Romanització d'Hispània - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGerra de vidre, museu de Valladolid. Els romans van ser grans impulsors del treball en vidre bufat.\nAl llarg dels segles de domini romà sobre les províncies d'Hispània, els costums, la religió, les lleis i en general la manera de vida de Roma, es va imposar amb moltíssima força en la població indígena, al que es va sumar una gran quantitat d'itàlics i romans emigrats, formant finalment la cultura hispanoromana. La civilització romana, molt més avançada i refinada que les anteriors cultures peninsulars, tenia importants mitjans per a la seva implantació allà on els romans volien assentar el seu domini, entre els quals estaven:\nLa creació d'infraestructures als territoris baix govern romà, la qual cosa millorava tant les comunicacions com la capacitat d'absorbir població d'aquestes zones.\nLa millora, en gran part causat per aquestes infraestructures, de la urbanització de les ciutats, impulsada a més per serveis públics utilitaris i d'oci, desconeguts fins llavors en la península, com aqüeductes , termes, teatres, amfiteatres, circs, etc.\nLa creació de colònies de repoblació com a recompensa per a les tropes llicenciades, així com la creació de latifundis de producció agrícola extensiva, propietat de famílies benestants i que, o bé procedien de Roma i el seu entorn, o eren famílies indígenes que adoptaven amb rapidesa els costums romans.\n1 Assentaments romans\n1.1 Els municipis\n1.1.2 Augusta Emèrita\n1.1.4 Carthago Nova\n2 Obres militars\n3 Obres civils\n3.1 Les grans infraestructures\n3.1.1 Calçades i vies\n3.2 Les infraestructures urbanes\n3.2.3 El teatre\n4 La transformació de les societats preromanas\nEncara que la influència romana va tindre una gran repercussió a les ciutats ja existents en la península, els majors esforços urbanístics es van centrar a les ciutats de nova construcció, com Tàrraco (l'actual Tarragona), Augusta Emèrita (avui Mèrida) o Itàlica (en l'actual Santiponce, a prop a Sevilla).\nEls municipis romans o colònies es concebien com a «imatges de la capital en miniatura». L'execució dels edificis públics era a càrrec dels curatores operatum o eren regentats directament pels suprems magistrats municipals.\nPer emprendre qualsevol obra a càrrec dels fons públics era necessari comptar amb l'autorització de l'emperador. El patriotisme local impulsava a les ciutats a rivalitzar per veure quin construïa més i millor, animant als veïns més pudents dels municipis. La set de glòria feia que els seus noms passessin a la posteritat associats als grans monuments.\nLes obres públiques escomeses amb fons particulars no estaven sotmeses al requeriment de l'autorització de l'emperador. Els urbanistes decidien l'espai necessari per a les cases, places i temples estudiant el volum d'aigua necessari i el nombre i amplària dels carrers. En la construcció de la ciutat col·laboraven soldats, camperols i sobretot presoners de guerra i esclaus propietat de l'estat o dels grans homes de negocis.\nLa Tarraco romana va tenir el seu origen en el campament militar establert pels dos germans, consulars, Cneo_Cornelio_Escipión_Calvo| i Publio_Cornelio_Escipión Cornelio Escipión en 218 a. C., quan van comandar el desembarcament en la península ibèrica, durant la segona guerra púnica. És recordant aquest primer vincle pel que Plinio el Vell caracteritza a la ciutat com Scipionum opus, "obra dels Escipiones" (Nat.Hist. III.21, i acaba "...sicut Carthago Poenorum"). Isidoro de Sevilla, encara que ja al segle VII d. C., és una mica més explícit sobre l'abast de l'obra escipionea: Terraconam in Hispània Scipiones construxerunt; ideo caput est Terraconensis provinciae (Etymol. XV.1.65).\nEn efecte, Tarraco va ser des del principi la capital de la més reduïda Hispània Citerior republicana, i més tard de la molt extensa i per ella coneguda com a Província Hispània Citerior Tarraconensis, malgrat la seva notòria excentricitat pel que fa a la mateixa. Possiblement cap a l'any 45 aC Juli Cèsar canviaria el seu estatus pel de colònia de ciutadans romans, la qual cosa es reflecteix en l'epítet Iulia del seu nom complet formal: Colònia lulia Urbs Triumphalis Tarraco, el mateix que mantindria durant l'Imperi.\nTeatre romà de Mèrida.\nAugusta Emerita va ser fundada en 25 aC per Publio Carisio, com a representant de l'emperador Octavio Augusto com a lloc d'assentament de les tropes llicenciades de les legions V (Alaudae) i X (Gemina). Amb el temps, aquesta ciutat es convertiria en una de les més importants de tota Hispània, capital de la província de Lusitània i centre econòmic i cultural.\nItàlica (situada on avui s'emplaça la localitat de Santiponce, a la província de Sevilla) va ser la primera ciutat purament romana fundada a Hispània. En finalitzar la segona guerra púnica, Escipión «l'Africà» va repartir entre les legions romanes parcel·les de terra a la vall del riu Betis (actual Guadalquivir), de manera que, encara que Itàlica neix com un hospital de campanya per als ferits de la batalla de Ilipa, es va convertir posteriorment en un assentament de veterans de guerra i després en un municipi, en el marge oest del riu Betis en 206 a. C.\nÉs durant l'època de César Augusto quan Itàlica aconsegueix l'estatus de municipi, amb dret a encunyar moneda; però aconsegueix el seu període de major esplendor durant els regnats dels césares Trajano i Adrià a la fi del segle I i durant el segle II, originaris d'Itàlica, que donarien un gran prestigi a l'antiga colònia hispànica a Roma. Tots dos emperadors van ser particularment generosos amb la seva ciutat natal, ampliant-la i revitalitzant la seva economia. Adrià mana construir la nova urbs, la ciutat nova, ciutat que només va tenir certa activitat durant els segles II i III.