Amsterdam botigues de llavors de cànnabis - Royal Queen Seeds\n>Amsterdam botigues de llavors de cànnabis\nVisiteu La Botiga Oficial De Royal Queen Seeds A Amsterdam\nRoyal Queen Seeds Store va obrir les seves portes al cor d'Amsterdam fa un parell d'anys: un establiment petit però molt especialitzat, ple des del primer dia, i no només per la seva excel·lent ubicació, sinó també pel seu variat assortit d'alta qualitat i els seus preus assequibles.\nDesprés d'haver vist com milers de visitants i turistes passaven per les seves portes, Royal Queen Seeds Store s'ha convertit en el punt de referència per a cultivadors de tot Europa.\nEl menú de l'establiment és perfecte per a la seva visió internacional. Gràcies a la seva popularitat cada vegada més creixent, les llavors feminitzades són l'oferta més freqüent del menú. Royal Queen Seeds, la mateixa marca de llavors de la botiga, són les llavors més importants i adequades del mercat. Evidentment, trobareu varietats ben reconegudes com la White Widow i la Northern Lights, però també un èxit espanyol com la Critical o la tradicional Amnesia Haze d'Holanda.\nTotes les nostres llavors han estat cultivades, millorades, estabilitzades i feminitzades per cultivadors espanyols experts que treballen, en exclusiva, per a Royal Queen Seeds!\nL'assortit de Royal Queen Seeds també inclou llavors de les marques holandeses més preuades i de més renom, com per exemple, Sensi Seeds, Serious Seeds, High Quality Seeds, Black Label, Paradise Seeds i, evidentment, Dutch Passion. L'establiment ha decidit incorporar a la seva selecció un parell d'excel·lents col·legues internacionals; ara podreu trobar també les llavors Kannabia d'Espanya i les Lowryders especials autoflorents (també feminitzades!) de Joint Doctor d'Itàlia.\nCom a servei addicional per a la majoria de clients de l'establiment, Royal Queen Seeds Store també ha decidit començar a vendre tot el seu assortit en línia. El lloc web, fàcil d'utilitzar, ofereix tots els productes disponibles a la botiga per a la venda en línia.\nDAMSTRAAT: La Primera Tenda Royal Queen Seeds, Una Visita Obligada\nRoyal Queen Seeds Store és una visita obligada per als compradors de llavors de tot el món. Si teniu intenció de passar per la zona, veniu a visitar-nos i a parlar amb els nostres venedors qualificats, un dels quals parla cinc idiomes! L'European Seeds Bank no només és un establiment de llavors fàcil de trobar a Amsterdam; definitivament, també és el més assequible.\nCom ens podeu trobar? Des de la Plaça Dam, en direcció a l'Hotel Krasnapolsky, camineu per tot el Damstraat (el carrer comercial situat a la dreta de l'hotel) fins que arribeu al primer pont, en direcció a "de Wallen". Trobareu la botiga a la vostra dreta, just abans del pont. Ho heu aconseguit!\nLa botiga Royal Queen Seeds és realment una visita obligada pels compradors de llavors de tot el món.\nHaarlemmerstraat: Nova Botiga De Llavors Amsterdam!\nDonem la benvinguda a la segona brand store de Royal Queen Seeds. Si et vols elevar al cel de Royal Queen Seeds on tot el que necessita el cultivador entusiasta està disponible, aleshores vine a veure'ns a la nostra tenda de Haarlemstraat. Hi trobaràs de tot, des de llavors, vaporitzadors, grinders, bongs i el millor servei dels nostres empleats competents.\nCom arribar-hi? Ves des de la sortida oest de l'estació central, cap a el ‘Albert-heijn’ (Prins-Hendrikkade 20) i després camina al llarg de ‘Prins-Hendrikkade’ (els noms del carrer en ordre ascendent). Una vegada arribis al final del carrer, creua el canal i gira a l'esquerra pel ‘Singel’, segueix recte i pren la primera a la dreta. Ja estàs en ‘Haarlemmerstraat’ i ara només hauràs de seguir caminant fins al número 66B i hauràs arribat a la tenda Royal Queen Seeds. Et desitgem una experiència d'allò més agradable!


L’arbre dels somnis de CaixaBank.\n• CaixaBank i l'Obra Social “la Caixa” han col·locat arbres de Nadal en 1.400 oficines, dels quals pengen les il·lusions de milers de nens i nenes.\n• L'Arbre dels Somnis pretén animar a clients i treballadors a participar en aquesta acció solidària i contribuir a conscienciar sobre la pobresa infantil en la nostra societat.\n• CaixaBank i l'Obra Social “la Caixa”, seguint la seva tradició centenària d'implicació en els problemes socials, promouen aquesta acció social per a canalitzar la solidaritat de treballadors i clients.\nAquest Nadal, CaixaBank, en col·laboració amb l'Obra Social “la Caixa” a través del seu programa CaixaProinfancia planta de nou l'Arbre dels Somnis en les seves oficines, en la seva seu corporativa, en les seves filials i en altres empreses que participen en aquesta iniciativa. Aquest projecte pretén aconseguir que es compleixin petites il·lusions de prop de 25.000 nens i nenes en risc de pobresa o exclusió social. S'estima que, a Espanya, els menors en aquesta situació aconsegueixen la xifra de 2,2 milions.\nMés de 400 entitats socials del país, col·laboradores del programa CaixaProinfancia i involucrades en la tasca de millorar la situació de la infància, s'han ofert per a col·laborar en l'elaboració de les milers de cartes en les quals els nens que tutelen o atenen expressen el seu desig per a aquest nadal.\nCaixaBank, a través de la seva Acció Social i en col·laboració amb l'Obra Social “la Caixa”, impulsa al llarg de l'any accions diverses per a tractar de pal·liar necessitats socials urgents, implicant directament els equips de la seva xarxa d'oficines. Promociona el voluntariat amb finalitats socials entre els seus treballadors i clients, i canalitza, per mitjà de la seva xarxa comercial, milers d'ajudes econòmiques de l'Obra Social “la Caixa” a entitats socials locals que necessiten suport per als seus projectes i funcionament.\nA partir del pròxim dilluns, 25 de novembre, en 1.400 oficines de CaixaBank s'alçarà un Arbre dels Somnis, fabricat amb cartó reciclat. En la seva superfície s'adhereixen uns cercles amb forma de bola de Nadal amb el nom de pila i l'edat d'un nen o d'una nena. Qui vulgui materialitzar la il·lusió d'aquest nen, ha de desprendre un d’aquests cercles i demanar a un treballador de l'oficina que li lliuri la carta corresponent; en ella expressarà el seu desig concret: una joguina, alguna peça de roba o un altre objecte. Al posseïdor de la carta li toca buscar-lo, adquirir-lo i portar-lo a l'oficina, dipositant-lo al peu de l'Arbre no més tard del 13 de desembre.\nGràcies a la seva capil·laritat territorial, la xarxa d'oficines de CaixaBank pot donar suport a l'Obra Social “la Caixa” en la seva labor social, detectant necessitats d'entitats socials locals i canalitzant una part de la seva Obra Social. La col·laboració entre totes dues institucions fa possible que milers de petites i mitjanes entitats socials solidàries puguin accedir a les ajudes de l'Obra Social ‘la Caixa’. Anualment, més de 10.000 projectes reben, en conjunt, uns 44 milions d'euros.\nCaixaBank és una entitat amb una vocació profundament social. Fruit de l'herència que ha rebut, manté una actitud de servei a la societat i als seus clients. Per això té un compromís ferm amb la inclusió financera i és l'única entitat present en el 100% de les poblacions de més de 10.000 habitants i en el 94% de les de més de 5.000. És també l'única entitat que ofereix microcrèdits a persones sense garanties ni avals, a través de MicroBank, per a ajudar-los a impulsar els seus projectes personals i professionals. Manté un compromís amb la cultura financera a través de múltiples iniciatives, per a ajudar al fet que les persones prenguin millors decisions en la gestió de la seva economia domèstica.


Acticir Plus - Cames lleugeres - Santiveri - 40 càpsules - La Bona Salut\n> Complements Alimentaris>Circulació Sanguínia>Millorar Circulació en Cames>Acticir Plus - Cames lleugeres - Santiveri - 40 càpsules\nActicir Plus Càpsules\nLa Vitamina C contribueix a la formació normal de col·lagen per al normal funcionament dels vasos sanguinis i ajuda a reduir el cansament i la fatiga.\nEl Groseller, la Centella i el Galzeran col·laboren en la funcionalitat de la microcirculació (pesadesa de cames).\nIngredients: Extracte de acerola, font natural de vitamina C (àcid L-ascòrbic), extracte sec de groseller negre, fruits (Ribes nigrum L.) -1% antocianidinas-, extracte sec de galzeran, rizoma (Ruscus aculeatus L.) - 10% ruscogenina-, extracte sec de centella asiàtica, fulles (Centella asiàtica L.) - 10% asiaticósidos -, antiaglomerants: òxid de silici i estearat de magnesi.\nSense gluten. Sense lactosa ni derivats lactis.\nQuantitat aportada per dosi diària: 2 càpsules vegetals contenen 250 mg d'extracte de groseller negre (1% antocianidines), 70 mg d'extracte de galzeran (10% ruscogenina), 70 mg d'extracte de Centella asiàtica (10% asiaticósidos) i 280 mg d'extracte de acerola (32% vitamina C).\nUtilització: Prendre 2 càpsules al dia, es poden prendre les dues juntes abans de l'esmorzar o bé una abans de l'esmorzar i una abans del sopar. Es recomana no superar la dosi diària recomanada. Els complements alimentaris no s'han d'utilitzar com a substitut d'una dieta equilibrada. Mantenir fora de l'abast dels nens. Es recomana seguir una dieta variada i equilibrada.


Kasim Khan (Kassímov) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Kasim Khan (Kasimov))\nKasim Khan fou un kan mongol fundador del Kanat de Kassímov.\nQuan Ulugh Muhammad Khan fou assassinat pel seu fill Mahmutek, els seus altres dos fills Kasim i Yakub van fugir a Cherkask i d'allí al Gran Principat de Moscou (primavera del 1446). Van esdevenir lleials servidors del gran príncep i el van ajudar en la seva lluita contra Shemiaka. El 1449 apareixen a l'exèrcit del gran príncep contra Shemiaka però no hi va haver combats, ja que es va acordar la pau. El mateix any Sayyid Ahmad I de la Gran Horda va fer una incursió fins a Pokhra, i es va emportar a Maria l'esposa del príncep Basili Obolenski. Kasim quan se'n va assabentar va marxar amb la seva gent i va recuperar la presonera i el botí. A la primavera del 1450 els dos germans van prendre part a la lluita sagnant a Galítzia contra Shemiaka i a la tardor el gram príncep, que era a Kolomna, al saber que Malim Birdei Oghlan amb altres prínceps i un cos tàtar de l'estepa havia envaït el seu territori va enviar a Kasim contra ells junt amb tropes de Kolomna manades pel voivoda Constantí Alexandrovitx Bessutzof; van derrotar els invasors i els van expulsar cap a l'altre costat del riu Betius.\nEl 1452 el gran príncep va enviar el seu fill, junt amb el príncep Yakub i un exèrcit, contra Shemiaka; van fer una incursió que els va portar fins a Koksheng saquejant el territori i fent molts presoners arribant fins a la boca del riu Waga, retornant després a casa. Així entre 1446 i 1552 sempre apareixen un o l'altra o ambdós al servei de Rússia. Després del 1452 Yakub no torna a ser esmentat i no se sap si va morir o emigrar.\nKasim fou recompensat pels seus serveis amb la concessió d'un feu, la ciutat de Gorodetz al riu Oka, al govern de Riazan, amb un territori a l'entorn. De Kasim el feu va agafar el nom de Kassímov portant el governant el títol de kan. Ibrahim ibn Mahmud de Kazan, que era el seu nebot (fill d'un germà), va pujar al tron el 1467. Kasim s'havia casat amb la mare del kan, la vídua de Mahmudek (Mahmud) i va conspirar per obtenir el tron de Kazan i va negociar amb diversos notables com Abdul Mamun, per deposar al seu fillastre, demanant suport al gran príncep de Moscou Ivan III el Gran. Va marxar a Kazan amb les seves forces i l'aprovació del gran príncep el setembre de 1467, amb forces russes dirigides pels voivodes Ivan Jurgivitch i Ivan Obolenski Striga; però el fred fou molt intens i els invasors es van haver de retirar; els tàtars van enviar un destacament fins a Qalitx que no va fer gaire malt a les forces en retirada, més afectades pel temps.\nVa morir vers el 1469. Se'l considera el constructor de la primera mesquita de Gorodetz. El va succeir el seu fill Daniyar Khan\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kasim_Khan_(Kassímov)&oldid=28204542»\nDarrera modificació: 7 set 2021 a les 15:59\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 set 2021 a les 15:59.


