amb les seves idees revolucionàries. Es considera anarquista, i sempre està animant als companys a revelar-se, no només contra els professors, sinó també contra els Sly. Que ell no veu diferència entre sang ni que hòsties! I els seus discursos, sempre van amb una gran dosi de pessimisme respecte a la situació política actual.\nBreu història: El seu pare era un rocker de tres al quarto, i la mare, la xicota grupi; els dos muggles. Tothom veia que aquests dos no tenien futur, ni sentit comú, ni res. La seva única esperança era que aquell fill, el petit David, els fes madurar. Però no va passar. Resumint; els seus pares encara es pensen que estan en la adolescència, que triomfaran com a estrelles del rock, i tracten al seu fill com un igual. I així ha sortit el David, sense problemes en dir el que pensa, i amb pocs costums morals. I el que té (que alguns en té, per sort!), els ha agafat de pares d'amics o familiars.\nHabilitats especials: És bo en Denfensa i en CCM ho seria, si la tries. Se li donen bastant bé els animals.\nMascota: Un ca negre anomenat Sid\nAltres: Toca la guitarra i el baix. I intenta escriure cançons... però són horribles.\nEthel C. Earl\nAspecte físic: Pell blanca. Cabells rossos i ulls verds. Gairebé sempre els porta recollits, cada dia amb un pentinat diferent. En realitat, són molt llargs. Cara rodona, pigada i immaculada —que els grans són pels plebeus, escolta. No és gaire alta, fa un metre seixanta i poc. És prima i poca cosa, el seu cos encara sembla molt de nena —per desgràcia seva.\nPersonalitat: Noia de poques paraules, no diu més que l'indispensable. Escolta totes les converses i tafaneja tot el que pot, fins i tot el que no hauria. És molt curiosa i se'n recorda, de tot allò que li interessa —el que no, per desgràcia, doncs no... per això algunes notes són baixes. Quan es veu involucrada en una situació que no controla perd els nervis —la resta del temps és molt calmada— i es pot convertir en un "huracà". És una mica eixuta pel que fa a demostrar les emocions, i això a vegades li comporta problemes. Li agrada mantenir una certa distància amb tothom —sobretot amb els "altres" (els muggles i els sang de fang). Té un gran domini sobre els coneixaments del món mag, i del món muggle són poques les coses que li interessen i si pot, sempre les relaciona amb la màgia. Les matèries que se li dónen millor són encanteris i transfiguració, el que considera l'escència del món de la màgia. A Història de la Màgia també treu bones notes —és una assignatura important, escolta— i de Defensa contra les Forces del Mal se'n surt prou bé. De les altres, ni parlar-ne. Sap que dir sang de fang és molt lleig, és un insult i la seva reputació no es pot permetre insultar, però sempre pensa que ho són.\nBreu història: l'última descendent d'una de les poques famílies magues que, a principis del segle XXII, pot afirmar que s'ha mantingut pura. (Bé, potser hi ha els que se'n van anar amb qui no tocava, però almenys la branca de l'Ethel és pura.) Això fa que des de ben petita s'hagi sentit especial, com si la màgia hagués de ser només per ella. AIxí que descobreix que algú no té sang pura, aplica la seva llista de requisits i depèn de la quantitat de sang muggle que té ja no s'hi parla. En principi, parla amb tothom amb qui necessita parlar. Té una família bastant rica amb tots els membres vius (des dels pares i el germà fins als avis, no té tiets ni cosins), que té una gran influència en el món mag arrant que el seu pare és el cap del Departament de Misteris. Això, sumat a l'actitud lleugerament misteriosa de la noia, li ha portat alguna que altra actitud en contra (i sobrenoms...).\nHabilitats especials: cap ni una.\nMascota: cap. Alèrgica al pèl de la majoria d'animals —encara que això no ho sap ningú—.\nAltres: hi ha gent que li posa sobrenoms (us els deixo a les vostres mans, perquè en el fons a l'Ethel no li importa). El fet que sigui misteriosa i tingui actituds estranyes (alèrgia als animals, per exemple), fa que els altres es pensin que amaga un gran secret. En el fons, no és així.\nVareta: Om amb fibra de cor de drac, 29 cm, extremadament rígida\nAspecte físic: Tirant cap a alta i ni grassa ni prima. Cabells marrons ondulats i ulls verds.\nPersonalitat: La Maire és una adolescent tímida i de poques paraules, amb moltes dificultats per expressar els seus sentiments. És una noia brillant: té una gran passió per la música i sempre li ha agradat ocupar el seu temps amb múltiples activitats, però això no li impedeix portar un expedient impecable tant en els estudis com en la resta, tot i que hi dedica molt poc temps. Té molt poca valoració de si mateixa i creu que només serveix per treure bones notes. Tot i que intenta passar desaparcebuda, en realitat és una noia orgullosa i li agrada ser la primera en tot el que fa, encara que mai faria mal a ningú per aconseguir-ho.\nBreu història: Neix a Nantes, a la Bretanya francesa, d'una família de bruixots de sang barrejada, i té un germà i una germana més petits. La seva família té una economia bastant bona (tot i que tampoc són rics). Demostra indicis de màgia des de molt petita i estudia 4 anys a Beauxbattons. Les males experiències han fet que marxi d'aquella escola per intentar començar de nou, per tant, és el seu primer curs a Hogwarts. Les seves dificultats per relacionar-se, però, li portaran tants problemes com sempre i faran que li costi adaptar-se.\nAspecte físic: Alçada mitjana, abans de fer l'estirada dels quinze anys. És un noi pèl-roig, amb una lluentor carabassada, i la cara estampada de pigues. Té els ulls blau grisenc, amb un mirar reflexiu. De nas petit i remenut, acabat en una punta arrodonida molt simpàtica. Gairebé no se li veuen les celles, de clares que les té. Té un caminar elegant, el qual només un esternut pot espatllar.\nPersonalitat: És un noi capritxós, però bo i molt intel·ligent. Prefereix els jocs d'enginy abans que els d'acció. Els esports no li agraden especialment i evita les activitats físiques o perilloses. Creu que la sala comuna de Ravenclaw és la més inspiradora; i la millor per poder estudiar i experimentar pel seu compte. Quan la sala és buida és el seu moment. A més, es podria estar hores i hores contemplant-ne la decoració. Pot viure amb humilitat, però sap apreciar el luxe i les coses ben fetes i se sent atret per l'elegància i per les coses refinades.\nPotser es podria dir que el seu principal defecte (i això que ell no el considera com a tal) és la seva tendència a seleccionar les persones. El criteri més usual? La intel·ligència. L'Edwin cerca ments despertes amb inventiva i reflexió. No és pas que menyspreï la resta, el que passa és que d'aquesta manera prova de sentir-se comprès.\nAquesta selecció no sempre passa pels alumnes de Ravenclaw. Ell mateix considera que hi ha alumnes a la seva residència que no hi haurien de ser. De vegades es pensa ser més llest que el mateix Barret que Tria, i es fa les seves pròpies seleccions. De fet, en qüestions com aquesta per exemple, viu amb una objectivitat pròpia, en un món apart. No discuteix amb els altres, per això; ho pensa. Potser el problema és que té més vida dins del seu cap que a fora.\nTé una moral molt flexible. I si el seu interlocutor sap mantenir una conversa —al seu entendre— prou estimulant, li és igual el que faci i el que cregui. Això sí, si li busquen molt les pessigolles amb el tema d'Escòcia (llengua, independència, cultura...), ell defensarà a capa i espasa les seves idees i s'hi mantindrà fidel.\nTendeix a deixar-se els deures, perquè es dedica a d'altres coses; que realment el motiven i se li passa el temps volant. Podria tenir unes notes extraordinàries si fes la feina, però en lloc d'això es passa el dia a la sala comuna (les eines i la instrumentació que hi té li encanten) llegint o al planetari o a la biblioteca. Els professors tenen una lluita constant amb ell. Els seus exàmens són impecables, però cal que algun dia faci colzes amb la feina de l'escola i no el que li ve de gust.\nLes classes que més li agraden són Pocions, Runes Antigues i Astronomia. És tan bo en les pocions i en encanteris que sovint se li fan avorrides. La que més odia és Defensa Contra les Forces del Mal. I Vol, en el seu primer curs.\nBreu història: L'Edwin McGregor va néixer en el si d'una família de bruixots escocesos. La seva mare és mestissa i el seu pare pura-sang. Viu amb la seva mare i amb la seva tieta (germana de la mare), atès que el seu pare treballa a Egipte, trencant malediccions màgiques i estudiant societats secretes. Viu a Hogsmeade, on s'ha criat en un ambient completament màgic; o sia que no agafa el Hogwarts Express, sinó que s'afegeix a la corrua a l'estació, i els dies de visita al poble només hi va acompanyat o per saludar la seva mare i la seva tieta (a les quals ell anomena “mares”).\nLa seva llengua materna és el gaèlic escocès (però, per descomptat, parla un anglès perfecte), i quan parla deixa anar manerismes de la llengua i en el seu anglès se li pot notar l'accent especial d'Escòcia. És independentista fins a la medul·la i sempre és al cas dels temes de política.\nHabilitats especials: És un as de les pocions. Té una habilitat telecinèsia que de vegades fa la seva sense que ell se n'adoni...\nMascota: Un Jobberknoll que es diu Glas. La creença popular explica que el Jobberknoll és un animal ximple, però l'Edwin sempre defensa que no és així, de cap manera. En Glas és el refugi de la seva soledat moral i idealista.\nAltres: —Està convençut que el seu punt més flac és un alumne d'Slytherin de setè. El que sent per ell és una cosa inexplicable. Al principi es pensava que s'havia enamorat de la seva ment, atès que és un noi molt intel·ligent, reflexiu, creatiu, elegant i educat. Tanmateix, amb el temps s'ha adonat que això que sent no pot rebre un altre nom que amor. Cal puntualitzar que el fet que cregui que no és bo per ell es deu al sentiment en si, no pas al fet que sia un noi: Potser creu que sentir-se dependent o lligat el converteix en un ésser feble i vulnerable?\n—Gran defensor de l'autodeterminació dels pobles (és independentista escocès), i l'apassionen les llengües, sobretot les de la branca cèltica com el gaèlic escocès (la seva), el gal·lès, el manx, el gaèl·lic irlandès, el còrnic o el bretó...- Vareta: Pi roig amb pèl d'unicorn, 27 cm, elàstica, considerablement recta.\nAspecte físic: Pèl-roja tenyida i pell fosca, 1’70 m i prima però amb el pes dins de la normalitat.\nPersonalitat: Li encaaanta aprendre coses noves (sap bastantes curiositats que a vegades solta en mig d’una conversació). Li agrada cridar l’atenció, intentar fer-se amb tothom, sigui de la residencia que sigui (cosa que va veure una mica complicada al conèixer als “sang pura” però ho intenta igualment sempre que pot (creu que si els tractes bé acabaran tractante bé). Li hauria agradat tenir un germà o germana.\nBreu història: Pare bruixot i mare muggle. Viuen en un pis enorme en mig de Londres. Gent molt agradable i encantadora. Pare de raça negra nascut a UK, mare originària d’Espanya amb molt èxit en la seva professió va viatjar a UK, va conèixer al marit i s’hi va quedar. Només té un tiet i un cosí per part de mare i viuen a Espanya, així que no els veu, només al seu cosí de vacances per skype.\nHabilitats especials: Vol ser animàgica, s’està pensant com s’ho farà. Investiga si algú més de l’escola ho vol fer, perquè com més siguin, millor hauria de sortir, no? Més ments pensant i menys errors possibles.\nMascota: Una granota, sense nom.\nAltres: Bilingüe anglès-espanyol.\nJack (John) Moore\nAspecte físic: Cabell ros llis i llarg amb els ulls marrons i d’estatura mitjana.\nPersonalitat: Té les idees clares, vol fer grans coses, ser reconegut. És destre en les assignatures on pot fer servir la vareta, ara bé, no se li dóna gens bé ni volar ni pocions. És treballador, s’esforça molt en els estudis, per això algunes assignatures se li donen bé, però no és que li hagi caigut la saviesa del cel, i d’això n’està orgullós, amb esforç i constància tot es pot aconseguir. A part, té un codi moral sòlid ja que la seva mare li ha ensenyat bons valors. Però té clar que prefereix ser audaç a valent i estúpid.\nBreu història: Els seus pares són muggles tots dos, i el pare, mort. Almenys això creuen a Hogwarts, i això creu ell. En realitat la seva mare és maga, provinent d’una família d’Slytherins, a Hogwarts va anar a Slytherin, es va unir a les forces del mal junt amb la seva parella però aquesta va ser assassinada per traïció i ella desterrada i sumida en la desgràcia. Va caure en una depressió, però anant a teràpia la seva vida va fer un gran gir, va decidir fer-se passar per morta, canviar-se el nom i fer tot el contrari al que era abans, quedar-se al món dels muggles i aprendre a ser humil, es va animar i sortia molt, fins que va acabar embarassada d’un cantant famós, que estava casat i al saber-ho va comprar el seu silenci amb bastants diners per tal d’evitar un escàndol d’infidelitat. Fa creure al seu fill que ella és muggle i el seu pare també ho era i va morir en la guerra, i la seva riquesa és herència d’un parent llunyà que no tenia descendents ni més família. Ha criat el seu fill sola. Pel que fa al Jack, quan va entrar a Hogwarts el barret va dubtar si posar-lo a Hufflepuff, però ell preferia estar a la casa que segons Hogwarts, la Història (llibre que s’havia llegit al comprar-lo ja que volia arribar preparat al món dels mags) l’ajudaria en el seu camí a la grandesa.