\nTambé durant el govern d'Adrià, la ciutat canvia el seu estatus de municipi per passar a ser colònia romana, copiant de Roma les seves institucions. És en aquest moment quan passa a dir-se Colònia Aelia Augusta Itàlica, en honor de l'emperador. En aquells dies, ja existia al senat romà un important grup de pressió procedent de la ciutat hispànica.\nTeatre romà de Cartagena en procés de restauració.\nFundada al voltant de l'any 227 a. C. pel general cartaginès Àsdrubal el Bell amb el nom de Qart Hadasht ('Ciutat Nova'), sobre un possible assentament tartessi de nom Mastians. Situada estratègicament en un ampli port natural des del qual es controlaven les properes mines de plata de Carthago Nova.\nVa ser presa pel general romà Escipión l'Africà l'any 209 a. C. en el transcurs de la segona guerra púnica amb la finalitat de tallar el subministrament de plata al general Aníbal.\nL'any 44 a. C. la ciutat rebria el títol de colònia sota la denominació de "Colònia Urbs Iulia Nova Carthago" (C.V.I.N.C), fundada amb ciutadans de dret romà o llatí.\nAugust en 27 aC va decidir reorganitzar Hispània, de manera que la ciutat va ser inclosa a la nova Província imperial Tarraconense, i entre Tiberi i Claudi, va ser convertida a la capital del conventus iuridicus Carthaginensis.\nDurant el mandat d'August, la ciutat va ser sotmesa a un ambiciós programa d'urbanització que va incloure, entre altres intervencions urbanístiques, la construcció d'un impressionant Teatre romà, el augusteum (edifici de culte imperial) i un fòrum.\nMés endavant, en temps de l'emperador Dioclecià, va ser convertida a la capital de la Província romana Cartaginense, desgajada de la Tarraconensis.\nLes obres militars van ser el primer tipus d'infraestructures que van construir els romans a Hispània, a causa del seu enfrontament en la península amb els cartaginesos durant la segona guerra púnica.\nEl campament romà era el centre principal de l'estratègia militar passiva o activa. Podien ser temporals, establerts amb algun propòsit militar immediat, o concebuts per acantonar a les tropes durant l'hivern; en aquest cas es construïen amb argamassa i fusta. També podien ser permanents, amb l'objecte de sotmetre o controlar una zona a llarg termini, per a això se solia utilitzar la pedra per construir les seves fortificacions. Molts campaments es van convertir en la pràctica en centres estables de població, arribant a convertir-se en veritables ciutats, com és el cas de León.\nUna vegada establerta una colònia o un campament estable, la necessitat de defensar aquests nuclis comportava la construcció de potents muralles. Els romans van heretar i àdhuc van millorar la tradició poliorcética dels grecs, i durant els segles II i I a. C. van erigir importants muralles, habitualment amb la tècnica del doble parament de carreus amb un farcit interior de morter, pedres i formigó romà. L'espessor del drap podia oscil·lar entre els quatre fins a fins i tot els deu metres. Després del període de la pax romana, en què aquestes defenses eren prescindibles, les invasions dels pobles germànics van reactivar la construcció de muralles.\nSón destacables en l'actualitat les restes de muralles romanes existents a Saragossa, Lugo, León, Tarragona, Astorga, Còrdova, Segòbriga o Barcelona.\nAqüeducte de Segòvia, una de les majors obres civils romanes a Hispània.\nLa civilització romana és coneguda com la gran constructora d'infraestructures. Va ser la primera civilització que va dedicar un esforç seriós i decidit per aquest tipus d'obres civils com a base per a l'assentament de les seves poblacions i la conservació del seu domini militar i econòmic sobre l'extens territori del seu imperi. Les construccions més destacades per la seva importància són les calçades, ponts i aqüeductes.\nLes grans infraestructuresModifica\nJa fos dins o fora de l'entorn urbà, aquestes infraestructures es van convertir en vitals per al normal funcionament de la ciutat i de la seva economia, permetent el proveïment de la mateixa d'allò que li resultava més essencial, ja fos l'aigua per via dels aqüeductes o els subministraments d'aliments i béns a través de l'eficient xarxa de calçades. A més, qualsevol ciutat de mitja importància comptava amb un sistema de clavegueram per permetre el drenatge tant de les aigües residuals com de la pluja per impedir que aquesta s'estancés als carrers.\nCalçades i viesModifica\nDins de les infraestructures d'ús civil que els romans van construir amb intensitat durant el seu domini a Hispània, destaquen per la seva importància les calçades romanes, que van vertebrar el territori peninsular unint des de Cadis fins als Pirineus i des d'Astúries fins a Múrcia, cobrint els litorals mediterrani i atlàntic a través de les conegudes «vies». Per elles circulava un comerç en auge, encoratjat per l'estabilitat política del territori al llarg de diversos segles.\nD'entre aquestes vies, les més importants eren:\nVia Bategui, avui coneguda com a Via de la Plata\nVia Augusta, la calçada romana més llarga de l'Imperi romà a Espanya, amb 1500 km i diversos trams.\nPrincipals vies romanes d'Hispània.\nPer senyalitzar les distàncies en aquestes vies es col·locaven els anomenats miliarios, que en forma de columna com el de la imatge o de grans pedres, marcaven la distància des del punt d'origen de la via en milers de passos (milles).