10 notícies de març que no et pots perdre – Cultura Digital\n1.- Sovint ens costa entendre els termes tecnològics. Fins i tot les definicions són, de vegades, una mica críptiques. Per resoldre això, Google Jigsaw i The Washington Post han creat el Sideways Dictionary que explica les paraules relacionades amb la tecnologia per mitjà d’analogies accessibles. Hi podem trobar tant termes habituals com més específics, tots explicats amb metàfores. I si no trobes el terme que busques, el pots proposar i, si vols (i ho saps), afegir l’analogia que ho explica. Per ara només ho podem trobar en anglès però està previst que ho ampliïn a més idiomes.\n2.- El consum de productes televisius ha canviat i també, per fi, ha canviat la forma en què es calculen els espectadors. Nielsen ha creat el TCR o Total Content Ratings i la CBS ha estat la primera cadena en donar les seves dades en funció d’aquesta nova forma de calcular audiència. El TCR suma directe, diferit i altres sistemes online (tauletes, mòbils, youtube, etc). L’audiència de CBS va pujar un 53% amb aquest càlcul més complet, i per exemple, Big Bang Theory va tenir una visionat global de 9,8 milions més que sense el càlcul online.\n3- Tesla (ja sabeu, l’empresa d’Elon Musk darrera la construcció de cotxes autònoms, bateries per a les llars i la colonització de Mart) ha creat un concurs de vídeo. Això no seria notícia si no fos per la raó per la qual s’ha posat en marxa aquest projecte. L’1 de març un pare va tuitejar la carta de la seva filla Bria Loveday a Elon Musk. La nena, que signava com la seva “Green” Fan, reconeixia que Tesla no fa anuncis però que alguna gent està creant-ne i són molt inspirats. Perquè llavors no crear un concurs d’anuncis i que el millor fos emès per l’empresa? Musk va respondre el tuit dient que li semblava una molt bona idea i així ha nascut el projecte Loveday d’anuncis creats per fans. Teniu fins el 8 de maig per presentar les vostres propostes!\n4- Interessant article del New York Times: How the Internet Is Saving Culture, Not Killing It. Parla de com està canviant el paradigma de la cultura i com internet està ajudant a fer-la sostenible, amb l’augment de subscriptors que paguen per contingut. I una frase per reflexionar: “D’aquí a dos-cents anys, els robot-habitants de la terra miraran cap enrere i veuran els primers anys del segle 21 com el començament del renaixement de l’art i la cultura.”\n5.- Dades, aigua i art són els tres elements que conformen l’Experiment de l’Aigua, una iniciativa de l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) i Domestic Data Streamers amb motiu del Dia Mundial de l’Aigua i que vol recuperar la connexió emocional amb el món de l’aigua mitjançant la interacció. D’una banda, h2oexperiment, un joc de rol, interroga l’usuari per descobrir la naturalesa líquida d’una persona. Amb les respostes la plataforma crea una nova espècie de planta, única al món, i aporta dades i elements de reflexió sobre l’impacte dels nostres hàbits quotidians en l’aigua. De l’altra, del 17 al 22 de març, coincidint amb la celebració del Dia Mundial de l’Aigua, s’instal·larà a la Plaça de Sant Jaume una instal·lació artística interactiva. Mitjançant la participació dels ciutadans s’aniran creant unes dosis de líquids de diferents colors (segons la resposta) que passaran a través del “cervell” i desembocaran en probetes que configuraran un “gràfic de barres viu” amb els resultats de la interacció entre l’aigua i les persones.Mireu el vídeo que han editat amb motiu del Dia Internacional de l’Aigua.\n6- Busqueu alguna aplicació en català i no sabeu quines n’hi ha? S’ha creat Cercapps, un cercador d’apps en català de qualsevol tipus i per qualsevol dispositiu. L’eina es va presentar coincidint amb la celebració del Mobile World Congress. Ja n’hi ha unes 200 i s’hi van afegint. També podeu fer propostes des de la mateixa pàgina web.\n7- Hardlight VR és un projecte per ajudar a potenciar la immersió en realitat virtual. És una mena d’armadura amb 16 sensors hàptics distribuits pel cos i diversos nodes de vibració per produir sensacions tàctils durant les partides. Funciona amb jocs d’Steam i ja ha aconseguit el doble del que volia recaptar a Kickstarter. Sembla que s’està avançant en el desenvolupament de dispositius que ajudin a la immersió en realitat virtual, tot i que els guants hàptics sembla que no acaben d’arribar al mercat!\n8.- El Govern ha aprovat la creació del grup de treball interdepartamental per elaborar el Pla STEMcat d’impuls de les vocacions científiques, tecnològiques, en enginyeria i matemàtiques per promoure un augment en l’interès per aquests estudis.La situació s’agreuja en el cas de les dones, que accedeixen en menor percentatge als estudis en aquestes àrees. L’acord estableix que aquest pla s’ha de desplegar a partir del curs 2017-2018.\n9.- Anonymous, el grup de hacktivistas, ha llançat una campanya contra “el repte de la balena blava“, una mena de sinistre joc online que ja ha causat vora 150 morts a Rússia i amenaça amb expandir-se per Europa. El Balena Blava consisteix en una sèrie de reptes que animen els adolescents a passar proves cada cop més perilloses, des de veure pel·lícules de terror durant 24 hores seguides fins saltar al buit des d’un edifici de 15 plantes. Arran de la mort de dues adolescents a Sèrbia, Anonymous va començar a cercar qui hi havia darrera i està tancant webs i portant els responsables a la presò, segons el seu comunicat.\n10- Hello Games, l’estudi responsable del videojoc No Man’s Sky, un dels més controvertits dels darrers anys, ha anunciat la creació de Hello Labs, una iniciativa per recolzar els desenvolupadors indies i els petits estudis que estiguin treballant en jocs amb tècniques procedurals (la base del seu joc) o amb altres formes experimentals. Hello Labs ajudarà un o dos projectes tant en temes de finançament com en mentoratge i suport tècnic.\napps, art, internet, tecnologia, televisió, videojocs


Tornar a Formatges i Embotits\nMòduls nº 32 33\nXarcuteria Mateu Fiol, especialistes en productes mallorquins, compten amb fabricació pròpia de sobrassades casolanes, un gran assortit de fuets arrebossats amb sabors, gran assortit de formatges de les illes, i aposten, cada vegada més, per la importació (formatges blaus, bries, Moliterno al Tartufo, etc.). També són especialistes en el món del pernil ibèric (esquer, gla, etc.), a més de talladors de pernil professionals, oferint els seus serveis per a tot tipus d’esdeveniments. “Apostam per la professionalitat, la innovació i el bon servei, que són la nostra garantia. Gràcies, esperam la seva visita aviat”.\nAltres comerços a formatges i embotits\nTall de pernil Mallorca (Ivan Aleixandre)


Educació consolida les places de les plantilles del pròxim curs\n11 abril 2021 15:03\ndBalears | 15 novembre 2015 0\nLa Mesa Sectorial d'Educació ha plantejat la consolidació de les plantilles.\nLa Mesa Sectorial d’Educació ha aprovat aquesta setmana la resolució de criteris de plantilla del curs 2016/17. Aquesta resolució inclou una novetat important per al proper curs, ja que consolida com a orgàniques places que fins ara només estaven habilitades.\nAquesta iniciativa, segons el Govern, permetrà que aquestes places formin part del concurs de trasllat, fomentant la mobilitat, millorant les expectatives de destí dels professors amb oposició aprovada sense plaça fixa i crea places per a oposicions. La modificació de plantilles, en el cas d’Educació Primària, afecta a places de professorat de suport, ja que permet consolidar una plaça d’aquesta especialitat a tots els centres de Primària, excepte els incomplets. A Educació Secundària suposa que hi hagi un segon professor de suport a tots els centres i també la consolidació del professor de Noves Tecnologies en els casos en que no es compti amb aquesta plaça.\nA la Mesa també s’ha aprovat la resolució per a la qual es modifiquen les bases generals del procediment de selecció de personal funcionari interí docent per a cobrir vacants i substitucions. El més destacat d’aquesta resolució és la reducció dels supòsits per a poder renunciar a places en el procés de vacants i substitucions. A partir del curs vinent només es podrà fer per maternitat o per malaltia.\nFinalment també s’han aprovat dues resolucions dirigides als professors especialistes de Formació Professional no llicenciats però titulats de Grau Superior. La llei permet a aquests especialistes poder fer classes sempre que acreditin dos anys d’experiència laboral no docent dins la família professional corresponent i exigeix una formació específica de Màster en Pedagogia que havia de programar cada comunitat autònoma. Aquí no es va fer. La Conselleria en col·laboració amb la UIB ja ha elaborat aquest curs per poder oferir aquesta formació a aquests docents.\nMes equip de suport amb mes PT's? I orientadors? Mes feina d'equip de suport i 1 dia a la setmana d'orientador.\nPer Menjadors de Quelitas, fa mes de 5 anys\nTota la raó, mateu g.\nEls seguidors del menjador de quelitas i del fabricador de barcos de rekilla estan més preocupats per altres coses que no per l'educació.\nVaja, vaja... Encara resultarà que l'acord de l'STEI i CCOO amb la Conselleria és bo...\n...per desesperació d'alguns que ho critiquen tot però no aconsegueixen res...!


El Jardí Tropical Pinya de Rosa de Blanes ha reobert avui al públic | Blanesaldia\nEl Jardí Tropical Pinya de Rosa de Blanes ha reobert avui al públic\nPublicat el 15 de juny, 2020 - 17:05 CEST\nMarina Vall·llosada, Anna Arbó, Àngel Canosa i Albert Sanz / Ajuntament de Blanes\nCoincidint amb el pas a la Fase 3 de deseconfinament que ha marcat la jornada d’avui dilluns, 15 de juny, el Jardí Tropical Pinya de Rosa ha reprès l’activitat que va interrompre tot just fa tres mesos, amb l’esclat de la pandèmia i el decret de l’Estat d’Alarma.\nIgual que ja varen fer el passat dissabte al Jardí Botànic Marimurtra, aquesta tarda ha visitat el Jardí Tropical l’alcalde de Blanes, Àngel Canosa, acompanyat de la primera tinenta d’alcalde de Medi Ambient, Marina Vall·llosada, i del regidor d’Alcaldia, Albert Sanz.\nEls ha rebut en representació del Jardí Tropical Pinya de Rosa Anna Arbó, qui els ha acompanyat per fer un breu recorregut pel recinte i mostrar-los els principals racons d’interès i els atractius d’aquest espai. L’objectiu de la visita institucional ha estat desitjar als representants del jardí una bona temporada malgrat les limitacions que suposa l’actual context marcat pel coronavirus, així com per la davallada de visitants foranis que previsiblement hi haurà aquest estiu.\nDurant aquesta segona quinzena de juny l’horari per visitar-lo serà des de les 10 del matí fins les 6 de la tarda, i a partir de l’1 de juliol l’horari s’ampliarà una hora més, de 10 a 19 h. Pel que fa a l’aforament, s’admeten grups de fins a 30 persones, de manera que cada 20 minuts es permet l’entrada. La idea és que es puguin admetre 2 busos de visitants cada hora, cadascun dels quals pot disposar d’una hora per visitar tot el recinte.\nS’han implementat totes les mesures de seguretat necessàries perquè la visita al jardí es faci en condicions de màxima protecció amb motiu de la COVID-19. En aquest sentit, s’ha fet un recorregut perquè els visitants no coincideixin en l’entrada ai sortida, i s’han introduït cartells i mitjans perquè tothom s’hi senti segur.\nEl primer PNIN declarat a Catalunya\nEl Jardí Tropical Pinya de rosa forma part del primer PNIN –Paratge Natural d’Interès Nacional- que es va declarar a Catalunya tot just aviat farà 17 anys, el 4 de juliol del 2003. La llei aprovada al Parlament de Catalunya es va fer després d’una mobilització ciutadana impulsada per la Plataforma Salvem Pinya de Rosa que va culminar amb la recollida de 18.000 signatures contra la urbanització que s’hi volia fer.\nL’espai inclou gairebé 7.000 espècies de plantes tropicals després que la reconversió d’aquest indret en jardí tropical es va iniciar l’any 1945, a partir d’un projecte de l’enginyer industrial Fernando Rivière de Caralt. Cada any s’hi planten unes 1.500 noves espècies, ja que està constatat que l’indret posseeix un microclima que afavoreix la proliferació de plantes tropicals durant tot l’any, algunes de les quals són molt exòtiques.\nBlanes ha recuperat avui el popular Mercat dels Teixits de tots els dilluns amb el…\nA partir d’avui, el CAP Lloret de Mar es dedica a l’atenció d’adults i el CAP…\n← Los dos parques de perros de Blanes vuelven a estar abiertos El Govern destina 2,4 M€ a la reparació dels danys causats pel temporal Gloria al port de Blanes →