\nMascota: Cap. Passa estones amb els animals dels altres alumnes ja que li agraden, però li fa mandra haver de tenir cura sempre d’un.\nAltres: El motiu pel qual vol ser important en la vida és que sent que la seva mare s’ha dedicat massa a cuidar-lo durant tota la seva vida, l’ha criat sola i vol demostrar-li que no ha estat en va, que pot fer-la sentir-se orgullosa. La seva mare té pensat explicar-li algun dia que ella era maga i per què l’ha mentit per protegir-lo fins que fos prou gran com per entendre-ho i mantenir el secret.\nVareta: Llorer amb ploma de fènix, 25,6 cm, tenaç, rígida; no té pessigolles\nAspecte físic: No és gaire alta, però sí estilitzada i ben proporcionada. Ha heretat la bellesa clàssica de la seva família, i la gent sovint diu que sembla una nina de porcellana. Té els cabells llargs, sedosos i marrons, que normalment porta recollits en una cua i té uns ulls verds brillants i metzinosos.\nPersonalitat: És una perfecta Slytherin i una Black exemplar. Ha rebut una educació estricta i és força freda amb la gent que no coneix, però amable i fidel amb els seus amics. No li acaba d’agradar que a Hogwarts es passegi gent amb menys dret que ella a ser allà: sang de fangs i gent que ve de famílies que fa dos dies que fan màgia. Sempre ha cregut en les tradicions i en les classes socials i no suporta que ningú li planti cara o li porti la contrària, perquè pot arribar a ser molt cruel sense cap mena de contemplació. Camina per la vida com si el planeta for seu, i li agrada mirar per sobre l’espatlla a tots els que són inferiors a ella.\nBreu història: Ve d’una família adinerada i ben acomodada, i viu en una gran mansió a les afores de York. És filla única (només faltaria!) i s’ha criat amb les nobles tradicions de la família Black. Evidentment, tant el seu pare com la seva mare són de llinatge de sang pura. Té uns tiets amb els que es tracta molt que tenien una filla, però ja no. La seva tia sempre diu que va morir, tot i que la Circe sap que no és cert en el sentit estricte de la paraula. L’Agatha, la seva cosina, es va convertir en una traïdora de sang (cosa que, dins de la família Black, fet i fet, equival a un suïcidi).\nMascota: Una gata blanca, Lady.\nAltres: Tot i que no té cap necessitat de treballar, li agradaria tenir un lloc important dins la Conselleria quan fos gran. Vareta: Vinya amb ploma de fènix, 24 cm, mitjanament flexible, adaptable. Té una maragda decorativa al mànec.\nNatalie "Nina" Bellamy\nAspecte físic: És una noia bastant alta per la seva edat, i prima... el que li ha costat aconseguir ser prima. Maca, bastant maca i ho sap. Ulls blaus, i cabells negres, trets agradables. No és que tingui gaires corbes, però sap com posar-li solució fàcilment amb un poc de cotó.\nPersonalitat: Falsa, aquesta és la paraula que més la descriuria. I manipuladora. No té gaire escrúpols, i fa el que faci falta per aconseguir el que vol; ser la noia popular i perfecta (entre els sang pura, de bona família). Bé, o una d'elles, amb la Cece. Com les seves amigues, als sang de fans, ni aigua. Ni als Hufflepuffs ni als Gryffindors, aquest, a adorar-la, clar, però a un quilometro de distància. Com a mínim. Els altres Slytherins... si són del sexe masculí, el més probable és que intenti seduir-los, sempre ha estat una cosa que se li ha donat bé, i les besades sempre ajuden a oblidar lo sola que se sent en realitat. O lo miserable. Com quan després de menjar, es mira al mirall i aquest li fa males passades... i acaba damunt el vàter d'una manera de la qual no està orgullosa. O quan veu al Joe acompanyat d'alguna noia que no és ella. I també quan veu la corbata vermella, i recorda que això no està bé.\nBreu història: La història dels seus pares mai ha estat precisament romàntica. Ell, el fill únic d'una família bastant purista, amb orígens gens humils; i ella, tres quarts del mateix, fins i tot més: el seu pare durant un temps, fou ministre en el Ministeri italià. Entre ells només hi ha hagut atracció sexual, però això ja era molt, per ells. Es casaren i poc després tingueren la seva única filla, a la que educaren amb els típics valors de les famílies com les seves. Tot bé, fins que un dia, fa dos anys, el pare es va fartar. Havia conegut a una altra persona, una persona que mai podria ser acceptada per un Bellamy, de la qual s'havia enamorat, i li havia canviat la forma de veure el món. El final és obvi, va abandonar a la seva família. I des d'aquell moment, com que no es pot permetre saber que el pare les ha abandonat, la mare de la Nina cada vegada s'ha d'inventar excuses i excuses per no anar a sopars, o justificar l'absència del seu marit. A la Nina, a més a més, això li ha suposat bastants problemes, i unes ganes encara més grans de ser perfecte, per a veure si així el pare torna...\nHabilitats especials: Insultar, manipular, escampar rumors falsos i provocar als nois. Ah, i la futorologia també se li dóna més o manco bé.\nMascota: Té a casa seva una guineu anomenada Fiorella.\nWilliam (Billy) Swift\nAspecte físic: És un noi de mida mitjana, ni prim ni gras, que té els ulls blaus i els cabells negres.\nPersonalitat: Sí, d'acord, és un desastre. Arriba tard a tot arreu, ho perd tot, és la persona més desendreçada del món, no sap diferenciar nord de sud i es perdria al menjador de casa seva. Mai no ha tret bones notes, però sempre ha anat aprovant. A més, ja tenia prou feina intentant arribar a les classes que tocaven...\nTot i això, sempre ha intentat ajudar els seus companys, fins i tot els que es reien d'ell per ser incapaç de portar una agenda normal. Encara que li agrada estar sol, és una persona molt familiar i amiga dels seus amics. El seu somni és tenir un globus aerostàtic i fer la volta al món.\nCom a hobbies... bé, va intentar tocar la guitarra, encara que després de molta dedicació es va adonar que no era el seu fort; va provar de jugar a Quidditch però es va trencar el nas a la primera prova; va començar a fer teatre però va caure de l'escenari i es va trencar la cama... Total, que li agrada dormir. Encara que quan troba alguna cosa que li interessa, és capaç de posar-hi molta dedicació.\nAh, sí, i tothom li diu Billy!\nBreu història: El Billy és fill únic d'una família que sempre s'ha entestat a dir-li William, encara que saben que són els únics que ho fan. És fill de muggles: els seus pares són uns treballadors humils i modestos sense un gran poder adquisitiu. Quan van saber que en Billy era bruixot, gairebé es desmaien de pensar la responsabilitat que seria això per ell tenint en compte que tendia a trencar les coses que li posaven a les mans. Però de moment, encara no n'ha fet cap de grossa. De moment.\nHabilitats especials: Perdre's, perdre i destrossar coses i dormir.\nMascota: Un ratpenat que es diu Brúixola. Li van regalar als 13 anys perquè l'ajudés a orientar-se.\nVareta: Avellaner amb pèl d'unicorn i escates de cavallet de mar volador, 22 cm, agradable, molt elàstica, lleugera\nEric R. Earl\nResidència: Hufflepluff [encara que també és un Hastall i potser hauria d'haver anat a Ravenclaw com tota la família]\nCurs: 5è [no és el germà bessó de l'Ethel. Ella va néixer al setembre d'un any i ell a l'agost de l'any a sobre i fes-te fotre amb el sistema escolar de Hogwarts que se'n van al mateix curs]\nAspecte físic: Ros, com tota la família Earl. Pell blanca. Ulls verd tirant a marró. Cara allargada sense pigues ni grans. Sap que passa del metre setanta però no té ni idea de quant és exactament. També és prim, encara que una mica musculós (per alguna cosa ets el porter de l'equip de Hufflepluff, no?). Té els cabells una mica curts i molt despentinats.\nPersonalitat: És molt aplicat amb la seva feina i sempre ho porta tot a temps. És una mica maniàtic amb la puntualitat, però res de l'altre món. Pensa que està bé que el món es divideixi segons la sang i el grau de màgia, i se sent bastant orgullós per això però que aquesta tonteria l'impedeixi d'estar amb qui vulgui —com la seva germana— ho creu una estupidesa. O sigui, que li agrada saber el grau de sang de cadascú, però si tothom és apte i legal i ben educat i totes aquestes coses no li importa gens ni mica com és la sang. És bastant xerraire i molt amable. Una de les seves metes setmanals és arrencar-li un somriure a sa germana, que sinó de gran serà pitjor que l'àvia Polly, l'amargada. A vegades no l'entén gaire, a la germana que té, i tenen una relació bastant rara però són molt lleials, ells dos. Intenta ser just amb tothom i lleial amb aquell que s'ho mereix. Li encanta llegir, qualsevol cosa —fins i tot muggle, si val la pena, escolta!—, cosa que fa que a vegades sembla una biblioteca amb potes. La seva assignatura preferida és Història de la Màgia perquè li encanta memoritzar totes les dates, també li va molt bé Defensa contra les Forces del Mal. No és tant hàbil en Encanteris i Transfiguració. A vegades no li agrada ser comparat amb la seva germana, i per això de tant en tant se'n desmarca una mica. A vegades és bastant insegur amb moltes coses.\nBreu història: Hi ha vegades que no opina exactament el mateix que la seva família, però majoritàriament pensa que és molt maca. El seu pare treballa al Departament de Misteris, i ell moltes vegades té una curiositat insana per saber què coi s'hi amaga allà dins. Però de moment s'ha d'aguantar perquè ningú li explica res. Si bé la seva germana arrossega una àurea misteriosa per culpa de la feina del pare i les seves pròpies manies, ell no creu tenir aquest estigma. Tot i així, té els seus propis secrets. La seva família és molt purista perquè és una de les poques que s'ha mantingut pura després de tants anys, una cosa que no és tant important si vols la seva opinió.\nHabilitats especials: Li agradaria ser animàgic. No li importa si legal o il·legal, però encara no sap ni per on començar. [És massa bona persona com per comprovar la Secció Prohibida amb tals fins. I si en surt desgraciat?]\nMascota: Cap ni una per culpa de l'alèrgia de la seva germana. [De tant en tant malcria les òlibes de la mussoleria, però ningú ho sap.]\nAltres: Com ja s'ha comentat abans, és el porter de l'equip de Hufflepluff. I li agraden els nois, encara que no vol acceptar que és gai [per ende, ningú en sap res].\nVareta: Noguera negra amb dos pèls d'unicorn, 26,7 cm, qualitativament rígida, però fràgil\nOfici: Professora d'Encanteris i Cap de Ravenclaw\nAspecte físic: És una dona alta i molt prima; meravella de la ciència, doncs endrapa com si no hi hagués demà. Té una cara rodoneta i la pell molt blanca, i uns ulls blavíssims que han robat el cor a més d'un. Els cabells, castanys, li arriben fins una mica més de les espatlles, i gràcies al seu do de metamorfomaga és capaç de dur-los com li vé de gust en qüestió de segons.\nPersonalitat: mmmm.... boja per a tancar seria potser el terme més adeqüat. És una dona que està sempre als núvols, molt oberta i eixelebrada. Recorda amb molt d'amor els seus dies d'adolescent, i és potser per això que es porta tan bé amb els alumnes; per sobre de tot, intenta entendrel's a ells i les seves situacions.\nHi ha, però, una altra banda de la seva personalitat, pel que no és gaire coneguda però que surt sempre que és necessari: és el seu costat seriós, que toca de peus a terra i que, combinat amb la seva imaginació, fa que pugui sortir de totes les situacions complicades amb una gràcia i una elegància envejables.\nPotser el tret que destaca més de la seva personalitat és la seva forma de menjar. És una amant del menjar escombraria, i aprofitant el seu metabolisme meravella de la ciència, es passa el dia menjant i bevent cafè. No ha menjat una cosa sana de des que va marxar de casa dels seus pares.\nBreu Història: l'Angela va néixer a la Gran Bretanya en el si d'una família amable tot i que molt conservadora. La seva personalitat eixelebrada va fer que no es dugués especialment bé amb els seus pares, si bé totes dues bandes ho intentaven. El seu germà, el nen perfecte de la casa, l'ajudava en tot el que podia i més, i va ser sempre el seu millor amic. Tot anava relativament bé; tot i que no fos la nineta dels ulls dels seus pares, el seu cap brillant i les seves notes ho compensaven.\nUn estiu de quan tenia setze anys, però, tot va canviar: es va quedar embarassada d'un muggle veí, i això va trasbalsar tota la família. Va continuar l'escola mentre va poder, però quan la nena va néixer, va haver de marxar no només de Hogwarts, sinó també de casa.\nL'Angela es va haver de buscar la vida com va poder. va aconseguir feina en un hostal muggle que a la vegada li donava acolliment, i en el seu temps lliure practicava la màgia mitjançant cursos a distància. El seu germà va ser de gran ajuda; entre els dos, van aconseguir que l'Angela dominés totes les assignatures sense ni tan sols haver anat a classe; i quan va aconseguir el títol, va poder buscar feina entre el món màgic.