\nActualment la major part del recorregut d'aquestes vies es correspon amb el traçat de les actuals carreteres nacionals o autopistes dels actuals estats d'Espanya i Portugal, la qual cosa confirma l'encert romà en l'elecció òptima del traçat de les mateixes.\nEls ponts romans, complement indispensable de les calçades, permetien a aquestes salvar els obstacles que suposaven els rius, que en el cas de la península ibèrica poden arribar a ser molt amples. Davant aquest desafiament que la geografia presentava a Roma, aquesta va respondre amb les quals tal vegada siguin les més duradores i fiables de les seves construccions. Encara que també es van construir una gran quantitat de ponts de fusta sobre els llits menors, avui coneixem per «pont romà» a les construccions de pedra.\nPuente romà de Còrdova.\nEl típic pont romà està format per una plataforma sostinguda per arcs de mig punt, de semicercles o de segments de cercles. Es donen també casos de ponts sobre cercles complets. Aquests arcs o segments d'arcs reben el nom de «ulls». Els pilars sobre l'aigua inclouen unes construccions en forma de tascó anomenats «tallamars» per reconduir el corrent d'aigua.\nMaqueta de la construcció dels pilars d'un pont romà.\nSobre aquests arcs se situa la plataforma sobre la qual finalment es podrà circular. Aquesta plataforma forma dues rampes que les seves rasants es troben al centre, encara que en els ponts més llargs el drenatge és cap a tots dos costats del pont.\nAquest reeixit model de construcció es va estendre fins entrada l'Edat Mitjana, i avui és difícil saber en alguns casos si alguns ponts són realment romans o construccions posteriors que van seguir el mateix patró.\nArticle principal: Aqüeducte\nUn nucli urbà important precisava abans de res una aportació d'aigua constant que permetés el proveïment de milers de persones concentrades en un mateix lloc que podia trobar-se a vegades a diversos quilòmetres de distància de les fonts naturals d'aigua. Per aconseguir aquest flux continu d'aigua es van construir els aqüeductes.\nAqüeducte de les Ferreras situat als afores de la ciutat romana de Tàrraco.\nL'aqüeducte romà era, malgrat el que pogués semblar, subterrani en la seva major part. No obstant això, avui coneixem com a aqüeducte a les obres monumentals edificades per salvar els obstacles geogràfics amb la finalitat de donar continuïtat a aquests llits. La esbeltez d'aquest tipus de construccions, al costat de la tremenda altura aconseguida per algunes d'elles, les converteixen en les més belles obres de l'enginyeria civil de tots els temps, sobretot tenint en compte les dificultats salvades per a la construcció de les mateixes.\nPer a la construcció d'un aqüeducte, es buscava en primer lloc la font de l'aigua, canalitzant un llit natural mitjançant la construcció d'un canal, i deixant que el pendent del terreny portés l'aigua a través d'aquest canal fins a un llac artificial (una vegada construïda la represa per emmagatzemar aigua en el mateix si fos necessari). Això garantia l'aportació constant d'aigua durant tot l'any.\nEsquema d'un sifó.\nA partir d'aquest punt, l'aigua podia ser transportada per canals, ja anessin de pedra, de canonada de ceràmica o de plom. Aquesta última solució provocaria no pocs problemes de salut al món romà d'enverinament per plom (saturnisme), problema que s'estendria gairebé fins a l'actualitat en alguns llocs on aquest tipus de canalitzacions s'ha usat en abundància. La conducció de plom,més fàcilment manejable, s'usava més a la xarxa de distribució urbana a causa del seu elevat preu, encara que també s'usava en els sifons, el mecanisme dels quals s'explica més endavant.\nMaqueta de l'aqüeducte de Segòvia.\nD'aquesta forma, l'aigua procedent del llac artificial era transportada per un canal subterrani fins al nucli urbà, gairebé sempre aprofitant el pendent del terreny, encara que a vegades també es construïen sifons, que permetien salvar un pendent descendent sense necessitat de construir els famosos ponts però conservant la pressió del cabal. En el sifó s'aprofita la pressió resultant de la caiguda de l'aigua per elevar-la a l'altre costat, conservant aquesta pressió a costa de perdre alguna cosa del cabal. Es tracta d'una aplicació del principi dels vasos comunicants.\nDestaquen pel seu estat de conservació, en primer lloc l'aqüeducte de Segòvia, que és la construcció romana més famosa de la península ibèrica, seguit per l'aqüeducte de Tarragona o «Pont del Diable», i també les restes de l'aqüeducte de Mèrida, conegut com el «Aqüeducte dels Miracles».\nLes infraestructures urbanesModifica\nDins de l'entorn urbà destaquen les termes i claveguerams; i també són remarcables les construccions destinades a l'oci i la cultura, com els teatres, circs i amfiteatres.\nEsquema d'una terma sobre les restes de les termes de Azaila (Terol).\nLa cultura romana rendia culte al cos, i per tant, a la higiene del mateix. Les termes o banys públics es van convertir en llocs de reunió de persones de tota condició social, i el seu ús era fomentat per les autoritats, que a vegades van sufragar les seves despeses fent l'accés a les mateixes gratuït per a la població. Encara que homes i dones compartien a vegades els mateixos espais, les hores de bany eren diferents per als uns i els altres: les dones acudien al matí mentre els homes ho feien al capvespre. En aquelles que disposaven de seccions separades per a homes i dones, a l'àrea destinada a aquestes se li donava el nom de «balnea».\nPiscina de les termes de Caesaraugusta.\nEn la península ibèrica existeix una gran diversitat arqueològica d'aquest tipus d'edificis, destacant pel seu estat de conservació les termes de Alange, prop de Mèrida, que després de diversos processos de reforma al llarg dels segles xviii i xix, avui es troben obertes al públic com a part d'un balneari d'aigües medicinals.