9è aniversari de la Casa Orlandai | Casa Orlandai\nInauguració de l’exposició Orlandai + Sostenible\nVine a veure com de sostenible és la Casa Orlandai. Hem iniciat un pla per ser-ho molt més i el presentarem davant de tots vosaltres.\nDivendres 15, a les 21 h\nL’ALTERNATIVA DE L’ANIVERSARI: Concert amb Hans Laguna i El Pèsol Feréstec\nHans Laguna és un cantautor inclassificable que ha explorat diferents estils sonors (moderns i tradicionals) sense deixar d’acariciar el pop. Ens presentarà el seu últim disc El Ángel exterminado. I el veí Pèsol Feréstec torna a la Casa amb la seva banda per presentar-nos el seu últim treball, Cor de carn: poemes musicats, no musicats, versions i cançonspròpies.\nDissabte 16, tot el dia\n12 - 13:15 h: Matinal infantil amb la Cia ComSona (Sala J.V. Foix)\nCromàtic són dos músics que juguen a imaginar sense límits: un animal es converteix en una cançó, un tamboret vell en un cotxe i una barra de pa en un instrument de percussió... A Cromàtic tot és possible!\n11-13.30h Dissenyem l'Àgora (Pati d'en Marcel)\nEspai informatiu i participatiu per imaginar el futur de l'Àgora de l'Espai Gardenyes (Pati d'en Marcel)\n13:30 - 15 h: Jazz Vermut amb solistes de La Locomotora Negra (Pati d'en Marcel)\nTorna el Jazz Vermut amb Jazz Class, la Fundació Catalana de Jazz Clàssic. Vine a gaudir de la bona música i d'un bon vermut del Cafè Orlandai Cooperativa!\n14:30 - 16 h: Paella Km 0 (Pati d'en Marcel)\nEcocomissió de la Casa Orlandai s'ha reactivat per enfortir el compromís de la Casa amb el planeta. Per l'Aniversari organitzen aquesta paella amb productes ecològics i de proximitat. Preu: 12€ / 10€ socis/es.\n16 - 18 h: Activitat familiar: taller de construcció amb Kapla (Plaça del Xiprer)\nKapla és un taller de construcció a gran escala a base de peces rectangulars de fusta de pi. Un terreny pla i buit es converteix mica en mica en una megaciutat amb gratacels, ponts i viaductes aeris aguantats per art de màgia: vols jugar amb nosaltres?\n16 - 17:30 h: Concert de sobretaula: versions de soul amb Carla Eek i Gabi Arguimbau (Pati d'en Marcel)\nAmagada dins d’una blanca pell, originària de Suècia, la veu de la Carla es càlida i profunda. Ressuscita i actualitza tresors de la música negre americana dels 20 als 50 i ens dóna l’oportunitat de gaudir-ne.\n21 - 22.30 h: Els Pirolaires, improvisació teatral (Café Orlandai)\nUna trobada incontrolada d’artistes per exposar peces lliures (teatrals, musicals, poètiques, prosaiques, esporàdiques, pirolaires, incendiàries) on l’espectador pot intervenir i on no se sap ben bé què passarà."\n22:30 - 01: 30 h: Concerts amb GetBak Cia. i A4 Reggae Orchestra (Pati d'en Marcel)


El discurs de Pedro Sánchez determinarà el vot d'ERC a la moció de censura\nLa tercera via intenta ressuscitar\tLa tercera via intenta ressuscitar\n'Si lluitar és bonic, compartir la batalla és millor encara', carta d'Arnau Aymerich a Anna Gabriel\t'Si lluitar és bonic, compartir la batalla és millor encara', carta d'Arnau Aymerich a Anna Gabriel\nFerits durant l'1-O a Fonollosa i Callús identifiquen davant la magistrada els guàrdies civils que els haurien agredit\tFerits durant l'1-O a Fonollosa i Callús identifiquen davant la magistrada els guàrdies civils que els haurien agredit\nQuim Torra es querellarà contra Alfonso Guerra per haver-lo titllat de 'nazi'\tQuim Torra es querellarà contra Alfonso Guerra per haver-lo titllat de 'nazi'\nEls partits independentistes es decanten per votar a favor de la moció de censura\tEls partits independentistes es decanten per votar a favor de la moció de censura\nTorra visita la Casa de la República a Waterloo\tTorra visita la Casa de la República a Waterloo\nLa Fiscalia Superior de Catalunya es querella contra Turull per donar part del seu patrimoni a la seva dona\tLa Fiscalia Superior de Catalunya es querella contra Turull per donar part del seu patrimoni a la seva dona\nCinc dels vuit investigats per l’1-O a la plaça Imperial Tàrraco compareixen davant del jutge\tCinc dels vuit investigats per l’1-O a la plaça Imperial Tàrraco compareixen davant del jutge\nEl regidor de la CUP de Canet de Mar i un militant de la Forja denuncien als Mossos amenaces de mort\tEl regidor de la CUP de Canet de Mar i un militant de la Forja denuncien als Mossos amenaces de mort\nEl regidor de la CUP de Canet de Mar i un activista denuncien amenaces de mort per les creus grogues\tEl regidor de la CUP de Canet de Mar i un activista denuncien amenaces de mort per les creus grogues\nEl diputat Joan Tardà diu que la decisió la prendrà l'executiva del partit\nEsquerra Republicana encara no ha decidit què votarà en la moció de censura del PSOE contra Mariano Rajoy. L’executiva del partit ha d’avaluar si dóna suport a Pedro Sánchez, malgrat ser un dels pares del 155 i haver proferit insults contra el president de la Generalitat, Quim Torra, i l’independentisme. A més, el PSOE ha negat que prevegi cap concessió cap a Catalunya i dirigents socialistes ja han deixat clar que no volen pactar res amb els partits independentistes.\nAhir, el diputat d’ERC Joan Tardà va explicar que s’havia reunit amb el secretari d’organització del PSOE, José Luis Ábalos. Tardà havia rebut una trucada de Sánchez, que fins aleshores no s’havia posat en contacte amb cap partit independentista. Tardà no va voler revelar el contingut de la reunió perquè l’havia de transmetre als altres diputats del grup parlamentari i també a la direcció d’ERC, que prendrà la decisió final sobre el vot a la moció de censura.\nTardà sí que va recordar que els republicans havien estat crítics amb l’abstenció del PSOE que va permetre la investidura de Rajoy i que havien donat suport a la moció de censura de Podem l’any passat. ‘El març vam dir que no vèiem malament la presentació d’una moció de censura del PSOE. Per cert, no ens van fer ni cas’, va dir. Per últim, va condicionar el vot a l’exposició que farà demà Sánchez des de la tribuna del congrés espanyol.\nNo obstant això, Tardà sí que va explicar que en la reunió amb Ábalos, mà dreta de Sánchez, no s’havia abordat la possible convocatòria d’eleccions espanyoles anticipades.\nVilaWeb s’ha posat en contacte amb Esquerra Republicana per tal d’entrevistar un dels seus diputats al congrés espanyol, de la mateixa manera que ho ha fet amb el PDECat i Compromís. Tanmateix, això no ha estat possible perquè la petició ha estat denegada.


ANIMALS DOMÈSTICS | Ajuntament de Santa Coloma de Farners\nServei de recollida d’animals abandonats\nEl servei de recollida de gossos i gats abandonats està actualment cedit al Consell Comarcal de la Selva a través del Centre d’acollida d’animals de la Selva situat a Tossa de Mar. Els animals recollits són portats al Centre on són identificats i en el cas en que portin el xip reglamentari el centre es pot posar en contacte amb el propietari perquè aquest pugui recuperar el seu animal. Si l’animal no porta xip es realitzen tots els passos necessaris per tal que un cop aquest tingui la consideració d’animal abandonat se li pugui trobar una família adoptiva el més ràpid possible.\nRegistre d'animals que resideixen al CAAS\nTal i com marquen les actual normatives sobre la tinença d’animals és obligatori per part del propietari de gats, gossos i fures la inscripció d’aquests animals al cens municipal. La inscripció dels animals al cens, conjuntament amb el xip identificatiu que han de portar tots els animals permet que en cas de pèrdua sigui molt més fàcil i àgil localitzar el propietari i d’aquesta manera l’animal pugui retornar amb el seu propietari.\nLes dades que cal aportar per la inscripció al cens municipal són les següents:\nDades de la persona propietària i/o posseïdora de l’animal:\nDades d’identificació veterinària de l’animal:\nEspècie i raça\nSistema d’identificació utilitzat i codi d’identificació\nDomicili habitual de l’animal\nIdentificació si es tracta d’un gos potencialment perillós.\nEl propietari o posseïdor d’un animal està obligat a comunicar la desaparició o la pèrdua del mateix a l’Ajuntament en un termini màxim de 48h, de manera que en quedi constància.\nEls propietaris dels gossos potencialment perillosos a més a més estan obligats a l’obtenció d’una llicència administrativa municipal i s’han de complir els següents requisits:\nTargeta sanitària de l’animal on hi constarà la raça\nDocument acreditatiu de la identificació de l’animal mitjançant microxip\nAcreditació de ser major d’edat el sol•licitant\nCertificat d’antecedents penals del sol·licitant, emès per l’òrgan competent del Ministeri de Justícia. Es pot autoritzar a l’Ajuntament de Santa Coloma de Farners que consulti aquesta dada en el formulari de sol·licitud.\nDeclaració responsable de no haver estat sancionat per infraccions greus o molt greus amb algunes de les sancions accessòries de les que preveu l’art. 13.3 de la Llei 50/1999, de 23 de desembre, sobre el règim jurídic d’animals potencialment perillosos ni per infraccions greus o molt greus que hagin comportat el comís de l’animal, d’acord amb la Llei 10/1999 de 30 de juliol, sobre la tinença de gossos considerats potencialment perillosos (Model ajuntament).\nCertificat de capacitat física i aptitud psicològica del sol•licitant, emès per algun dels centres de reconeixement per a l’obtenció o revisió de permisos de conduir autoritzats pel Departament de Sanitat i Seguretat Social.\nAcreditació d’haver formalitzat una assegurança de responsabilitat civil no inferior a 150.253,00€, en la que consti la identificació de l’animal.


'Aladdin', al Morell en la tercera cita dels Dijous d'Estiu\n'Aladdin' arriba al Morell en la tercera cita dels Dijous d'Estiu\nAquesta és la tercera de les quatre cites programades fins al 5 de setembre\ndimarts, 27 d’agost 2019 - 16:16h\n'Aladdin', una pel·lícula readaptada a imatge real que fins al moment ha tingut èxit a les taquilles. | Cedida\nDesprés d'un mes de juliol d'activitat gairebé sense aturada, tot i les vacances i la calor del mes d'agost, el Morell no descansa. I així, després de la bona acollida que va tenir l'any passat, la regidoria de Cultura i Festes de l'Ajuntament ha engegat aquest mes la segona edició dels Dijous d'Estiu, una iniciativa per mantenir l'activitat cultural al municipi durant el mes de vacances per excel·lència amb quatre cites. D'aquestes, ja se n'han celebrat dues, i aquest dijous 29 d'agost arriba la tercera amb la reedició de la pel·lícula de Disney 'Aladdin'.\nLa tercera de quatre cites\nLa pel·lícula es projectarà aquest dijous 29 d'agost a dos quarts de deu de la nit a la Pista del PP1, al carrer Montserrat Roig, on es col·locarà una gran pantalla, i caldrà que tots els assistents es portin la seva pròpia cadira de casa. Serà, recordem, la tercera de les quatre cites programades entre el 8 d'agost i el 5 de setembre. La primera d'elles va ser un concert líric de la soprano Olga Miracle i el pianista Jordi Tomàs al jardí de l'Ajuntament; la segona, aquest passat dijous 22 d'agost, va ser la nit d'havaneres amb els Sopa de Peix.\nAquest dijous arriba la projecció d'aquest film, probablement la història més coneguda de 'Les mil i una nits', que ja va tenir un gran èxit quan Disney la va presentar en versió animada. Ara, però, arriba adaptada a imatge real i protagonitzada per un sempre fantàstic Will Smith, i l'èxit a les taquilles fa esperar que tindrà un reconeixement a l'altura de la pel·lícula original. I després d'aquest film, la darrera cita arribarà el dijous 5 de setembre amb el concert del duet Double Chick, format per en Xevi i l'Elsa, que portaran la seva música a la localitat tarragonina a partir de les deu de la nit a l'escenari disposat a la Rambla Joan Maragall.\nEl duet gironí Double Chick tancarà els Dijous d'Estiu el 5 de setembre. | Facebook\n«Tot i ser vacances, no volem que el Morell deixi de ser actiu»\n«Encara que moltes famílies marxin de vacances el mes d'agost, al poble hi queden molts veïns», assenyalava en pesentar el programa a principis d'aquest mes Maria Jesús Valldosera, una de les regidores de Cultura i Festes. És per això que «volem oferir quatre propostes variades i per a totes les edats, perquè aquells que no marxin del poble tinguin una oferta cultural gratuïta i de qualitat, i perquè tot i coincidir amb el període majoritari de vacances, volem que el Morell no deixi de ser un poble actiu i participatiu», afegeix l'altra regidora, Mònica Casas.\n"Més d'un centenar de nens participen en el Casal d'Estiu del Morell" "⚫ ÚLTIMA HORA: Mor l'home del greu accident laboral a Constantí"\nEl Morell cinema agenda