\nLa Wendy, la seva filla, no tenia poders màgics; lluny de ser un problema per a la mare, el que va passar és que, quan a l'Angela li va arribar la feina de professora a Hogwarts, van haver de separar-se. La Wendy estudia en un internat muggle mentre l'Angela ensenya a Hogwarts; durant els estius, les dues noies es retroben i poden viure juntes com a mare i filla que són.\nHabilitats especials: Metamorfomaga, tot i que utilitza més el seu do per espantar als alumnes que no pas per canviar d'aspecte per gust.\nMascota: un gat vell i malcarat que la Wendy va rescatar, i que es porta fatal amb ella, el Buttercup (el nom ja el tenia posat d'abans) i un gosset gros i pelut que adora, el Paul Anka.\nAltres: La seva vareta és de pomer i ploma de fènix. Té una obsessió amb Peter Pan, culpa dels seus pares; ells li van posar Angela Moira Darling, per l'amor de Déu! per aquest motiu també, la seva filla es diu Wendy.\nResidència: Ravenclaw, durant la seva trajectòria d'estudiant.\nEstadi de sang: Prové d'una família de generacions de bruixots; pura-sang\nOfici: Professora de Transfiguració\nAspecte físic: És una dona esvelta i bonica, però amb un aspecte visiblement envellit. No és que tingui el rostre solcat d'arrugues, però sí que se li fan potes de gall al costat del ulls, i té el coll arrugat i exprimit. Els ulls, petits i d'un color d'aiguamarina cristal·lí, se li eclipsen rere els vidres de les seves ulleres minúscules. Probablement, se'n serveixi com si fossin lleus antifaços: l'anonimat li dóna seguretat.\nAcostuma a vestir amb túniques negres i llargues, i un barret de punxa sobre uns cabells estil xic de color blanquinós. De vegades, se'ls recull amb una agulla en un monyo perfecte. Porta una mena de perfum d'anís molt suau.\nPersonalitat: És una dona intel·ligent. Molt observadora i poc parladora. Té un gust excel·lent i refinat (sobretot per vestir i per decorar). Prefereix un estil més aviat clàssic i enfiligranat.\nA classe, és il·lustra i clara en les seves explicacions. De vegades, se'n va per les branques i té una veu molt aguda i estrident. Es passeja tranquil·lament entre pupitres amb l'expressió seriosa i la mirada altiva, ajudant els que no se'n surten. És perfectament conscient que és una assignatura difícil i sap tenir paciència. A més, considera que la transfiguració és una disciplina màgica molt dura i un noble art, i forma part d'una màgia superior. En general, els seus alumnes n'estan contents: tot i que és estricta, no acostuma a alçar la veu, ensenya bé i no és una persona que caigui malament. Tot i així, alguns la descriurien com “molt intimidant”.\nFreqüenta a la biblioteca, un lloc que l'ajuda a arraulir-se en si mateixa (com si no fos sempre així...), i li agrada. Tanmateix, sembla que li falti alguna cosa a la vida: Segurament, encara no ha vist realitzades les seves ambicions...\nÉs una bruixa molt independent i de remots (o nuls) somriures. Algú li hauria de preguntar si és que no riu mai...\nBreu història: Per als estudiants, la professora Papilio continua sent un autèntic enigma, absolutament temptador. L'únic que és sabut (si més no, entre la resta del professorat és que és anglesa de l'Anglaterra de moltes generacions ençà (i n'està orgullosa), encara que té remotes gotes de sang escocesa.\nEn la seva trajectòria d'estudiant a Hogwarts, tenia les notes més altes i mai no es ficava en problemes. No tenia amics notoris, però queia bé a la majoria i no era criticada per les seves qualificacions. Si, en comptades ocasions, se la veia envoltada de gent, aquests no eren pas els seus íntims confessors... Potser preferia la soledat, o és que no aconseguia barrejar-se amb els altres ni cultivar secrets per a poder confiar.\nÉs soltera. Al llarg de la seva vida, ha tingut molts pretendents, però ella ha rebutjat totes les peticions de mà que li han fet. És una dona exigent, certament. Tanmateix, no sembla que s'interessi pels homes (probablement tampoc per les dones).\nHabilitats especials: Talentosa en Transfiguració, des que era una nena. Ha estat capaç de desenvolupar una màgia no-verbal molt poderosa.\nAnimàgic: Es transforma en una papallona reina (Papilio machaon)\nMascota: No hauria sabut conviure amb cap animal. Envia el correu (si és que n'envia...) amb el mussol del destinatari o amb qualsevol dels de la mussolerissa, dels que queden en propietat de l'escola.\nAltres: El seu despatx és ple d'enormes llibres de lepidopterologia, i de reproduccions màgiques de les ales d'una pila de papallones. Les papallones i la seva metamorfosi són la seva gran passió, juntament amb la Transfiguració (el seu notable talent).\nFa una lletra lligada manuscrita, molt exagerada i recargolada, que no diríeu mai que és d'aquest segle.\nNo li agrada quan les escales es mouen de lloc. No pot sofrir que algú es faci petar els dits davant seu, ni el grinyol del guix contra la pissarra...\nLi agrada sentir el so del líquid quan s'aboca a una copa...\nEls seus colors preferits són el violeta i el verd maragda.\nSovinteja l'aula de pocions en algunes hores lliures, per motius desconeguts...\nLi agrada molt l'anís. És addicta a l'anís. Molt addicta a l'anís. Si veieu que mastega alguna cosa, segur que és anís...\nEdat / Aspecte físic: És un home que ronda els 40 anys, alt, prim i amb ulleres. Té el cabell negre, i el porta llarg, però la seva barba, curteta i arreglada, cada dia és d'un color diferent, ja que se la tenyeix màgicament de colors llampants cada dia.\nPersonalitat: Pel seu nom, qualsevol diria que és la personificació de totes les maldats del món, però en realitat és un tros de pa. Envia tres cartes a la setmana a la seva mare i, si no hi fos al·lèrgic, tindria el despatx ple de gatets. La seva pel·lícula preferida és Titanic (i sí, plora cada vegada que la veu). Però això no impedeix que pugui ser dur i recte quan cal, i a banda d'això és molt intel·ligent i sap guanyar-se els alumnes, de manera que és un gran director. La seva Legeremència també el converteix en una persona molt empàtica.\nBreu història: Quan era molt jove, la seva mare es va enamorar d'un bruixot de llarga tradició que li doblava l'edat. Va ser una relació delicada, i plena de secrets i de complicacions, perquè cap dels seus pares no aprovava la seva unió. A més, els pares d'ell havien promès el seu fill amb una bruixa respectable de l'alta aristocràcia, que vivia en una vila de bruixots d'Austràlia.\nTots dos van mirar de superar els obstacles junts, pensant en el present; ja que el futur se'ls presentava inexistent. Fins que no van poder lluitar més contra aquella realitat, i arribà el dia que ell va desistir als capricis de la seva família i va partir a contracor cap a l'altre hemisferi. L'intercanvi de cartes dels dos amants secrets només va durar vuit mesos. Tres dies després de l'última carta que ella li va enviar, a la qual mai no en va tenir resposta, va néixer en Mordred.\nCriat en un poble del nord de l'Anglaterra i en l'amor de la seva mare, solia sortir a jugar amb el seu millor amic Roy, un nen fill de muggles que va resultar ser un gran bruixot. Quan era petit, en Mordred era gras, gras, gras; rodanxó com una boleta. Però vet aquí que un dia, ell i el seu amic Roy es van empatxar de prunes dirigibles, que havien trobar a l'hort màgic d'un bruixot veí. I quin mal de panxa...! En Mordred va agafar tantes cagarrines, que pràcticament es va passar una setmana fent vida dins la cambra de bany. I aquell nen que era tan ventrellut es va aprimar tant que ara semblava un pal d'escombra. Arran d'aquest incident revelador, va descobrir que després de desinflar-se tant per més que mengés no s'engreixava. Els dos amics es van aficionar a la col·lecció de cromos de bruixots famosos de les Granotes de Xocolata (no us puc dir quantes en van menjar, perquè se m'acaben els números...!), i això els va portar a ser els més hàbils en Història de la Màgia.\nEn Roy i en Mordred van estudiar junts a Hogwarts i la seva amistat creixia cada cop més: de fet, eren com germans. En Roy tenia molt clar que volia ser cuidador de dracs i que algun dia se n'aniria a Gal·les o a Romania o a la Xina, o algun país famós pels seus dracs on els pogués estudiar. Tanmateix, en Mordred encara no sabia què volia ser de gran.\nEn Mordred va créixer amb la certesa que algun dia trobaria allò que l'ompliria de debò. I això es va presentar força després dels seus estudis a Hogwarts: ser professor era el més gratificant que podia fer. Va descobrir que és la millor manera que trobar una utilitat als coneixements en l'acte de transmetre'ls als alumnes. A més, el fet de viure entre nens i adolescents li aporta una alegria indescriptible, perquè no pot evitar de tornar-se ell mateix un altre cop un nen!\nEn Mordred Pendragon ha estat professor titular de Criança de Criatures Màgiques, d'Astronomia i de Runes Antigues en diverses escoles de màgia angleses. Però, tot i que és un gran coneixedor de totes aquestes àrees, abans de descobrir que la seva millor branca són les Runes Antigues mai no havia pogut exercir el seu càrrec amb normalitat. La seva al·lèrgia al pèl d'alguns —per no dir de tots— animals li impedia fer un discurs seguit de CCM sense esternudar; i el que no podien fer era reservar les classes només als follets de Cornualles, oi? Cada cop que a la torre d'Astronomia mirava cap el cel gaire estona, li venien mareigs. I, durant la temporada que va ser substitut de Muggleologia, un dia que va intentar fer una activitat pràctica amb el telèfon (sense electricitat, és clar), va aconseguir entortolligar tots els alumnes de la classe en un embolic de cables que no hi havia Merlí que el desfés. Amb l'edat, però, va deixar de tenir mala sort.\nSens dubte, Runes Antigues li estava feta a mida. La seva habilitat de Legerementes li permet saber qui segueix la lectura i qui no, per exemple...\nEn Roy va ser qui li va regalar l'Aeris, una fènix molt especial de color blau i lila, quan aquest va marxar a l'estranger llançat en la seva recerca de draconologia. L'Aeris és la dipositària de tots els records i secrets d'en Mordred: tota la seva infantesa està continguda en els ulls negres i brillants del fènix. De tant en tant, en Roy li envia cartes, però no sap mai quan ho farà i les seves notícies sempre són una agradable i inesperada sorpresa. En Mordred es torna boig quan en rep una carta, i tothom es pregunta si és que el te li ha fet mal...\nHabilitats especials: Legeremència. Sempre sap quina una en porta de cap tothom, tot i que fa veure que no, perquè li encanten les excuses que s'empesquen els alumnes.\nMascota: Aeris, un fènix blau i lila.\nAltres: És addicte a la xocolata i al te. Miris on miris al seu despatx hi ha bossetes de te, fins i tot porta sempre tres bossetes de te verd a la butxaca de la vareta, per moments de necessitat!\nVareta: Roure amb pèl d'unicorn, 24, 9 cm, semirígida, enganyosament fràgil, lleugerament torçada i guspirejant\nProfessió: Professor de Defensa Contra les Forces del Mal. Cap de Gryffindor\nAspecte físic: Fent honor al seu nom (Cormoran és el nom d'un gegant de la mitologia celta), el professor Strike fa més de dos metres d'alçada i té les espatlles amples, així que se'l veu venir de lluny. Té un aspecte sorrut, els ulls foscos i el cabell negre i arrissat. Li falta la cama dreta del genoll cap abaix, així que porta una pròtesi, i coixeja una mica. En ocasions, quan hi ha molta humitat o ha estat forçant molt la cama, camina amb l'ajuda d'un bastó, però procura no anar mai sense la pròtesi; li fa massa vergonya.\nPersonalitat: Així d'entrada, sembla un home sorrut, malhumorat i sec. I la veritat és que ho és, però durant el seu primer any, els alumnes de seguida s'adonen que en el fons és bo, i una persona de fiar. No és gaire de la broma, i quan és, és per fer comentaris sarcàstics o absolutament negres, però les seves accions demostren que té bones intencions i que en realitat és un tros de pa. Com molta gent amb alguna discapacitat, acostuma a estar una mica a la defensiva, especialment els dies en què la cama li està donant un mal dia, ja que és força temperamental. No suporta les injustícies ni la gent maleducada, i pot perdre els estreps de seguida si algú li busca les pessigolles, i no és gaire bona idea fer-ho, perquè et pot fer traspassar una paret d'un cop de puny.\nA classe li agrada fer moltes activitats pràctiques i prefereix que les parts teòriques les facin els alumnes de deures, però per sobre de tot, vol que estiguin preparats. No és gaire fan de l'autoritat, i pot ser que de vegades engegui a pastar fang el temari dels GNOM o els MAG si ell troba que hi ha temes més interessants de què parlar. (Més coses? Jo crec que la idea és que recordi una mica a l'Ull-Foll, però menys creepy)\nBreu història: És el fill bastard d'un cantant de rock molt famós al món muggle anomenat Rokeby i d'una bruixa gruppie que l'ha criat a ell i a la seva germanastra (filla d'un altre músic). No es parla amb el seu pare; de fet, en Rokeby no va reconèixer ser el pare de l'Strike fins que no ho va fer evident una prova de paternitat, perquè va ser tot un escàndol, ja que estava casat i tenia un parell de fills). L'Strike no n'ha volut saber mai res, ni d'ell ni dels seus diners (tot i que porta bé amb un dels seus germanastres).