\nLa terma romana té una estructura definida per la seva funció, tal com es pot veure en la imatge esquemàtica de Azaila. El «apodyterium» era, a més de l'entrada a la terma, la zona de vestuari de la mateixa. A continuació es passava a una altra sala anomenada «tepidarium», que consistia en una sala temperada que al seu torn donava pas al «frigidarium» o al «caldearium», sales d'aigua freda o calenta respectivament. La sala caldearium s'orientava al sud per rebre d'aquesta manera la major quantitat possible de llum solar. Sota el sòl d'aquesta sala es feia passar una sèrie de canonades per on circulava aigua calenta. El frigidarium, no obstant això, solia ser una piscina oberta d'aigua freda.\nPer regla general, les termes s'envoltaven de jardins i altres edificis accessoris amb serveis per als visitants com a gimnasos, biblioteques o altres llocs de reunió («laconium»), tot això amb el propòsit de proporcionar als clients un ambient agradable i tonificante. Aquestes termes requerien gran quantitat de personal per al seu funcionament, sobretot tenint en compte la necessitat de grans quantitats d'aigua calenta i per atendre adequadament als clients.\nEls romans van comprendre des del principi del seu auge com a civilització que una ciutat havia de tenir un sistema eficient d'eliminació de deixalles per poder créixer. Per a això van construir en totes les ciutats de certa importància els coneguts sistemes de clavegueram que encara avui segueixen complint la seva funció original. A Mèrida, per exemple, el clavegueram romà s'ha usat fins fa pocs anys, i el seu traçat serveix encara com a referència per conèixer com era l'antiga ciutat romana. En altres ciutats com León (inicialment fundada com un campament de la Legió VII Gemina) es conserven vestigis d'aquestes infraestructures, i en Itàlica serveixen com a exemple al visitant en els dies plujosos de la perfecció del sistema de drenatge dels carrers per evitar la seva embassada.\nLa literatura clàssica, tant grega com a romana, està repleta de grans drames escrits expressament per a la seva representació davant el públic, i encara que en realitat, el teatre romà té el seu origen en les arrels etrusques de la seva cultura, no és menys cert que molt ràpid va adoptar les característiques de la tragèdia i la comèdia gregues.\nTeatre de Clunia.\nEl teatre era una de les activitats d'oci favorites de la població hispanorromana, i igual que amb altres edificacions d'interès públic, cap ciutat que pogués rebre tal nom es privava de posseir un. Tal és així que el teatre d'Augusta Emerita va ser construït pràcticament al mateix temps que la resta de la ciutat pel cònsol Marco Agripa, gendre de l'emperador Octavio Augusto. En total es conserven restes d'almenys tretze teatres romans en tota la Península.\nEl teatre romà no tenia com a principal activitat les representacions de comèdies o drames, ja que realment era un edifici dedicat a celebracions que enaltien a l'emperador, es tracta per tant, d'un lloc més aviat polític, no d'oci, encara que en alguna ocasió podrien haver albergat aquest tipus de prepresentaciones culturals. L'àmplia profusió de teatres a Hispània té a veure amb la vida política de les ciutats, ja que totes les ciutats aspiren a tenir el seu teatre propi. El major exemple és el d'Emèrita Augusta (Mèrida) el programa iconogràfic de la qual de la scaena representa a Augusto i la seva família, igual que les estàtues procedents de les sales posteriors a la scaena, sales en les quals es col·loquen estàtues de Tiberio al costat d'Augusto, exposant ja qui anava a succeir-li. El primer teatre monumental (en pedra) a Roma va ser el de Pompeyo, en la #gradería del qual, al capdamunt, va situar un temple a la deessa Venus Vincitrix, i en el pòrtic que se situa darrere de la scaena, entre diferents sales, va construir just en l'eix amb el centre de la scaena i el temple de la deessa, una sala presidida per una colossal estatuta de si mateix. En aquest lloc podia reunir-se el Senat romà, sota la seva estàtua.\nRestes de l'antic teatre romà de Cesaraugusta, en la moderna Zaragoza. Construït amb opus caementicium es pot apreciar una de les seves vomitorias.\nEn els anys noranta es va descobrir el Teatre romà de Cartagena, potser el millor conservat de tota Hispània, i en l'actualitat recuperat per a la societat i conjunyit amb la resta de l'entramat urbà. L'edifici va ser commemorat a Lucio i Cayo César en temps d'Augusto. cal destacar que està situat al costat de l'antiga Catedral de Cartagena (Santa María) de la Diòcesi de Cartagena, obra del segle XIII i d'estil neorrománico. La rehabilitació del mateix va ser duta a terme per experts arqueòlegs que van recuperar un edifici social construït entre els anys 5 i 1 a. C. i amb capacitat per uns 6000 epectadores. A més, es va encarregar a l'arquitecte Rafael Moneo l'obra de recuperació del Palacio Pascual de Riquelme, edifici d'estil modernista i que serveix com a seu del museu romà, que comunica amb el Teatre.\nUn exemple que el teatre romà era un edifici per a celebracions polítiques, ho tenim en el teatre d'Itàlica (Santiponce, Sevilla), en que el seu proscaenium va aparèixer una inscripció en la qual dues duoviri i pontifiquis primi creati (alcaldes i pontífexs màxims) que dedicaven a la ciutat una millora del teatre, casualment, un d'ells era avantpassat de l'emperador Trajano. A Roma, i en Itàlica també, era molt corrent el fenomen del "evergetismo", a través del qual els càrrecs polítics s'aconseguien o assentaven fent obres públiques pagades de la butxaca dels aspirants als càrrecs públics. Seria una explicació molt simple el creure que dos alcaldes remodelarien un edifici dedicat a l'oci simplement, quan dins de les aspiracions de la família de Trajano era arribar pel cap alt alt en la vida política de Roma, com més tard es va aconseguir.