Un espectacle al Terracotta Museu dona el tret de sortida a la Fira del Circ de la Bisbal | Federació Hostaleria de Girona\nDiari de Girona. Els francesos Cirque la Compagnie obren un cap de setmana de bon humor i malabars a les places i carrers de la capital del Baix Empordà.\nEls carrers i les places de la Bisbal d’Empordà tornaran a acollir propostes de circ al carrer per a tots els públics a partir d’avui divendres i fins diumenge. El cartell de la XXIV Fira de Circ al Carrer de la Bisbal d’Empordà arriba amb prop d’una cinquantena d’espectacles d’una trentena de companyies.\nL’espectacle inaugural tindrà lloc aquesta nit als exteriors del Terracotta Museu i anirà a càrrec de Cirque la Compagnie, que presentarà l’espectacle L’Avis Bidon: una proposta de circ amb tècnica i farcida d’humor i adrenalina, amb música en directe i alguna sorpresa. Aquesta és també d’alguna manera una presentació de les reformes dels exteriors del museu bisbalenc fetes recentment.\nLa plaça de la Sardana també tindrà activitat, així com el barri del Convent, que té un actiu col·lectiu de veïns, i programarà un espectacle. Hi viu un 30 % de la població bisbalenca però, fins ara, la Fira no hi havia programat mai cap funció. S’hi encetarà la tarda del diumenge amb el xou Sobre ruedas, de Yidor Llach, una proposta d’acrobàcies amb bicicleta, clown gestual i malabars còmics.\nCirc contemporani, cabaret, trapezi, clown, aeri, diàbolo, malabars, mastil, música o tallers són algunes de les disciplines artístiques que conformen la programació d’enguany. Com és habitual, la gran majoria d’espectacles són gratuïts.\nUna petita part és de pagament, i serveixen per recollir fons econòmics que ajuden a finançar l’esdeveniment popular.\nL’edició d’enguany comptarà amb destacadíssimes propostes nacionals, com El Fedito: artista valencià que presentarà Oyun, un innovador espectacle que combina humor, originalitat, ritme i una depurada tècnica de malabars.\nTambé cal fer esment de l’espectacle Envà, dels catalans Amer & Africa, una divagació de dues persones sobre les peculiaritats de les relacions humanes. O Mumusiccircus, que, servint-se de la seves espectaculars acrobàcies i suspensions capil·lars, presentaran l’emocionant i delirant Flou Papagayo. I la Cia Faltan7, que interpretarà Express.\nA escala internacional també cal destacar, procedent d’Israel, Control Freak: un entranyable personatge que intentarà interactuar amb el públic, i també cal fer esment d’un dels grans retorns a la fira: el de l’alemany Danilo Marder, un dels millor equilibristes sobre mans que existeixen actualment al món i que presentarà un espectacle amb tocs teatrals.


Mario Soria Aguilar - Sobiranies vs règim del 78 | La torre del Palau\nPORTADA OPINIÓ ÚLTIMA HORA RESULTATS 10-N NACIÓDIGITAL\nEN DIRECTE El bloqueig a la frontera\nSobiranies vs règim del 78\nUna Terrassa més enllà de la vella política\nper Mario Soria Aguilar, 24 de maig de 2019 a les 06:00 |\nA les 23.59h d’avui tanca el període de campanya electoral i ja estem en condicions d’afirmar que els discursos, les propostes i els fets per aconseguir renovació i canvi de polítiques a Terrassa, per part dels partits del regim del 78, han sigut de dubtosa sinceritat.\nContinuen amb les mateixes pràctiques de sempre: espectacles i escenificacions de cara a la galeria; manipulacions emocionals sobre la ciutadania; negació de les noves veus polítiques que consideren com a “lladres del vot”; la supèrbia de qui es veu guanyador i, el que faltava, la lluita fratricida amb acusacions públiques i denúncies formals.\nPerquè la ciutat necessita justament el contrari: sinceritat, honestedat política, respecte a la sobirania popular, humilitat i, sobretot, trencar amb el clientelisme de 40 anys de govern PSOE.\n40 anys són molts, i el cansament de l’actual govern s’ha fet evident en cada debat en què hem participat. També s’han fet paleses les limitacions ideològiques dels partits espanyolistes i dels partits nou autonomistes a l’hora d’entendre que la societat terrassenca –i la catalana– va per davant de les seves respostes.\nSuperem aquesta dinàmica, trenquem amb les herències franquistes –polítiques i econòmiques– i exercim les sobiranies des de l’acció política municipal.\nSabent que els carrers seran sempre nostres, que a les cambres de comerç les candidatures independentistes han trencat el monopoli de les empreses de l’IBEX35 i que a les representacions dels treballadors s’obre una nova etapa reivindicativa gràcies a l’èxit de l’Intersindical, ara toca l’accés ciutadà a la política municipal: Terrassa per la República-Primàries Catalunya és l’única opció renovadora.\nLa sobirania local és en primer lloc una presa de posició ideològica i una posterior acció política renovadora, regeneradora i transparent.\nTenim clar que l’Estat espanyol és opressor i reprimeix amb violència qualsevol acte de sobirania; l’opció és acceptar-ho o no. Nosaltres, a diferència del nou autonomisme local, no ho acceptem.\nHi ha marge per superar les condicions de l’opressor:\n1. Fons europeus per desenvolupar la transició energètica cap a la desconnexió del poder de l’IBEX 35.\n2. Aconseguir que els impostos –competència de l’Estat delegada a la Generalitat i negada als municipis– puguin ser destinats a les administracions locals.\n3. Revisió integral del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM) assumint que podem generar un desenvolupament estratègic cap una ciutat i un territori de caire europeu i internacional.\n4. Consolidar la zona universitària actual ampliant equipaments i oferta d’estudis. I, alhora, fomentar la implantació estratègica d’universitats europees i internacionals a barris com Segle XX, Ca n’Aurell o Ègara, plens de naus industrials buides.\n5. Polítiques actives per a un pla d’habitatge que prengui models com el de Viena o Hèlsinki, amb una àmplia oferta pública i privada d’habitatges i amb acords sectorials per facilitar-ne l’accés.\nEn un context històric en el qual les ciutats tornen a ser el lloc de les sobiranies, desplaçant els estats i superant les seves fronteres geogràfiques, no podem abandonar-nos a la vella política –miserable i curta de mires– i renunciar a construir una Terrassa inserida en les sobiranies urbanes del segle XXI.\nTerrassa per la República–Primàries Catalunya assumeix aquest repte des de la transparència, la coherència i la fidelitat al mandat de les urnes.\nMario Soria Aguilar\nCandidat a Primàries Terrassa\nLa confessió filofranquista de Vega i Navarro\nDe censures i màscares. La infàmia política a Terrassa\nPrimàries. El procés constituent està viu, i ho està a Terrassa


AGENDA MUSICAL DEL CAP DE SETMANA. ESPECIAL VACANCES DE PASQUA – La caixeta musical\nCom cada cap de setmana, al blog et porte l’agenda amb les actuacions musicals més interessants on poder assistir. En aquest especial de vacances, et porte la programació de diversos dies. La propera setmana inclouré la segona part de l’especial. Gaudiu de les vacances amb música!\n15:15 h, en Moncofa, Trobadorets.\n19:30 h, al saló d’actes de l’edifici Hucha de Castelló, “La Suite Orquestral: Telemann i Rameau”. Concert de l’Orquestra Barroca el Conservatori Superior de Música de Castelló. Entrada amb invitació. Es pot recollir a la Casa Abadia.\n20:00 h, al Teatre del Raval de Castelló, Projecció de “La flauta màgica”. Entrada: 3€\n20:30 h, al Palau de la Música de València, Orquestra de València. “Concierto para Zapata y Orquesta”. Entrada lliure.\n20:30 h, a l’Esglèsia de la Sagrada Família de Castelló, Concert de la Coral Juan Ramón Herrero.\n19:30 h, a la sala d’actes del Centre Cultural La Marina del Grau de Castelló, “Open Podium”.\n20:30 h, al Teatre Micalet de València, Andreu Valor presenta “Poemitza’t”. Entrades: 12/15€\n21:00 h, a la Plaça Major de Vila-real, Laqvima Vere.\n00:00 h, en la Plaça Major de la Vila d’Almassora, Tambors de Passió\nAl recinte de Festivals de Benicàssim, San San Festival.\n12:00 h, en la Plaça Espanya d’Alcora, Rompida de la hora\nHoraris de tot el festival\n18:00 h, a l’Esglèsia Arxiprestal de Vila-real, Réquiem re menor KV 626 de W. A. Mozart.\n18:30 h, a Biblioplatja de Xilxes, Sara Ledesma en acústic.\n19:00 h, a la Pèrgola de Castelló, Metalterráneo fest amb Dry River, Lèpoka, Katoa i Abismo Mediterráneo.\n20:00 h, a l’Auditori d’Albocàsser, concert de l’Associació Musical Santa Cecília d’Albocàsser.\n19:00 h, a l’Auditori Municipal de Navajas, Concert de la Unión Artística Musical de Navajas.