el racó den Pere: Albarracín, una visita modèlica\nDins el XXXè encontre d'escoles associades a la UNESCO que es va celebrar dins la primera setmana del passat mes de juliol a la ciutat de Terol, tenguérem l'oportunitat de fer una visita guiada, i modèlica alhora, al poble d'Albarracín, a uns vint quilòmetres de Terol.\nAlbarracín és un indret exemplar en molts sentits: va ser declarat monument nacional l'any 1961, es considerat un dels pobles de més bellesa d'Espanya, es troba dins un paisatge fantàstic enfilat sobre una muntanya solcada pel riu Guadalaviar i el seu nom i la seva fisonomia provenen de la dinastia dels Banu Racín, originària dels berebers dins l'edat mitjana.\nCom deia abans, la visita va ser modèlica, ja que comptàrem amb un guiatge de luxe, el geògraf i gerent de la Fundación Santa María de Albarracín, el Sr Antonio Jiménez. Ell ha vist néixer i créixer aquest projecte cultural de refer, salvar i recuperar edificis emblemàtics i cases particulars d'aquest poble creant diferents llocs de feina, una quarantena, des de l'administració, vigilants de museus i guies, restauradors, i tot tipus de mà d'obra per dur endavant aquest original projecte de recuperació d'Albarracín. Paisatge i arquitectura tradicional configuren un atractiu original i, alhora, fràgil. Carrerons estrets amb portells i escales ens passejaren per teringues de façanes que desafien totes les lleis de gravetat i que, alhora, van tancant el sostre del carrer aixoplugant-te de possibles ruixades i tempestes o, senzillament, creant ombra i fresca dins l'estiu feixuc i calorós.\nVa ser un dia perfecte, tant pel que vérem com pel que escoltàrem i sentírem. Hi haurem de tornar amb més temps.\nVegeu un petit tast de la jornada...\nDetall del sostre de l'esglèsia de Santa Maria de Albarracín, ara restaurada i convertida en auditori. En aquest espai hi començàrem la visita guiada amb pèls i senyals pel geògraf i gerent, el Sr Antonio Jiménez.\nTot i ser el mes de juliol, encara hi havia roelles florides. Aquestes guaitaven sobre el sostre d'una antiga i recuperada casa de neu, just a l'esglèsia de Santa María de Albarracín.\nDetall de la murada que envolta la ciutat fortalesa des del segle XIV.\nDetall d'una de les moltes façanes de les cases que donen forma al poble. La fusta, el guix vermell i la teula àrab són els materials tradicionals de les diferents construccions d'Albarracín.\nPublicat per Pere Josep Crespí Isern a diumenge, d’agost 13, 2017


1931 Apareix el primer número de la publicació satírica "El Be negre"\n1931 Apareix el primer número de la publicació satírica El Be Negre\n23/06/1931\tTal dia com avui\n1931 Apareix el primer número de la publicació satírica 'El Be Negre'\nEl Be Negre va ser una revista satírica editada setmanalment a Barcelona des del 23 de juny de 1931 fins a l’agost de 1936, tot just iniciada la Guerra Civil.\nGaudint de l’ambient de total llibertat de l’època, mantingué una línia de causticitat, sarcasme, mordacitat i fins i tot de clara provocació vers determinats personatges i organitzacions polítiques que s’hi veieren blasmats i escarnits. Esdevingué un autèntic revulsiu contra els excessos i mancances de la societat catalana. Mai no estalvià càrregues en totes direccions, però tingué com a objectius predilectes l’espanyolisme i en algunes ocasions els escamots d’Estat Català i de l’anarquisme. Es captingué especialment en la crítica del Partit Radical d'Alejandro Lerroux i del grup de L’Opinió, d’ençà que aquest s’escindí d’Esquerra Republicana de Catalunya.\nL’editor de la revista fou l’escriptor i crític Màrius Gifreda i Morros. La dirigí el periodista Josep Maria Planas i Martí. Per bé que gairebé sempre els articles i col·laboracions fossin sense signar o amb pseudònims, entre els principals redactors d'El Be Negre cal esmentar Joan Cortès, Carles Sindreu, Rossend Llates, Manuel Amat, Just Cabot, Àngel Ferrant i singularment Josep Maria de Sagarra. Els seus principals il·lustradors foren Valentí Castanys (que durant força temps n’assumí la direcció artística), Avel·lí Artís-Gener “Tísner” i Francesc Fontanals “Soka”.\nL’assassinat del seu director, pressumiblement a mans de membres de la FAI, l’agost de 1936 i la persecució a la qual foren sotmesos força col·laboradors de la revista van provocar que deixés de publicar-se.


EL PI PALMA VOL ACABAR AMB LA PROHIBICIÓ TOTAL DEL LLOGUER TURÍSTIC A CIUTAT – El Pi\nPàgina d'inici Actualitat EL PI PALMA VOL ACABAR AMB LA PROHIBICIÓ TOTAL DEL LLOGUER TURÍSTIC A CIUTAT\nEl candidat d'El Pi a Cort, Josep Melià, ha criticat la decisió de l'actual equip de govern de no permetre el lloguer vacacional a edificis plurifamiliars\nEl candidat d'El Pi a Palma, Josep Melià, s'ha compromès a posar fi a la prohibició total del lloguer turístic a Ciutat i ha defensat que es pugui fer sempre que hi hagi intercanvi de places i es reguli amb criteris de qualitat. Melià ha deixat clar que «la zonificació actual i el preu de les places són autèntics desgavells i una clara mostra del fracàs del Pacte d'esquerres en una qüestió tan important per a Palma». El candidat d'El Pi Palma ha explicat que «el lloguer turístic s'hauria de fer a zones d'atractiu turístic, com el centre històric o la façana marítima, i consideram un error aquesta decisió perquè ha traslladat la pressió a barriades com Son Espanyolet».\nEl candidat d'El Pi Palma ha deixat clar que «l'actual prohibició pot acabar enfonsant el turisme a Ciutat i va en contra del comerç de proximitat i el sector de la restauració». En aquest sentit, ha recordat que «l'esquerra criticava el Partit Popular per prohibir el lloguer en immobles plurifamiliars i ara el Pacte d'esquerres fa el mateix; ni uns ni els altres han sabut donar solucions que estiguin a l'altura del repte i dels temps». Melià també ha apuntat que «aquesta prohibició no és més que la peresa o la manca d'imaginació per trobar respostes a una realitat incontestable, unes respostes que des d'El Pi sempre hem tengut molt clares».\nSegons Melià, «una gran part de l'oferta existent a Palma hauria de poder aflorar sempre que complís determinats criteris de qualitat». D'altra banda, el candidat d'El Pi ha dit que «aquestes decisions no serveixen per fer més fàcil l'accés a un habitatge, tal com diuen des de l'actual equip de govern, sinó ben bé al contrari». Melià ha reclamat una política pública d'habitatge que «no posi excuses» i que plantegi «propostes clares» a través de la regulació.\nPrevious article\tEL PI PALMA VOL AUGMENTAR EN PROP D'UN CENTENAR LA FLOTA D'AUTOBUSOS DE L'EMT PER MILLORAR EL TRANSPORT PÚBLIC A CIUTAT Next article\tEL PI PROPOSA UN PLA DE REACTIVACIÓ ECONÒMICA DEL SECTOR INDUSTRIAL BALEAR


Torroella de Montgrí | Masies Empordà\nTorroella de Montgrí – Catalunya (Espanya)\nEnvoltada per camps i regada pel riu Ter, Torroella de Montgrí se situa al peu del massís del Montgrí (a 302 m) i està comunicat per carreteres locals i nacionals (1). L’agricultura, el comerç i la indústria són les principals activitats econòmiques de la vila (2), que si bé no és un nucli especialment turístic, ofereix un programa molt ampli d’activitats i iniciatives culturals per a visitants i locals (3).\n(1) Entrada de Torroella de Montgrí a la Vikipèdia\n(3) L’Estartit Turisme\nIdeal per passejar-hi tant a l’hivern com a l’estiu, els carrers i paisatges de Torroella esdevenen testimoni indiscutible del pas del temps: el visitant és convidat a endinsar-s’hi.\nLa plaça de la Vila, centre del poble on s’arriba a través dels característics carrers ortogonals, és porticada i irregular, i dóna a la plaça una personalitat pròpia. Però també destaquen les muralles, el portal de Santa Caterina (s. XI-XIII), la torre de les Bruixes (s. XV-XVI) i les cases colonials dels indians que van fer les Amèriques, d’alt interès arquitectònic.\nEl Museu de la Mediterrània és una finestra oberta als aromes del Mare Nostrum, als seus sons, a les seves melodies i als seus paisatges. D’altra banda, el Centre d’Interpretació del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter convida a conèixer els paratges, la flora i la fauna d’aquest indret.\nA més dels mercats setmanals (a Torroella i l’Estartit), que permeten adquirir productes locals de primera qualitat, a aquesta localitat s’organitzen dues jornades gastronòmiques que apleguen gent d’arreu del país: els Tastets de Mar i La Poma a la Cuina.\nTelèfon d’Atenció Ciutadana: 972 75 81 12


Judici Isabel Carrasco: Montserrat González: “Vaig matar Isabel Carrasco; era la meva filla o ella” | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nL'assassinat d'Isabel Carrasco\nL’assassina confessa demana que se li apliqui l’eximent incomplet de trastorn mental\nLleó 19 GEN 2016 - 18:03\tCET\nMontserrat González (2d) i la seva filla, Triana Martínez (e), aquest dimarts. J. C. EFE\nMontserrat González, autora confessa dels trets que van causar la mort de la presidenta de la Diputació de Lleó, Isabel Carrasco, el 12 de maig del 2014, ha reconegut al judici que ho va fer per defensar la seva filla de la persecució laboral i social que suposadament patia des que el gener del 2010 la jove es va negar a mantenir relacions sexuals amb la política. "El gener del 2012, quan [Mariano] Rajoy decideix mantenir-la [a Isabel Carrasco] com a presidenta provincial del PP, vaig decidir que la mataria. Era la meva filla o ella", ha manifestat aquest dimarts.\nGonzález, que només ha respost a les preguntes del seu advocat, s'ha esforçat en la seva declaració a desvincular la seva filla, també acusada, del crim. Segons ella, Triana no va participar en els seguiments que des del 2012 va efectuar a la presidenta de la Diputació. També ha assegurat que la seva filla sempre va intentar dissuadir-la que comprés un arma: “Em va dir que ni se m'acudís, que no era la solució, que no ho fes”, ha assegurat. La mare també s'ha responsabilitzat de les anotacions manuscrites de la seva filla sobre les recerques a Internet per adquirir una pistola i ha justificat que es fessin des de l'ordinador de Triana perquè “sempre estava encès per baixar pel·lícules”. “La meva filla anotava les coses que jo li deia”.\nLa defensa de González ha tornat a reconèixer l'autoria del crim i ha mirat de desvincular de l'assassinat la seva filla, Triana Martínez, també acusada. En la primera jornada del judici amb jurat que se celebra a l'Audiència Provincial de Lleó, aquest dimarts, les parts han llegit els escrits d'acusació i defensa. L'al·legat de l'advocat de la mare i la filla afirma que Montserrat González va actuar moguda per un trastorn mental derivat de la suposada persecució laboral i social que Carrasco va exercir sobre la seva filla, després que ella rebutgés les relacions sexuals que suposadament li oferia la política.\nDavant de l'acusació del fiscal que Triana va quedar amb la seva mare perquè aquesta li lliurés el revòlver Taurus utilitzat per assassinar Carrasco, la defensa exposa una teoria alternativa. L'advocat d'ambdues sosté que la mare va llançar la bossa amb l'arma en un garatge, i que la filla la va recollir i després li va donar a la seva amiga Raquel Gago, policia local i també acusada en aquest judici.\nSobre aquesta base, la defensa reclama que es condemni la mare per assassinat, però que se li apliqui un eximent incomplet de trastorn mental i un atenuant de reparació del dany, perquè ha abonat una indemnització a la filla i a la parella de la víctima. La pena per a Montserrat González hauria de quedar-se, segons l'advocat d'ambdues, en set anys de presó per assassinat i un per tinència il·lícita d'armes. Per a Triana, la defensa reclama la lliure absolució en entendre que només va haver-hi un delicte d'encobriment, i que, segons la Llei, no pot ser castigat en fer-se entre familiars de primer grau.\nEn el seu al·legat inicial davant el jurat, el fiscal en cap de Lleó, Emilio Fernández, ha rebutjat tota aquesta teoria. Fernández afirma que mare i filla, junt amb la policia local Raquel Gago, amiga de Triana que va tenir l'arma 30 hores en el seu poder, van planejar amb cura, fredor i precisió l'assassinat de la política. El representant del ministeri públic sosté que es van fer seguiments a Carrasco i que va ser assassinada per l'esquena per Montserrat en un lloc —la passarel·la sobre el riu Bernesga— on no hi havia càmeres. "Si no hagués estat pel policia jubilat que va veure l'assassinat i va perseguir la Montserrat hauria estat gairebé impossible trobar les autores del crim", ha afirmat el fiscal, que sol·licita 23 anys de presó per a les tres acusades per assassinat, atemptat a l'autoritat i tinència il·lícita d'armes.\nEl fiscal també rebutja que Montserrat i Triana tinguessin algun tipus de trastorn mental derivat del suposat assetjament de la presidenta de la Diputació cap a la jove. "Només tenien un odi profund a Isabel Carrasco", ha afirmat el representant del ministeri públic. Fernández ha recordat al jurat que en la vista oral la defensa intentarà provar "la maldat d'Isabel Carrasco", però el que es dilucida és l'assassinat. "Fos com fos Isabel Carrasco, ningú té dret a matar-la. I si s'arribés a provar que va arribar a perjudicar la Triana, no és justificació per matar-la i menys de la forma tan covarda amb què ho van fer", ha manifestat el fiscal.\nL'advocat de la mare i de la filla, José Ramón García, ha admès que a la vista oral no es jutja la víctima, Isabel Carrasco. No obstant això, el lletrat ha dit que el suposat assetjament de la presidenta de la Diputació a Triana és rellevant per a la defensa. "La situació anímica de la Montserrat es veu perforada per una persecució per terra, mar i aire […] i pensa: és la meva filla o ella". L'advocat ha recordat al jurat que la mare "ha matat per la seva filla" i "no és una gihadista a la qual tant li fa el que passa".\nRespecte a la tardança de Triana a manifestar el suposat incident sexual a casa de Carrasco el 2010, el lletrat ha manifestat: "Jo m'assabento d'aquest fet quan vaig a veure-les a presó, i les renyo per no haver-m'ho dit. Me n'assabento pel psiquiatre que les atenia. No és cap invent de la defensa. Que li preguntin a la Triana si sap com està el pis [de Carrasco], perquè és l'única vegada que la Triana hi ha estat, els dirà amb detall el que ha vist".