\nAltres exemples els tenim a la ciutat de Baelo Claudia (Bolonya, Cadis), una ciutat que té un imponent teatre romà, dins del amurallamiento, ocupant un enorme espai. La seva construcció dins d'una ciutat en la qual amb prou feines s'han trobat cases dins, fa pensar en la importància de l'edifici, de caràcter civil, per dur a terme les representacions polítiques per a l'emperador. Ja que una ciutat que amb prou feines té població, es creu que vivien als voltants dispersos, que tingui un teatre de tals magnituds, no és més que per albergar a moltes persones no només procedents de la ciutat mateixa, sinó de tot el seu territori o municipium en les cerimònies civils.(Hipòtesis seguides i demostrades des de fa anys per D. Manuel Bendala Galán i altres autors).\nEl teatre com a edifici és singular en molts aspectes. Principalment es compon d'una #gradería semicircular anomenada «cávea» que envolta a un espai central destinat als cors («orchestra»), i enfront d'aquest s'emplaça l'escenari, rematat pel «frons scaenae». Després d'aquest escenari se situen les zones destinades als actors («postcaenium»). L'entrada i sortida d'espectadors es fa a través d'uns túnels d'accés anomenats «vomitorios».\nSense cap dubte, els teatres millor conservats en la Península són el de Mèrida i el de Cartagena, a causa de la importància de les reformes i els resultats obtinguts, encara que també els teatres d'Itàlica, Sagunt, Clunia, Caesaraugusta (avui Zaragoza) i uns altres formen part del tresor arqueològic, i alguns d'ells acullen fins i tot festivals de teatre regularment, per la qual cosa pot considerar-se que encara compleixen la funció per la qual van ser edificats, en alguns casos més de dos mil anys enrere.\ncal assenyalar no obstant això, que la reconstrucció efectuada sobre el teatre de Sagunt, projectada pels arquitectes Giorgio Grassi i Manuel Portaceli i duta a terme entre 1983 i 1993 es troba encara avui sumida en la polèmica i en la disputa jurídica, i fins i tot una sentència judicial obliga a la demolició de tot el treball de reconstrucció i a la devolució del teatre a les condicions en les quals es trobava abans de la mateixa. No sembla probable no obstant això que semblant sentència pugui ser executada, ja que no pot garantir-se la conservació del teatre original davant l'envergadura de la labor de demolició necessària, per la qual cosa segurament el teatre romà de Sagunt quedarà com a exemple de «com no ha d'efectuar-se un treball de restauració».\nLa cultura romana posseïa uns valors respecte a la vida humana molt diferents dels quals avui imperen a Europa i, en general, al món. El sistema esclavista, que feia possible que un home perdés la seva condició de «home lliure» per diversos motius (delictes, deutes, captures militars, etc.), i per tant es veiés privat de tots els seus drets, propiciava un nou espectacle que encara que avui seria injuriat com a salvatge i brutal, en aquella època constituïa un dels atractius més poderosos de la vida urbana: la lluita de gladiadores. No només els esclaus participaven en aquest tipus de lluites (si bé la immensa majoria dels gladiadores l'eren), sinó que també hi havia qui feia carrera com gladiador per diners, favors o glòria. Fins i tot algun emperador es va atrevir a vegades a baixar a la sorra per practicar aquest sagnant «esport», com en el cas de Còmode.\nFossat de l'amfiteatre d'Itàlica.\nEls espectacles de lluita tenien lloc al principi en el circ, però posteriorment es va iniciar la construcció dels amfiteatres, edificis de planta el·líptica destinats exclusivament a la lluita.\nEl primer amfiteatre en pedra es va edificar a Roma, sent posteriorment exportat a les principals ciutats de tot l'imperi. Sota la sorra d'aquest amfiteatre es trobava el fossat, on gladiadores i feres eren preparats o romanien tancats fins a l'hora de la lluita. Aquest fossat es trobava cobert per un techado de fusta sobre el qual es trobava l'escenari de les lluites. Al voltant d'aquesta superfície de sorra el·líptica es trobaven les #gradería on el públic assistia als «jocs». Aquests amfiteatres serien així mateix testimonis a partir del segle I de nostra era de la brutal repressió que en algunes èpoques es va exercir contra la creixent població cristiana per part de les autoritats romanes.\nIndubtablement, és el Coliseu de Roma l'amfiteatre més conegut i monumental del món, encara que dins d'Hispània es van edificar diversos les restes dels quals encara es conserven, com els de Cartagena (en obres de musealización), Itàlica, Jerez, Tarragona o Mèrida.\nLa transformació de les societats preromanasModifica\nNo es pot considerar aquest aspecte de la romanització d'Hispània com un bloc unitari, ja que la influència romana va ser recorrent progressivament la Península en un perllongat període de dos segles. A més, els pobles prerromanos tenien un caràcter molt diferent segons la seva localització geogràfica. Així, les zones prèviament sota influència grega van ser fàcilment assimilades, mentre aquells que es van enfrontar a la dominació romana van tenir un període d'assimilació cultural molt més perllongat.\nTeatre romà de Segóbriga.