Reflexió – Participar en l’Amor de Déu | Cap a la Nova Creació\nReflexió – Participar en l’Amor de Déu\n18 Juny 2020 .\tDeixa un comentari\nTomislav Vlašić: estimats germans, estimades germanes, aquests mesos hem experimentat que les nostres festes són riquíssimes perquè les vivim en comunió amb tota l’Església de tot l’Univers. Avui celebrem la missa de vigília en honor al Sacratíssim Cor de Jesús. Dissabte vinent està consagrat al Cor Immaculat de Maria, estem dins la novena de la Reina de la Pau. A la vigília de la Reina de la Pau és la festa del primer precursor de la vinguda de Jesús, de la seva primera vinguda. Però nosaltres estem en els temps en els quals el precursor de la segona vinguda de Jesús, Sant Miquel, guia l’última batalla. Aleshores, ens movem en aquest marc, celebrant la festa del Sacratíssim Cor de Jesús.\nPodem dir que totes les lectures es poden resumir amb la paraula l’Amor, l’Amor de Déu, que conté tota la Llei i tots els profetes. Però el títol que voldria donar a aquesta reflexió és “Participar en l’Amor de Déu”. Una cosa és reflexionar, una cosa és estudiar, una altra cosa és participar en l’amor de Déu perfecte.\nEn la primera lectura, del llibre del Deuteronomi, tenim per boca de Moisès la crida a Israel de l’amor de Déu perquè Déu, amb el seu infinit amor, va escollir aquell poble, no perquè fos un poble gran, potent, sinó per l’amor de Déu. I Déu desitja que aquell poble recordi això: que Déu és l’amor, és fidel, que compleix les promeses que fa. Sabem que hi ha hagut un llarg, llarg període, mil·lennis, en el qual Déu buscava aixecar la humanitat, desvetllar a poc a poc la humanitat per recordar-li aquell amor que els nostres pares van transgredir. Moltes vegades també avui, reconeixem també nosaltres, que en la vida ens hem equivocat, hem ofès Déu.\nA l’Evangeli de Joan hi ha un important testimoniatge de la manifestació de l’amor de Déu que arriba al punt culminant en el capítol 13 quan Jesús institueix l’Eucaristia. Es dóna més enllà dels límits del temps, de l’espai, vol dir que trenca totes les barreres i dóna a l’home l’aliment d’aquest amor. En el capítol 19, en aquella Passió que des de la lògica humana és tràgica, Sant Joan, solemnement ens porta endavant, als peus de la Creu per experimentar que aquest amor s’ha manifestat. Abans de morir arregla les coses, confia Maria a Joan: “Dona, aquí tens el teu fill”, i després a Joan: “Aquí tens la teva mare”. Això ho recordarem després, reflexionant sobre com participar en l’amor pur de Déu. Després Jesús diu: “Tot s’ha acomplert”, va inclinar el cap, lliurà l’Esperit. Després d’això el Cor va ser traspassat i Sant Joan ho subratlla com un aspecte fortíssim. Fins i tot després de la seva mort, la vida flueix cap a nosaltres.\nAquesta consideració és molt, molt bonica però hi ha encara una altra consideració que Sant Joan porta en la lectura d’avui, capítol 4 de la primera carta de Sant Joan. Porta la característica de l’amor de Déu i com es verifica, i aquest és un mirall per estar davant Déu, davant nosaltres mateixos, davant els uns dels altres. “Qui estima és generat de Déu”, vol dir que estem vius si estimem amb l’amor de Déu. Si no estimem, estem morts. Aleshores totes les nostres organitzacions, tots els nostres ritus, tots els sagraments, si no porten a aquesta participació, no fan efecte, no hem nascut. La característica d’aquest amor és: ultrapassar tots els límits tenint aquest amor viu, vivent, operant; els límits del pecat, del temps, de l’espai. Manifestant el nostre amor envers el pròxim, testimoniem que Jesús és el Crist, testimoniem el Crist. És bonica l’expressió: “Si ens estimem els uns als altres, Déu es queda en nosaltres i l’amor d’Ell és perfecte en nosaltres”. Podem imaginar que en nosaltres, creatures així limitades, pot haver-hi un amor perfecte, i aquesta és la veritat, només cal que l’experimentem. I en això es manifesta la presència de l’Esperit Sant, i nosaltres vivim en aquest amor, amor trinitari del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant. Això és fonamental per a la nostra participació a l’amor pur que supera tots els límits de l’amor tacat de la Terra que sempre porta una dosi d’egoisme, egocentrisme.\nL’Evangeli ens porta a una actitud en la qual novament es manifesta aquest amor, amor de Déu generós, però només pot ser comunicat als petits, pobres. Als homes poderosos, rics, vanitosos, prepotents… ells no el busquen. Aquest fragment de Mateu és anomenat pels exegetes “L’himne de joia”: “Et beneeixo, Pare, Senyor del cel i de la terra, perquè heu revelat als senzills tot això que heu amagat als savis i als entesos. Sí, Pare, així us ha plagut a vós. El Pare ho ha posat tot a les meves mans; fora del Pare, ningú no coneix veritablement el Fill; igualment ningú no coneix veritablement el Pare, fora del Fill i d’aquells a qui el Fill el vol revelar. Veniu a mi tots els qui esteu cansats i afeixugats; jo us faré reposar”. Jesús vol comunicar el seu amor perfecte. Ara hem de passar a l’altre punt: la nostra participació. La nostra participació és viure aquest amor i manifestar-lo. I que totes aquestes paraules que hem sentit de Joan en la primera carta siguin una vibració, una veritat, una manifestació en nosaltres, una potència.\nNosaltres ens preguntem si podem viure aquest amor. Sí! Joan en dóna testimoni. I aquí tornem al confiament de Jesús abans de morir, el confiament: “Dona, aquí tens el teu fill”, “Aquí tens la teva mare”. La participació en aquest amor és la plena consciència, sigui el més gran pecador, sigui és el més petit, sigui qui és res, tothom pot participar en aquest amor. Això és la humilitat. Reconèixer que Déu és l’únic a omplir-nos de l’amor pur, si el posem al primer lloc. Tot i l’Evangeli, tot i l’Eucaristia, tot i tots els pecats que la humanitat ha comès -i cada un de nosaltres s’ha equivocat a la vida-, queden cicatrius, sentiments de culpa, un estrat que no s’aconsegueix desvetllar. Ens acontentem d’un límit, limitant-nos a nosaltres mateixos. En aquest punt, porto les paraules de la Mare de Déu que ens ha donat en el missatge del 6 de gener de 2017.\n“Sapigueu, fills, que cap creatura té en ella mateixa l’amor pur si no el rep com a do de Déu. Heu de demanar a Jesús que us doni el veritable amor. No tireu endavant amb el vostre amor humà. Satanàs actuarà amb tot el seu odi, per això el poble haurà d’actuar amb tot l’amor de Jesús. Jesús va donar la vida pel seu poble i no hi ha un amor més gran que aquest”. Estem de ple en la lluita entre Satanàs i nosaltres, que ens odia, i continua la Mare de Déu: “Si doneu la vida a Déu pels vostres germans, cap força de les tenebres us podrà vèncer. Jo estaré al vostre costat, pregaré i m’oferiré per vosaltres perquè el meu Senyor us ompli del seu amor. Doneu-me totes les vostres pregàries, les vostres intencions, els vostres pensaments, els vostres desitjos; jo els rentaré de tot egoisme i els presentaré a Déu, i demanaré només allò que sigui el millor per a vosaltres”. Així, la nostra participació és entregar les nostres febleses, les nostres intencions, tota la dinàmica de les nostres ànimes i posar-nos a disposició de la Mare de Déu per unir-nos al Cor del seu Fill Jesús, que s’ha donat més enllà de tots els límits perquè també nosaltres en Ell, per mitjà d’Ell puguem tenir aquest amor. “Us prego que participeu en la meva oferta i jo participaré en la vostra”, perquè la seva oferta és plena, perfecta i, com a tal, ha entrat en el vòrtex trinitari, en la vida de la Santíssima Trinitat. “Jo sóc la vostra Mare i la Mare de Déu, i vull portar-vos tots en el cor del meu Fill perquè Ell us porti a la creació nova”.\nCito aquestes paraules de la Mare de Déu perquè, tal com he dit, estem en plena batalla i nosaltres ens preparem per a l’aniversari de les aparicions de la Mare de Déu Reina de la Pau a Medjugorje. Ens hem de preparar en aquest sentit, en aquest context, per acollir aquell amor que Déu vol donar a través de la Mare Immaculada perquè és Ella qui ens genera, ens neteja des del nostre interior, ens fa capaços de participar en aquell amor de Déu. No n’hi ha prou dient: “Jo sóc humil”, la humilitat consisteix també en acollir el programa de Déu. Déu ens ha donat la Mare i la Mare ha cridat tota l’Església de l’Univers, l’ha preparat per seguir Jesús en tots els santuaris, en tots els temples i allà conflueix tota riquesa, tota gràcia que Déu ha donat al llarg dels mil·lennis. I estar amb Maria sincerament vol dir participar en aquell amor pur, estar segurs que l’Esperit Sant pot actuar plenament en nosaltres, individualment i en tots junts.\nAixí doncs, aquesta celebració de l’aniversari de les aparicions de la Mare de Déu Reina de la Pau a Medjugorje, la celebrem en aquesta direcció, igualment encara que no puguem anar allà, preparem-nos per esdevenir aquest amor que es dóna pels germans en Crist, que participa de l’amor pur de Déu i perquè el manifesti a l’Univers. L’Església, és a dir, la religió catòlica, no ha reconegut aquest amor de Déu, ni Papa, ni bisbe, ni comissions. Correspon a l’Església de tot l’Univers manifestar aquest amor de Déu, que ha donat per nosaltres.\nUs beneeixo i us acompanyo amb la pregària, i tots nosaltres que estem a la Fundació, us seguim i us beneïm constantment, en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant.\n Missatge de la Mare de Déu “Partecipate alla mia offerta ed io parteciperò alla vostra”, publicat al llibre“Verso la nuova creazione – vol.V – 2014-2017”, pàg. 57, i al web www.versolanuovacreazione.it, versió original en italià.\nEntrada anteriorReflexió – Celebrar l’EucaristiaSegüent entradaMissatge de Maria Santíssima. Reconstruir la humanitat de la Terra.


Decorama Igualada – Decoració cottage d’interiors. Complements, mobiliari i flor decorativa\nbotiga de decoració i regals chic cottage\nAmbients que són vida\nBenvinguts al web de Decorama, botiga de decoració i regals a Igualada. En aquest establiment trobareu una extensa varietat de complements, plantes artificials i mobles auxiliars, ideals per vestir ambients naturals i lluminosos, barreja de rústic i refinat: ambients chic, elegants.\nTreballem amb una acurada selecció d’accessoris d’estètica cottage, estil nòrdic i disseny industrial, que, combinats, aporten un aire molt actual i confortable a la decoració de la llar. Les plantes i les flors són un component essencial en ambients d’aquest tipus, per l’excepcional capacitat que tenen d’aportar frescor i alegria, i de fer-ho amb la màxima naturalitat.\nTot plegat conforma una manera de viure la decoració que, a Decorama, ens captiva, i que recreem amb productes originals i de qualitat, que marquen la diferència, i que suposen un plus de modernitat i encant als espais on llueixen.\nDeixa que la seva presència et carregui de vitalitat\nMira què ens ha arribat!\nDetalls amb un aire del tot actual\nPeces per a una decoració natural i elegant\nA taula, amb una pila de detalls útils i bonics\nLLums d'estil rústic chic, vintage i industrial amb personalitat pròpia\nMobiliari i accessoris de terrassa i jardí\nBusques un regal ?\nLlum i aire net\nNo malbaratéssim ni el més mínim d'aquesta claror que tant ens agrada, i que tant de confort ens dóna. A Decorama ho vivim com un bàlsam per als sentits, i és per això que les textures i el colors naturals i lluminosos inunden la botiga, i creen una atmosfera de benestar i optimisme que revifa l’ànim. Imagina-t’ho a casa!\nDesenvolupament web de Rodaweb


Quadern d'evocacions: L’acampada i el maig del 68 en aforismes (14)\nTothom espantat. Però tothom estava esperant el moment que es va produir ahir no deixant entrar els membres del Parlament al Parlament. L’aparició de la violència no és una bona notícia. Mai. Deplorable. Ja ho vaig avisar: elements polítics que estan a favor del canvi estructural violent s’aprofiten de la voluntat democràtica cada vegada que poden. Ja els coneixem als feixistes d’esquerra. L’aristocràcia de la revolta. Detestem la violència, nosaltres. I perquè detestem la violència avui hem d’escriure aquest post. Tristement. Avui els mitjans al servei del que hi ha han valorat els fets. Però el fet també, i potser més important que cap altre, és la possible estratègia de policies infiltrats entre els manifestants per tal de provocar i que la manifestació derivi cap a la violència. Un fet que a RAC1 aquest matí era valorat per part d’alguns polítics com « normals » Les cares estan nítidament filmades. No són cares gaire democràtiques, si és que hi ha cares democràtiques. Veiem com els mossos els escorten i acompanyen. No sé si és legal l’estratègia de provocar per generar violència, però no ho hauria de ser. Si no ho és aquests individus, o els que els manen, haurien de quedar-se sense feina, esser jutjats com ho seran la resta de violents. Ni més ni menys. Si és legal, és que la moral ha fugit totalment de la política. Per això continuarem indignats.\n“En un camp de concentració, la persona que en un darrer impuls de la pròpia estima no es resisteix contra tot això perd la sensació de ser encara un subjecte, i ja no diguem un ésser espiritual amb llibertat interior i un cert valor personal.”, Frankl, L’home a la recerca de sentit, p. 61\nPublicat per Evocacions a 20:56\nno he pogut escoltar tota la tertúlia de Rac1, però el tros que he escoltat era bastant depriment quan a la postura dels opinadors.\n16 de juny de 2011 a les 21:18\nInfiltrats polis hi ha a tot país civil.litzat. Ara bé infiltrats que promoguin la violència, això ja és intolerable. Cal veure si això últim és cet o és propaganda pro-indignatis...un saludu\n17 de juny de 2011 a les 14:09\nPuigcarbó: Me n'alegro que estiguis d'acord. Consola saber que un va interpretant més o menys bé les coses quan tu, que estas al dia, opines similar.\nNoctas: Infiltrats, sí, ja estem d'acord. Podria ser propaganda, però m'estranya. He vist el vídeo i l'actitud dels violents esperant allà,s ense dir res, sense discutir no és la típica dels exaltats. Però jo sempre estic de part de les evidències. Vol dir que espero altres i canvio tranquil.lament d'opinió\n17 de juny de 2011 a les 18:24\nPsico_lògic ha dit...\n"Ni tan claro, ni tan calvo" Les coses no passen mai per casualitat. La violència no està justificada mai, però, ni l’altre dia a Ciutadella, ni a les carregues policials a Plaça Catalunya. Cal dir que els hem donat la oportunitat per posar les etiquetes que tant els agrada “Estos son Radicales” o com va dir Artur “Kale Borroka”.\nEvo no passa res en aquest teatre de l’oprimit (en el bon sentit de les meves paraules) també hi caven funcions dolentes.... jo penso que potser ara mateix la gent buscarà la repercussió pacífica.\n18 de juny de 2011 a les 3:59


Maig – 2020 – Ajuntament d'Orpí\nArxiu del Maig, 2020\nAdjuntem el nou calendari fiscal modificat, arrel de l´epidèmia de la Covid-19, en el qual hi ha una ampliació dels terminis de pagament.\nBon dia usuaris i usuàries de Orpí, Els informem que a partir del dia 11 de maig, les oficines d’atenció del porta a porta tornaran a estar obertes al vostre municipi. L’horari, lleugerament modificat, serà dijous de 12 a 13.30h a la ubicació habitual; a la sala polivalent de l’Ajuntament. Amb la finalitat de mantenir […]