Poesia Infantil i Juvenil: Poesia de nit i de dia: llibre de poesia infantil de Teresa Broseta\nPoesia de nit i de dia: llibre de poesia infantil de Teresa Broseta\nPoesia de nit i de dia és un llibre de poesia infantil ben juganer, escrit per Teresa Broseta amb unes requetesimpàtiques il·lustracions de Lirios Bou i que està editat per Andana, dins de la seua col·lecció Vago de versos (que aprofitem també per a recomanar-vos).\n20 poemes adreçats a les orelletes del més menudets i primers lectors per a que comencen a jugar amb la poesia, de nit i de dia, a l'estiu i a l'hivern, perquè... cal sempre trobar un bon moment per poemar. Poemes de bon matí o per anar al parc, poemes sobre les sabates o sobre les mosques o per anar a la fira amb sabates i les mosques al darrere. Versos que ens endinsen al món de la fantasia per mig de l'abracadabra o del cant d'una sirena a les nits d'estiu.\nUs recomanem aquest llibre, ara que s'apropen les vacances de primavera i tenim més temps per a jugar i llegir junts, grans i menuts.\nUs fiquem un tastet per a que assaboriu els versos (si punxeu sobre les imatges es fan grans i podreu gaudir-ne millor) i hem pensat que, donat aquest temps primaveral que tenim, el poema més adient va referència... al refredat i a la tos, degut a que igual anem molt abrigats que en cos de camisa.\nHui no he pogut dormir gens\nperque he tossit a muntó.\nPer això de bon matí\nm'han portat al meu doctor,\nque ha receptat de seguida\nun xarop per a la tos.\nJa me'l conec d'altres voltes\ni és de veres fastigós!\nCride, plore i em lamente:\n"Que no el vull! Que he dit que no!\nQuin gust de caca de rata,\nno me'n doneu, per favor!"\nPer més que em trenque la gola,\nno el faig canviar d'opinió.\nJo no sé si té sentit\nque, per curar-me la tos\nem facen malbé la panxa...\nNo em diràs que no és curiós!\nEtiquetas: editorial Andana, llibres de poesia infantil, poemes infantils, poesia i medicina, poetes, Teresa Broseta


La llei europea de dades és caòtica (Alison Cool)\n5 min. 20/05/2018 17:40\n651x366 La llei europea de dades és caòtica / GETTY La llei europea de dades és caòtica / GETTY\nLes nostres dades estan amenaçades. Després de la filtració d’Equifax i de l’ús indegut, per Cambridge Analytica, del perfil de més de 87 milions d’usuaris de Facebook, sembla que totes les nostres dades personals corren perill. I cada vegada són més les informacions nostres que es capturen, s’emmagatzemen i es processen en dispositius intel·ligents, com ara termòstats, càmeres de vigilància per a nadons, fanals amb connexions de wifi i sensors de trànsit.\nEl 25 de maig la Unió Europea començarà a aplicar la regulació més exhaustiva mai elaborada sobre el que es pot fer amb les dades personals. El reglament general de protecció de dades (RGPD) donarà als ciutadans més control sobre la seva informació personal i, alhora, obligarà els que processen dades dintre de la UE a assumir la responsabilitat de protegir-les. Gràcies a l’RGPD, els europeus tindran dret a la portabilitat de dades (per exemple, els usuaris les podran transferir d’una xarxa social a una altra) i no estaran subjectes a decisions basades en el tractament automatitzat de dades (es prohibeix, per exemple, l’ús d’un algoritme per rebutjar candidats a un lloc de treball o denegar un préstec). Pel que sembla, els advocats creuen que la nova llei pot substituir un internet controlat per empreses per una democràcia digital.\nNomés hi ha un problema: ningú acaba d’entendre aquest reglament general de protecció de dades.\nLa llei és d’una complexitat sorprenent. Després de tres anys d’intenses pressions polítiques i conflictives negociacions, el Parlament Europeu va publicar un esborrany, al qual es van presentar unes 4.000 propostes d’esmena, cosa que reflecteix la divergència dels interessos en joc. Les empreses, els governs i les institucions acadèmiques processen les dades personals, però les apliquen amb finalitats diferents.\nHi ha un altre motiu que explica la complexitat i l’ambigüitat d’aquesta normativa: les qüestions que s’hi tracten, sovint plantejades com a temes jurídics i tècnics, també impliquen valors. Els 28 estats membres de la UE tenen experiències històriques i actituds diferents sobre la recopilació de dades. Als alemanys, que recorden l’ús eficaç i letal que els nazis van fer de la informació, no els inspira gaire confiança que el govern o les empreses recopilin dades personals. En canvi, els ciutadans dels països nòrdics ho associen al funcionament d’uns potents sistemes de protecció social.\nPer tant, el reglament és intencionadament ambigu com a resultat d’una sèrie de concessions. Es compromet a relaxar les restriccions sobre els fluxos de dades i, alhora, permet als ciutadans controlar les seves dades personals; pretén promoure el creixement econòmic europeu i protegir alhora el dret a la privacitat. Se centra en uns principis generals i passa per alt les possibles diferències entre les tecnologies actuals i les futures.\nPerò aquests principis generals no sempre coincideixen amb les pràctiques actuals en aquest camp. El reglament exigeix als que processen dades personals que assumeixin la responsabilitat de limitar-ne la recopilació i processament al que és estrictament indispensable per a una finalitat específica, i els prohibeix altres usos. D’entrada, sembla una bona idea, però, per exemple, l’aprenentatge automàtic -una de les àrees de recerca més actives en l’àmbit de la intel·ligència artificial, aplicada a la publicitat selectiva, els cotxes autònoms i moltes més coses- necessita dades per fer uns sistemes informàtics capaços de prendre decisions que no es poden especificar prèviament, i que tampoc es poden derivar de les dades originals ni explicar després del fet.\nEl 2017, un any després que s’aprovés el reglament, vaig entrevistar a Suècia científics, informàtics, juristes, advocats, especialistes en ètica i activistes. Em vaig assabentar que molts dels científics i informàtics que s’hauran d’atenir a la llei la consideren incomprensible. Dubten que es pugui arribar a complir mai del tot.\nUn expert de la plataforma nacional sueca de bioinformàtica comenta: “Sovint ens preguntem «¿I què en diu la llei, d’això?», i no ho sap ningú”. O com ha dit un científic responsable de les instal·lacions informàtiques d’una important universitat: “L’RGPD diu, si fa no fa, que «hi ha d’haver un nivell adequat de seguretat» i coses per l’estil. D’acord, però ¿què vol dir, això?”\nMolts dels principis generals de la llei, tot i evitar fer referència a tecnologies concretes, es basen en hipòtesis ja obsoletes en matèria de tecnologia. Un professor de dret em va explicar el concepte de portabilitat de dades que presideix l’RGPD: “Queda molt clar, crec, que s’imaginaven una empresa que té les dades emmagatzemades físicament en algun lloc, del qual el ciutadà té dret a treure-les”. Però en l’era del big data i dels serveis al núvol, poques vegades trobem les dades en un únic lloc.\nEl que realment vol dir aquest reglament ho decidiran potser els tribunals europeus en el que segurament serà un procés dilatat i confús.\nTot i així, l’RGPD no és una causa perduda. Necessitem normes sobre les dades. Però els marcs legals, sobretot si són llargs, complexos i ambigus, no poden ser l’únic ni tan sols el principal recurs que ha de guiar la gestió quotidiana de la protecció de dades. Si l’objectiu final és canviar l’ús que es fa de les nostres dades personals, cal investigar més a fons qui i com les recopila, i com pren les decisions sobre la seva protecció. Els responsables polítics s’han de basar en aquests estudis per elaborar una normativa pràctica i fonamentada en l’experiència.\nAl cap i a la fi, unes directrius pragmàtiques i comprensibles per als professionals del sector contribuiran molt més a protegir les nostres dades personals que no una llei que promet canviar internet però no sap explicar de quina manera.


La producció de préssec i nectarina a Lleida augmentarà aquest 2012 un 5% - Zona Rural - Altanto!! Revista\nSalut, Cos i Ment\nAl punt de Mira\nCreus que darrerament ha augmentat la corrupció política?\nSi (90 %)\nNo (8 %)\nNS/NC (2 %)\nSortida de Sol:\nPosta de Sol:\nTens alguna cosa a dir?\nQueixes, suggerències, observacions, coses interessants, ... La bústia de l'Altanto!! t'escolta\nSuma( 2 + 2 )\najuntaments Seròs crisi econòmica Torres de Segre Alcarràs mobilitzacions ciutadanes agricultura, fruticultura, ramaderia festes i celebracions Festa Major Partits polítics sindicat agrari delictes empreses Soses Aitona Massalcoreig DAAM handbol centres educatius Unió Pagesos Lleida Catalunya Mossos d'Esquadra Generalitat futbol\nLa producció de préssec i nectarina a Lleida augmentarà aquest 2012 un 5%\nAquest matí ha tingut lloc el 16è Fòrum nacional del préssec i la nectarina d'Alcarràs, on l'entitat organitzadora, AfruCat, ha presentat les previsions d'aquestes fruites de pinyol per aquesta propera campanya de 2012. Pel que fa a Lleida, una de les zones més importants a nivell productiu en àmbit espanyol i també europeu, s'apunta a un augment del 5% en la seva producció respecte l'any passat i arribaria a les 365.000 tones. En el context europeu, sembla que no hi haurà solapament de campanyes, pel que les perspectives en quant a preus apunten ser favorables. Tot apunta que tant Espanya com Europa tindran una producció similar a la de l'any passat.\nCatalunya augmentarà un 4% la seva producció respecte l'any passat i es preveu que arribi a produir unes 412.000 tones de préssec i nectarina. Aquest augment és degut, en part, per la producció de noves plantacions joves de nectarina i per l'aposta del préssec pla, el paraguayo.\nA nivell espanyol, s'espera una campanya similar a la de l'any passat, però amb baixades considerables a Andalusia, València, Múrcia i Extremadura per les gelades del mes de febrer que provocaran que falti oferta en les varietats primerenques i que es revaloritzi el preu d'aquestes varietats. En general, baixarà tota la producció espanyola tret de Catalunya i Aragó. Les previsions d'AfruCat per Espanya apunten a una producció de 1.168.000 tones -el 2011 es van produir 1.184.000-.\nEn definitiva, aquesta campanya es resumeix en una campanya normal, similar a la de l'any anterior i amb un calendari on no es preveuen solapaments de campanyes com va passar l'any passat. Això fa ser optimistes a les associacions de productors, tot i que recorden que els factors meteorològics tenen molt a dir i que això és una mera previsió.\n26 Abril de 2012\n0 comentaris imprimir\nMés notícies sobre " AfruCat , agricultura, fruticultura, ramaderia , Alcarràs "\n05/05/2011 - El 80% dels consumidors prefereix la nectarina dolça enlloc de l'àcida\n15/11/2009 - El porcí es reuneix a Alcarràs per analitzar l'actual situació del sector\n11/01/2010 - Entrega de diplomes dels cursos impartits per l'ECA Alfarràs\n** L'Altanto!! no es fa responsable de les opinions que puguin manifestar els usuaris.