\nLa seva infància va ser més aviat mogudeta, plena de mudances i daltabaixos emocionals, ja que la seva mare no era la persona més estable del món. Així que la carta de Hogwarts (que només li va arribar a ell, no a la seva germana) li va suposar un bon canvi: hi havia un edifici que podia anomenar "casa" durant tota la seva adolescència, i per primera vegada va veure que el seu futur pintava millor del que s'havia imaginat.\nA Hogwarts va ser un noi reservat de poques paraules, que de vegades es ficava en problemes, però que se li perdonava perquè era intel·ligent i treballador, així que no va tenir problemes per entrar a treballar a la unitat d'Aurors quan va acabar els estudis. A Hogwarts també hi va conèixer la Charlotte, una noia d'Slytherin de bona família, amb la que va començar a sortir als 17 anys i amb la que va estar trencant i tornant amb ella durant els següents 15 anys, ja que tots dos eren molt temperamentals, i a ella mai no li va agradar que l'Strike fos auror. La Charlotte era bonica, intel·ligent i divertida... una mica massa divertida. Li agradaven molt els nois, i les festes, i fer enfadar els seus pares... De fet, l'Strike sempre va pensar que el fet de sortir amb ell era només una rebel·lia més.\nVa estar treballant al Departament d'Aurors deu anys, fins que va perdre la cama en una missió, i li van dir que hauria de deixar la unitat (amb moltes condecoracions i tota la pesca, és clar, pe`ro la cosa venia a ser que un no podia anar a perseguir criminals malèfics a peu coix). Des d'aleshores, ha treballat a Hogwarts coma professor de Defensa, i té una bona amistat amb el director.\nFa un temps, finalment va enxampar la seva xicota Charlotte en una infidelitat i la va deixar definitivament. D'això en fa un any o dos, i l'Strike no ha acabat de superar-ho, especialment perquè ella va trigar dos dies en buscar-se un xicot nou, però això no era cap impediment per seguir enviant-li cartes a l'Strike insistint que encara l'estimava... Cartes que ell ja crema a aquestes alçades, fent veure que li són indiferents. No ha estat amb ningú més des d'aleshores, però ja li va bé. Ell és una persona senzilla dins de tot, i sap que la l'huracà que era la Charlotte li feia més mal que bé.\nHabilitats especials: És un as dels duels.\nAltres: Li agrada molt el cafè i el tabac, i tot sovint se'l pot trobar al pati o als jardins entre classe i classe fumant un cigarret. També és amant dels esports, tant del quidditch com dels esports muggles. Sempre mira de saber com va a la lliga el seu equip de futbol, i l'únic que no li acaba d'agradar de ser a Hogwarts és que no pot veure els partits per la televisió.\nAgatha Black l’ha editat per darrera vegada el dia: dj. abr. 09, 2015 9:10 am, en total s’ha editat 7 vegades.\nEntrada Autor: Agatha Black » dv. feb. 20, 2015 7:50 pm\nFitxes de relacions:\n- Agatha Black: enemistat. Es coneixen de petites però actualment són enemigues. S'odieen força.\n- Circe Black: amistat. Encara que l'Ethel no és tant radical, comparteix bastant la ideologia de la Circe.\n- Maire Brown: companyes d'habitació. Mantenen una bona relació, basada en la tranquil·litat i el silenci.\n- Billy Swift: ni li va ni li bé. A vegades es queixa de la seva actitud. Li reclama al seu germà que sent monitor li cridi l'atenció, però l'Eric ja el dóna per cas perdut.\n- Christine Connors: relació cordial si s'escau, però no s'hi fa.\n- Joseph Connors: relació cordial si s'escau, però no s'hi fa. No li agrada la fama de mujeriego que té perquè pensa que a l'escola s'hi va per estudiar, no per lligar.\n- Jack Moore: amics. No oblida que és sang de fang però com que ha renegat de la seva mare el té en bona consideració.\n- Erin River: sap que és una bona persona, bona relació. No oblida que és criada per una llufa. Relació cordial.\n- Angela Darling: professora de la seva assignatura preferida i la seva cap de residència.\n- Edwin: és una mica raret. S'ha adonat que a vegades no fa la feina com caldria i malgrat això treu molt bones notes i li molesta una mica, aquest tema. És una bona persona, educada i intel·ligent... Llàstima que no tingui la sang del tot pura.\n- Natalie "Nina" Bellamy: una mica falsa, amaga alguna cosa. Però tenen una bona relació. Lamenta que flirteji tant, però és un mal menor.\n- David Gallgher: no el vol ni veure. Li baixarà punts abans que se n'adoni. Pensa que l'haurien d'expulsar i que no torni mai més. Lluny!\n- Noa Simpson: companya d'habitació. Entre una i l'altre! Són extrems oposats. Xerra massa massa massa [...] i massa per al seu gust. A més, com coi es pot ser amic de tothom? TOTHOM? Pensa que no té principis ni moral, per la qual cosa s'hi relaciona l'estrictament necessari.\n- Agatha Black: són amics. Solen passar bons moments junts. Una relació iniciada quan les famílies eren amigues.\n- Circe Black: l'accepta perquè és l'amiga de la seva germana. Una relació distant però cordial ja que les famílies són amigues.\n- Maire Brown: ni li va ni li bé. Sap que de vegades va amb la seva germana però ell no s'hi relaciona.\n- Billy Swift: companys d'habitació. Encara que siguin pols oposats, són amics perquè han de compartir moltes hores junts i millor passar-les parlant que en silenci.\n- Christine Connors: amics, perquè als dos els agrada el Quidditch i són bons en Defensa conta les Forces del Mal.\n- Joseph Connors: relació cordial. S'han saludat.\n- Jack Moore: han coincidit a la biblioteca. Bona realció. [Com que deies que és molt aplicat i que estudia bastant, he pensat que podrien coincidir a la biblioteca, no?]\n- Erin River: poden ser amics, perquè l'Erin es fa amic de tothom, no?\n- Angela Darling: bah, la profe d'encanteris.\n- Edwin: company de residència de la Ethel que a aquesta li cau malament; no s'han parlat gairebé gens perquè a vegades no se'n recorda ni de qui és.\n- Natalie "Nina" Bellamy: segurament la pitjor de les amigues de l'Ethel. Si a la Circe la suporta, a aquesta no tant. Odia que es cregui superior a les altres residències. Per la sang, passi, però per les residències no.\n- David Gallgher: una mica massa prepotent per ser Gryffindor. L'haurien d'expulsar una temporadeta. Massa fanàtic, per Merlí. No s'hi relaciona massa bé\n- Noa Simpson: companya d'habitació de l'Ethel, són amics. De tant en tant li agrada parlar amb ella, però a vegades xerra massa. Li sorprèn que vulgui ser amiga de tothom, però pensa que cadascú és com és. Troba interessants les curiositats que diu. Es pot aprendre, amb una noia com ella.\n- Maire Brown: La coneix i de seguida li cau bé. La intenrà portar pel "mal camí" perquè la veu massa tímida.\n- Christinne Connors: Millor amiga i companya d'habitació. Sempre s'apunta a totes les idees que té i sap que és de fiar. A més també li encanta el quidditch! I les festes!\n- Jack Moore: Ui, Slytherin, ni ganes d'acostar-s'hi. L'ha sentit parlar de la seva mare i no li agrada gens. Si ell li parla amb educació, ella li respondrà amb educació, però això és tot.\n- Ethel Earl: Enemigues. De petites tenien relació però són bàsicament pols oposats i l'Agatha no entén la seva manera de pensar. Li agrada fastiguejar-la quan no hi ha Slys a la vora.\n- Erin River: Millor amiga també. La veu com una germaneta petita i fràgil i sempre vol protegir-la i donar la cara per ella, perquè sap que és massa innocent i bona. Hi confia cegament i no dubta mai d'ella. És el seu model de "bona persona" i creu que el món és massa cruel per a ella.\n- Circe Black: Arxienemiga. Cosines. Eren carn i unga de petites, però les coses han canviat massa i han seguit camins oposats.\n- Billy Swift: Amic! És molt graciós i molts cops s'apunta a les bromes, tot i que no se li poden confiar els petards perquè els perd o li esclaten a les mans.\n- Eric Earl: Amic. No li cau bé la seva germana però sap perfectament que no es pot jutjar algú per la seva família.\n- Joe Connors: Amic, sobretot per ser el germà de la Christine, i també és dels que s'engresquen de seguida. És de les poques a qui no sembla agradar-li (perquè l'Agatha està per altres coses) i es fan amics perquè no deixa anor rialletes estúpides cada vegada que li parla.\n- Angela Darling: Professora preferida. L'única professora que considera una amiga, perquè està ben grillada i n'hi deixa passar moltes.\n- Edwin McGregor: Li fa molt de respecte, aquest noi, perquè se'l veu tot seriós i tan intel·ligent...! No sap com dirigir-s'hi perquè té la sensació que la prendrà per idiota, ja que sap que normalment s'junta amb gent molt llesta. És clar que ella, vulguis que no, és una persona interessant. No té ni idea de si li cau bé o no. El considera un misteri.\n- Noa Simpson Gómez: Tot i que normalment no sap ni com dirigir-se als de Ravenclaw, la Noa és una persona ben fàcil de tractar. Li cau bé i li sembla molt simpàtica, tot i que no és tan amiga com les de Gry. No acaba de confiar en el fet que vulgui ser amiga de TOTHOM i no l'acaba d'entendre, però es duen força bé. Sempre la convidarà`a totes les festes, perquè`és mol alegre!\n- Pr. Papilio: Wow, aquesta és una dona seriosa! No està per ximpleries de les seves! Acostuma a portar-se bé a classe perquè a) necessita bona nota en Trans per ser Auror, b) la professora li fa una mica de por, tot i que no li cau pas malament i c) a l'Agatha se li dona prou bé la part pràctica de transfiguració (tot i que sospita que és gràcies a la seva vareta, ja que li van dir que les varetes molt llargues anaven bé amb les transformacions ).\n- Zac Layton: El capità de l'equip de quidditch d'Slytherin, el porter, per a més inri. No el coneix però es nega que li pari cap bomba que intenti encistellar. Sempre esperaq que potser algun dia una bomba seva li trenqui els braços.\n- Caleb Rowe: No han tractat gaire, no és un noi que parli massa. Li sembla un noi aplicat i, sincerament, una mica avorrit.\n- Zoe Allen: La Zoe mola, està bé! És divertida i surt amb el Max, que també és amic. Moltes vegades s'ajunten en sortides a Hogsmeade o a fer alguna entremaliadura.\n- Max Garnett: Com la Zoe, mola força. No són íntims, però li cau bé, i li agrada el quidditch. S'ho passen bé al camp i quan s'apunta a les seves aventures.\n- Hilary Blythe: La troba tan tonteta que no la odia. No pot haver-hi gaire maldat en ella, en tot cas inconsciència. Probablement és a Slytherin només perquè és de sang pura i deu seguir tradició... Espera que cuidi molt la seva imatge, perquè és l'únic que té.\n- Mike Gibson: Slytherin. Adéeeeeu.\n- Skye: Ella mola! és divertida i juga molt bé a quidditch. una vegada li va trencar el braç una bala seva, però no li guarda rencor. Creu qe hauria de sortir amb el Joe...\n- Kenneth: Qui? A aquest no li vaig fer explotar la cadira una vegada?\n- Nöel Ollard: No sap qui és\n- Megan Benford: Cordial, només la coneix del quidditch però no han parlat mai.\n- Natia O'neil: Està bé, és agradable, i sap moltes coses, de geografia i d'animals...! És una persona interessant per xerrar-hi una estona, però no és gaire de la broma; no s'ajunta gaire amb el grup.\n- Mordred Pendragon: EL MILLOR DIRECTOR EVER. O sigui, la barba de colorins mola MASSA. És molt bon professor de Runes, i tot i que de vegades la castiga, sempre li dona te i xocolatines, i en relaitat és una bona manera de passar l'estona. Quan passen estones, de vegades li parla d'un amic seu que mola molt i sempre està viatjant i li envia cartes, o li explica coses de Runes... tot i que l'Agatha no necessita l'assignatura, la veritat és que li agrada força i és de les poques a les que es dedica a fer els deures i tal.\n- Aurelia Hook: N'està fins els nassos de Bruixa Avorrida. Però que es pensa que ho fa a propòsit? Ja li agradaria a l'Agatha, que li sortissin bé les pocions, però és una negada! El que hauria de fer seria ajudar-la a millorar i deixar de castigar-la d'una vegada, home, que així no hi ha qui aprengui! Dutxa't i pentina't una mica, per Gryffindor, que mira com vas! En realitat ets una harpia disfressada, oi? A l'Agatha no li estranyaria gens que ho fos... Li encanta molestar-la a classe, ja s'ho pren com una cosa personal.\n- Cormoran Strike: Li encaaaanta el professor Strike. Era auror i l'admira molt. Sap que li causa molt maldecaps, però sempre li posa bones notes, i ensenya súperbé! DCFM és la seva assignatura preferida. Tot i que no és gaire graciós, li agrada prendre-li el pèl de bon rotllo, de vegades, perquè li fa gràcia com s'exaspera. En realitat és un tros de pa! La castiga molt, però qui no? És la seva feina, no?\n- Cuthbert Binns: Sooooon son son. Tot i així a l'Agatha li agrada molt aquesta hora d'història, no per l'assignatura, sinó perquè pot fer el que vulgui (sempre que no causi gaire escàndol). Normalment aprofita per llegir novel·les que treu de la biblioteca o idea bromes pels d'Slytherin.\n- Nicholson: És molt guai! En sap molt d'animals, les seves classes són molt entretingudes i a l'aire lliure. No es queixa gaire si no fan els deures, i de vegades s'apunta a les seves aventures!\n- Franz Fidus: Només el coneix de quan la castiga o la crida quan l'enganxa fent-ne alguna pels passadissos, però no el té a classe. Li fa molta gràcia que s'assembli a Fra Gras.