\nEn aquest procés les cultures prerromanas van perdre la seva llengua i els seus costums ancestrals, a excepció de l'idioma basc, que va sobreviure en els vessants occidentals dels Pirineus on la influència romana no va ser tan intensa. La cultura romana s'estenia conjuntament amb els interessos comercials de Roma, demorant-se a arribar a aquells llocs de menor importància estratègica per a l'economia de l'Imperi.\nD'aquesta manera, la costa mediterrània, habitada abans de l'arribada dels romans per pobles d'origen íbero, ilergeta i turdetano entre altres (pobles que ja havien tingut un intens contacte amb el comerç grec i fenici), va adoptar amb relativa rapidesa la manera de vida romà. Les primeres ciutats romanes es fundarien en aquests territoris, com Tarraco en el nord-est o Itàlica en el sud, en ple període d'enfrontament amb Cartago. Des d'elles s'expandiria la cultura romana pels territoris que les circumdaven. Unes altres d'anterior fundació com Qart Hadasht (actual Cartagena) en el sud, pasarón a ser ciutats romanes.\nNo obstant això, altres pobles peninsulars no van resultar tan predisposats a l'abandó de les seves respectives cultures, especialment a l'interior, on la cultura celtíbera estava ben assentada. El principal motiu per a aquest rebuig va ser la resistència armada que aquests pobles van presentar al llarg de la conquesta romana, amb episodis com Numància o la rebel·lió de Viriato. Existia per tant una forta predisposició al rebuig de les formes culturals romanes que perduraria fins a la conquesta efectiva del territori peninsular per les legions d'Augusto, ja l'any 19 a. C. En qualsevol cas, la cultura celtíbera no va sobreviure a l'impacte cultural una vegada que Roma es va assentar de forma definitiva als seus territoris, i el centre d'Hispània passaria a formar part de l'entramat econòmic i humà de l'Imperi.\nIndubtablement, la civilització romana era molt més refinada que la dels pobladors de la Hispània prerromana, la qual cosa afavoria la seva adopció per aquests pobles. Roma patia a més una forta tendència al xovinisme que li feia menysprear a les cultures foranes, a les quals denominava en general «bàrbares», per la qual cosa qualsevol relació fluïda amb la metròpoli passava per imitar la manera de vida d'aquesta. D'altra banda, per a l'elit social del període anterior no va resultar un sacrifici, sinó més aviat al contrari, convertir-se en la nova elit hispanorromana, passant de l'austera manera de vida anterior a gaudir de les «comoditats» dels serveis de les noves «urbis» i de l'estabilitat política que l'Imperi portava amb si. Aquestes elits van ocupar de pas els llocs de govern en les noves institucions municipals, convertint-se en magistrats i incorporant-se als exèrcits romans on es podia créixer políticament al mateix temps que es progressava en la carrera militar.\nRoma va impulsar a Hispània la repoblació, repartint terres entre les tropes llicenciades de les legions que havien participat en la guerra contra Cartago. També moltes famílies procedents d'Itàlia es van establir a Hispània amb la finalitat d'aprofitar les riqueses que oferia un nou i fèrtil territori i de fet, algunes de les ciutats hispanes posseïen l'estatus de «colònia», i els seus habitants tenien el dret a la ciutadania romana. No en va, tres emperadors romans, Teodosio I, Trajano i Adriano, procedien d'Hispània així com els autors Quintiliano, Marcial, Lucano i Sèneca.\nEconomia en la Hispània Romana\n↑ «Mvseo del Teatro Romano de Cartagena» Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine. Mvseo del Teatro Romano de Cartagena.\nEls Celtíberos - Alberto J. Lorrio (Universitat d'Alacant)\nLes relacions entre Hispània i el nord d'Àfrica durant el govern bárquida i la conquesta romana (237-19 a. JC) - José María Blázquez Martínez\nL'impacte de la conquesta d'Hispània a Roma (154-83 a. C.) - José María Blázquez Martínez\nVint-i-cinc anys d'estudis sobre la ciutat hispanorromana - Juan Manuel Abascal Palazón (Universitat d'Alacant)\nSegobriga i la religió a la Meseta sud durant el Principat - Juan Manuel Abascal Palazón (Universitat d'Alacant)\nNotes a la contribució de la Península Ibèrica a l'erari de la República romana - José María Blázquez Martínez\nPràctiques il·legítimes contra les propietats rústiques en època romana (II): "Immitere in alienum, furtum, damnum iniuria datum" - M.ª Carmen Santapau Pastor\nL'exportació de l'oli hispà en l'Imperi romà: estat de la qüestió - José María Blázquez Martínez\nAdministració de les mines en època romana. La seva evolució - José María Blázquez Martínez\nFonts literàries gregues i romanes referents a les explotacions mineres de la Hispània romana - José María Blázquez Martínez\nPanorama general de l'escultura romana a Catalunya - José María Blázquez Martínez\nDestrucció dels mosaics mitològics pels cristians - José María Blázquez Martínez\nAltres publicacions on-line\nRevista Lucentum, XIX-XX, 2000-2001 (format PDF) - Les magistratures locals a les ciutats romanes de l'àrea septentrional del Conventus Carthaginensis, per Julián Hurtado Aguña - ISSN 0213-2338\nL'ús de la moneda a les ciutats romanes d'Hispània en època imperial: l'àrea mediterrània (PDF). Universitat de València - Servei de publicacions. Nuria Lledó Cardona - ISBN 84-370-5470-2\nMorfologia històrica del territorium de Tarraco en època trigo-republicana romana o ibèrica final Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. (català). Tesi doctoral, Universitat Autònoma de Barcelona. Isaías Arrayás Morales (pàgines 200 d'ara endavant) - ISBN 84-688-1008-8\nLes constitucions imperials d'Hispània Arxivat 2009-06-12 a Wayback Machine. (PDF). Arxiu CEIPAC. Fernando Martín\nProducció