Leonard Cohen, out of the game | Ancha es mi casa\n← ¿Qué es esto? (VI-2)\nLos mapas de Mayorga →\n6 respuestas a Leonard Cohen, out of the game\n12 noviembre, 2016 en 11:50\nDesde ayer no hago otra cosa que escucharlo con un nudo en la garganta…\n12 noviembre, 2016 en 12:56\nEso es lo que pasa con sus canciones, desde El partisano hasta esta, de modo que murió matando a su manera. Hace una semana creo, escuché a su hijo explicando el estado de excitación en el que la compuso.\n12 noviembre, 2016 en 17:01\nNo puc dir que ha desaparegut la banda sonora de la meva vida, perquè en ella hi ha molta música i de diferent categoria. Però sí que Leonard Cohen ocupa un lloc rellevant dels anys 73 a 75. Vaig aprendre’m de memòria totes les seves cançons dels 3 primers discos. Vaig assistir emocionada a primera fila -i això que era una pobre estudiant- al concert que va fer al Palau. Vaig comprar-me i em vaig fer portar de Londres llibres de poesia seus en els quals havia de buscar algunes paraules de significat incomprensible pel meu incipient anglès. Quan els meus fills prostestaven perquè sempre escoltava “l’home de pedra” vaig rebaixar l’audició. I encara el vam anar a sentir al palau dels esports quan feia la gira promocional del I’m your man i començava a tenir la veu malmesa…\nHa estat un gran poeta. Em produeix tristesa la seva desaparició.\n12 noviembre, 2016 en 20:18\nUn gran poeta, escrivint i cantant. Vinc d’arreglar el que he pogut les flors (els youtubes) als dos posts on vaig explicar com em va arribar la seva música. La meva filla em va enviar l’altre dia la còpia d’un whatsapp on deia que Cohen li recordava casa meva, i a mi. Suposo que seria al 90, que em vaig comprar un CD recopilatori de la segona època, i no parava de sonar. Molt bo, i exclusiu. Vaig desistir de moltes lletres, em feia una idea i prou.\nPoc puc afegir al comentari de la Timamot. Ella me’l va descobrir i va ser el principi de la fi del francès com a llengua de les bones cançons, per a mi. Per l’anglès havia fet tard però molt sovint l’emoció de les paraules m’arribava i m’arriba igual que si ho entengués.\nHe estat veient un film-reportatge que han passat al Canal 33 (a les tantes de la matinada però previsorament enregistrat amb l’artilugi de Movistar). Al Youtube també es troba, sense subtitolar. És el Cohen jove dels anys 70. Dove sono i bei momenti…\nI la cançó-despedida: impressionant. De reclinatori, nus a la gola i gallina de piel. I això que no canta! si arriba a cantar ja seria massa.\n12 noviembre, 2016 en 20:23\n¿No canta? No m’havia fixat…\nGran invent l’artilugi de Movistar (encara que el corrector li vulgui dir “Artefacte”). Forma part de la feina diària revisar les pelis de tots els canals que convé programar perquè es gravin.


EL BLOG DEL TEMPS: Dia Meteorològic Mundial 2022\nPrevisió del temps: 30 de març de 2022\nPrevisió del temps: 29 de març de 2022\nPrevisió del temps: 28 de març de 2022\nPrevisió del temps: 25 de març de 2022\nPrevisió del temps: 24 de març de 2022\nPrevisió del temps: 23 de març de 2022\nDia Meteorològic Mundial 2022\nPrevisió del temps: 21 de març de 2022\nPrevisió del temps: 17 de març de 2022\nPrevisió del temps: 16 de març de 2022\nPrevisió del temps: 15 de març de 2022\nPrevisió del temps: 14 de març de 2022\nPrevisió del temps: 11 de març de 2022\nPrevisió del temps: 10 de març de 2022\nPrevisió del temps: 9 de març de 2022\nPrevisió del temps: 8 de març de 2022\nPrevisió del temps: 7 de març de 2022\nPrevisió del temps: 4 de març de 2022\nPrevisió del temps: 3 de març de 2022\nPrevisió del temps: 2 de març de 2022\nPrevisió del temps: 1 de març de 2022\nEls fenòments extrems relacionats amb el temps, el clima i l’aigua són cada cop més freqüents i intensos a moltes parts del món com a conseqüència del canvi climàtic. Estem més exposats que mai a múltiples perills, que estan evolucionant com a resultat del creixement de la població, la urbanització i la degradació ambiental.\nJa no n'hi ha prou amb les previsions de quin temps farà. Les previsions basades en l'impacte que informen el públic del temps que farà són vitals per salvar vides i mitjans de subsistència. No obstant això, una de cada tres persones encara no està adequadament coberta pels sistemes d'alerta primerenca.\nUna major coordinació entre els serveis meteorològics i hidrològics nacionals, les autoritats de gestió de desastres i les agències de desenvolupament és fonamental per millorar la prevenció, la preparació i la resposta.\nLa COVID-19 ha complicat els reptes als quals s'enfronta la societat i ha debilitat els mecanismes d'afrontament. La pandèmia també ha posat de manifest que, en el nostre món interconnectat, hem d'adoptar un enfocament transfronterer veritablement multirisc per avançar cap als objectius globals d'acció climàtica, reducció del risc de desastres i desenvolupament sostenible.\nEstar preparat i capaç d'actuar en el moment adequat, en el lloc correcte, pot salvar moltes vides i protegir els mitjans de subsistència de les comunitats d'arreu del món, tant ara com en el futur.\nEl Dia Meteorològic Mundial, el 23 de març de 2022, té com a lema “Alerta primerenca i acció primerenca”, i destaca la importància vital de la informació hidrometeorològica i climàtica per a la reducció del risc de desastres.


Quarta final de Copa al Vicente Calderón - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesQuarta final de Copa al Vicente Calderón\nQuarta final de Copa al Vicente Calderón\nEl FC Barcelona ha guanyat una final de Copa (contra l’Sporting de Gijón) i n’ha perdut dues (contra el Madrid i el Saragossa) a l’escenari d’enguany\nHan passat més de 25 anys de l'última final del FC Barcelona al Vicente Calderón. Va ser el 26 d'abril del 1986, contra el Saragossa, i el conjunt blaugrana va caure derrotat per 0-1 (gol de Rubén Sosa). Aquella va ser l'última de les tres finals que el Barça ha disputat, fins ara, a l'estadi de l'Atlètic de Madrid. A la primera l'equip blaugrana també va perdre (0-4 contra el Reial Madrid), mentre que la segona va ser l'única que va tenir final feliç (3-1 a l'Sporting de Gijón).\nTretzena final al Calderón\nEn total, la d'enguany serà la tretzena final que es jugui al Vicente Calderón. La darrera vegada que aquest estadi va acollir una final va ser a la temporada 2007/08, un títol que llavors va ser per al València (3-1 al Getafe).\nPer a l'Athletic Club serà la tercera final al Calderón. La primera, a la temporada 1972/73, va acabar amb triomf i títol basc (2-0 al Castelló). Quatre edicions més tard, l'Athletic Club va caure a la tanda de penals contra el Betis (0-0 i 8-7 als penals).\nEl Vicente Calderón es va inaugurar el 1966 i actualment té una capacitat per a 54.837 espectadors.\nFinal de la Copa: 25 de maig al Vicente Calderón


Cèl·lules - Ensayos universitarios - 02012011\nActivitats sobre les pàgines web: La cèl·lula\nPagines a visitar: Historia, Generalitats i Estructura cel·lular. Activitats bàsiques 1. D’on ve la paraula “cèl·lula”? Qui va ser el descobridor de las cèl·lules? En quin any? Va veure cèl·lules en realitat? La paraula cèl·lula prové d'uns petitíssims compartiments que havia trobat en una fina làmina de suro i que li recordaven lespetites cel·les que construeixen les abelles en un rusc. El descobridor de les cèl·lules va ser el científic anglés Robert Hook. Les va descobrir el 1665, segle XV. Hook realment no va veure cèl·lules, el que va veure eren parets cel·lulars del que havien estat cèl·lules vives quan formaven l'escorça de l'arbre. 2. Qui va ser el primer en observar cèl·lules vives? Quines? En quin any? El primer enobservar cèl·lules vives va ser l'holandès Antonie van Leeuwenhoek . Les cèl·lules que va observar eren glòbuls de sang a l'any 1673. 3. Escriu els tres punts de la Teoria cel·lular, els qui la van enunciar i en quin any. Els tres punts de la Teoria cèl·lular són: -Tots els éssers vius estan formats per cèl·lules. -La cèl·lula és la unitat anatòmica i funcional dels éssers vius. -Tota cèl·lula provéper divisió d'una altra cèl·lula La van anunciar els alemanys Matthias J. Schleiden i Theodor Schwann l'any 1838. 4. Quin avantatge ofereixen els microscopis electrònics respecte dels òptics? Raona la resposta: Per què no es va poder descriure l’estructura dels orgànuls fins a la invenció del microscopi electrònic? Els microscopis electrònics són millors que els òptics ja que, els microscopisòptics tenen limitacions físiques que no permeten aconseguir més que uns 1.500 augments. Encanvi, amb els microscopis electrònics s'ha pogut fer més descobriments i ampliar-los, gràcies a que es poden aconseguir 1 milió d'augments i encara és possible que la tècnica els pugui millorar i poder anar una mica més enllà. Amb el microscopi electrònic, ha permès descobrir molts aspectes de com és la cèl·lulai del funcionament dels seus processos. Fins que el microscopi electrònic no es va inventar, no es va poder descriure l'estructura dels orgànuls perquè és massa petita per poder-la veure amb 1.500 augments, és a dir, amb el microscopi òptic.\n5. Necessitem microscopi per observar totes les cèl·lules? Justifica la resposta. No, ja que hi hancèl·lules que les podem veure només amb els ulls sense necessitat de cap microscopi. Un exemple molt clar és l'òvul de la gallina o Alga acetabulària . Encanvi, hi han moltes cèl·lules que és necessari un microscopi, com per exemple, els Bacteris, els glòbuls vermells, etc. 6. Assenyala a la fotografia les tres parts de la cèl·lula.\nMembrana plasmàtica Citoplasma\n7. Omple el quadre: Quèés? És l'estructura externa que envolta la cèl·lula. No podem arrencarla com si fos una làmina d'una ceba, ja que continua per l'interior formant nombrosos plecs. Funcions -Limitar i donar forma a la cèl·lula, tot mantenint el medi intern. -Seleccionar i transportar aquelles substàncies que entren o surten de la cèl·lula i que són necessàries o perjudicials per mantenir la seva activitat. D'altresinformacions Químicament és formada per una doble capa de lípids en la qual s'hi insereixen molècules de proteïnes. Les cèl·lules vegetals apart de per la membrana, estan envoltades d'una capa molt rígida formada per cel·lulosa i que s'anomena paret cel·lular.\nÉs el medi cel·lular comprès entre la membrana plasmàtica i el nucli. Consta de dues parts; el hialoplasma iels orgànuls cel·lulars.\nHialoplasma:En ell s'hi realitzen nombroses reaccions químiques en llocs concrets Orgànuls cel·lulars: realitzen funcions ben especialitzades, sobretot en la cèl·lula eucariota.\nEn general totes les cèl·lules contenen totes les classes d'orgànuls cel·lulars, si bé podem trobar petites diferències entre les cèl·lules animals i vegetals.\n...TEMA 1: RESUM DELS CASTELLS A CATALUNYA 1.1.INTRODUCCIÓ: Catalunya es terra de castells. Alguns historiadors creuen que tant el nom de Catalunya com el de castella, procedeixen de la timologia castell, es a dir, terra de castells. Un recorrergut a fons pel país permet descobrir aqueste bestigis en forma de fortificacions. De vegades erronats, d'altres reconstruits i fins i tot habitats, amaguen en les seves pedres les arrels de la nostre història. a) Prehistòria del castell: La...\nOlhos de cao azul Proteccion preventiva contra incendios Elementos de la obligacion Signos de puntuacion Disertacion ¿que es el hombre? Punto de equilibrio