La Nena, un fenomen climàtic extrem | Consumer\nLa Nena, un fenomen climàtic extrem\nLes seves conseqüències, en forma de desastres naturals, poden afectar en els propers mesos a zones tan allunyades com Amèrica i Oceania\nData de publicació: Dilluns, 10deDesembrede2007\nSequeres, pluges intenses, inundacions, temperatures anòmales, huracans… Són alguns dels efectes extrems de la Nena, un fenomen climàtic cíclic causat per la interacció entre la superfície de l’oceà i l’atmosfera a la zona tropical del Pacífic. Els científics ja han alertat que en l’actualitat es troba en plena expansió i que les seves conseqüències es notaran en bona part de 2008.\nImagen: Gabriel Fernandes\nEncara que La Nena afecta al clima global, els països situats entre el vessant oriental del continent americà fins a l’altre extrem del Pacífic solen ser els que més noten les seves conseqüències. Els experts han pronosticat per als països del Carib centroamericano més pluges del normal, mentre que a la zona nord de Centreamèrica (Guatemala, Hondures i El Salvador) s’esperen temperatures més baixes i uns mesos secs. En països més al sud, com Xile, s’estimen uns mesos de desembre i gener molt calorosos, que podrien fins i tot superar màxims històrics.\nPer la seva banda, l’Administració Nacional d’Oceanografia i Atmosfera (NOAA) d’Estats Units afirmava que aquest any el nombre d’huracans en l’Atlántico augmentaria a causa de la Nena.\nA Estats Units, a més, aquest fenomen sol tornar més secs els estius de la parteix sud-oest, més humits les tardors de la zona del Pacífic nord-occidental, més calorosos els hiverns del sud-est, i més freds els de el nord-oest.\nQuant a l’efecte que pot causar el canvi climàtic en aquest fenomen, els científics encara requereixen més recerquesNo obstant això, els científics també han subratllat que La Nena en aquesta ocasió s’està portant de manera rara. Per exemple, a Austràlia, les precipitacions i l’ambient humit han estat substituïts per una gran sequera. A Àfrica Oriental, les pluges estan sent més abundants del que haguessin de. Després d’aquestes anomalies, els experts creuen que podria estar un altre fenomen menor amb el qual se solapa, denominat “Dipol de l’Oceà Índic” (DOI).\nEn aquest sentit, la Nena és un fenomen complex que no es comporta de manera matemàtica. No obstant això, recerques realitzades durant els últims anys han permès conèixer millor les seves característiques i vigilar els seus moviments.\nPer exemple, se sap que el fenomen es divideix en quatre fases, amb durades variables de nou mesos a tres anys, i que sol manifestar-se amb regularitat cada cert temps, amb diferències que poden oscil·lar entre tres i set anys. També se li coneixen diferents intensitats, que es classifiquen en feble, moderada i forta. D’aquesta manera, quant menor és la seva durada, major sol ser la seva intensitat. Així mateix, el seu major impacte s’observa durant els sis primers mesos.\nQuant a l’efecte que pot causar el canvi climàtic en aquest fenomen, els científics encara requereixen més recerques per determinar si provocarà un major nombre o si augmentarà la seva intensitat.\nEn qualsevol cas, l’impacte econòmic i ecològic que poden causar els episodis meteorològics extrems provocats per la Nena pot arribar a ser molt important. Per això, els científics reclamen majors mitjans per poder estudiar i predir al més aviat possible aquest fenomen. Per exemple, el Programa Mundial de Recerca Climàtica de l’Organització Mundial de Meteorologia (OMM) monitorea l’Oceà Pacífic Tropical mitjançant diversos sistemes de boies, mareógrafos, termògrafs i satèl·lits.\nNo obstant això, malgrat els avanços científics, La Nena no permet realitzar pronòstics amb suficient antelació. No obstant això, les institucions meteorològiques es troben pendents de les evolucions d’aquest fenomen i aconsellen, tant als ciutadans que visquin a les zones sota la influència de la Nena com als quals vagin a desplaçar-se allí, que estiguin atents als pronòstics del temps.\nLa Nena i El Nen\nLa Nena també és coneguda com “El Vell” o “Anti-Nen”, per la seva oposició a un altre fenomen contrari amb el qual sol alternar-se: El Nen. Així, La Nena es caracteritza per una baixada de la temperatura de la superfície del mar, la qual cosa sol provocar en general un temps més sec i fresc del normal. Per la seva banda, El Nen es relaciona amb una temperatura alta de l’aigua que condueix a un ambient més humit i plujós. No obstant això, aquestes condicions varien també segons les zones del planeta. Per exemple, en diverses parts d’Austràlia i Indonèsia, El Nen sol provocar èpoques de sequera, mentre que La Nena sol conduir a un ambient més humit del normal.\nAixí mateix, els episodis El Nen i La Nena formen part al seu torn d’un cicle conegut com “El Nen Oscil·lació del Sud” (ENSO), amb períodes mitjans de durada de quatre anys. No obstant això, també es compta amb registres històrics en els quals els períodes han variat entre 2 i 7 anys.\nD’altra banda, quan El Nen finalitza, no li segueix sempre La Nena, encara que sol ser l’habitual. En aquest sentit, El Nen sol produir-se en més ocasions que La Nena. Per exemple, segons dades de la NOAA, el període 1950-1998 ha registrat dotze fenòmens El Nen per nou esdeveniments de la Nena. L’any passat, El Nen va contribuir a la pitjor temporada d’huracans del Pacífic-Est en 14 anys, amb 18 tempestes i deu huracans.\ncientífics climàtic fenomen niña-ca niño-ca\nAqüicultura: així són les granges i piscifactories espanyoles\nCom reduir el desaprofitament alimentari en els col·legis\nCom ha de ser un sistema alimentari sostenible a la ciutat\nAixí contribueix el peix d’aqüicultura als ODS i la sostenibilitat ambiental


Quins tipus d'allaus hi ha i quines són les seves característiques? (Allaus post 3 de 5) | RUTES PIRINEUS\nParlarem de tres tipus diferents d'allaus:\n1. Les allaus de placa: De tots els tipus d'allau aquest és el que provoca més accidents al Pirineu. En aquest tipus d'allau, un estrat de neu dura llisca sobre un estrat de neu feble. La capa de neu dura se sol formar per l'acció del vent: quan la neu és transportada pel vent més enllà d'una carena es formen uns remolins a sotavent (costat cap on va el vent) que la van dipositant, de tal manera que acaben formant aquestes capes.\nLes allaus de placa són molt perilloses perquè si els blocs de neu dura són grans trituren tot el que se'ls posa pel davant i pot ser que els elements de seguretat per a l'autorescat (DVA, pala, sonda) no serveixin per a res perquè l'allau ja ha provocat la mort instantània per traumatisme. A més a més, no sempre es desencadenen per sota nostre, sinó que en situacions de gran inestabilitat (nivell 4 i 5) es pot desencadenar una allau que es trenqui per sobre nostre i ens caigui al damunt.\nEls indicis que ens indiquen la presència de plaques de vent són:\n· Ha fet vent els dies anteriors o les hores anteriors. Per tant, les plaques es trobaran a sotavent. A part d'informar-nos dels llocs on ha bufat el vent (consultar els butlletins d'allaus dels serveis meteorològics), com que a cada vall i a cada coll pot haver variat la direcció del vent de forma imprevisible cal que estiguem atents a les formes que presenta la superfície de la neu (ondulacions, esteles, dunes, zastruguis) i deduir d'on ha bufat el vent just en aquell indret. Això ens ajudarà a saber on es poden localitzar les plaques. Per exemple, si sobre el terreny observem la neu en forma de dunes o d'arrugues (transversals a la direcció del vent), el pendent suau serà el de sobrevent (costat d'on ve el vent) i el pendent fort el de sotavent; si trobem forats, la part més erosionada senyala la direcció del vent que la va formar; si trobem gebre a sobre d'alguns obstacles, aquest es formarà sempre a sobrevent.\n· presència de cornises indica presència de plaques. Però, atenció!, si no hi ha cornises també pot ser que hi hagi plaques.\n· En passar per sobre, la placa comprimeix la capa de neu feble que té a sota i provoca un soroll sord: "boum". Si escolteu aquest soroll gireu cua!\n· El color de les plaques és d'un blanc mat, tenen forma de llentia, i presenten fissures al mantell i grinyolen quan s'hi passa per sobre.\nCornisa a la zona de l'Alta Cerdanya a prop del pic de la Mina\n2. Les allaus de neu recent: Són allaus de neu que ha caigut molt recentment. Aquest tipus d'allau depèn de la intensitat d'una nevada recent. Per sobre dels 90cm el perill és molt elevat, tot i que a partir de 30cm ja podem parlar de situació perillosa. La pèrdua de cohesió de la capa superficial per sobrecàrrega o per l'augment de la temperatura són els causants del seu desencadenament. S'acostumen a produir en pendents elevats ja que encara no hi ha hagut temps per tal que les purgues s'enduguin avall la neu sobrera.\nA més del pendent, cal considerar que la neu recent pot ser humida o seca. La neu seca es mantindrà així durant molts dies si no augmenta la temperatura; si des de la darrera nevada la temperatura ha estat molt baixa, la neu no s'haurà transformat i tindrà poca cohesió. En canvi la neu humida presenta un alt grau de cohesió.\nAquest tipus d'allaus tenen un gran poder destructiu i solen agafar grans velocitats de desplaçament.\n3. Les allaus de fusió: Són allaus de neu en estat de fusió. Quan la temperatura ambiental és força elevada, per sobre dels 0ºC, la neu comença a fondre's. Normalment això succeeix a la primavera i en vessants est, sud i oest. Cal que parem atenció al termòmetre. Se solen produir a partir de mig matí (vessants E i S) i a la tarda (vessants O). Si fem esquí de muntanya, un indici de perill detectable és si ens enfonsem fins a mitja canya. És més probable prop de parets i roques nues perquè la pedra s'escalfa més i més ràpid que la neu.\nEl butlletí d'allaus i les escales de perill\nLes allaus no es poden evitar si no és amb un correcte coneixement del medi i una avaluació contínua del terreny. Són un dels perills objectius en la pràctica de l'alpinisme i singular de l'esquí de muntanya. Per això als llocs on es practiquen esports de muntanya, els serveis meteorològics corresponents publiquen uns butlletins d'allaus (o butlletins de neu) on es valora el risc d'allaus a una zona determinada, d'acord a una escala de perill. Aquests butlletins són elaborats a partir de dades obtingudes diàriament a través de mesures sobre el terreny. Aquests butlletins, a part de la classificació de perill, també proporcionen informació detallada -i fins i tot encara més rellevant que el de perill general- sobre els vents, l'evolució prevista del mantell de neu, les orientacions, etc.\nL'escala europea de perill d'allaus consta de cinc graus en funció de l'estabilitat del mantell de neu i de la probabilitat de desencadenament d'allaus (1-Feble, 2-Moderat, 3-Marcat, 4-Fort, 5-Molt Fort; el 0 significa que no hi ha risc d'allaus).\nPodeu consultar més informació sobre les escales de perill a la següent pàgina de l'IGC (Escala europea de risc d'allaus). El butlletí d'allaus el podeu consultar a les pàgines web dels serveis meteorològics:\n· Catalunya: IGC\n· Andorra: SMPA\n· Espanya: AEMET\n· França: METEOFRANCE\nEn aquest tercer post hem parlat dels tipus d'allaus i dels butlletins d'allaus. En el següent parlarem dels factors que fan que es desencadeni una allau i de com podem detectar-los i evitar-los.


L'Ajuntament de Cambrils reparteix més de 2.000 mascaretes a l'alumnat dels instituts\nLes mascaretes són negres i estan serigrafiades amb el hastag #laveujove en blanc i turquesa.\nLa iniciativa forma part del projecte #laveujove del Departament de Joventut i respon a una petició que havia fet el col·lectiu de joves\nActualitzada 12/03/2021 a les 15:08\nEl Departament de Joventut de l'Ajuntament de Cambrils ha repartit 2.101 mascaretes a l'alumnat d'ESO i BAT dels cinc instituts de Cambrils. Aquest mateix matí s'han distribuït les últimes a l'Institut Cambrils. La regidora de Joventut, Natàlia Pleguezuelos, ha aprofitat l'ocasió per visitar el centre i intercanviar impressions amb l'alumnat i professorat.\nL'acció s'emmarca en el projecte #laveujove, que es va posar en marxa aquest febrer per mostrar una visió positiva, talent i experiències pròpies de les persones joves del municipi. Si algun jove entre 12 i 35 anys té més interès en el projecte i vol formar-ne part es pot posar en contacte amb el Departament de Joventut a través del correu joventut@cambrils.org o les xarxes socials.\nComenta el contingut : L'Ajuntament de Cambrils reparteix més de 2.000 mascaretes a l'alumnat dels instituts