\n- Alan Mist: Aha! És un professor molt atractiu i agradable i i intel·ligent. Però sap que és Slytherin. Només hi veu una explicació: és un vampir que atrau les seves víctimes perquè es confiïn i després els xucla la sang per la nit. Vade Retro, serpota!\n- Hortense Woolgather: De conya. Botànica mola, guerra de sorra, de fems, del que sigui. Mentre fem la feina la professora no ens toca gaire els nassos. És de tracte molt fàcil, aquesta dona.\n- Maire Brown: No li va ni li ve. Sap que és companya de l'Ethel, però la veu massa fleuma.\n- Christinne Connors: Enemiga. És amiga de l'Agatha i sempre estan intentant gastar-li bromes a ella i als seus amics.\n- Jack Moore: Amics. La seva mare és muggle, però ningú no és perfecte. Com que renega d'ella, ja li està bé. És un noi amable i simpàtic i hi confia força.\n- Ethel Earl: Amigues, es coneixen des de petites. Pensen de manera semblant. Sempre ha cregut que hauria d'haver anat a Slytherin, però vaja, Ravenclaw no està malament. I li agrada tenim amigues tan intel·ligents.\n- Erin River: Desconfiança absoluta. No pot ser tan bona. Alguna n'està tramant ¬¬\n- Agatha Black: Arxienemiga. Cosines. Eren carn i unga de petites, però les coses han canviat massa i han seguit camins oposats.\n- Billy Swift: Perdona, qui? Un Hufflepuff? What the hell is a Hufflepuff?\n- Joe Connors: Okay, esta bo, pero no és ni de bon tros tan, tan guapo com per ser tan gilipolles.\n- Eric Earl: Bé, és el germà de la Circe, el coneix de fa temps. Hm. Corre per allà. El tolera, tot i que pensa que està una mica desviat (no per gai, sinó pel tema de fer-se amb sang-de-fangs).\n- Angela Darling: No li cau bé, però es porta bé a classe perquè vol treure bones notes. Però aquesta dona es creu que té 15 anys? Està fatal, i té molt poca classe.\n- Edwin McGregor: Cordial. És un noi educat, molt intel·ligent i fill de bruixots. No són amics de l'ànima però no li desagrada la seva companyia.\n- Noa: És companya d'habitació de l'Ethel, però no li cau bé. La troba massa, massa, xerraire, especialment per ser de Ravenclaw on normalment són força més reservats i educats. Li fa venir mal de cap tenir-la a la vora, i tot i que no acostuma tractar malament els Ravenclaws, la posa molt nerviosa que sempre intenti entaular conversa amb ella. Shoo, mico, shoo!\n- Pr Papilio: La considera molt bona professora, tot i que és molt estricta. Li agrada que no es faci la col·legui dels alumnes com fan altres (Darling ¬¬) tot i que troba que és una mica estranya.\n- Zac Layton: Li cau bé, el troba agradable, interessant i atractiu, però hi ha massa noies que li van al darrere, i a ella no li va gens, això de ser una de moltes, ni competir per un noi. Tenen una relació cordial, però bàsicament al camp de quidditch.\n- Caleb Rowe: Ni idea de qui és. Hufflepuff? Ja em diràs...\n- Zoe Allen: No hi ha parlat mai, ni en té gaires ganes. No en sap res, ni tan sols li dirigeix la paraula.\n- Max Garnett: Uh, amic de les terroristes. Procura no pensar-hi gaire.\n- Hilary Blythe: Companya d'habitació. La troba estúpida. Procura evitar-la tant com pot donades les circumstàncies. Té l'esperança que suspengui els GNOM i que repeteixi curs l'arny vinent.\n- Mike Gibson: Cordial. És un noi estrany, no és gens sociable, però no li té cap mania especial. El saluda.\n- Skye: Capitana de l'equip de quidditch, només la coneix de vista del camp. Cap interès.\n- Kenneth: Li parlava cordialment perquè és d'Slytherin i té molt d'estil, fins que es va assabentar que era amic del Connors i el Gallagher. Li ha retirat la paraula.\n- Megan Benford: La coneix només de vista del camp de quidditch. Potser la saluda si se la creua.\n- Drake Slim: Uf, no la facis ni començar amb ell. És un Ravenclaw com no hauria de ser. Amic de les Gryffindor, ja em diràs. No li dirigeix la paraula i no entén com és que alguna vegada ha intentat entaular alguna conversa amb ella, però ni s'ha dignat a contestar-li.\n- Natia O'neil: Sangdefang. M'entens el que vull dir?\n- Mordred Pendragon: No li agrada, el troba massa poc seriós per ser director, però ensenya bé Runes Antigues i és una assignatura que agrada molt a la Circe. Es porta com un angelet a la seva classe perquè sap el que li convé.\n- Cormoran Strike: Argh, no li agrada gens. Sempre es passeja per l'escola sorrut, com si tingués ganes de llançar malediccions a tort i a dret. Tampoc no li agrada l'assignatura, però no vol pas algú tan fornit en contra seva... Intenta ser amable amb ell i dedicar-li els seus millors somriures.\n- Cuthbert Binns: Uuuuf, quin pal de professor. En fi. What is dead cannot die, així que haurem de suportar-lo.\n- Nicholson: El coneix de vista i prou. Cap interès.\n- Franz Fidus: Així que muggleologia. Ahà. Ves i torna-te'n amb els teus.\n- Alan Mist: Oh, quan va veure el professor de Magimàtica de la Nina li va caure la baba. Tan de bo no fos a la mateixa hora que Runes antigues, perquè estaria més que disposada a deixar Futorologia per canviar-se. Diuen que a part de ser tan guapo, a sobre és molt intel·ligent. No hi pot entaular mai conversa perquè no troba cap excusa per fer-ho, però el té en un pedestal. Una mena d'amor platònic.\n- Hortense Woolgather: És una empanada. No li agrada que permeti que els alumnes facin el que els rota a classe. Però que no sap com són els del seu curs? Aix...\n- Aurelia Hook: Li agrada com ensenya i com porta la classe. Llàstima que no sigui més elegant, perquè la pobra fa pena... U.U'\n- David Gallgher: no el coneix gaire perquè és de sisè, però li sona perquè el noi no passa desapercebut.\n- David Gallgher: li cau molt bé perquè és despreocupat i, a part, ESCOLTA BONA MÚSICA. Finalment algú que no escolta aquests cantants bruixots estranys, home. Però té una mica massa de fums.\n- Agatha Black: Millor amiga. Sempre ha admirat moltíssim la seva decisió i la seva impulsivitat, i tot i que més d'un cop li ha de parar els peus perquè no en faci cap de grossa, li encanta el seu humor i la seva manera de pensar. És de les poques persones en qui realment confia.\n- Maire Brown: Segur que un cop es coneguin es faran ben amigues. Sembla una persona d'allò més maca!\n- Christinne Connors: La seva altra millor amiga i companya d'habitació. Li encanta el seu sentit de l'humor i l'equip que fa amb l'Agatha. Junt amb l'Agatha, és de les poques persones amb qui confiaria en un moment de necessitat.\n- Jack Moore: No es coneixen gaire però va al seu curs i sap que és força amable.\n- Ethel Earl: Mantenen una relació força cordial tot i que no es coneixen gaire.\n- Circe Black: Des de sempre la Circe l'ha mirat amb cara estranya, com si no es fiés d'ella. Probablement sigui perquè l'Erin és amiga de l'Agatha... De totes maneres no hi dóna gaires voltes ja que coneix la relació que la Circe té amb l'Agatha i no creu que sigui una persona que valgui especialment la pena.\n- Billy Swift: Van a la mateixa classe i es porten molt bé. Pensa que és molt bon noi, molt digne de la casa on és!\n- Joe Connors: És el seu tercer millor amic. Tenen una relació molt especial, on generalment ell es riu de l'Erin per ser tan bona nena i ella li pren el pèl per ser tan Womanizer.\n- Eric Earl: Són força amics, es duen molt bé\n- Angela Darling: És de les seves professores preferides; tot i que estigui ben grillada, sap que és súper bona persona i se l'estima molt.\n- Edwin McGregor: Tot i que no el coneix gaire, s'hi porta força bé i admira molt la seva intel·ligència. Sap que arribarà molt lluny, i se n'alegra molt.\n- Natalie Bellamy: No s'hi porta taaan malament com amb la Circe, però definitivament no són amigues. Té la sensació de que a aquesta noia té algun problema a casa, ja que el fet de viure en un centre d'acollida li dóna un radar per aquestes coses; és per això que li agradaria ajudar-la, però sap que la Natalie mai de la vida acceptaria la seva ajuda. És molt conscient de que està enamorada del Joe, i no li fa gens de gràcia que se li tiri a sobre al seu millor amic perquè, tot i els problemes que pugui tenir, no és gaire bona persona.\n- David Gallgher: Li sembla un noi molt... com dir-ho... peculiar. El conceix principalment a través del Joe, i pel que ha pogut veure d'ell està com una santa cabra. Però li fa molta gràcia la seva personalitat, i s'hi duu molt bé quan es veuen.\n- Agatha Black: La seva alumna preferida en tot el món. No hi ha ningú més amb qui faria puènting per les escales. Ahí lo dejo.\n- Maire Brown: És molt bona alumna, tot i que hauria de deixar-se anar una mica! Té com a objectiu fer que deixi de ser tan introvertida. Una bona tarda de mirar Rocky Horror i Pulp Fiction, i tot arreglat!\n- Christinne Connors: Una noia maquíssima, li cau molt bé i li posa bones notes sempre que pot.\n- Jack Moore: Un slytherin força decent per ser slytherin! Sap que curra moltíssim i per això li té força apreci.\n- Ethel Earl: És de la seva residència, però... No li acaba de fer el pes. Aquesta mania amb la pura sang no li agrada gens, però entén que a vegades això es porta a la sang i costa canviar-ho. Per la resta, no sembla pas mala persona.\n- Erin River: Li té un carinyo especial perquè li recorda moltíssim a la seva filla, a qui no pot veure perquè és muggle i no va a Hogwarts. Sempre ha pensat que l'Erin és la bessona perduda de la Wendy, la qual cosa li fa molta gràcia.\n- Circe Black: Ugh. Fàstic. És la cosina malvada de l'Agatha, i només de veure-li l'actitud i els fums que porta ja és suficient com perquè la consideri púrria de la gran. Sap que el sentiment és mutu, però també és conscient que està per sobre d'ella. Això fa que no dubti en posar-la a lloc si en té l'oportunitat.\n- Billy Swift: Quin nen més macoooo! sempre ha trobat que el billy és un d'aquests nens que mai es faran grans. I, tot i que el Billy és un desastre, el té mimadíssim i li infla les notes tant com pot perquè sap que en el fons s'ho mereix.\n- Joe Connors: Bittersweet. Sempre que el veu li vé un somriure nostàlgic perquè la veritat és que, amb el seu somriure encantador i totes les noies que li van al darrere, li recorda moltíssim al pare de la Wendy. Però bé, sap que el Joe no és pas el Cristopher, i que no deixaria a la nòvia quan ella li diu que està embarassada. Almenys això espera XD Així que generalment s'hi porta força bé.\n- Eric Earl: El té en més bona imatge que a sa germana, però tampoc el coneix prou com per jutjar bé.\n- Edwin McGregor: A diferència d'altres profes, ella és de les poques que (En secret, perquè sinó li vindrien vuitanta mil alumnes a reclamar) no li exigeix fer els deures per treure bones notes ja que entén que l'Edwin realment no ho necessita, de la mateixa manera que ella tampoc no ho necessitava quan era jove. Sempre l'ha trobat un xiiic raret, però eh, que el noi té un cap brillant; un no necessita pas ser normal quan està destinat a ser el rei de l'univers.\n- Natalie Bellamy: Mare meva, quanta púrria acumula aquesta residència. Entre la Black i ara aquesta... Vaya dos Marías.\n- David Gallgher: Li encanta! Li fa molta gràcia aquest noi, amb les seves pintes de rocker i el seu aire revolucionari. Sap que l'ha de vigilar perquè no en faci cap d'extremadament grossa, però la veritat és que no pot evitar que li caigui bé.\n- Agatha Black: Millor amiga i companya d'habitació. Fan totes les tonteries que calgin juntes i sap que es pot confiar en ella sempre, sigui el que sigui. És la persona més bromista, divertida i “fiestera” que coneix.\n- Ethel Earl: relació cordial, es saluden (com a molt), però no es fan gaire.\n- Jack Moore: no s'hi fa, és un Slytherin i no li fa gaire gràcia acostar-s'hi massa.\n- Circe Black: Enemiga total. Sempre li estan gastant bromes amb l'Agatha.\n- Billy Swift: un gran amic, encara que sigui un complet desastre. Li agrada estar amb ell, però mai li demana grans favors, únicament per por a que no se'n recordi o els perdi.\n- Maire Brown: molt simpàtica, li cau molt bé encara que creu que és massa tímida i intentarà que s'obri més amb la gent.\n- Eric Earl: li cau bé encara que no parlin gaire. Sap perfectament que no és com la seva germana.\n- Erin River: L'altra de les seves millors amigues i companya d'habitació. És la que quan l'Agatha i ella pensen fer-ne alguna de massa grossa els hi para els peus (encara que poques vegades se'n surt i al final s'ha d'apuntar). És molt bona nena i hi confia molt.\n- Angela Darling: una profe molt guai, la més molona de Hogwarts per ella. A les seves classes sempre intenta ser molt bona alumna i no causar gaire merder.\n- Edwin McGregor: veu que té cara d'intel·ligent i d'estudiós. No sap com començar una conversa amb ell. Una de les poques coses que sap es que li agrada ben poc fer els deures, però tu, treu unes notes...\n- Joe Connors: germà gran, va un curs amunt però estan quasi tot el temps junts (a la sala comuna, als entrenament de quidditch...). Se l'estima molt, encara que té massa fama de “mujeriego”.\n- David Gallgher: és molt simpàtic i està com una cabra. El va conèixer perquè és amic del seu germà. En el fons li agrada, però encara no s'ha donat compte.\n- Natalie Bellamy: en definitiva no s'hi porta bé, creu que és una arrogant i molt lligona. No en té ni idea de que està colada pel seu germà gran, o almenys ho fa veure.