"Hay alternativas", la crisi des d'una perspectiva diferent :: Amb compte ::\nby Roger Compte · Published 23/4/2012 · Updated 22/4/2012\nVolia recomanar algun llibre per Sant Jordi i m’he decidit per aquest “Hay alternativas”, que estic alternant amb el segon de la saga de Juego de Tronos. A uns se’ls hi acosta l’hivern, els altres ja el tenim a sobre i no sabem com sortir-ne. Però per algú que de política i, sobretot, economia, va tant justet com jo, és il·luminador trobar-se textos com aquest de “Hay alternativas”. Tres professors universitaris van preparar un llibre amb l’idea de mostrar que les tesis oficials sobre la crisi que sentim per tot arreu no són certes. O com a mínim, que es poden discutir. Això que estem abocats al desastre i que l’única solució és retallar i més retallar. A mi, que del tema no hi entenc un borrall, ja em sembla de pur sentit comú que només retallant i facilitant els acomiadaments l’economia no té massa pinta de millorar ni reactivar-se, al contrari. Ells plantegen solucions molt més lògiques per ajudar a sortir de la crisi i sense putejar excessivament la majoria. Que es puguin fer amb el control aferrissat dels 4 que ho governen tot, ja és una altra cosa.\nEl seu punt de vista no ha de ser necessàriament el vàlid, però val la pena llegir un llibre com aquest per veure una visió diferent de la que es veu a tot arreu i també una explicació bastant clara i entenedora del què ha portat a viure tota aquesta crisi. Sembla que es confirma que no és que els treballadors haguem viscut per sobre de les seves possibilitats, salta la sorpresa. El llibre es pot localitzar a llibreries per un preu de 10 euros o també es pot descarregar gratuÏtament des d’attac.es, iniciativa que van decidir fer després de tenir molts problemes per publicar aquest llibre. Per sort, això ja fa uns anys que no és cap problema. I qui vol aconseguir publicar un llibre, ho pot fer fàcilment.\nby Roger Compte · Published 15/4/2005\nby Roger · Published 23/4/2003 · Last modified 1/9/2017\nNext story Mas Prades (disfrutant de menjar al Delta Vs BCN opportimity week)\nPrevious story Les Moles


Curs Internacional de Música de Cervera 2014 - Revista Musical Catalana\nCurs Internacional de Música de Cervera 2014\nImatge d’un dels cursos de l’any passat\nAl Festival de Música de Cervera s’estrenarà una obra de Xavier Pagès.\nFins al dia 30 de juny estaran obertes les inscripcions per a la 34a edició del Curs Internacional de Música de Cervera que tindrà lloc a la capital de la Segarra del 20 al 27 de juliol. El Curs és una iniciativa de la Càtedra Cervera-Emili Pujol, que també organitza el Festival Internacional de Música i la Fira de Lutiers que tindran lloc en paral·lel al Curs.\nEl Curs –un dels més veterans i considerat dels més prestigiosos de l’Estat espanyol– inclou diverses tipologies de cursos, als quals es poden apuntar els alumnes interessats a incrementar el seu nivell musical. Així doncs, es poden inscriure al mestratge de dotze instruments diferents (de corda, vent o piano), música de cambra i música simfònica. En anys anteriors, la Càtedra ha comptat amb alumnes inscrits de països com Alemanya, Itàlia, Xile, el Japó o Corea, a part dels catalans i de la resta de l’Estat.\nEnguany el Curs disposa de 21 professors d’alt nivell i procedència diversa, tots ells experts en el seu àmbit. Entre molts d’altres, es pot destacar Arnau Tomàs, violoncel·lista del Quartet Casals, o Anna Puig, viola formada al Conservatori de Cervera i que en aquests moments és membre de la Mahler Chamber Orchestra de Berlín. També hi haurà, entre el professorat, la violinista Helena Satué i la pianista Alba Ventura, dues joves catalanes amb projecció internacional. A més, s’hi afegeixen Emili Cantor, que en aquests moments és considerat un dels millors pedagogs europeus en l’ensenyament de la viola, la violinista Olga Aleshinski i el trompetista Pep Anton Casado, solistes de l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu.\nPer la seva banda, el Festival de Música oferirà set concerts. L’iniciarà l’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida, dirigida per seu titular, Alfons Reverté, amb un programa d’obres de Granados, Serra i Xostakóvitx. Seguirà un concert en format de festa popular amb la Bellpuig Cobla, la Colla Sardanista Jovencells i els Geganters de Cervera, amb la proposta “1714. Música i danses tradicionals per al Tricentenari”, amb obres d’Elies, Garreta, Serra, Vilà Gandol, Morera i Toldrà; i el grup Barcelona Gospel Messengers, dirigit per Ramon Escalé.\nXavier Pagès. © Miquel Perales\nLa resta de concerts seran protagonitzats per professors i alumnes del Curs. En un del quals s’estrenarà el poema simfònic per a narrador i orquestra de cambra El sometent (“1714. Música per al Tricentenari”) de Xavier Pagès, a càrrec de professors del Curs; completaran el programa obres de Massià, Bonet, Taverna-Bech, Guzman, Bagué i Pagès.\nFinalment, l’11a Fira de Lutiers serà el 22 de juliol i reunirà André Alegre, Anna Andreu i Gerard Díaz, Lluís Clapers, Guillem Gecubí, Antonio Manjón, Jordi Pinto, Àlex Canals, Jordi Térmens, Ignasi Flo, Mercè Solé, Montse Solé, Juan Santiago i María Cecilia, Jaume Bosser, Xavier Vidal, Eduard Bosque, Marçal Serradesanferm, i Manolo Germán.\nPer a més informació i inscripcions al Curs: www.catedracervera.cat.


Finalitza la restauració de la Castlania amb la troballa de noves restes arqueològiques - Revista Cambrils\nFinalitza la restauració de la Castlania amb la troballa de noves restes arqueològiques\nPublicat el Dilluns, 28 d'octubre de 2013 13:20h\nUn moment de l'acte d'inauguració de la Castlania, el passat divendres a la tarda\nEl passat divendres a la tarda es va inaugurar la restauració de la Castlania, a càrrec de l'alcaldessa de Cambrils Mercè Dalmau, la directora general d'Arquitectura, Habitatge i Sòl del Ministeri de Foment Pilar Martínez, el director dels Serveis Territorials de Cultura a Tarragona Jordi Agràs i el regidor de Cultura Francesc Garriga. L'acte també va comptar amb la presència d'alguns regidors de l'equip de govern i la regidora del NMC.\nEls treballs de restauració, consolidació i protecció de la Castlania, edifici únic a Tarragona catalogat com a Bé Cultural d'Interès Nacional, van començar el març de 2012. Les obres es van iniciar amb la implantació prèvia i la intervenció arqueològica, a càrrec de l'empresa RECOP, Restauracions Arquitectòniques, a qui l'Ajuntament de Cambrils va adjudicar les obres per un import de 189.661,68 euros. D'aquest pressupost, el 75% va a càrrec del Ministeri de Foment en el marc de l'1% cultural per l'actuació en el patrimoni històric. A principis d'octubre de 2011, l'alcaldessa de Cambrils Mercè Dalmau i el llavors ministre de Foment José Blanco van signar el conveni que establia les condicions econòmiques.\nLa primera fase de les obres va consistir en l'excavació arqueològica en l'interior de l'edificació fins arribar al nivell d'utilització original i la construcció d'un drenatge perimetral al monument per evacuar les aigües de pluja. Un cop es va fer l'excavació, es van netejar els coronaments i es van protegir amb una capa de morter de calç, a més de reintegrar les parts dels murs que shavien perdut. També es van consolidar els murs existents, recuperant i segellant les petites esquerdes i pèrdues de material. Per aconseguir la coloració i textura adequades, els arquitectes municipals i els restauradors responsables de lobra, van vetllar per aconseguir donar una correcta integració. La segona fase va consistir en protegir el mur i l'entorn de l'edifici amb una estructura metàl·lica amb una coberta a doble vessant i una tanca perimetral de dos metres d'alçada al voltant de tot el jaciment.\nInteressant excavació arqueològica\nDurant la visita a l'edifici, el director del Museu d'Història de Cambrils Gerard Martí va explicar que l'excavació arqueològica ha permès conèixer detalls interessants de la Castlania. Segons va apuntar Martí, no s'ha pogut trobar quantes persones hi vivien però sí s'ha identificat que hi van haver tres fases d'ocupació de l'edifici. Lexcavació a linterior de ledificació fins a arribar al nivell dutilització original, va permetre evidenciar la manca de restes anteriors i lorigen de la construcció entre finals del segle XIV i inicis del segle XV. Davant aquest fet, els arqueòlegs responsables de l'obra van deduir que la Castlania era un edifici amb una doble funció: lexplotació agrícola de lentorn immediat i el control del territori.\nTambé hi ha la hipòtesi que, a meitats del segle XVII, coincidint amb el Setge de 1640 i la fi de la institució feudal de la Castlania el 1653, hi va haver un abandonament de l'edifici. La segona ocupació de la Castlania correspondria al període de la Guerra del Francès (1808-1814). Tal com va afirmar Martí, durant l'excavació es va trobar un botó d'uniforme de la infanteria napoleònica que evidenciaria que, durant aquella època, la Castlania va estar ocupada per militars. El director del Museu també va apuntar que s'havia trobat una moneda anglesa del 1886.\nLa darrera fase d'ocupació de la Castlania se situaria a finals del segle XIX, quan es van utilitzar les restes de la construcció per a usos de suport a les tasques agrícoles de lentorn. Abans de finalitzar la seva intervenció, Martí va explicar que els treballs acabaran amb el condicionament i l'enjardinament de la zona, però no es podran dur a terme fins que no acabin els treballs del traçat del Corredor del Mediterrani. De moment, els cambrilencs podran gaudir de l'edifici amb la visita guiada que s'ha programat pel proper 24 de novembre, emmarcada en el cicle de memòria Ports, camins i trens. Cambrils, nus històric de comunicacions, organitzat per lArxiu Municipal de Cambrils i el Museu dHistòria de Cambrils.\nDurant el torn de parlaments, el regidor de Cultura va manifestar que, "gràcies a l'1% cultural podem conèixer millor una part de la nostra història" i va destacar el paper del Museu d'Història de Cambrils, "un museu atípic". Per la seva banda, la directora general d'Arquitectura, Habitatge i Sòl del Ministeri de Foment va explicar que, actualment, hi ha 324 monuments a tota Espanya que formen part del programa de l'1% Cultural, una inversió que suposa més de 600 milions d'euros. A Catalunya, hi ha 18 monuments que s'estan restaurant amb aquest pla. L'alcaldessa de Cambrils, per acabar l'acte, va destacar el treball conjunt amb els anteriors equips de govern per fer possible aquesta restauració. "Treballem per aconseguir el millor per la població", va manifestar.\nGerard Martí va explicar les diferents fases de les obres de restauració de l'edifici\nAspecte actual de la Castlania


Vila-real asume la presidencia del Fons Valencià per la Solidaritat. – Radio Vila-real 92.2 FM\nVila-real asume la presidencia del Fons Valencià per la Solidaritat.\nEl Ayuntamiento de Vila-real liderará el Fons Valencià per la Solidaritat en este nuevo mandato, convirtiéndose así en la primera población de la provincia que presidirá la entidad. La asamblea extraordinaria de socios celebrada en Xàtiva con la asistencia de más de 60 alcaldes y concejales de los municipios que forman parte de la entidad, eligió a la nueva junta ejecutiva para la legislatura 2019-2023, de la que seguirá formando parte la ciudad de Vila-real. En esta ocasión, además, con la presidencia del organismo autonómico, que ejercerá el concejal de Servicios Sociales, Álvaro Escorihuela, por delegación del alcalde, José Benlloch. Ambos asistieron a la reunión, donde recibieron el relevo de la hasta ahora presidenta del Fons, la concejala de Xàtiva y actual directora general de Cooperación, Xelo Angulo, y del alcalde de Xàtiva, Roger Cerdà. “En Vila-real siempre hemos apostado por la solidaridad y la cooperación internacional, incluso en años muy adversos y a pesar de todas las dificultades económicas que hemos tenido que sortear. Obtener el respaldo del resto de municipios del Fons Valencià para liderar el organismo en este nuevo mandato es un reto que asumimos con gran responsabilidad y el compromiso de seguir expandiendo los valores de la cooperación por todo el territorio, particularmente en la provincia de Castellón, donde apenas ocho municipios formamos parte en estos momentos de la entidad”, valora el alcalde. El Ayuntamiento de Vila-real se integró en el Fons Valencià per la Solidaritat en junio de del año 2014 y apenas un año después, en octubre de 2015, se incorporaba a la junta directiva del organismo con una vocalía.\n← Vila-real ultima la contratación de obras en caminos rurales por 500.000 euros. Protagonistes 4 de octubre de 2019 →