artesanal, viticultura i propietat rural en la Hispània Tarragonina (PDF). Arxius CEIPAC. Víctor Revilla Calvo (Dept. Prehistòria, Història Antiga i Arqueologia. Universitat de Barcelona)\nExplotació del salazón en la Badia de Cadis en l'Antiguitat: Aportació al coneixement de la seva evolució a través de la producció de les àmfores Mañá C. (PDF). Arxius CEIPAC. Lázaro Lagóstena Barris (Universitat de Cadis)\nL'agricultura com «officium» al món romà (PDF). Arxius de la Universitat de Lieja (Bèlgica). Rosalía Rodríguez López (Universitat d'Almeria)\nObservacions sobre el dipòsit de la cosa deguda en cas de «mora creditoris» (PDF). Arxius de la Universitat de Lieja (Bèlgica). Elena Quintana Orive (Universitat Autònoma de Madrid)\nEspanya i els espanyols fa dos mil anys (segons la Geografia de Estrabón) d'Antonio Gª i Bellido. Col·lecció Austral d'Espasa Calpe S.A., Madrid 1945. ISBN 84-239-7203-8\nLes arts i els pobles de l'Espanya primitiva de José Camón Aznar (catedràtic de la Universitat de Madrid. Editorial Espasa Calpe, S.A. Madrid, 1954\nEl treball en la Hispània Romana. VVAA. Ed. Sílex, 1999.\nDiccionari dels Íberos. Pellón Olagorta, Ramón. Espasa Calpe S.A. Madrid 2001. ISBN 84-239-2290-1\nGeografia històrica espanyola d'Estimant Meló. Editorial Volvntad, S. a., Tom primer, Vol. I-Sèrie I. Madrid 1928\nHistòria d'Espanya i de la civilització espanyola. Rafael Altamira i Crevea. Tom I. Barcelona, 1900. ISBN 84-8432-245-9\nHistòria il·lustrada d'Espanya. Antonio Urbieto Arteta. Volum II. Editorial Debat, Madrid 1994. ISBN 84-8306-008-6\nHistòria d'Espanya. Espanya romana, I. Bosch Gimpera, Aguado Bleye, José Ferrandis. Obra dirigida per Ramón Menéndez Pidal. Editorial Espasa-Calp S.A., Madrid 1935\nArt Sevillà, nº21: Pintures romanes a Sevilla. Abad Casal, Lorenzo. Publicacions de la Exma. Diputació Provincial de Sevilla. ISBN 84-500-3309-8\nEl mosaic romà a Hispània: crònica il·lustrada d'una societat. Tarrats Bou, F. Alfafar: Global Edition - Contents, S.A. [[Special:BookSources/9788493370213|ISBN 978-84-933702-1-3.]] Llibre declarat «d'interès turístic nacional», (enllaç a BOE nº 44, 21 de febrer de 2005, format PDF)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Romanització d'Hispània\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Romanització_d%27Hispània&oldid=27374398»\nDarrera modificació: 4 juny 2021 a les 03:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 juny 2021 a les 03:13.


Restriccions en 279 municipis a Catalunya | Bombers\nLes mesures duraran, almenys, cinc dies | S'implanten en un total de 24 comarques\nper Albert Fuertes 11/08/2021 13:00h\nL'arribada de l'onada de calor ha fet posar els cinc sentits al Govern de la Generalitat. Les temperatures seran molt elevades i ha fet preocupar pel risc elevat d'incendis durant els pròxims dies a les comarques catalanes. Els serveis de prevenció i emergències han advertit a la societat i han demanat precaució i responsabilitat els pròxims dies.\nEl seguit de mesures per prevenir focs devastadors no han quedat aquí. El secretari general d'Interior, Oriol Amorós, ha fet una roda de premsa d'urgència aquest dimecres per implantar noves restriccions.\nA causa del risc extrem d'incendi, un total de 279 municipis de 24 comarques de Catalunya quedaran sotmesos a restriccions severes en l'activitat social. Tots els municipis afectats, dins del nivell 3 del pla Alfa, hauran de seguir les ordres del departament.\nLes mesures estaran vigents cinc dies a partir de la publicació de la resolució, prevista per aquest vespre. Unes mesures amb durada des de les 12 hores de divendres 13 d'agost fins a la mitjanit de dimarts 17 d'agost.\nLes prohibicions per l'onada de calor\nUna de les indicacions és la cancel·lació de totes les activitats de joventut d'acampada o ruta a la natura, ja que «no poden estar sense un sostre, han de tornar a casa», ha dit Amorós.\nUna situació diferent és la dels casals de vacances i colònies. Hauran de fer les activitats als entorns immediats a l'edifici on estan allotjats i han d'evitar activitats a la natura durant cinc dies.\nEn el decret que s'està preparant, també hi haurà indicacions per a la pagesia. Se suspendrà l'activitat agrària amb maquinària de les 10 del matí fins a les 20 hores del vespre. En aquest cas hi ha una excepció i és en el de la recollida de la fruita, que l'ús de les màquines és puntual i no es pot posposar.\nTambé s'han suspès els transports en zones forestals i els treballs en línies elèctriques i infraestructures. Inclosos els treballs en carreteres. L'excepció està en les actuacions urgents que indiqui el Servei Català de Trànsit (SCT) per seguretat.\nEn les zones forestals en els municipis de nivell 3 del pla Alfa, només podran circular-hi els residents a la zona, per la qual cosa, queda limitada la circulació de vehicles.\nUnes mesures que s'han executat per evitar incendis. «Cal evitar la simultaneïtat d'incendis, no podem distreure els equips d'emergències», subratlla Amoròs, que ha fet una crida a la col·laboració ciutadana arreu de Catalunya i no només als llocs on serà obligatori.\nincendi Ribera d'Ebre Terra Alta medi ambient


Quan el cursor es trobi al lloc on voleu inserir l'àrea del full, deixeu anar el botó del ratolí. L'àrea del full s'insereix com un objecte OLE.\nDe forma alternativa, seleccioneu l'objecte i trieu Edita ▸ Objecte ▸ Edita o bé trieu Edita al menú contextual. Editareu l'objecte en el seu marc dins del document de text, però veureu les icones i les ordres de menú necessàries per als fulls de càlcul.\nTrieu Obre per obrir el document d'origen de l'objecte OLE.