\n- Noa Simpson Gómez: no hi parla gaire, però pel que ha pogut veure és molt simpàtica i sembla encantadora. Pensa que és estrany que vulgui caure bé a tothom. Quan pugui li demanarà ajuda, així sgeur que sap que li cau bé.\n- Agatha Black: Amiga, ja que és amiga de la seva germana i es veuen molt. No és que no li agradi, però és de les poques amb qui se li faria estrany sortir.\n- Ethel Earl: no tenen gaire relació, és massa “estirada” per ell.\n- Jack Moore: un Slyhtherin que no és una noia... dificilment si acosta.\n- Circe Black: no tenen relació, entre que a la seva germana li cau malament i que és una Slytherin no hi parla mai, només si és molt injusta la cosa que ha fet, llavors es fot al mig.\n- Billy Swift: no es que hi parli gaire, però quan pot l'ajuda, pobre noi és un desastre.\n- Maire Brown: no hi ha parlat mai. Sap que la seva germana intenta parlar-li, però no sap què dir-li.\n- Eric Earl: Relació cordial, s'han saludat alguna vegada, encara que no li faria res parlar-li. Sembla bastant normalet.\n- Angela Darling: no sap per què però li cau bé, és un dels pocs profes que li cau bé. Sempre que el veu se li escapa un somriure.\n- Edwin McGregor: sap qui és d'oides, però mai l'ha vist.\n- Christine Connors: germana petita amb qui passa molt de temps. Se l'estima i li té molt apreci, però no li diu mai.\n- Erin River: és la seva millor amiga. És amb una de les poques noies amb qui no intentarà lligar mai. Sempre s'està burlant d'ella per ser tan nena bona.\n- David Gallgher: és el seu millor amic. Sempre estan intentant lligar junts i s''ho passen d'allò més bé. A vegades és massa revolucionari i li a de parar els peus, però li encanten les seves idees esbojarrades.\n- Natalie Bellamy: no hi té relació, a vegades la saluda per educació, però no hi parla massa (és Slytherin i amiga de la Circe, millor no acostar-s'hi).\n- Noa Simpson Gómez: no s'hi relaciona gaire, però pel que sap és molt simpàtica i sempre intenta caure bé. Per ser de Ravenclaw, és ben oberta.\n- Joe: Best friend forevah and evah. Bromance. Compartaria el seu disc del Sex Pistols amb ell.\n- Agatha: Amiga. Mola molt. Es rebelen junts, odien als Sly y fanàtics del rock. Va pel bon camí.\n- Erin: Li cau bé. I TOCA EL PIANO. Vol que entri al seu grup, i li provoca tendresa.\n- Ethel: Monitora. I estirada. Fora de la seva vista.\n- Eric: No es tan estirat com la seva germana, pero monitor.Tampoco li cau massa bé.\n- Christine: Li agrada. Molt. Desde fa temps. Peró es la germana del seu millor amic. No, no, se l'ha de treure del cap.\n- Maire: Es de cinqué, i nova. Només la va veure a la selecció. Pero no pareix mala noia.\n- Billy: Li cau molt bé. Destrossa les coses molt bé! Ah, que no ho fat per rebelar-se? Es igual, aquest paio mola!\n- Edwin: No el coneix gairé. Ravenclaw, molt inteligent. Sentiments confosos, que no es decanten cap a un lloc o cap a l'altre (?\n- Jack: Tampoc el coneix gaire bé, peró pareix bon tio. Tot i que esitgui Sly.\n- Noa: Li cau bastant bé, es simpàtica i divertida.\n- Circe: JO SI QUE EM RENTO, BLACK ¬¬ Fora, segur que escolta al Bieber aquell. El mateix que l'Ethel.\n- Angela: Millor profe del mon mundial.\n- Profe Papilio: Li va susprende els GNOMS. No li perdona ¬¬\n- Nina: El mateix, repipi Sly. No l'agrada que miri tant al David.\nEntrada Autor: Agatha Black » dg. maig 03, 2015 10:07 am\n- Residència: Slytherin, 5è\n-Residència: Ravenclaw, 6è, capitana de l'equip de Quidditch\n-Residència: Slytherin, 5è\n-Història: Fill de bruixots, amic del Caleb de Hufflepuff\nNatia O'neil (National Geographic)\n- Residència: Hufflepluff, 5è\n- Aspecte: cabells i ulls negres.\n- Personalitat: ...\n- Història: filla de muggles, qui li passen les revistes.\n- Residència: Hufflepuff\n- Aspecte: Baixeta i prima. Cabells molt llargs, castany clar amb metxes rosses, que acostuma a dur recollits en una cua. Ulls marró clar.\n- Personalitat: Sociable, simpàtica. Responsable però aventurera. Sempre somriu i és molt fàcil portar-se bé amb ella. És una persona positiva que de vegades no acaba d'adonar-se del que passa al seu voltant. Molt intel·ligent i treballadora. Li encanta el Quidditch, és encistelladora de Hufflepuff.\n- Història: Filla de mags, sempre ha sigut la nena perfecta: envoltada d'amics, llesta, treballadora, maca, amb objectius. El que molta gent no sap és que, tot i aquesta suposada vida perfecta, té problemes d'ansietat. Quan va entrar a Hogwarts, es va fer molt amiga del Max i el Billy, i van anar sempre junts fins a tercer, que el Max es va començar a desvincular. Ella i el Billy van continuar sent amics i anant per la seva banda, però quan va coincidir amb el Max de vacances a Dublín, van començar a sortir junts. No s'adona que, per culpa d'això, deixa els seus amics de banda. Té un germà petit que fa segon.\n- Residència: Gryffindor\n- Aspecte: Mida mitjana, musculós, ulls marró fosc i cabells negres.\n- Personalitat: Obert, "cool", sempre s'apunta a una festa. Molt amic dels seus amics i sense complexes.\n- Història: Fill de mags, té dues germanes grans. Quan va entrar a Hogwarts, es va fer molt amic de la Zoe i el Billy, i van anar sempre junts fins a tercer, que el Max es va començar a desvincular. Ella i el Billy van continuar sent amics i anant per la seva banda, però quan el Max va coincidir amb la Zoe de vacances a Dublín, van començar a sortir junts.\n- Aspecte: Cabells marrons, ulls blaus. Rabassut.\n- Personalitat: Discret. No es fa gaire amb els seus companys de residència, és amic del Mike de Slytherin.\n- Història: (lliure)\nEntrada Autor: Agatha Black » dv. maig 08, 2015 12:57 pm\nPoso aquí la contunuació de rlacions, perquè no m'hi caben en un sol missatge!\n- Agatha Black: Li cau bé. Encara que, de vegades, sembla que menyspreï el seu infantilisme. El problema està que ells dos pensen molt l'un de l'altre (segurament s'intriguen i s'encurioseixen mútuament), però si cap del dos no inicia una conversa; malament. I és que l'Edwin potser no l'anirà a cercar, perquè ell no és especialment sociable, però és que l'Agatha s'ha de treure aquesta paranoia del cap creient que l'Edwin la rebutjarà perquè "no és prou intel·ligent". L'única cosa que l'Edwin pensa és que és una noia molt enginyosa, però que podria fer servir el seu enginy en altres coses. Això és tot. Però se sent igualment intrigat per ella.\n- Maire Brown: Li agradaria que parlés més, només per sentir el seu accent interessant que és una barreja estranya de francès, brezhoneg i irlandès. Si en algun moment tinguessin l'oportunitat de descobrir que tots dos s'interessen per qualsevol classe d'aprenentatge, potser serien d'allò més amics. Però com que cap dels dos no obra boca si els altres no ho fan abans... Malgrat això, l'Edwin segurament intentarà saber-ne més coses, ja que és nova....\n- Christinne Connors: Seria una noia correctíssima, si no fos que té més influències de l'Agatha que de l'Erin. No parlen gaire; perquè si ella no li dirigeix la paraula, ell tampoc no ho farà (en principi). No és que no li caigui bé; senzillament no ha indagat en ella, ni sembla mostra interès per fer-ho. Tenen una relació cordial. Que no li caigui bé el seu germà no vol dir que ella també li hagi de caure malament. Però té la sensació que la Connors vol ser auror (o treballar al departament de Jocs i Esports Màgics) perquè imita l'Agatha. Segurament li falta personalitat.\n- Jack Moore: Han parlat molt poc... Sembla que ell s'interessa pel seus invents i l'Edwin n'hi parla quan li pregunta per aquests. Però sembla que en Jack no sol atrevir-se a parlar-hi gaire...\n- Ethel Earl: No la coneix gaire, però és que tampoc en té ganes. Està convençut que el que li passa és que és una envejosa i que està gelosa de les notes brillants de l'Edwin. Tenen com una mena de guerra pel que fa els llibres de la biblioteca. Tot dos són uns addictes a la biblioteca, però quan volen el mateix llibre la cosa pot desencadenar en una guerra freda d'allò més tensa. L'Edwin no farà cap moviment per esbarallar-s'hi, perquè no va gens amb ell, però cap tensió no és bona...\n- Erin River: És la centradeta del trio perillós i explosiu de Gryffindor. És iralandesa... Deu parlar irlandès? Però com que ella sembla molt tímida, l'Edwin no gosa preguntar-ho. Potser si no fos tan reservada i l'Edwin sabés que és una amant de l'art, potser es llançaria a entaular-hi una conversa: Una persona així ha de ser interessant per força! Això sí: No li fa gens de gràcia que el seu gos es digui igual que ell!!!\n- David Gallgher: «Un antisistema que no se sap vestir»... No té cop mena d'educació ni de cura. No s'hi barallarà, perquè l'Edwin és pacifista. I, com que l'Edwin tampoc no té cap codi moral, tan li fa si organitza concerts o fa entrar una cabra alada al despatx del director. Mentre no li destrossi les classes que li agraden i el deixi estudiar i dormir, en paus.\n- Circe Black: L'Edwin no pensa mal de la Circe. Ell no té cap codi moral, i si ella li ofereix un tema interessant de conversa, l'entomarà al vol! Coincideixen a les classes i se solen saludar i entaular una conversa, si a la Circe li ve de gust. Si el tempta, s'ha avindrà. Mentre la Circe no digui cap burrada, estarà bé. Hi ha una cosa important que l'Edwin valora de la Circe, i és la seva sofisticació. Mentre la Noa Simpson, per exemple, parla amb tothom, la Circe és més selectiva, i això li agrada.\n- Billy Swift: Com es pot ser tan poca-traça...? Si l'Edwin tingués sentit de l'humor, potser el divertiria estar amb ell. (...)\n- Joe Connors: És un faldiller i aquell somriure postís que li deforma la cara ja el podia deixar a la sala comuna de tant en tant... Ja li està bé que aquest guaperes amb prou feines sàpiga que existeix; tampoc no té a dir-li.\n- Noa Simpson Gómez: Troba que aquesta combinació de cabells llampants amb el seu to fosc no piten gens. Però és una noia de tractament fàcil. Encara que l'Edwin no sia de parlar gaire, tenen confiança (tot i que l'Edwin no és d'explicar secrets). Li cau molt bé i l'aprecia molt. Li agrada molt que en Drake i ella siguin amics.\n- Eric Earl: No han parlat gaire. És el germà de que li roba el llibres de la biblioteca, l'acusa de ser ell qui els hi pren i poc li falta per amenaçar-lo perquè li retirin els drets de préstec i d'accés a la zona restringida. O sia que tampoc no sembla tenir massa interès a descobrir qui és. Més endavant, això canviarà i farà un gir totalment inesperat...\n- Angela Darling: És la professora més rara que ha vist mai. De vegades pensa que no hi toca gens. Que és com una nena. Com es pot ser tan feliç? Amb el temps, però, es va adonant que en realitat és d'allò més intel·ligent. I potser si conegués el seu passat veuria que si és feliç és perquè les ha passades de tots colors i la seva felicitat és tota mèrit seu. És una actitud. A l'Edwin li agrada moltíssim l'assignatura d'encanteris i més amb la professora Darling. I és que, tal com ell diu, «és l'única que no li porta maldecaps», és l'única que no li exigeix fer els deures. Sempre és molt natural i els diu pel nom de pila (cosa que, de professors, només li ho permet a ella).\n- Mutatio Papilio: La professora papinolis? Pff Ell et dirà que és molt bo en transfiguració (i en això tindrà raó), però que aquesta senyoreta . En el fons, creu i sap que és una gran professora i, si no m'esbronqués pel que ell considera una «minúcia de doxi», es passaria tot el dia parlant amb ella. I és que l'Edwin mai no li fa la feina. De fet, pràcticament mai no fa els deures de cap professor, però ella li ho exigeix molt enèrgicament.\n- Natalie Bellamy: Aquesta noia és de maniquí. Només li interessa està guapa i que els nois la mirin. Doncs l'Edwin no la pensa mirar (I, fins i tot, prefereix ignorar si és intel·ligent o no...). No es pot gastar tant de temps en la imatge i oblidar-se de cultivar la ment. A més, tan guapa tan guapa tampoc no n'és, i és un sac d'ossos... Si li parla, li respondrà cordialment, com amb tothom. Algunes paraules han intercanviat, i és que és amiga de la Circe i solen anar juntes.\n- Drake Slim: Són companys de dormitori a Ravenclaw. Són com la nit i el dia. Gairebé antagònics. En Drake és molt actiu i despreocupat, mentre que l'Edwin prefereix més aviat la tranquil·litat, evita l'adrenalina i és molt ordenat. Però tot això no suposa cap entrebanc en la seva convivència. Excepte, potser, quan en Drake es deixa roba per terra o la porta de l'armari oberta o el raspall de dents sense esbandir al vas de glopejar del lavabo. També és veritat que de vegades a l'Edwin l'assalta el dubte de si algun dia es trobarà d'improvís un drac escopint foc per tota l'habitació... També pensa que és un xic mandrós, que és massa impulsiu i que potser desaprofita les seves capacitats intel·lectuals. En el fons, l'Edwin admira en Drake pel seu afany de superació, la seva capacitat de supervivència i el seu esperit crític. No nega que sia intel·ligent, però està convençut que en Drake encaixaria molt més a Gryffindor. Allí té els seus amics, amb els que surt més, mentre l'Edwin està llegint o fent invents.