“A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” | Carme Vinyoles | salt | Societat | El Punt Avui\n“A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” + “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” E-mail\nsalt - 13 agost 2019 2.00 h\nBINTA I MARTA\nUNA JOVE DISSENYADORA I UNA VETERANA EXPERTA EN DINAMITZACIÓ COMERCIAL\n“A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació”\nBinta Jadama Dibba i Marta Julià Bosch s’han trobat al mercat municipal de Salt, on la primera ha confeccionat els models d’una desfilada única a Catalunya que la segona promociona\nBinta Jadama i Marta Julià posen davant del cartell promocional d’El Mercat és Moda MÀRIUS UZONI.\n“A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” “A totes dues ens agrada molt deixar volar la imaginació” E-mail\nCarme Vinyoles - salt\nVostè, Marta, porta l’esperit del comerç a la sang.\nÉs un món que m’apassiona, hi estic vinculada des que l’any 1986 vaig posar una petita botiga a Anglès. A partir d’aquí em vaig anar introduint en el sector, formant-me en temes específics de dinamització i de gestió d’associacions que m’han portat a ocupar diferents responsabilitats, com ara la presidència de la Federació de Comerç de la Selva, la direcció de comerç de les comarques gironines dins de Pimec i la gerència del mercat municipal de Salt.\nQuin és el secret per a una bona dinamització comercial?\nConèixer bé el territori perquè el comerç és una activitat social i per obtenir els millors resultats s’ha de valorar la realitat de l’entorn i el públic a qui et dirigeixes. I, després, construir model de baix cap a dalt, perquè si els grans plans estratègics no arriben a la base no funcionen. Amb una bona direcció i propostes adaptades a les necessitats de cada poble s’ha d’acompanyar els comerços a desenvolupar les seves potencialitats i reeixir en els seus objectius.\nEn què s’hauria de millorar?\nA fer més formació que arribi fàcilment, píndoles curtes molt concretes que siguin útils per adaptar-se als nous temps i aplicar als negocis. El comerciant passa moltes hores a la botiga i si no li dones aquest suport se sent sol. Cada comerç ha de poder afinar al màxim en allò que l’ajuda a fer calaix.\nDesprés de l’impacte provocat per les grans superfícies d’un temps ençà es torna a valorar el comerç de proximitat.\nSí, en aquest sentit el petit comerç té avantatge perquè és el principal referent per al producte de proximitat i de qualitat, respectuós amb el medi ambient i que contribueix a fer salut. Estem passant de les ciutats obertes amb les macrosuperfícies a l’exterior a ciutats més connectades amb el veïnatge on la proximitat és un valor en si. Hem d’aprofitar aquesta oportunitat, adaptar el producte al servei i generar activitats i experiències atractives que ens portin gent.\nCom per exemple la desfilada El Mercat és Moda, organitzada per l’Associació de Comerciants de Salt? L’edició d’aquest any ha estat espectacular.\nSí, el mercat és com una plaça pública, un lloc ideal pel contacte social, la relació, la convivència, i les desfilades de models solen agradar molt a tothom; per tant hem trobat una bona fórmula de promoció. Però, és clar, aconseguir originalitat i glamur amb productes frescos encara té més mèrit, és tot un art, atribuïble aquest any a la dissenyadora Binta Jadama Dibba, que ha deixat el llistó molt alt (la desfilada va tenir lloc el dissabte 20 de juliol al matí).\nBinta, vostè mai no havia utilitzat per als seus dissenys matèries primeres com ara carn, peix, flors, verdures, llegums, pa, llaminadures. Devia ser un repte molt gran!\nVa ser una gran sorpresa quan m’ho van proposar i la idea em va atreure molt, perquè quan dissenyo no em poso límits i aquesta desfilada em permetia fer volar la imaginació. Ho vaig trobar molt interessant i no va ser difícil dibuixar les propostes per a cada un dels productes, en canvi el procés tècnic per aconseguir plasmar la idea en el vestit ja va ser més complex. Però estic contenta del resultat i estic agraïda a tothom que en els últims dies em va donar un cop de mà per aconseguir arribar a l’hora perquè en treballar amb producte fresc no ho pots tenir preparat amb antelació.\nQuants models va dissenyar?\nDisset, va ser una autèntica carrera. Estic contenta, vaig rebre moltes felicitacions i fins i tot em van dir que com ho faria l’any que ve per superar-me.\nHi està d’acord, Marta?\nI tant, els comerciants i el públic van gaudir molt. Aquesta desfilada, única a Catalunya, ja està consolidada i aquest any a més hi vam introduir tallers infantils i alguns nens van sortir a la passarel·la. Iniciatives com aquesta són molt positives per a la imatge del municipi perquè el mercat és un gran pol dinamitzador per al conjunt de Salt.\nQuins plans tenen per al futur? Marta?\nJo, com la Binta, soc de les que sempre deixo volar la imaginació amb idees i propostes noves. Soc sòcia fundadora de la Red Circular, una entitat d’àmbit estatal d’economia circular en diferents sectors; participo en el projecte Comerç 21 de la Diputació de Barcelona, no m’acabo mai la feina, abans me’n busco de nova!\nAra estic preparant una nova desfilada per a la Festa del Comerç de Sant Hilari Sacalm, que tindrà lloc el 31 d’agost a les vuit de la tarda a la plaça del Doctor Gravalosa. Aquesta vegada seran vestits de nit confeccionats també amb detalls d’alimentació però amb una idea molt diferent de la que em va inspirar a Salt.\nEl Punt Avui. Girona 13-08-2019, Pàgina 48\nEl Punt Avui. Nacional 13-08-2019, Pàgina 36


Postgrau en Teràpia de Conducta, PTC a distancia EDUCAMIX GROUP | Emagister\nPostgrau en Teràpia de Conducta, PTC\n-La Teràpia de la Conducta és una forma de tractament psicològic derivat de la investigació de laboratori des de l'enfocament de conducta. La fonamentació empírica i teòrica, sòlidament científica, es considera una característica essencial en els seus desenvolupaments.\nAquesta formació és per a mi?: Psicòlegs i professionals de la salut amb coneixements previs de tècniques de modificació de conducta, avaluació psicològica i psicopatología.\nMÒDUL únic: Teràpia de Conducta\nTEMA: Condicionament instrumental positiu.\nTEMA: Condicionament clàssic.\nTEMA: Desensibilització sistemàtica.\nTEMA: Entrenament assertiu.\nTEMA: Entrenament en resolució de problemes.\nTEMA: Sensibilització i extinció encobertes.\nTEMA: Entrenament autoinstruccional.\nTEMA: Detenció del pensament.\nTEMA: Reestructuració cognitiva.\nTEMA: Inoculació d'estrès.\nTEMA: Focalització sensorial i altres exercicis de teràpia per a disfuncions sexuals.\nTEMA: Bioretroalimentació (biofeedback).\nTEMA: Treball final / Examen final


Barcelona segons els turistes japonesos - Ko Tazawa\nFem una enquesta imaginària als turistes japonesos. “Què et sembla Barcelona? Respon omplint l’espai buit de la frase següent amb la paraula que et sembli més adequada: «Barcelona és una ciutat...»” Respostes: “Barcelona és una ciutat espanyola”. (Sí però no. És una ciutat catalana, sobretot, tot i que és tan poc catalana com París és francesa, Nova York és americana o Tòquio és japonesa.) “Barcelona és una ciutat bilingüe”. (Sí, de català i castellà, però en llocs turístics és bilingüe de castellà i anglès.) “Barcelona és una ciutat d’Antonio Gaudi”. (Sí, però hauries de dir Antoni Gaudí. Era català.) “Barcelona és una ciutat gurmet”. (Sí, sempre que sàpigues triar bé entre els moltíssims restaurants que hi ha. Evita sobretot els llocs on serveixen paelles congelades.) “Barcelona és una ciutat poc taurina”. (Sí, hi estan prohibides les corrides de toros. Et recomano els castellers, encara que no hi maten a ningú.) “Barcelona és una ciutat flamenca”. (Bé... La música del contestador automàtic del telèfon d’un amic meu molt català és flamenca.) “Barcelona és una ciutat on gasten molt poca roba a l’estiu”. (Els joves que passegen pels carrers mig despullats són estrangers, normalment. Els autòctons van vestits més discretament.) “Barcelona és una ciutat molt poc original pel que fa a la moda”. (En el sentit que les marques que hi trobes són les mateixes que trobes a Tòquio, sí. Si compressis la roba de les marques locals, però, no podries vantar-te’n amb els amics quan tornis al Japó. Un gran dilema.)\n“Barcelona és una ciutat poc taurina”. (Sí, hi estan prohibides les corrides de toros. Et recomano els castellers, encara que no hi maten a ningú.)\n“Barcelona és una ciutat on hi ha molts borratxos”. (No són autòctons, normalment. Sé que et costa distingir entre els catalans i els anglesos o els alemanys, igual que els catalans no saben dir bé si som japonesos, xinesos o coreans.) “Barcelona és una ciutat cara”. (Sí, ho és. Els hotels i els restaurants en són un bon exemple. Si seus a la terrassa de les Rambles et poden cobrar un preu desmesurat. En canvi, la fruita no és cara. Aquí es ven per quilograms, no per unitats com al Japó.) “Barcelona és una ciutat on els taxistes són poc amables”. (T’equivoques. No t’has d’enfadar encara que no t’obrin la porta del cotxe. Aquí no és automàtica com al Japó.) “Barcelona és una ciutat molt sorollosa”. (Malauradament, sí. Tòquio també ho és, però els pisos tenen més bon aïllament acústic. Aquí et pot molestar el soroll dels veïns fins i tot als millors hotels...) “Barcelona és una ciutat del Barça”. (Sí, esclar. Si ets tan afortunat que has aconseguit entrada per a un partit, vigila amb la bandera que hi portaràs. L’estelada té una connotació especial i no és per als culers estrangers.) “Barcelona és una ciutat políticament inestable”. (No ho és tant. Si ets a Barcelona l’11 de setembre, per casualitat, no tinguis por de la manifestació. És pacífica, i hi participen nens i també gent gran.)\nJo vaig trepitjar la terra de Catalunya per primera vegada el 1978, és a dir, fa gairebé 40 anys, i abans de conèixer la meva dona. Si m’haguessin fet la mateixa pregunta aleshores, hauria respost: “Barcelona és una ciutat grisa”. Era físicament grisa. M’ho va semblar sobretot venint del Tòquio multicolor, on la gent té la mania d’il·luminar-ho tot. Era grisa, de dia també. La Barcelona d’abans dels Jocs Olímpics i d’aquella campanya del “Posa’t guapa” i l’actual són dues ciutats ben diferents. Els edificis eren grisos independentment dels seus colors originals. El meu estat d’ànim devia influir sobre la impressió que em feia. El banc japonès on treballava m’hi va enviar perquè aprengués castellà des de zero i comencés a treballar a la sucursal de Madrid en castellà al cap de mig any. Les impressions varien segons en quina circumstància et trobes, esclar. No em sentia gens integrat a Barcelona perquè els únics coneguts eren els companys estrangers de la classe de l’institut d’idiomes, que eren lògicament tots estrangers, i la patrona de la casa on m’allotjava.\nI ara, per a mi, Barcelona és una ciutat maca. (Sí, ho és per fora i per dins. Però per saber que ho és per dins és necessari que deixis de ser un turista per estar-hi durant un temps considerablement llarg i aconseguir bones amistats.)\nA finals de juliol la meva dona i jo vam arribar a Catalunya per passar-hi l’estiu. Ja no sabem quants estius hi hem passat: més de vint, pel cap baix -a partir de la 20a vegada vam deixar de comptar-. Fins fa uns deu anys solíem venir-hi amb els nostres dos fills, però des que es van independitzar venim només nosaltres dos. Els nostres amics japonesos no comprenen per què venim, quan podríem dedicar els diners i el temps a fer turisme en altres llocs famosos del món. No els ho sabem explicar bé, tampoc. Potser simplement ho fem perquè això ja forma part de la nostra vida.