Inici / PAÏSOS / Europa de l'Oest / Espanya / Cantàbria / CANTAÀBRIA. 8 llocs imprescindibles que veure a Cantàbria en 5 dies.\nPosted on 31 d'octubre de 2017 in Cantàbria, Espanya\nEn aquest post us comentaré els llocs més importants que cal veure a Cantàbria, una comunitat autònoma que uneix mar i muntanya, cultura i gastronomia, pobles medievals preciosos i extensos arenals. I tot això en una superfície de poc més de 5000 quilòmetres quadrats, el que la converteix en la segona més petita entre les comunitats autònomes peninsulars, només per darrere de la Rioja.\nEn aquest post us explicarem, de forma succinta, 8 dels llocs que cal veure a Cantàbria. Són només alguns dels molts llocs d’interès de la que és una de les més verdes regions espanyoles.\nQUANTS DIES SÓN SUFICIENTS PER VIATJAR A CANTÀBRIA.\nHe tingut la sort de recórrer aquesta Comunitat Autònoma en dues ocasions. En ambdues no li he pogut dedicar més de 5 dies. I a més, en l’última, dels 5 dies, dos i mig els vaig dedicar a un curs, de manera que només he pogut aprofitar la resta de jornades per viatjar per Cantàbria. No obstant això, aquesta regió és més aviat petita i les carreteres bastant bones (particularment les que transcorren d’est a oest) de manera que cinc dies sencers poden ser suficients per visitar diversos dels llocs més interessants que cal veure a Cantàbria. I ja si es vol aprofundir una mica més o dedicar algun dia a gaudir de les seves meravelloses (encara que res temperades) platges doncs amb set dies es pot organitzar un molt bon viatge a Cantàbria.\nUna altra possibilitat és aprofitar l’estada al nord de la Península per armar un viatge a Cantàbria i a Astúries. És això quelcom bastant habitual. No obstant això, per a això es requerirà d’un mínim de 10 dies.\nVISITAR CANTÀBRIA EN 5 DIES. LES NOSTRES 8 VISITES IMPRESCINDIBLES.\nEn posts posteriors desenvoluparé una mica més alguns dels llocs més interessants que cal veure a Cantàbria de manera que en aquest escrit us faré un resum dels llocs que més m’han agradat durant aquests dos viatges a Cantàbria.\nMentiria si digués que Santander és una de les meves ciutats preferides d’Espanya. Sense ànim de crear polèmica, no es troba ni entre els meves cinc ni entre les meves vint favorites. No obstant això, sí que em sembla una de les ciutats amb millor qualitat de vida i amb més ambient entre les que he conegut i amb alguns elements que la fan mereixedora d’una visita de, almenys, un dia.\nEl que més m’agrada de Santander són les seves platges. Així, en plural. I això que en les dues ocasions en què he viatjat a Cantàbria no era temporada de banys. Em sembla la ciutat amb les platges urbanes més boniques que he vist a Espanya (i al costat de Rio de Janeiro, del món sencer). Les més conegudes són les del Sardinero, però també la platja de la Concha, impressionants les dos. Es tracta de platges de diversos centenars de metres de longitud i amb un sorral que durant la marea baixa s’apropa als 100 metres. Això sí, el Cantàbric no és el Mediterrani i les aigües, encara que clares, no són gens càlides.\nTambé val molt la pena visitar el Palau de la Magdalena, regal de la vila al rei d’Espanya Alfons XIII a principis del segle XX. El monarca l’utilitzava com Palau d’Estiu. Se situa en una península amb precioses vistes a la immensitat del Cantàbric.\nNo menys interessant resulta la Biblioteca Menéndez Pelayo que rep el nom del cèlebre escriptor que va donar a la ciutat uns fons d’extraordinari valor. Em sembla una de les més belles biblioteques d’Espanya, almenys entre les que he conegut. Es tracta d’una biblioteca d’estil historicista construïda després de la mort de l’escriptor. Això sí, per visitar-la heu de fer-ho de dilluns a divendres al matí.\nMenys interessant em sembla el centre històric de Santander, amb una de les catedrals més senzilles, per dir-ho d’alguna manera, que he conegut a Espanya. Aquest centre tan poc monumental es deu, particularment, a un terrible incendi que va devastar la ciutat gairebé del tot al febrer de 1941. Això sí, el centre, així com els carrers que porten al passeig marítim desborden d’activitat i resulten plenes de bars i restaurants. És aquesta una bona zona per sortir a sopar i prendre unes tapes.\nUn altre dels llocs que cal veure a Cantàbria és el recentment inaugurat Centre Botín de Santander. Els amants de l’art contemporani tenen aquí una cita ineludible. I als que no els agrada tant aquest tipus d’art, com a mínim han d’acostar per gaudir del bell edifici dissenyat per Renzo Piano.\nEn aquesta relació de llocs a veure a Cantàbria no pot faltar la bella població de Comillas. Antonio López, un ric indià que després de fer fortuna a Cuba va tornar a Espanya, va fer construir una sèrie d’edificis que van convertir a aquesta antiga vila marinera càntabra en una de les poblacions on més representat està l’Art Modernista a tot Espanya. Gairebé totes les construccions d’aquesta fabulosa Ruta del Modernisme de Comillas fan referència a la seva persona d’una o altra forma.\nPer a això, López es va envoltar d’alguns dels millors arquitectes catalans del moment, incloent Lluís Domènech i Montaner, autor del Palau de la Música o l’Hospital de Sant Pau de Barcelona. No obstant això, potser el més famós dels edificis d’aquesta ruta modernista porta la firma del més il·lustre dels arquitectes modernistes de Catalunya. En efecte, Antoni Gaudí va ser el responsable de dissenyar Vila Quijano, en l’actualitat coneguda com El Capricho de Gaudí, per a Antonio Quijano, el jove advocat encarregat dels assumptes legals d’Antonio López.\nVALL DE LIÉBANA\nUna sinuosa carretera ens porta des de la costa atlàntica fins a la comarca natural de la Vall de Liébana, un altre dels llocs que cal veure a Cantàbria, ja al Parc Natural dels Pics d’Europa.\nSón diversos els llocs que val la pena conèixer a Liébana que, al seu torn, està formada per diverses valls. La seva capital és la preciosa població de Potes. Es tracta de la vila més monumental de la comarca amb bonics casalots, algun d’ells blasonats, una imponent Torre del Infantado i molt bones infraestructures pel que fa a allotjament i restauració. Per descomptat, un molt bon lloc per gaudir del cèlebre cuit liebanego.\nPreciosa també, encara que de molt menor grandària, resulta la població de Mogrovejo. Es tracta d’una vila ancorada als peus de les primeres estribacions dels Pics d’Europa que es recorre en pocs minuts i que manté, encara, el gust de l’autèntic.\nEn l’apartat monumental no us heu de perdre dues veritables joies. La primera, la més famosa de Liébana. Em refereixo al Monestir de Sant Toribio de Liébana que enguany celebra any jubilar. Es tracta del lloc més espiritual de la comarca, per descomptat, encara que no va resultar gens fàcil trobar aquesta espiritualitat en diumenge, el dia que vaig visitar el monestir, quan els fidels abarroten completament el lloc. A Santo Toribio es custodia, per cert, el Lignum Crucis que és, ni més ni menys, que el tros més gran de la Santa Creu que ha arribat als nostres dies. D’aquí la importància del cenobi com a lloc de peregrinació.\nLa segona de les esglésies de visita imprescindible a la Vall de Liébana és la de Santa Maria de Lebeña. Es tracta d’un dels dos únics temples mossàrabs que han arribat als nostres dies. Una joia preromànica com testifiquen els seus arcs en ferradura. La imatge de la verge, però, és gòtica i del segle XV.\nSi es viatja amb nens, el Parc de la Natura de Cabárceno és un dels llocs que cal veure a Cantàbria. Per descomptat, no hi ha res comparable com poder gaudir dels animals en llibertat, però la veritat és que el més semblant que hem trobat a Europa és aquest parc, on en nombroses ocasions les diferents espècies es poden barrejar entre si en espais que abasten bastants hectàrees.\nL’oferta s’ha completat en els últims anys amb un telefèric que, amb diverses estacions, permet gaudir del parc des de les altures. Potser la part més espectacular del parc és la zona dedicada als óssos, on diverses desenes de plantígrads fan les delícies de nens i grans. El parc es recorre en cotxe, disposant de diverses vies pavimentades per desplaçar-se, tot i que en gairebé tots els llocs d’interès es pot aparcar el vehicle a fi de baixar del mateix i gaudir dels animals des de més a prop.\nEntre les diverses viles fascinants que cal veure a Cantàbria, Santillana del Mar és la més famosa de totes. I no és gens estrany que així sigui. Es tracta d’un població petita, el traçat de la qual es disposa en forma de “Y” i que disposa d’un bon nombre de cases blasonades i petits palauets. A més, el nucli urbà de Santillana del Mar és enterament per a vianants el que facilita el passeig.\nA més, disposa d’un monument de primer ordre. Em refereixo a la seva famosa col·legiata, un dels edificis romànics més bells del Nord d’Espanya i que mereix, per si sol, d’una visita a la població.\nMenys m’ha agradat, per cert, el preu dels restaurants, excessivament cars si els comparem, per exemple, amb els de Potes. Això no ha impedit que pogués gaudir d’un excel·lent bullit muntanyès.\nA molt pocs quilòmetres de Santillana es troben una de les coves rupestres de més valor entre les europees i, sens dubte, la més important entre les espanyoles. No podia faltar, per tant, les Coves d’Altamira entre els llocs imprescindibles que cal veure a Cantàbria. L’Homo Sapiens va arribar a aquestes coves sobre l’any 35.000 aC i va realitzar, al llarg de gairebé 25.000 anys, algunes de les més importants mostres d’art rupestre de la història.\nGravats, signes i pintures són, entre d’altres estils prehistòrics, el que trobarem al llarg de la cova d’Altamira i, particularment, en la celebrada Sala dels Animals, considerada com la Capella Sixtina de l’Art Rupestre mundial.\nEn un post dedicat a les Coves d’Altamira us explicaré com va ser la nostra visita al Museu d’Altamira ia la Neocova que reprodueix de forma fidel a l’original. També us explicaré sobre les possibilitats de visitar la cova real.\nNo podríem acabar aquest post sobre alguns dels llocs que cal veure a Cantàbria parlant d’algun dels seus pobles mariners. Hem escollit Sant Vicente de la Barquera però podríem haver triat Suances o algun altre poblet.\nSan Vicente és un poble de pescadors la bellesa del qual l’hem trobar a la ria doble que presideix la població, en el seu bell estuari ple de barquetes de pescadors, en els seus passejos plens de restaurants on el bon menjar és la norma i al seu castell, conegut com castell del Rei, edificat en un primer moment en temps d’Alfonso I d’Astúries, encara que el que ens ha arribat als nostres dies correspon ja a les construccions alçades a partir del segle XIII. Les vistes des de dalt de la fortalesa mereixen la seva visita.\nON DORMIR A CANTÀBRIA.\nDurant la nostra segona visita a Cantàbria ens hem allotjat en tres llocs: a Santander, Comillas i Potes, capital de la Liébana. Són tres bons llocs des d’on gaudir dels llocs més importants que cal veure a Cantàbria.\nAquests han estat els establiments on m’he allotjat:\nHOTEL ABBA GOLF, COMILLAS. Es localitza en una urbanització situada en un entorn envejable envoltat de prats pels quatre costats. No obstant això, només un passeig de deu minuts a peu el separen del centre històric. A més, disposa de piscina climatitzada i sauna, que no vaig fer servir. Vaig trobar una oferta per sota dels 50 euros amb l’esmorzar inclòs.\nHOTEL PALACIO DEL MAR, SANTANDER. Un quatre estrelles d’habitacions molt àmplies i amb un esmorzar realment espectacular. No obstant això, la seva millor virtut és que es troba a tres-cents metres de la platja del Sardinero, la millor platja urbana que hem vist a Europa. A més disposa de pàrquing propi gratuït (exterior).\nHOTEL VALDECORO, POTES. Encara que només tingui 2 estrelles és un hotelet preciós, molt ben decorat i portat amb passió pels seus propietaris. L’esmorzar és excel·lent i casolà. Ben situat a tres minuts del centre urbà i fàcil d’aparcar. Un lloc ideal per visitar la comarca de la Liébana.\nI amb aquesta relació d’allotjaments acabo aquest post sobre els llocs més interessants que cal veure a Cantàbria. Espero que si visiteu la regió, la gaudiu com es mereix.\nSI QUIERES VER OTRAS ENTRADAS SOBRE ESPAÑA CLICA AQUÍ\nCantabria España Europa Lugares que ver Que ver en Cantabria\n4.1 out of 5.0 (7)\n9 thoughts on “CANTAÀBRIA. 8 llocs imprescindibles que veure a Cantàbria en 5 dies.”\nEstuve en Santander y Santillana del Mar hace muuuuchos años, viendo tu post me parece que va siendo hora de volver por Cantabria. Saludos viajero!!\nAsí es. Siempe es buen momento pra regresar por la cornisa cantábrica. Y tu lo tienes bastante cerquita!\nFeliz domingo, Maruxaina.\nSigo tus listas y recomendaciones y por fin, es la primera vez que conozco todos los sitios que mencionas. Me encanta la zona y la he conocido a través de múltiples pequeñas escapadas, por lo que algunos lugares hace ya mucho que los visité. Tengo que volver!!!\ngracias por tus listas\njejeje, y Cantabria da para mucho más!\nFuimos el año pasado y repetimos éste año,me encantó su gente y sus paisajes,nos quedó por conocer muchos lugares,somos de Cadiz y tenemos también sitios muy bonitos en nuestra tierra,y me cautivó Cantabria\nCaramba!!! No es que sea mal lugar para ir de luna de miel, pero me sorprende en una viajera de tu nivel!!! Así es, en Potes también estuvimos. De hecho está en el Valle de Liébana y nos encantó. Y su gastronomía también!