\n- Zac Layton: L'Edwin està enamorat d'aquest noi. Ras i curt. Això no li agrada gens a la seva part racional, perquè forma part de les emocions i els sentiments i és el que no pot entendre. No saber el motiu d'alguna cosa el desconcerta moltíssim. Considera que és la seva gran distracció i una part d'ell mira d'evitar-lo i l'altra el cerca desesperadament. Quan ell és aprop, l'Edwin es transforma. Ja no és el noi centrat, tranquil i lògic de sempre. Es torna insegur i vulnerable. Fins i tot, va a veure els partits de quidditch i alguns entrenaments només per veure'l a ell. I això tenint en compte que ell odia el quidditch. Ho troba malaltís... L'Edwin prova d'autosuggestionar-se, dient-se que li interessa perquè és algú intel·ligent i que és perfectament normal que en unes circumstàncies així (algú intel·ligent i interessant!) vulgui entaular-hi conversa. Però la realitat és que no hi ha cap explicació per això; que l'únic nom que se li pot donar és enamorament, és amor. Per descomptat, no ho ha explicat mai a ningú. Creu que és la seva feblesa.\n- Caleb Rowe: No hi ha tractat gaire. Sembla intel·ligent, però sembla no mostrar interès a parlar amb l'Edwin. Potser si es trobessin junts a classe, cooperarien d'allò més bé, per exemple a pocions.\n- Zoe Allen:\n- Max Garnett:\n- Hilary Blythe: No té el més mínim interès de saber qui és.\n- Mike Gibson:\n- Nöel Ollard:\n- Megan Benford:\n- Natia O'neil:\n- Mordred Pendragon: Li agrada molt aquest professor. Les classes es fan molt amenes i no sent tant aquella imperiosa necessitat de documentar-se per si mateix perquè el professor no ensenya la seva assignatura com cal. Però també pensa que no hi toca gaire de vegades.\n- Aurelia Hook: L'Edwin està convençut que aquesta professora li té mania, i això que ell no és de la mena d'alumnes que pensen aquestes coses dels seus professors. Però és que sembla que li tingui votada i que provi per tots els mitjans de suspendre'l. Però no pot, perquè l'Edwin és molt bo en pocions. N'és un geni, de fet. Malgrat això, li agrada. Es nota que en sap i l'admira. Tots dos són força seus i no es relacionen gaire, però a l'Edwin li agradaria poder parlar amb ella... L'aspecte desastrós va amb ella: encara que l'Edwin sia més polit, això no el fa fer-se enrere.\n- Cormoran Strike:\n- Cuthbert Binns: No té cap relació directa amb el professor Binns. Vaja, que ve a classe i punt. La Història de la Màgia li encanta, naturalment, com tota font plaent de coneixement! Però el professor Binns és tan monòton... Si està inspirat, prendrà apunts i anar fent. I si està molt inspirat, passarà pel professor i repassarà el llibre de text per trobar idees per a nous invents!!!\n- Franz Fidus: L'Edwin no fa classe de Muggleologia ni va a Hufflepuff, o sia que no el coneix gaire... Està interessat pel seu accent alemany...\n- Alan Mist: Malgrat tot el que se'n diu (a l'Edwin se li repampimfla l'èxit social dels altres en em camp de les relacions físiques o sentimentals, encara que sí que és veritat que és prou atractiu...), no hi ha dia que no desitgi anar a classes de Magimàtica. Va haver d'escollir CCM perquè Magimàtica coincidia en horaris amb Runes Antigues, i Runes Antigues no es toca!! A més, aquest professor és realment intrigant... Encara que no li faci de professor, aprofita qualsevol ocasió per dirigir-li la paraula. És absolutament apassionant! I tothom es queda una mica parat en veure amb quina naturalitat intercanvien paraules d'allò més intel·lectuals. Quan el professor Pendragon falta, s'escapuleix per anar a Magimàtica. L'Edwin necessita un recula-temps ja!\n- Hortense Woolgather:\n- Agatha Black: La Black i la seva amiga Connors són un perill ambulant! Sort que la senyoreta Rivers hi és per posar seny... Mentre no se li acudeixi destrossar-li la noble classe de transfiguració, tot bé. També és cert que últimament procura portar-se bé: com si no sabés que la professora Papilio ja sap que aquest canvi d'actitud es deu al fet que necessita l'assignatura. Això sí: aquesta nena la posa nerviosa (però, d'acord amb la correcció innates de la professora Papilio, manté impassible la calma). I és tan moguda! És que no para quieta! I és tan escandalosa! Ja podria mirar de passar desapercebuda, de tant en tant, però ja sap que això no va amb ella... Creu que una senyoreta no hauria de fer aquestes coses... No comprèn per què s'entesta a cridar l'atenció i a comportar-se amb tan poca elegància. Per què no pot ser com la seva cosina? Li sembla que l'Agatha, per alguna raó, fa veure que no és llesta. Però té bones idees, encara que no les dedica al que valdria la pena. Juntament amb l'elegància, les formes, la correcció i la disciplina, la intel·ligència és una de les màximes de la professora Papilio. Malgrat tot això (que la fa ser difícil), és molt bona en la transfiguració. Caldria que deixés de fer la criatura, que madurés, que mostrés més interès en el noble art de la transfiguració i s'hi esforcés més. És prou bona en la pràctica, però amb això no n'hi ha prou. No li reca restar punts si cal i li parlarà amb fermesa, però no pas amb menyspreu o en to de reny. De fet, en el fons sent un afecte especial per aquesta noia. Però pobra d'ella que li aixafi la classe!\n- Maire Brown: Es nota que té ganes d'aprendre i té potencial. Sí, per fi algú amb interès que no confia únicament amb cap talent innat per merament defensar-se en transfiguració. Tenir alumnes nous li provoca sentiments contradictoris: per una banda, té un nou front per descobrir, i per altra juga amb més inseguretat perquè no coneix prou l'alumne nou. Però si tots els alumnes nous han de ser tan prometedors com la senyoreta Brown, que n'hi portin un carregament sencer!\n- Christinne Connors: És una bona alumna. Però tot no és ser metamorfomaga... La transfiguració requereix esforç, una ment forta i estructurada i no pas menys talent. La Black no és una bona influència per ella...\n- Jack Moore: Està centrat a classe i mira de no distreure's. «Així m'agrada». Si no s'està atent, no es poden fer miracles. Caldria que procurés arribar a l'extensió mínima de les redaccions sense haver d'anar fent la lletra cada cop més grossa...\n- Ethel Earl: Alumna exemplar. O gairebé exemplar, si no hi fos l'Erin River. Sort que la professora Papilio sol posar feines individuals. Els treballs en grup la delatarien massa: o els acabaria fent sola i firmant tots; o els acabaria fent sola firmant únicament ella. Té bones maneres i és formal. Més estirada que la pròpia Pra Papilio, però no li importa.\n- Erin River: És una noia molt i molt maca. I és molt bona alumna. I com hi ha Màgia que es nota quan l'amoïna alguna cosa! Encara que faci veure que no, per no preocupar els altres... No és una exclusiva prodigi de la transfiguració en particular; perquè, de fet, és talentosa en tot el que fa. La seva feina constant i actitud a classe són impecables.\n- Edwin McGregor: Una ment brillant, sens dubte. Cada dia està més impressionada amb aquest nen. Però és l'única professora que no li ha posat un Extraordinari (bé, la professora Hook potser tampoc), i, per descomptat, no demostra tenir-hi cap interès especial (encara que sí que n'hi té). Podria ser el millor en tot (i, de fet ho és), però, tot i que per a ella el talent és extremadament important, no ho és tot. La feina és la feina, la disciplina és la disciplina, l'esforç és l'esforç, la dedicació és la dedicació. I sense feina, sense disciplina, sense esforç i sense dedicació no és pot premiar res. L'Edwin ha d'aprendre a fer els deures com tots els seus companys i no confiar sempre en la seva capacitat sorprenent. Hi té una lluita.\n- David Gallgher: Aquest nen li ve espellifat a classe, dia sí dia també... Es nota que estudiar no li interessa gens. Mentre no converteixi la classe en un batibull, el deixa està. Li dirigeix la paraula i el corregeix com a qualsevol altre alumne, naturalment. Però manté les formes i prou, perquè ell no li agrada. No li va doldre gens suspendre-li els GNOM; potser així es proposa d'esforçar-se més, però sembla que això no passa...\n- Circe Black: És una noia molt bonica i té sentit de l'elegància. Però a la seva edat ha de ser més humil i acceptar que ella també s'equivoca. Quan tingui l'edat de la professora Papilio i hagi superat aquesta etapa, ja podrà donar-se-les del que vulgui. No és de les que li destrossen la classe i això és molt bo. Una bona mà en la transfiguració seria el complement essencial per una bruixa amb tant d'estil. Com a alumna li agrada força i li agrada el seu gust refinat, però potser si la sentís parlar de la sang fora de classe no la veuria tan sofisticada...\n- Billy Swift: Pobre noi! Quin desastre!! Cal tenir la ment ben estructurada per a la transfiguració! Com voldrà aprendre a transfigurar escarabats en botons, si no és capaç de trobar la classe de Transfiguració ni amb l'ajuda d'una rata-penada brúixola!? Ja sé que no ho fa expressament, pobre, ja sé que s'hi esforça, ja! Un dels reptes més complicats que he trobat en cap alumne. Aquest botons treuen banya...!\n- Joe Connors: Potser li anirien millor els estudis si, en comptes de preocupar-se per les noies, se centrés. No és un bon alumne. No li agrada. Quan torni a venir amb aires de presumit parlant de temes banals, potser no el deixa ni entrar a classe. Ella no té remordiments de fer fora ningú que no atengui.\n- Noa Simpson Gómez: És una mica xerraire. De vegades parla a classe, potser sense ni adonar-se'n, però parla. La professora Papilio li crida l'atenció un parell de cops durant la classe, però si la cosa passa de mida ha de prendre mesures encara que li dolgui. Encara que li dolgui, perquè la senyoreta Simpson és una alumna molt correcta i una noia molt maca. Però no cal que hi insisteixi massa: amb un cop que la professora Papilio l'avisi, ja n'hi ha prou...\n- Eric Earl: La Professora Papilio creu que l'Eric és un bon alumne: és aplicat i fa els deures que es posen, i a temps. Sovinteja la biblioteca i és PUNTUAL! I tot això és un punt súper important per a ella!! Però, malauradament, no és un alumne modèlic... El que passa és que, de fet, ho podria fer, però l'ha d'arrossegar... No és hàbil en transfiguració (i, si vol ser animàgic, ja cal que s'espavili o que ho deixi córrer!). El talent és important per a ella. Això la frustra més a ella del que l'Eric es pensa, encara que no ho manifesti. És molt replegada en si mateixa. Es pregunta si és que ella no és prou didàctica... El que passa és que encara ha d'arribar el dia que els deixi tots amb la boca oberta Si alguna vegada, ella el compara amb la seva germana (que no s'assemblen gens!) o amb un altre alumne no ho fa per burxar-lo. El que passa és que sap que això el toca i estar provant estratègies.\n- Angela Darling: Des de fora, algú podria pensar que l'Angela no li agrada. Això és perquè són d'allò més diferents. Una antítesi l'una de l'altra. I també és veritat que pensa que és un autèntic desastre. Tanmateix, tot això no vol dir que no li agradi, o que l'eviti o que la detesti. És cert que no comparteix les seves maneres i, evidentment, opina que «una dona no s'hauria de comportar així», però en el fons l'enveja. Les ha hagudes de passar de tots colors, sí, però almenys ella ha assolit una plenitud que ella encara no ha aconseguit. No ho suportarà, si arriba tard; però quan parli l'escoltarà encantada.\n- Natalie Bellamy: Bé, és una alumna. Té estil, per què té tan d'interès a cridar l'atenció dels nois? Podria ser bona en transfiguració. I no vol dir que no hi sia... Però podria donar-hi molt més. Tanmateix, alguna cosa li diu que no és només una façana... Té petites sospites del que s'hi podria amagar...\n- Drake Slim: És un noi curiós... És un bon alumne. No hi ha queixes; tret potser de la seva excessiva felicitat quan algú que tots coneixem prou bé decideix fer volar la meva classe pels aires. Segur que a Criança de Criatures Màgiques i a Defensa contra les Forces del Mal està molt més atent...\n- Zac Layton: És un noi encantador i prou bon alumne. És popular sobretot entre les noies, però no és l'extrem indesitjable d'en Joe Connors; és educat i aplicat. Malgrat que passa massa temps pensant en el quidditch i la resta del temps jugant-hi. Sí que li entrega la feina i les seves transfiguracions són admirables, però la professora Papilio creu que s'ha de cultivar la ment i no tant fer esport. Pensa que les seves redaccions podrien ser millors i li exigeix millores.\n- Caleb Rowe: És un bon alumne. De debò, molt bo i centrat. Té una ment estructurada i és bo en la transfiguració. No li fa gaires preguntes (per no dir cap). A ella li agradaria que n'hi fes. Les seves redaccions li agraden molt.\n- Hilary Blythe: Aquesta nena és estúpida. No hi ha cap altra paraula. Però la professora Papilio no seria tan radical i faria servir altres eufemismes elegants per expressar-ho (si és que ho ha de fer, que de moment no en té pas cap intenció). Les seves redaccions són curtes, buides, banals i avorrides. Pobreta, d'on no n'hi ha no en raja...\n- Mordred Pendragon: Un home ben curiós, certament. És un bon director i segur que és molt bo en la seva assignatura, però mima massa els alumnes i de vegades es comporta com si ell mateix fos un nen. Això sí, ha sabut portar aquesta escola pel bon camí i tot el professorat li ho agraeix molt.