Barça i Athletic volen el Bernabéu\nEl Madrid s'hi nega i la Federació diu que no els pot obligar a acollir la final\nEl Barça i l'Athletic tenen clar que volen jugar la final de la Copa del Rei al Santiago Bernabéu, i ahir ho van comunicar a la Federació. Des de l'organisme s'afirma, però, que no es pot obligar el club blanc si s'hi oposa.\nNURIA GARCÍA BARCELONA. Actualitzada el 14/02/2012 00:00\n260x366 Barça i Athletic volen el Bernabéu / PERE VIRGILI Barça i Athletic volen el Bernabéu / PERE VIRGILI\nEls dos finalistes de la Copa del Rei del 2012, el Barça i l'Athletic Club, van sortir de la reunió d'ahir amb la Reial Federació Espanyola de Futbol sense saber on jugaran la final del mes de maig. Com ja es preveia, els dos clubs van proposar jugar aquest important partit al Santiago Bernabéu, ja que els dos mouen molts aficionats i, per capacitat, l'estadi madridista satisfà els dirigents dels dos clubs finalistes.\n"Busquem un camp que reuneixi els criteris de màxim aforament i d'equidistància entre les dues ciutats. La seu del Bernabéu és la millor", va dir el portaveu del Barça i secretari de la junta directiva blaugrana, Toni Freixa, que va afegir: "Acollir el partit més important del futbol espanyol ha de ser un honor". De fet, Freixa va explicar que es va descartar disputar la final al Camp Nou perquè els dos clubs van decidir durant la reunió que "el camp sigui neutral".\nDe la seva banda, el president de l'Athletic Club, Josu Urrutia, va dir: "Tant el Barça com nosaltres hem coincidit en la proposta de la seu i ara hem d'esperar. Sóc optimista i espero que se celebri la final al Bernabéu". "Nosaltres hem explicat la nostra preferència per un camp concret com el Santiago Bernabéu i la Federació ha quedat que comunicarà al Reial Madrid quin és el parer dels dos clubs finalistes. Creiem que és el camp ideal", assegura Urrutia.\nLes obres del Madrid\nPerò diumenge el Madrid, mitjançant el seu director de relacions institucionals, Emilio Butragueño, ja va deixar clar que no volien que el Santiago Bernabéu acollís la final de Copa. "La Federació sap que tenim obres després de l'últim partit de Lliga. Com que és un esdeveniment organitzat per la Federació, ells són els que decideixen la seu. Però si designen el Bernabéu, parlarem amb ells", va dir Butragueño.\nI ahir la Federació tampoc es va voler mullar. En declaracions a Deportes Cope, el portaveu de l'organisme, Jorge Carretero, va afirmar que ells no poden "imposar al Reial Madrid que la seu de la final de la Copa sigui el Bernabéu". La Federació va demanar uns dies per fer les gestions oportunes amb el Reial Madrid, però va deixar la porta oberta a alternatives: "Només el València s'ha dirigit a nosaltres. Si no es pot jugar al Bernabéu, la final serà a Mestalla", va dir Carretero.\nDe fet, de les cinc finals de Copa del Rei que el Barça i l'Athletic Club han disputat, quatre s'han jugat a Madrid. La que no es va jugar a la capital de l'estat, l'última -el 2009- es va disputar a Mestalla perquè aquell any se celebrava el 90è aniversari del València i es va decidir celebrar l'efemèride.