Meteorologia del Pallars : Dades 19 d'abril de 2008\nM'agrada molt aquesta pàgina, diàriament consulto les dades que actualitzeu. Però tinc una pregunta, quan poseu les precipitacions sempre ho indiqueu amb "mm", aleshores no es sap si és aigua o neu, ho podríeu indicar, no?Moltes gràcies.\n21 d’abril, 2008 10:29\nHola Labús:moltes gràcies per llegir i seguir el nostre blog.Respecte als mm és la mesura de precipitació i vol dir milímetres que equival a litres d'aigua per metre quadrat, tan si plou com si neva es mesura per mm sempre, quan hi ha neu i disposem de la informació sempre ho posem amb el gruix corresponent en cm. però els aparells meteorològics mesuren en mm. Moltes gràcies pel suggeriment i esperem haver contestat la teva pregunta.Salutacions.\n21 d’abril, 2008 21:20


Una sentència de l’Audiència Nacional a partir d’una denuncia de CGT obliga a Caixabank a implantar un registre horari de jornada per a tota la plantilla | CGT València\nHome / Actualitat / Una sentència de l’Audiència Nacional a partir d’una denuncia de CGT obliga a Caixabank a implantar un registre horari de jornada per a tota la plantilla\nLa literalitat dels paràgrafs de l’acord judicial anteriorment reproduït serà interpretada per la plantilla amb la llibertat, maduresa i capacitat crítica que cadascun posi en la seva interpretació.\nPer a CGT, amb maduresa sindical, amb capacitat crítica i, amb llibertat i legalitat, la interpretació no és una altra que, després d’aquest procés de negociació amb la RLT, i arribats al 30 d’abril com a data límit, a partir de l’1 de maig (coincidentment amb el dia del treballador) i en base i amb la modalitat i compromisos que s’acordin, Caixabank ha d’implantar el REGISTRE HORARI DE JORNADA PER A TOTA LA PLANTILLA.\nPara CGT, aquest acord necessàriament ha de contenir una premissa bàsica, necessària i que constitueixi una línia vermella que no es pot superar: “reflectir a la base del seu text que l’acord dimana del compliment de la legalitat vigent en matèria de registre de jornades, d’hores extres i de la seva compensació i, amb referència expressa als seus articulats. Llegeixi’s, ESTATUT DELS TREBALLADORS I CONVENI COL·LECTIU D’ESTALVI.”\nLa CGT, ha iniciat aquest procés en solitari, encara que en última instància alguns sindicats s’han sumat amb honestedat i professionalitat i, uns altres, ho han fet per purs motius electoralistes, propagandístics i de fals orgull de “majoritaris”.\nPerò, algun d’ells ha anat més enllà i Sempre Egoistament Confonen Poder i Bel·ligerància per mentir descaradament; doncs és absolutament fals i, per a CGT menyspreable, confirmat a més per la pròpia entitat a aquest sindicat, que el dia 22 de novembre se signés en algun jutjat una acta en la qual s’arribés a un acord en els mateixos termes que l’acord judicial reproduït, i amb representació d’aquesta i aquest sindicat que dóna aquesta falsa notícia.\nLa CGT, podent haver anat a judici, no ho ha fet (la decisió era només de CGT) i donant mostres de responsabilitat, d’un alt compromís amb la plantilla, abandonant un llarg camí judicial i amb l’aval d’un alt tribunal com és l’Audiència Nacional, signa aquest document.\nEl treball precís i coherent de la CGT continua perquè aquest ACORD JUDICIAL sigui des de ja una realitat palpable per a tots els companys i traduir-ho en una eina útil per a la plantilla enfront de la voraç pressió comercial de Caixabank i els postulats a curt plaç dels seus comandaments intermedis, pressió que s’ha traduït en que la major part dels companys i companyes hagin hagut de realitzar hores extraordinàries durant anys sense control ni compensació; i amb els majoritaris i les seves desenes de milers d’hores sindicals mirant cap a un altre costat.\nArribat el dia 30 d’Abril sense un acord satisfactori per a la plantilla, sense dates fixes per a l’inici de la implantació d’un “registre de jornada per a la totalitat de la plantilla” (llegeixi’s acord) i amb les premisses d’incorporació en el mateix de la filosofia de la legislació laboral aplicable i, per descomptat, sense pròrrogues com fan en altres entitats, CGT TORNARÀ A L’AUDIÈNCIA NACIONAL PER DENUNCIAR EL SEU INCOMPLIMENT.\nEl compliment de l’acord permetrà de ben segur una major implicació professional de la plantilla i una millorança importantíssima de la vida laboral i familiar; podent conciliar-la segons els nostres desitjos i no segons els desitjos del negoci.\nI TOT AVALAT PER UN ACORD EN UNA INSTÀNCIA JUDICIAL DEL MÉS ALT NIVELL.\nCGT EN LLUITA


Tardes de birres: de març 2016\nMANAIES i altres\nDiuen que fa anys ser manaia a Girona era un gran honor, i que la llista d'espera era llarguíssima i plena de prohoms de la ciutat. Ara sembla que la cosa ha anat canviant i que l'entitat s'ha obert, que és una manera de dir que cada vegada hi ha menys gent que té ganes de disfressar-se de romà i desfilar marcialment pels carrrers sense -en teoria- haver-se torrat abans. Si la cosa continua de baixada no ens ha d'estranyar que d'aquí a uns quants anys fer de manaia sigui retribuït, com els extres de Joc de Trons, i que les legions romanes s'aprovisionin de gent de totes les procedències i nacionalitats, una mica com passa amb l'exèrcit, o fins i tot -valga'm Déu!- hagin de recórrer a les dones, que segurament portarien l'uniforme amb més gràcia i farien la festa una mica menys tenebrosa. Fet i fotut, i si t'ho mires fredament, quina gràcia té disfressar-te del dolent de la pel·lícula? Puc entendre que la gent vulgui posar-se caputxes o vestir-se de Jesús o d'apòstol, però qui vol anar de botxí? Quin gràcia té disfressar-se d'esbirro del dolent? Judes i Ponç Pilat són uns adversaris fantàstics, i fins i tot el Rei Herodes, que es veu que estava com una regadora. Però els legionaris eren simples sequaços intercanviables els uns pels altres. Si hi ha algun antropòleg a la sala agrairé una explicació, que segur que hi és.\nSuposo que aquest post tardà us fa preguntar com ha anat la meva Setmana Santa. D'aquella manera, amics i amigues. Ja sabeu que les vacances m'agraden poc, i unes de tan tètriques com aquestes encara m'agraden menys. Vulguis o no, el Nadal és ple d'àpats, de cava, de regals i de certa alegria -fingida o no, aquest és un altre tema. La Setmana Santa no té paga doble, ni excuses per regalar-te coses, ni per allargassar sobretaules. Són unes vacances una mica tristoies.\nPerò no tota la setmana ha estat merdosa: se salva la magnífica crítica que em van fer al Diari de Girona (podeu llegir-la més avall, malgrat que la qualitat de la foto és un desastre, em sap greu), el Berenar Literari que organitza cada any la llibreria Cucut de Torroella, i que s'ha convertit en un clàssic instantani i imprescindible, algunes estones amb la família i el dia que vaig anar a veure Batman vs Superman amb els amics de tota la vida, que són els encarregats de recordar-te que ells són l'única cosa que veritablement has triat, i que t'aguantaran encara que facis un munt de subnormalades, i que fins i tot els hi farà gràcia si t'agafa un atac de riure en un bar infecte i ple de quillos regentat per un xinès de mirada fugissera perquè has estat llegint en veu alta un article sobre la pràctica del sexe anal.\nPublicat per Jordi Dausà (jdausa@gmail.com) a 4:46\nLa Llança de Sant Jordi és un event organitzat per Òmniu Cultural amb el lloable objectiu de potenciar el llibre en català. Pels qui no sapigueu de què va, us en faig un resum-llampec: cal entrar a la pàgina web i fer click a l'obra que -teòricament- tens pensat regalar el proper Sant Jordi. La pàgina web d'enguany és aquesta.\nPodem aventurar els guanyadors d'aquesta edició. L'un segurament serà en Víctor Amela i la novel·la que ha escrit per ciència infusa en català. I dic per ciència infusa perquè el mateix autor ha repetit vàries vegades que mai abans havia escrit llarg en aquesta llengua i, fixa't tu, el primer cop que ho fa, com qui no vol la cosa, resulta que guanya el Ramon Llull. Els catalans hem d'enorgullir-nos de tenir un autor que, o bé és un superdotat que surt de l'escala, o bé va ser posseït per l'esperit de Pompeu Fabra mentre escrivia la novel·la. Un altre probable candidat és en Foix, que fa pocs mesos va guanyar el Josep Pla amb un llibre que, segons la crítica no-amiga, és tan poc interessant com absurd i infumable, i tan gris com les opinions de l'autor.\nTambé hi ha altra gent amb probabilitats de quedar entre els finalistes. L'un és el Modernet de merda, un autor que amaga (comprensiblement) el seu nom real i que porta un parell d'anys torturant-nos amb brometes fàcils -i amb un humor blanc que avergonyeix- sobre els moderns, cosa que demostra que en realitat és un d'ells, perquè a aquestes alçades de la pel·lícula tots sabem que una senyal identitària dels moderns és precisament aquesta, l'auto-paròdia. Si algun lector o lectora del Tardes de Birres el vota s'haurà guanyat un enemic.També hi ha llibres de locutors de ràdio i de presentadors de televisió, i enmig de tant famós i famoset, hi sóc jo. Més ben dit, hi ha Nits de Matapobres, que s'alça com un David enfront d'un exèrcit de Goliats carregats d'amfetamines. I no sóc l'únic: els meus amics Anna Carreras (Ombres Franceses) i Damià Bardera (Viladelsac) m'ajuden en la meva batalla -perduda d'entrada- contra els titans mediàtics i els nens mimats de la literatura catalana.\nAmic lector, amiga lectora: vota'ns. A mi o a algun dels meus amics. I si no et fem el pes, vota a algun altre autor independent, i si pots ser, català. Les ràdios i els grans diaris -espanyols, catalanitzats i catalans- ja s'encarreguen d'escombrar cap a casa.\nAprofito aquest post -una mica desordenat i calaix de sastre- per passar-vos l'enllaç de la magnífica crítica que l'escriptor Sebastià Bennasar ha fet de Nits de matapobres. Podeu llegir-la fent click aquí. Mil gràcies Sebastià.\nLA PEL·LÍCULA DE L'ALBERT SERRA I LES CONSEQÜÈNCIES D'UNA BORRATXERA\nAixò que ara us explicaré va passar fa molts anys. Un dissabte a la nit els meus amics i jo vam fer-ne alguna, i vaig arribar a casa una mica masegat. La nostra trapelleria d'adolescents tardans no té importància, però va fer enfadar molt a la meva xicota d'aleshores -m'ho aguantava tot, pobra- que va aconseguir, de manera ben justificada, que em sentís com un autèntic subnormal.\nL'endemà ella volia anar a veure una pel·lícula d'aquelles que feien a sales petites, quan la versió original encara era una excentricitat dels que en aquells anys anomenàvem gafapastas, una mena de precursors dels modernillos d'avui en dia, però una mica menys imbècils. I jo, esclar, buscant redempció i perdó, vaig accedir de seguida a acompanyar-la. Potser, pensava, si exercito el cervell em sentiré una mica menys idiota.\nL'argument de la pel·lícula prometia: un boxejador gai participava en combats clandestins per algun motiu que ara no recordo. Però aviat vaig descobrir que no era exactament una pel·lícula, sinó una col·lecció de primers plans que a mi em semblaven, en el millor dels casos, innecessaris, amb un munt de silencis llargs, estranys i artificials, i amb una sobredimensió estrafolària dels sorolls ambientals (per exemple, si obrien una llauna de cervesa la sala retronava com si estiguéssim enmig d'una batalla galàctica). Una llauna de cervesa no fa tant soroll quan s'obre: n'he obert moltes i m'hi puc posar ferruc. Per acabar-ho d'adobar, els diàlegs eren lents i avorrits, com si el subnormal en comptes de ser jo fos el protagonista. I el pitjor de tot, amb prou feines hi havia hòsties. Aquella pel·lícula, en definitiva, era una punyetera estafa. Vam sortir del cinema ben emprenyats, i el nostre odi comú contra aquella merda ens va reconciliar. Us en recordeu com n'era de senzill tot, aleshores?\nAhir diumenge fent zapping vaig descobrir una pel·lícula de l'Albert Serra al 33. No n'havia vist mai cap i li vaig voler donar una oportunitat, a veure què. Deu minuts. DEU. Ni un segon més. I sabeu per què vaig durar tant poc? Doncs perquè durant aquell intèrval de temps no va passar res, absolutament res, amb prou feines se sentien quatre balbuceigs d'un actor amb menys credibilitat que la que tindria jo fent d'estrella del porno. No vaig entendre -ni entenc- a qui va dirigida aquesta pel·lícula inversemblant, perquè és ben obvi que el target és escandalosament reduït. Recordo un pla fix monstruosament llarg i les flames d'unes espelmes que dansaven. Susposo que la gràcia era la poètica de la imatge, però us asseguro que no tenia ni una mica d'interès. La bossa empesa pel vent a American Beauty tenia una bellesa hipnòtica i rara, aquella seqüència incongruent d'ahir, no. Ara vés a saber quantes subvencions ha rebut aquest paio per fer una ximperia com aquesta. I tothom fent-li la gara-gara, i vinga entrevistes, i vinga sortir amb la Ballbé, i vinga a fer el paperet -d'això cal reconèixer que sí que en sap, el paio. En fi, un autèntic desastre.\nMentre zapejava buscant una altra cosa amb més contingut -vaig estar a punt de quedar-me mirant Gran Hermano VIP- vaig recordar que el també gironí Robert Bellsolà no va rebre ni un cèntim pel rodatge de la seva pel·lícula Passi el que passi, una pel·lícula sense gaire profunditat però prou divertida i amb un je ne sais quoi que et fa pensar en les comèdies franceses que tant ens agraden. El producte d'en Bellsolà és infinitament més digerible i entretingut que les pel·lícules avorridíssimes i fosques de l'Albert Serra però, esclar, aquest segurament no ha sabut trobar els amiguets correctes. L'emperador va despullat i ningú no s'atreveix a assenyar-lo. Modernitits i pedantaria, les dues plagues que assoten el món cultural català.\nEL DIA DESPRÉS DEL DIA DE LA DONA\nAlgun dia, potser quan per fi arribem a la igualtat real i tots estiguem més tranquils i tranquiles, haurem d'estudiar amb molta calma -i encara més rigor científic- el fenomen del feminisme. Aquest moviment, ara per ara imprescindible, és tan divers com qualsevol altre corrent intel·lectual, però em fa l'efecte que les divergències internes són cada vegada més grans, i que la polarització és més important. Però no em correspon a mi parlar dels diferents corrents feministes. Jo, com sempre, em limitaré al post poc profund, dispers i amb poc pes intel·lectual.\nAhir -o abans d'ahir, en realitat tan li fot- era el dia de la Dona Treballadora. Enguany els hi ha tocat el rebre als Mossos d'Esquadra perquè han publicat un tuit on recomanaven a les noies no passejar per llocs foscos i xungos, i que si de cas veien un paio d'aspecte sospitós, se n'allunyessin a corre-cuita. Aquest consell, que té validesa universal i és perfectament assenyat, el donaré als meus fills quan creixin. I encara més si fossin noies i, com en el cas que ens ocupa, hi hagués un puto violador rondant pels volts. Al capdavall, els Mossos no tenen el do de la omnipresència, i eliminar tots els violadors del món és tan quimèric com esborrar del mapa tots els lladregots, psicòpates i buscavides. Dir que no haurien d'existir violadors és com dir que no haurien d'existir assassins, ni torturadors, ni malparits de tota classe i condició. I esclar que no, mecàgon tot! És ben clar que no haurien d'existir. Però existeixen, i no desapareixeran del mapa a base de desitjar-ho, ni segurament de cap altra manera. La naturalesa humana és meravellosa, però també és capaç d'engendrar monstres espantosos.\nPer descomptat, a les feministes més hard aquest consell dels Mossos no els hi agradat gota, i han acusat al cos de policia de comportaments masclistes i patatim patatam, i avall que fa baixada, i preparem-nos per la propera, que a aquest ritme pot ser de traca (m'ha fet fins i tot mandra escriure sobre els donatges, una autèntica tortura pels nostres ulls i orelles).\nA dia d'avui, el feminisme té el mateix problema que molts altres ismes, i és el segrest que pateix per part d'una minoria poc representativa però amb gran pes a les xarxes socials -on es talla el bacallà- i que ha estat hàbil a l'hora de domesticar el llenguatge i d'imposar el seu propi paradigma i l'estètica. Discutir amb una feminista radical -les mal anomenades feminazis- encara que ho facis amb tot el bon rotllo del món, et garanteix que se t'anomeni misògin no menys de tres vegades. Segons com t'ho miris, també és una quota.\nPublicat per Jordi Dausà (jdausa@gmail.com) a 13:15\nL'ESCRIPTOR QUE ES VA EMBOLICAR AMB LA MÉS LLETJA\nFa un grapat d'anys una novel·la determinada va quedar finalista d'un premi literari que aleshores tenia cert prestigi. Jo no coneixia personalment a l'autor, i aquell premi literari en concret me la portava fluixa, però per algun motiu vaig retenir aquell títol i el nom d'aquell escriptor a la ment. De tant en tant em passen aquestes coses: tinc la memòria fotogràfica més capritxosa del món.\nMesos després, navegant per la Xarxa, vaig anar a parar a la pàgina personal de l'autor. Era la clàssica pàgina que es fa algú que no sap fer pàgines web: val més obrir un bloc, nois i noies, perquè el ridícul pot ser espectacular, com era el cas. En fi, en aquella desolació psicodèlica que era la seva pàgina web, l'autor presentava la novel·la -inclosa la portada, que també havia dissenyat ell mateix, amb uns resultats igual de decebedors- remarcant que havia estat finalista del premi tal i qual. Aquell paio oferia la novel·la als editors que hi estiguessin interessats. Ara bé: l'editor que publiqués la seva joia no podia ser un galifardeu qualsevol. El nostre home buscava una editorial seriosa, que es comprometés a divulgar la seva obra i a tractar-lo com es mereixia. Com un pagès latifundista i galtavermell oferint la seva pubilla a l'hereu del mas amb més bona anomenada. Recordo que vaig pensar exactament això: "Doncs ho tens clar, xaval, amb aquest plan no et publicarà ningú".\nMesos més tard una misteriosa editorial barcelonina, Maikalili, em va voler publicar Manual de Supervivència. Es veu que molta gent pagava per publicar en aquella editorial (afortunadament a mi em van fer signar un contracte d'edició estàndard). Maikalili era un autèntic desastre a tots nivells, i tractava els llibres com si fossin pomes o peres del Mercadona. Afortunadament l'amo de Maikalili (dir-li editor seria exagerar) va cardar el camp amb els diners dels pobres dissortats que s'havien autoeditat, i una altra editorial barcelonina (Montflorit, que també va fer aigües) me la va publicar sense obtenir ni el més mínim ressò i amb molt poques ressenyes, i definitivament cap de tan brillant com la que he copipastejat a baix, de la Revista de Girona, i que aprofitant l'avinentesa podeu (heu de) llegir.\nPerò no ens desviem del tema que ens ocupa. Mentre era a la sala d'espera de Maikalili vaig veure un munt de llibres i en vaig agafar un a l'atzar. Endevineu quin era? Exacte, el finalista d'aquell guardó que mesos abans proclamava des de la seva pàgina web que només se n'aniria al llit amb una editorial guapa i prestigiosa, però que quan va arribar el final de la festa, quan la desesperació substitueix l'eufòria, quan, com diuen en castellà, todo el pescado está vendido, quan t'adones que les noies més boniques ja són fora o ni et miren, s'havia arramblat a la més lletja (o al més lleig i borratxo, que aquest símil funciona perfectament per tots dos sexes).\nI qui sap si havia pagat per fer-ho, com un Manolo qualsevol.\nPublicat per Jordi Dausà (jdausa@gmail.com) a 8:55\nLA PEL·LÍCULA DE L'ALBERT SERRA I LES CONSEQÜÈNCIE...