\n- Aurelia Hook: Per Merlí! Necessita un estilista personal! Una dona no pot anar així tan deixada pel món! Això sí, és molt intel·ligent. Resulta que la Pra. Papilio sovinteja sospitosament l'aula de pocions (per motius misteriosos que caldrà descobrir) i ha de tenir molta cura que la Hook no l'enxampi amb les mans a la marmita...\n- Cormoran Strike: Aquest home és una animeta sensible tancada dins la carcassa vella del que havia estat un auror valent i corpulent. Té d'allò més presència. Al seu costat, la professora Papilio es veu d'allò més menudeta.\n- Cuthbert Binns: Com? Què en aquesta escola tenim un fantasma per professor? Mmm... ALgú li hauria de dir que és mort... (no pas ella...) En fi... No és un professor que es deixi conèixer gaire. De fet, quan ve a les reunions no parla gaire; i quan li pregunten pel comportament d'algun alumne o per la mitjana de notes de treballs i d'exàmens, es posa a parlar de guerres de goblins i de gegant. És un maleducat o és que desvarieja? El seu parlar tan monòton l'irrita d'allò més...\n- Nicholson: Mmm... Potser valdria més que tinguéssim un guardabosc més... Madur?\n- Franz Fidus: Per fi Hufflepuff té un cap amb criteri. Quan s'ha de castigar, s'ha de castigar. El seu aspecte, però, deixa molt de desitjar...\n- Alan Mist: Quin bruixot! Sí, d'acord: és atractiu, és intel·ligent, coneix la seva matèria... I hi ha una bona relació formal al passadís, a les reunions, al Gran Saló... Però la Pra. Papilio no és pas de les que es fixen en els homes ni de les que els interessa buscar-se relacions... A més, tots dos són massa misteriosos per intimar l'un amb l'altre.\n- Agatha Black: Aquesta noia mola molt! En Drake s'apuntarà a qualsevol bogeria que decideixi posar en pràctica! Creu que té un do per fer bromes, que té les millors sortides del món i . En el fons, també sap que el seu passat l'ha fet forta, i, de la mateixa manera que ell ha hagut d'aprendre a espavilar-se tot sol i a valdre's pel si mateix, ella també ha fet el seu procés i s'enfronta a les coses amb coratge. Mai no parlen d'això, però si ho fessin potser la seva relació ja no seria la mateixa.\n- Maire Brown: No la coneix gaire. És nova a l'escola i no parla gaire: amb prou feines ha descobert que el seu seu nom és Maire (i no Marie, per exemple). Però tenen una relació potencialment molt bona.\n- Christinne Connors: Aquesta noia si que s'ho passa bé! Ella i l'Agatha són un perill públic genial! Normalment, en Drake va amb els de Gryffindor de sisè, però sempre s'apunta a les seves bromes. És experta a posar cara de bona nena i això diverteix molt en Drake.\n- Jack Moore: No és de la seva colla, però no li cau gens malament. Creu que és prou intel·ligent. Li fa una mica de pena que parli de la seva mare com en parla... Això li costa molt d'empassar...\n- Ethel Earl: És una estirada i una avorrida. Se li faran arrugues abans d'hora si continua amb aquesta actitud. És terrible que l'hagin feta monitora de Ravenclaw. No es pot està bé ni a la sala comuna! Tot i que ell intenta ignorar-la tan com pot. És odiosa. Se la imagina de vella com una bruixa solitària amb la cara desfeta, fent una llista de les famílies pura sang que encara queden i repetint-se amb orgull que ella pertany a una d'aquestes famílies de gran renom... Quasi el fa vomitar.\n- Erin River: És una noia molt madura. Sembla la mama de tots. És molt simpàtica també. A en Drake li agrada molt estar amb ella. (...)\n- Edwin McGregor: Són companys de dormitori. Troba que l'Edwin és fascinant. De vegades pensa que li agradaria ser com ell i tenir una ment brillant. Però pensant així no s'adona que ell també és molt intel·ligent. Li agradaria que parlés més, de tant en tant, però és molt callat.\n- David Gallgher: Solen anar junts, quan la colla explosiva se'n va a fer mal. Tot i així, no tenen una relació gaire íntima, potser perquè en David aprova el comportament d'en Joe, no li agrada estudiar i és un xic massa directe. Acostumareu a veure'ls junts amb tota la colla, però sols potser no tant...\n- Circe Black: Prefereix no acostar-s'hi gaire. És desagradable. És malvada. A més, és l'enemiga de l'Agatha; no té res a dir-li. No és que tingui odi o mania als Slytherin, però és que la Circe . L'únic motiu pel qual no l'ataca potser (a banda que tampoc no vol problemes amb cap Slytherin, perquè amb els problemes es coneix molta gent, s'entaulen converses animades i fins i tot s'hi fan amics) és perquè es potra bé amb l'Edwin. Els amics són molt més importants que els enemics. En secret, pensa que és molt guapa, però mai no ho admetrà.\n- Billy Swift: Aquest noi és un cas!! En Billy li fa molta gràcia: Sempre amunt i avall, perdent-se, perdent coses, perdent el cap. És tan poca traça! Són bons amics. El millor és veure en Billy involucrat en alguna de les maquinacions del trio de lleones i companyia!\n- Joe Connors: En Joe en Drake són amics i es porten molt bé. Sempre són apunt per a fer-ne alguna amb la colla de Gryffindors, l'Skye, i en Kenneth si s'hi volen apuntar. Tot i així, a en Drake no li agrada gaire la seva manera de tractar les noies. Ell no és que sia un galant, però les tracta com a iguals. En Joe, en canvi, té el mal costum de pensar que totes li cauen als peus.\n- Noa Simpson Gómez: Tot i que en Drake sol passar molt més temps amb els de Gryffindor que a la sala comuna de Ravenclaw, troba que la Noa és guai. La seva confiança és evident: ell sol saludar-la amb una amistosa braçada per l'esquena. I si s'apunta a fer bromes, millor que millor!\n- Eric Earl: Pràcticament no es coneixen. Però en Drake té clar que no és gens com la seva germana. L'Eric és intel·ligent i un bon Hufflepuff. Se'l veu un noi molt centradet. La seva bona relació es deu amb bona part a la Noa, que és tan amiga d'un com de l'altre.\n- Angela Darling: Aquesta profe és molt guai! A en Drake li encanta que sia tan esbojarrada! Ja era hora que es pogués cantar i trotar pels passadissos!\n- Mutatio Papilio: Aquesta professora és massa estricta. Ell no és precisament un geni de la transfiguració, però se'n surt molt i molt bé. Li agraden les seves classes, encara que, com en les de pocions, ha d'aguantar-les com un pal. Sempre desitja que l'Agatha en faci alguna... Ja li està bé que el corregeixi, però la majoria de cops opina que és massa Pere-punyetes; i no suporta sentir el seu alè d'anís quan li parla... Al contrari que l'Edwin, ell sí que fa els treballs que posa, si bé maleeix la professora de les papallones cada com que mesura les seves redaccions i encara li queden vint centímetres de pergamí per acabar: «Però si fa hores que falten vint centímetres!»\n- Natalie Bellamy: No li vol res, en aquesta nina de porcellana. Què es pensa, que tots els nois li aniran al darrere per ser més prima que un pal d'escombra!? Que no compti amb ell!\n- Zac Layton: En Drake sospita alguna cosa respecte els sentiments de l'Edwin cap a en Zac Layton (intuir els de l'Eric es fa més difícil perquè no el coneix tant i pràcticament no hi parla). No està del tot segur de la naturalesa d'aquests sentiments, però se la imagina vagament. No hi posaria la mà al foc i tampoc no n'hi ha comentat res a l'Edwin ni a ningú. No coneix personalment en Layton, llevat del que pot saber un aficionat al quidditch del porter de l'equip Slytherin (a banda del fet que en Layton sembla ser d'allò més famós, sobretot entre les noies). Però justament per tot això sent interès per conèixer-lo, encara que no ho admetrà.\n- Caleb Rowe: No han tractat gaire perquè no va amb el seu grup. El troba intrigant i molt interessant. Sobretot l'encurioseix la seva estreta relació amb en Gibson d'Slytherin.\n- Hilary Blythe: És una ximpleta, oi? Però si les mateixes d'Slytherin li fan el buit! Només de veure-la ja li agafen rajabucs!\n- Mordred Pendragon: És un professor genial! És molt original i divertit. Es nota que li agrada la seva feina. Tant de bo fes Runes, així el veuria més. La seva barba tutti colori, l'apassiona! Si algun dia arriba a conèixer el seu amic Roy, podrien arribar a ser carn i ungla i n'aprendria molt!\n- Aurelia Hook: Aquesta vella fa por. Sí, vella, perquè amb aquella perruca esvalotada i aquell rostre de pansa espremuda sembla que tingui un centenar d'anys! En Drake suposa que ensenya bé... Manté l'ordre... però això no és un impediment perquè les Gry en facin alguna!! En Drake mira de fer les pocions i procura no fer preguntes a classe... Fa tota la pinta d'estar ficada en tot mercat negre (i en deu ser la reina). Deu trepitjar més Ronda Gola-llop que la pròpia Ronda d'Alla...\n- Cormoran Strike: Fa una mica de por, oi? (...)\n- Cuthbert Binns: «Quin rotllo de professor! Perquè no fem Història del Quidditch!?». En realitat, a en Drake li encanta la història, però amb aquest professor no hi ha manera; el llibre és la seva salvació... En les seves classes, es maquinen les entremaliadures o es passa l'estona bufant-li el cos incorpori i eteri... O abans de cada classe aposten per endevinar per quin cantó de la pissarra entrarà a classe.\n- Nicholson: És guai! (...)\n- Franz Fidus: Tot i que voldria, en Drake no fa Muggleologia i no va a Hufflepuff, però sí que ha tractat amb ell: quan castiguen la colla vandàlica de Hogwarts (la millor, és clar). Els seus càstigs són molt severs i de vegades li costa d'entendre'l amb aquest accent alemany... Parlar-ne amb el malnom de Franz Gras és el més divertit.\n- Alan Mist: En Drake volia agafar Muggleologia o Futurologia, però es va quedar un xic tocat quan va descobrir que totes dues eren a la mateixa hora que CCM, i aquesta tenia claríssim que l'agafaria. Us imagineu que parlen de dracs i ell s'ho perd!! Es va decidir per Magimàtica perquè volia una mica de marxa... Però amb l'Alan Mist té marxa, marxa!! Marxa intel·lectual, per descomptat! Aquest professor motiva molt i et fa submergir-te de dret al tema. L'exercici mental que li fa fer a classe li encanta. Amb l'Edwin, s'intercanvien els punts de Runes amb els de Magimàtica. Quan se'l veu calmat, en Drake li agrada molt l'Alan Mist, però la seva relació és merament alumne-professor. La Noa té raó: té un aire massa misteriós...\nEntrada Autor: Agatha Black » dc. abr. 01, 2020 1:04 am\n1- Agatha Black - Tigre\n2- Maire Brown - Martí pescador\n3- Christinne Connors - Àliga pescadora\n4- Jack Moore - Pitó\n5- Ethel Earl - Aligot\n6- Erin River - Esquirol\n7- Edwin McGregor - Jabberknoll\n8- David Gallgher - Mofeta\n9- Circe Black - Libèl·lula\n10- Billy Swift - Sant Bernard\n11- Joe Connors - Paó\n12- Noa Simpson Gómez - Panda\n13- Eric Earl - Elefant\n14- Angela Darling - Pitroig\n15- Mutatio Papilio - Papallona\n16- Natalie Bellamy - Gat egipci\nEntrada Autor: Cass Ross » dj. abr. 09, 2020 5:44 pm\nCRONOLOGIA DELS CAPÍTOLS\nPròleg (I) i (II) — 1 de setembre\n1: Molarà que t'hi cagues (Agatha) — 1 de setembre\n2: Primeres impressions, segones oportunitats i terceres persones (Maire) — 1 de setembre\n3: Per madures, nosaltres (Chris) — 1 de setembre\n4: Penjant d'un fil (Jack) — 2 de setembre\n5: Una escala de grisos (Ethel) — 2 de setembre\n6: This Charming Man (Erin) — 6/7 de setembre\n7: Sentit i sensibilitat (Edwin) — 8 de setembre\n8: I don't need your authority (David) — 11 de setembre\n9: Gent amb classe i classes de gent (Circe) — 12 de setembre\n10: La sort és pels aficionats (Billy) — 12 de setembre\n11: Noies, càstigs, noies, quidditch i... he mencionat ja les noies? (Joe) — 13 de setembre\n12: Paranoica? Qui, jo? (Noa) — 14 de setembre\n13: Paciència, revistes, mussolerissa i quidditch (Eric) — 17 de setembre\n14: Potser la Mary és persona de matins, però definitivament jo no (Angela Darling) — 19 de setembre\n15: Tempus fugit i caramels d'anís (Mutatio Papilio) — 19 de setembre\n16: You're ripped at every edge but you're a masterpiece (Nina) — 20 de setembre\n17: Disculpeu l'atreviment (Agatha) — 22 de setembre\n18: El passat sempre torna (Maire) — 24 de setembre\n19: Dos són companyia; tres són aquelarre (Chris) — 25 de setembre\n20: Obrir la cambra dels secrets (Jack) — 29 de setembre\n21: Undesirable No. 1 (Ethel) — 30 de setembre\n22: Elephant Gun (Erin) — 30 de setembre / 1 d'octubre\n23: Per raons purament acadèmiques (Edwin) — 2 d'octubre\n24: David Eloqüència Gallagher (David) — 3/4 d'octubre\n25: Els meus (Circe) — 6 d'octubre\n26: Demà serà un altre dia (Billy) — 7 d'octubre\n27: I ara què? Deideixes? (Joe) — 8 d'octubre\nCass Ross l’ha editat per darrera vegada el dia: dg. gen. 17, 2021 8:03 pm, en total s’ha editat 5 vegades.\nEntrada Autor: Antares_Black » dj. set. 10, 2020 7:43 pm\nInformació de la fanfic:\n-Llista de Personatges\n-Equips de quidditch (taula) i dates dels partits i fórmula de resultats\n-Llista de Varetes\n-Taula de Varetes\n-Taula de Mascotes\nTaula de Relacions Part 1\n-Taula de Relacions Part 2\n-Fitxa Alumnes (taula) (.odt)\n-Fitxa Profes (taula) (.odt)\n-Llista de codis de Zepetos\nEntrada Autor: marta_ginny » dj. set. 10, 2020 7:59 pm\nCalendari de tot el curs 2014-15. Conté aniversaris, partits de Quidditch, vacances, exàmens i sortides a Hogsmeade.\nTaula de les aparicions dels personatges. En aquesta taula, es veu quins personatges surten i es mencionen en cada capítol.\nEntrada Autor: Cass Ross » dv. gen. 08, 2021 11:52 am