ARC IRIS: de desembre 2015\nÈXIT DE LA FÒRMULA COMPROMÍS-PODEM\nL'èxit de la fòrmula Compromís-Podem s'ha reproduït en estes eleccions generals a Simat amb un resultat que situa eixa coalició com a primera força, amb 600 vots, i deu punt percentuals per damunt de la segona, el PP, amb 422 vots. Per primera vegada en la història democràtica recent, el partit guanyador a Simat no és ni el PP ni el PSOE, formacions que s'havien alternat de forma permanent com a primera força en totes les convocatòries locals, autonòmiques, generals i europees des de 1977.\nEl PSOE, amb 377 vots (21'7%) és la tercera força, seguida d'EUPV-UPV, amb 163 vots (9'38%). Crida l'atenció el percentatge de vots que ha obtingut Ciutadans, 119 (6'85%), en una formació a la que no se li coneix representant a Simat ni ha fet campanya. El resultat de Ciutadans a Simat es pot interpretar com una fragmentació de la dreta que tampoc s'havia donat mai en tota la democràcia, atés que la dreta, sota distintes sigles (UCD, UV o PP) sempre s'havia manifestat homogènia.\nEn clau local, tot i la impossibilitat d'extrapolar, hi ha més de tres anys per davant per a determinar si la tendència es mantindrà o es truncarà en funció de les persones que encapçalen les candidatures. EUPV haurà de tenir cura de la seua base i de les seues polítiques a l'Ajuntament, encara que té motius per presumir d'haver obtingut un percentatge que duplica el de la mitjana d'esta formació al conjunt dels municipis valencians en unes circumstàncies en les que l'efecte Compromís-Podem ha estat fulgurant, encara que no haja servit per retindre la representació que tenia al Congrés dels Diputats, una institució més de la que es queda fora EUPV.\nEl PP, per la seua banda, es troba amb que Simat, junt amb Tavernes, és un dels pocs municipis valencians en els que no ha aconseguit ser la força més votada, i damunt li ha eixit un competidor inesperat, Ciutadans. I el PSOE té clara la lectura: segueix obtenint més admiració en comicis generals i autonòmics que en locals.\nCompromís, per la seua banda, es queda amb la incògnica de saber si este espectacular resultat ha estat un efecte esporàdic de la coalició amb Podem, o el podrà reproduir en unes eleccions locals.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 0:31\nREFLEXIONS ABANS DE LA REFLEXIÓ: CRIDA L'ATENCIÓ\nCrida l'atenció que els partits polítics amb representació a l'Ajuntament de Simat hagen deixat esgotar el temps per a la presentació d'esmenes als pressupostos de la Generalitat de 2016 sense haver reclamat cap iniciativa per rectificar la patètica dotació assignada a la Fundació Jaume II.\nLes esmenes s'estan debatint ja en comissions, i entre els centenars de propostes de modificació no ha aparegut cap relativa a aquesta partida. La Conselleria de Cultura, en mans de Compromís, ha assignat 595.000 euros a la Fundació Jaume II, el que suposa un menyspreu cap a les aspiracions de la Valldigna, i una mostra de l'escàs pes relatiu dels valldignencs. I en la pràctica, un certificat de defunció de la Fundació.\nAixò sí, a Morella, el poble del Molt Inefable president, arriben diners de diverses bandes: subvenció per al ruïnós escortxador de capital en part privat, tres milions d'euros per a la "reindustrialització" de la comarca dels Ports, i ajudes de l'Agència Valenciana de Turisme per a que Ferrero Roché declare Morella "el pueblo más bonito y bueno de España". Estem venuts.\nCrida l'atenció que els polítics valldignencs s'hagen desentés i hagen donat per bo el tractament a una Fundació que al cap i a la fi hauria de representar la principal injecció de diners públics a la Valldigna, i que hauria de ser el principal motor econòmic des de la promoció turística, la cultura i el patrimoni.\nCrida l'atenció el silenci valldignenc, que només pot tindre tres raons, el desinterès, la incapacitat, o que la Conselleria de Cultura haja ordenat als seus representants a la Valldigna que no es molesten en presentar cap esmena perquè anava a ser rebutjada i no era cosa de posar en un compromís a Compromís.\nCrida l'atenció que ningú haja alçat la veu. L'alcalde de Simat pot tenir excusa: no té representació a les Corts, però tampoc justifica el seu silenci, a no ser que es senta condicionat en excés per l'estabilitat política a l'Ajuntament. L'alcalde de Tavernes de segur que no té excusa, però està més ocupat en llaurar-se un lloc a la política autonòmica que en els assumptes casolans, i en el cas contrari, el monestir sempre li ha caigut un poc lluny.\nCrida l'atenció que, sent que en teoria els colors polítics coincideixen a la Generalitat i a tres ajuntaments de la Valldigna, (deixarem de banda als Ciutadans de Barx), no s'haja produït una major deferència cap a este racó estatutari del País Valencià.\nEn definitiva, crida l'atenció.\nPotser haurem de fer un escortxador industrial amb capital mixte per vore si l'Inefable solta la mosca..\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 9:46\nLA UNIÓ DE LLAURADORS ALERTA DE QUE TRES MAGATZEMS DE LA RIBERA PODEN ESTAR COMPRANT FRUITA ROBADA\nLa Unió de Llauradors reclama un major control i vigilància davant la proliferació d'alguns magatzems en les zones productores de cítrics amb evident risc financer i que podrien fins i tot comercialitzar fruita procedent de robatoris, segons una nota emesa pel sindicat.\nEn aquest sentit, La Unió ha traslladat en els últims dies a la Delegació del Govern i la Conselleria d'Agricultura quatre comerços situats en la comarca de la Ribera i sospitosos de comercialitzar presumptament cítrics robats o almenys de procedència desconeguda. Es tracta de quatre signatures comercials que realitzen aquest tipus de pràctiques de dubtosa legalitat i per això La Unió ha demanat que s'inicien les gestions que consideren oportunes per a verificar que la procedència dels cítrics que entren en les instal•lacions d'aquestes empreses compleixen amb els requisits legals i sobretot, que se certifique l'origen lícit de la fruita. Normalment molta d’aquesta fruita anava a parar a la indústria que es ressent així també d'aquesta situació.\nLa Unió ha detectat un increment de robatoris de diferents varietats de cítrics comercials que, suposadament, són venudes tant en mercats ambulants com en empreses, algunes d'elles amb un ampli historial d'infraccions, que no sol•liciten documentació (DATA, per exemple) que garantisca la procedència de la fruita.\nLa Unió indica que al costat d'empreses comercials consolidades i professionals en el sector existeixen unes altres amb cert risc per al llaurador al que li compren o que es dediquen a comprar directament fruita sostreta. Cal evitar per tant les estafes i els enganys als llauradors ja molt afectats per la crisi de preus en les últimes campanyes i vigilar aquests magatzems que podrien comercialitzar cítrics presumptament robats dels camps.\nEn l'escrit remès per La Unió a la Delegació del Govern s'insta a les forces de Seguretat de l'Estat o policies locals a controlar i vigilar aquests magatzems i se sol•licite així mateix la documentació pertinent a fi de perseguir el robatori de collites i acreditar la procedència dels productes. També han reclamat a la Generalitat que controle, sancione i, en última instància, evite l'entrada comercial d'empreses de dubtosa fiabilitat.\nDe la mateixa manera s'haurien de controlar tots aquells magatzems o establiments receptors de productes agrícoles susceptibles de treballar amb fruita procedència il•lícita i exigir-los la procedència documental dels mateixos (parcel•la i propietari), així com que demostren tindre els requisits legals per a la compravenda. En aquest sentit La Unió anima als llauradors i població en general a denunciar possibles magatzems sospitosos.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 9:26\nALBERTO GARZÓN PREN OXIGEN A VALÈNCIA\nEl candidat d'Unitat Popular (UP) a la presidència del Govern, Alberto Garzón, s'ha mostrat convençut que aquesta opció està "en alça" malgrat estar patint una "campanya amb pals en les rodes i exclusió" i ha acusat als partits polítics, tant als tradicionals com als anomenats emergents, d'usar "l'estratègia del vot útil". "El vot útil és vella política i ha servit per a consolidar les retallades i convertir vots d'esquerra en vots d'oligarquia".\nEl representant d'Esquerra Unida ha realitzat aquestes manifestacions a València, on ha participat en un míting en el Poliesportiu del Cabanyal -que ha congregat a prop de 2.500 persones-, en el qual ha estat acompanyat pels candidats d'EUPV-UP al Congrés dels Diputats i al Senat, Ricardo Sixto i Lorena Ruiz, i la número 2 de la candidatura a la cambra baixa, Roser Maestro.\nAlberto Garzón ha recordat durant la seua intervenció la seua trobada aquest matí de camí a València en l'AVE amb el candidat del PSOE, Pedro Sánchez. "Quan l'he vist m'ha recordat al 135 i a l'estratègia del vot útil; entenc que el PSOE ho faça, la porta utilitzant 30 anys, però em sorprèn que també la usen aquells partits que diuen que volen regeneració democràtica·".\nEnfront d'açò, ha asseverat que Unitat Popular-Esquerra Unida desitja "el vot útil i determinant de les classes populars, dels qui no arriben a fi de mes, de les dones doblement explotades, dels nostres majors". "Pot haver-hi un vot més útil i més bell que votar a qui se sap què va a fer després del 20 de desembre?, s'ha preguntat el candidat, qui ha insistit en què UP-IU es manté en les seues posicions d'esquerres mentre les quatre formacions del "debat a quatre que no molestava a la CEOE corren cap al centre".\nHa presumit de ser l'única candidatura els integrants de la qual han sigut triats per la ciutadania "sense mercat de fitxatges". " Tenim alguna cosa que és innegociable, els valors; nosaltres no entrem a oferir la política com a espai mercantil, un producte a un preu, sinó que la política té a veure amb l'educació pública, les condicions laborals i per açò no caem en l'espectacularització". "Volem vèncer per a transformar la societat, però vèncer convencent, no enganyant. No hi ha liders suprems, som tots o totes o no hi ha ningú", ha sentenciat.\nEn aquest sentit, ha posat com a exemple que tots eixos partits -PP, PSOE, Podem i Ciutadans-, "després del seu gir al centre", defensen un mercat lliure de l'energia. "Però nosaltres no, nosaltres defensem nacionalitzar les empreses estratègiques perquè hi haja instruments perquè els governs no hagen de demanar permís als poders". "No es pot dir volem una societat verda i dir que volem capitalisme, no es pot", ha asseverat.\nGarzón ha subratllat l'accent feminista del seu discurs -en l'obertura del míting s'ha guardat un minut de silenci per les 64 víctimes de la violència de gènere en el que va d'any i també s'ha recordat als dos policies morts a Kabul- en dirigir-se al líder de Ciutadans, Albert Rivera, per a recordar-li que "les dones no demanen permís" per a reivindicar els seus drets.\nD'altra banda, ha reivindicat el valor de la memòria històrica: "Venim des de lluny, però no per a fer un museu de la història, sinó per a aprendre dels nostres avantpassats que van lluitar pels drets socials, que no cauen del cel". En aquest punt, ha agregat que "la Transició no va ser la Revolució dels Clavells de Portugal i l'oligarquia del franquisme va seguir sent l'oligarquia de la democràcia i per açò no necessitem una segona transició, sinó una projecte constituent".\n"No volem que després de les eleccions uns quants partits es reunisquen en un despatx sinó que la gent senzilla puga cridar què vol per a la Constitució, perquè no es posen els interessos dels grans bancs per sobre de l'educació o la sanitat", ha manifestat.\n"Que ens vulguen excloure del debat polític general -ha prosseguit- té a veure amb que som un esquerra incòmoda, que mai s'ha agenollat ni davant el poder econòmic ni l'eclesiàstic. En aquest país el principal problema és que no governen els qui es presenten a les eleccions, sinó l'oligarquia que s'amaga darrere d'aquest teatre de titelles". I ha reiterat que "si en aquests quatre anys hagueren substituït a Mariano Rajoy per Florentino Pérez, ens hauríem estalviat l'intermediari".\nGarzón ha retret el "cinisme" que suposa dir que no es pot rescatar als desnonats però sí a les autopistes o als bancs i ha considerat que "no és un problema econòmic, sinó de voluntat política". " En aquesta crisi els rics han governat per a posar l'Estat al seu servei i omplir-se les butxaques, que molt patriotisme però després tenen els comptes en l'estranger", ha enlletgit el candidat qui ha citat a Machado en apuntar que "en els tràngols durs el senyoret invoca a la pàtria i la ven".\nAl seu semblar, "el que cal fer és just el contrari: posar en Estat al servei de la classes populars", ja que "l'oligarquia té empleats a Mariano Rajoy, a la resta del consell de ministres i a la resta de partits que han estat fent sempre el mateix".\nAlberto Garzón ha advertit que "tota la regeneració política no passa per canviar als qui tenen cabells blancs per uns altres que no en tenen, sinó per democratitzar l'economia". Ací ha advocat per lluitar per una "democràcia real" que incloga "una educació laica i gratuïta", defensar als éssers humans "no com a recursos humans, sinó com a persones que dominen l'economia i no a l'inrevés".\nFinalment, ha manifestat que "l'alegria també és un projecte polític". "Pot haver-hi un temps de tenebres però sabem també que podem frenar-ho si treballem junts", ha rematat.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 16:14\nLA BANDA D'ADOR REP LA MEDALLA D'HONOR AMB UN RECORD ESPECIAL AL SIMATER XAVIER MANSANET\nEl ple de l'Ajuntamenet d'Ador té previst atorgar en la sessió que celebra este divendres la medalla d'honor a l'Agrupacó Musical Santa Cecília, un distintiu que reconeix la trajectòria de la societat musical, la data de fundació de la qual es remunta a finals del segle XIX, amb una menció especial al simater Xavier Mansanet i Mansanet, qui va dirigir la banda a principis dels noranta i va morir en accident de trànsit quan tornava a casa després d'un assaig. A Ador recorden que Xavier Mansanet es va fer càrrec de la banda en un període de relaxació, i la va fer reviscolar participant en festivals i amb nombrosos concerts. "Malauradament, el director va morir en un accident de trànsit un divendres quan marxava a casa després d’un assaig", recorda la societat.\nMansanet va nàixer a Simat el 12 de febrer de 1965. Als 15 anys començà els estudis musicals a l'escola de la Banda de Música de Simat, amb els professors en Joan Polache Mansanet i n'Hermenegildo Amorós Català. Posteriorment realitzà els estudis de trombó de pistons i trombó de vares als conservatoris de Carcaixent i València, amplia estudis a l'acadèmia Santa Cecília de Madrid sota la tutela del mestre n'Enrique Ferrando Sastre, trombó soliste de l'ONE (Orquestra Nacional d'Espanya). Estudia direcció d'orquestra a l'acadèmia l'Ateneu de Cullera amb el mestre Gerard Pérez Busquier. Des de 1982-88 assisteix als cursets de trombó Mariano Puig de Torrent i des de 1990 va ser alumne del curs Ciutat de Carcaixent, impartits per Enrique Ferrando Sastre. El gener de 1986 s'inicia com a professor a l'escola de la banda Santa Cecília de Barxeta, fent-se càrrec de la direcció de la banda el juliol del mateix any, càrrec que ocuparà fins desembre de 1989. Membre fundador de l'orquestra Henry Purcell, va participar a les campanyes Música Màgica i Música a l'Escola, audicions per escolars organitzades per la Conselleria d'Educació i Cultura. Alhora, va estar professor i director en diferents escoles de les localitats de Castelló de les Gerres, Ador i Simat de la Valldigna. A Ador el rememoren ara amb motiu de la concessió de la medalla d'honor a l'Agrupació Musical Santa Cecília.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 10:09\nEUPV REIVINDICA A XÀTIVA QUE EL PROJECTE DE COMARQUES CENTRALS SIGA SOCIAL\nVíctor Mansanet atén als mitjans de comunicació a Xàtiva.\nXàtiva ha reunit este dijous els representants municipals d'EUPV de les Comarques Centrals del País Valencià, entre ells Víctor Mansanet, únic alcalde de la coalició a la Safor. La trobada ha estat organitzada per determinar estratègies que, dins el projecte d'impulsar una gestió específica per a un territori de més de 600.000 habitants format per les comarques de la Safor, la Costera, la Vall d'Albaida, el Comtat i la Marina, es tinga en compte nou model econòmic cap a les persones.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 17:02\nLES DONES DE LA LLEBRE DOMINEN EL TRAIL\nEl corredor de Cuenca Ángel Llorens ha aconseguit una victòria ben ajustada al quilòmetre vertical disputat este diumenge a Simat de la Valldigna, on s'ha celebrat la Trail Sereis, una singular prova organitzada Club de Córrer la Llebre que ha rebut el patrocini d'importants empreses, consistent en tres carreres per la muntanya totalment diferents, la primera Marxa senderista (no competitiva), una segona prova anomenada Sprint Vertical, i la tercera, un Trail de 17 km 500 m per muntanya. El fet que la totalitat de la cursa es puga presenciar des de la línia d'eixida fa esta prova molt atractiva per als aficionats. Llorens ha fet la vertical amb un temps de 17 minuts i 6 segons, seguit per Óscar Pérez, el CA Castalla, amb 18 minuts i 1 segon. Segueixen en tercera i quarta posició dos corredors locals, el master Olegario Alario amb un temps de 18:37, i el sènior José Gregori amb 19:35 ambdós del CC la Llebre de Simat. El vencedor del Trail ha estat Toño Quilis, d'Onil, qui ha invertit 01:33:26. En dones el Trail l'ha dominat el club local la Llebre, amb Ana Valero de vencedora amb 02:06:31, i Laura Brines amb 02:10:32. Les classificacions completes es poden consultar a este http://www.mychip.es/evento/487.\nLa prova tenia l'eixida a la Plaça de l'Ajuntament a les 08:00 per a la modalitat Marxa, 08:05 per al "Sprint Vertical Massís del Toro", una prova única a nivell nacional, atés que al no tenir la distància reglamentària del Quilòmetre Vertical, es decideix retallar distància, passant dels 4 km oficials a la distància d'1 km 460 m i uns percentatges de pendent de més del 42% i amb una mitjana del 33%, i amb eixida individual cronometrada, fent-se moltíssim més espectacular i dura. Destaca el fet que tots els assistents com a públic la poden presenciar íntegrament, ja que des de la zona d'eixida s'observa tot el recorregut. Les proves han estat retransmeses en directe mitjançant una pantalla a la zona d'eixida i gravada des de l'aire amb un parapent a motor. HI han participat alguns dels millors atletes de curses per muntanya de la Comunitat Valenciana com José Antonio Quilis, Carlos Pascual, Oscar Pérez, Emili Sellés, els dos medalles d'or en els passats Mundials Sky Games celebrats a la Ribagorça, Ignasi Cardona i Angel Llorens, el campió d'Espanya de Quilòmetre Vertical Olegario Alario, i equips tan importants com Mur i Castell-Tuga, Running Team, i SM Club Atletisme Marató de Crevillent, entre altres.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 11:40\nEL MUNICIPALISME D'EUPV DE LA SAFOR FA UNA CRIDA DE CARA AL 20-D\n“El nostre objectiu és ajudar a transformar els municipis per a oferir un millor servei públic a la ciutadania”. Aquest va ser el missatge que van transmetre els càrrecs públics d’Esquerra Unida del País Valencià Safor-Valldigna (EUpv) a l’acte celebrat en el Casal Jaume I, de Gandia, este dissabte. Els regidors Iván de los Ángeles (Xeraco), Eduard Boronat (Tavernes de la Valldigna), Àlex Salort (Oliva), Nahuel González, tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Gandia, la regidora Rosanna Peris (Benifairó de la Valldigna) i Víctor Mansanet, alcalde de Simat de la Valldigna, van debatre sobre l’actualitat de la seua formació i alhora sobre la seua aportació als governs locals en què participen (Xeraco, Oliva, Gandia I Simat).\nEls edils van donar compte a la militància de la seua gestió en aquests primers sis mesos de legislatura, una legislatura que “ha de ser impulsora del canvi que portarem endavant junt amb altres forces de l’esquerra alternativa”, indicà Víctor Mansanet. Tots els participants van coincidir en la necessitat de portar a les institucions la voluntat de la majoria ciutadana de “restituir la dignitat als ajuntaments, en gran mesura, saquejats pel Partit Popular (PP) i desprestigiats per culpa de les polítiques antisocials de la dreta i els casos de corrupció”.\nEl grup d’edils d’EUPV de la Safor-Valldigna van manifestar el seu optimisme de cara al futur immediat, ja que “l’organització ha crescut a la comarca no només en nombre de simpatitzants, sinó que també en representació municipal”, afirmà Emili Gironés, coordinador comarcal, a pesar dels resultats en les passades elecions autonòmiques. “L’important, al remat, no són les sigles, sinó els valors i les persones”, assegurà Àlex Salort, el regidor més jove de la comarca.\nFinalment, els edils d’EU van fer una crida perquè l’el’electorat acudisca el 20D a les urnes per donar suport a les candidatures de l’esquerra transformadora, especialment la Unitat Popular, d’Alberto Garzón, a fi de trencar el bipartidisme, fer fora el PP del govern central i desenvolupar polítiques socials i serveis públics de qualitat. L’assemblea va acordar programar més actes conjunts en els sis municipis amb representació municipal.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 20:22\nROBEN 1.600 QUILOS DE CAQUI EN UNA FINCA DE LA FONT D'AGOST\nUn llaurador ha denunciat el robatori d'una collita de mil sis-cents quilos de caqui en una finca de la seua propietat ubicada a la partida de la Font d'Agost. El robatori s'ha produït entre diumenge i dimarts, sense poder especificar el moment exacte, i el fet que l'esmentada partida agrícola siga recòndita i de difícil localització, ha pogut afavorir que els autors del robatori actuaren amb total tranquil·litat.\nLa collita de mil sis-cents quilos, al preu al que s'està comprant esta fruita, pot tenir un valor d'entre 500 i 800 euros, atenent a que, segons l'afectat, la fruita era de qualitat excel·lent. El llaurador interposa denúncia amb la intenció de que es puga investigar els possibles punts de receptació, atés que un volum de tona i mitja de caquis no és fàcil de posar al mercat de forma desapercebuda.\nPublicat per ARC IRIS SIMAT a 15:49\nLA UNIÓ DE LLAURADORS ALERTA DE QUE TRES MAGATZEMS...\nLA BANDA D'ADOR REP LA MEDALLA D'HONOR AMB UN RECO...\nEUPV REIVINDICA A XÀTIVA QUE EL PROJECTE DE COMARQ...\nEL MUNICIPALISME D'EUPV DE LA SAFOR FA UNA CRIDA D...\nROBEN 1.600 QUILOS DE CAQUI EN UNA FINCA DE LA FON...