Una assegurança per Estalviar: Allianz Fondo Vida\nQuan una assegurança cobreix tot el que ens interessa més l’estalvi lligat a fons d’inversió té un nom: FondoVida Plus d’Allianz.\nQuè és Allianz FondoVida Plus\nDins de la gran família de les assegurances de vida, hi ha una modalitat que a més de tenir les cobertures d’una assegurança de vida, ofereix una alternativa d’inversió als seus titulars, de manera que s’uneixen la tranquil·litat d’estar en bones mans i la possibilitat de generar un estalvi en un mateix producte assegurador.\nEs tracta d’una assegurança de vida “unit linked”, la rendibilitat està vinculada a una àmplia gamma de fons d’inversió d’Allianz, que podem seleccionar segons el teu perfil de risc: prudent, moderat i arriscat. A més amb l’avantatge que sempre podrem efectuar canvis sobre aquests perfils, segons et convingui la situació.\nQuins avantatges té l’estalvi en una modalitat d’assegurances?\nEn el cas d’Allianz FondoVida no hi ha un venciment, encara que sí que té els avantatges fiscals pròpis d’una assegurança de vida i inclou una garantia de defunció.\nA més, ofereix també al client la possibilitat de rescat total o parcial sense penalitzacions a partir del segon mes.\nD’altra banda, cal assenyalar que en les assegurances Allianz FondoVida no s’apliquen despeses addicionals als propis del fons en què inverteix el producte, és a dir, la pòlissa no té despeses, el que permet consultar el valor de la seva inversió en qualsevol mitjà i en qualsevol moment, ja que el valor de la seva pòlissa coincideix amb el valor dels fons.\nPel que fa a la versatilitat d’aquesta assegurança de vida com a producte d’estalvi, Allianz FondoVida permet que el client modifiqui la composició de la seva cistella d’inversió entre els fons que ofereix, tantes vegades com ho desitgi sense cap cost addicional, i sense haver de tributar. També hi ha la possibilitat que el client creï la seva pròpia cistella, combinant la inversió entre els diversos fons.\nL’expectativa de rendibilitat és superior a la d’altres productes d’inversió més tradicionals. Per aconseguir aquesta major rendibilitat serà necessari assumir un major nivell de risc, tot i que treballem amb múltiples fons d’inversió per poder trobar aquells amb els que et sentis còmode invertint.\nGestió de la inversió personalitzada\nAquesta assegurança d’inversió posa a la teva disposició eines d’assessorament durant tot el procés, tant en el moment inicial, com durant l’emissió de la pòlissa i l’assessorament continuat posterior. Ens adaptem a les teves necessitats i t’acompanyem en tot el procés.


Comarques.doc / El Vallès Oriental | Curriki\nComarques.doc / El Vallès Oriental\n"Comarques.doc" dedica el capítol a la comarca del Vallès Oriental amb un recorregut pels seus pobles i els parcs naturals del Montseny i del Montnegre-Corredor. El Vallès Oriental té serres i planes extenses. Hi predominen els conreus de secà i el sector ramader hi té una gran importància. Hi ha vestigis prehistòrics, com el dolmen de Vallgorguina, i romans, com la vil·la romana de Can Tarrés, a la Garriga. La Porxada és el símbol de Granollers, la capital de la comarca. Es tracta d'un cobert del segle XVI sostingut per quinze columnes toscanes. De la ciutat també cal destacar la Casa Consistorial, d'estil modernista; la Casa del Conestable; l'Hospital de Sant Domènec i, com a lloc tradicional, la Fonda Europa. La ruta continua per les Franqueses del Vallès, amb l'edifici modernista de l'ajuntament; Cardedeu, amb el monument emblemàtic de la Creu de Terme i els borregos com a postres característiques; Parets del Vallès i l'Ametlla del Vallès. A la Garriga cal destacar la Doma i els edificis modernistes i noucentistes de l'illa Raspall, com la Bombonera, la Torre Iris o les Cases Barbey, totes obra de l'arquitecte Joaquim Manuel Raspall. A Caldes de Montbui hi ha la font del Lleó, que brolla a més de 70 graus, i les termes romanes. Al Museu Thermalia s'hi exposen escultures de Manolo Hugué, que va passar els darres anys de la seva vida a Caldes. Més endavant trobem Bigues i Riells, amb l'antic monestir benedictí de Sant Miquel del Fai; Sant Feliu de Codines; Llinars del Vallès i el Parc Natural del Montnegre-Corredor, de més de 15.000 hectàrees. La població de la Roca del Vallès està dominada pel castell de dues torres, a Vallromanes hi ha un important camp de golf, a Montmeló es va inaugurar l'any 1991 el Circuit de Catalunya i a Mollet del Vallès està ubicada l'Escola de Policia de Catalunya. A Castellterçol hi ha la casa natal d'Enric Prat de la Riba, habilitada com a museu, i a Campins la casa de Frederic Soler "Pitarra". El recorregut finalitza al Parc Natural del Montseny, declarat Reserva de la Biosfera per la UNESCO. Hi destaquen els cims del Turó de l'Home (1.712 m), les Agudes (1.707 m) i el Matagalls (1.694 m).\nEUN,LOM,LRE4,hdl:10494/40361,work-cmr-id:40361,MERLI:merli/2426,ilox,learning resource exchange,LRE metadata application profile,LRE