TERMCAT – L'apunt terminològic\nTermes de l’aprenentatge: mil...\nLa finestra neològica\nRecentment el TERMCAT ha publicat el Vocabulari de l’aprenentatge en línia, fet en col·laboració amb la Universitat Oberta de Catalunya, que recull una cinquantena de termes relacionats amb l'aprenentatge en entorns digitals.\nL’aprenentatge en línia és un tipus d’aprenentatge que es fa servir en diversos models educatius. El mateix diccionari defineix amb detall altres menes d’aprenentatge i conceptes estretament relacionats, com ara l’aprenentatge a distància, l’aprenentatge adaptatiu, l’aprenentatge autònom, l’aprenentatge digital, l’aprenentatge estès, l’aprenentatge mixt, l’aprenentatge mòbil, l’aprenentatge presencial o l’aprenentatge semipresencial. Si aneu resseguint les diverses definicions de cada terme, podreu anar perfilant les diferències entre cada concepte.\nPerò encara podeu anar més enllà, i recórrer al Diccionari d’educació, on trobareu molts altres termes relacionats amb l’aprenentatge, no sols en l’àmbit digital, sinó des d’una perspectiva més general. En aquesta obra l’aprenentatge és, de fet, tota una àrea temàtica, que recull termes com ara abstracció, ambient d’aprenentatge, aprendre a aprendre, transferència d’aprenentatge, aprenentatge significatiu, autoaprenentatge, deuteroaprenentatge o metaaprenentatge.\nSi feu, doncs, una consulta a partir de la classificació temàtica del diccionari, podreu identificar les diferències entre l’aprenentatge associatiu, l’aprenentatge compartit i l’aprenentatge cooperatiu, o entre l’aprenentatge inductiu i l’aprenentatge per assaig i error, per exemple.\nSi no n’estàveu convençuts d’entrada, ben segur que després de totes aquestes definicions i precisions conceptuals veureu ben clar que hi ha moltes maneres d’aprendre. En el títol d’aquest apunt hem dit que n’hi havia mil, i potser encara hem fet curt: potser n’hi ha tantes com aprenents!


Casado insta Sánchez a pactar dilluns la renovació del CGPJ per "despolititzar-lo" La República\nCasado insta Sánchez a pactar dilluns la renovació del CGPJ per “despolititzar-lo”\nEl dirigent popular exposa una tesi però de l’argumentació que fa se’n dedueix la contrària\nEl líder del PSOE, Pedro Sánchez, i el del PP, Pablo Casado\nEl president del PP, Pablo Casado, ha mostrat aquest divendres disposició a pactar dilluns amb el PSOE, amb motiu de l’inici del curs judicial, la renovació del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) si compleix amb el que diu la Constitució, amb el que demanen els jutges i amb el que exigeix Europa i, en definitiva, si garanteix la independència i despolitització de l’òrgan. Com a exposició és correcta. Vegem-ne ara el desenvolupament i la martingala argumental, quen ho deixa tot com estava:\n“La pilota és a la teulada d’en Sànchez”, ha sentenciat durant la seva intervenció a Màlaga en un acte del PP andalús, en la qual ha volgut deixar clar que el PP no ha canviat mai la seva posició i l’única condició que ha posat des de fa tres anys en les negociacions és reforçar “la independència judicial” i “despolititzar la justícia”.\nEn canvi, segons ha assenyalat Casado, Sánchez sí que ha canviat de posició, perquè abans d’arribar a La Moncloa defensava que el seu compromís era “que sempre prevalgués la independència judicial”; estava disposat que el seu partit “no proposés ningú per al CGPJ” i deia que no estava d’acord amb el fet que els “polítics” elegissin els jutges”. Ara cal preguntar-se, segons el líder popular, en vista del canvi de posició de Sánchez, per què “no vol la independència judicial i què pretén fer ocupant la justícia”. “Donar indults”, “acostar presos etarres” a presons del País Basc i, probablement, “tapar certes corrupteles que li molesta que s’investiguin al Tribunal de Comptes”, segons ha apuntat Casado.\nEl dirigent popular ha aprofundit que el “problema” és del president espanyol perquè és qui ha canviat d’opinió, i ha criticat que en comptes d’això s’exigeixen explicacions al PP per complir amb els seus principis i amb el seu programa electoral, i defensar el que demanen els jutges i Europa i el que diu la Constitució. Així, ha assenyalat que ara el PP dona l’oportunitat a Sánchez perquè compleixi la seva paraula i programa. “Nosaltres no ens hem mogut del nostre lloc i no ens en mourem. Estem amb els jutges, amb la justícia, amb l’estat de dret, amb els estàndards europeus i amb la Constitució”, ha sentenciat Casado, que ha volgut deixar clar que no és veritat que els jutges no puguin elegir els jutges.


Bona acollida de la primera Shopping Night de Llançà - Empordà\nBona acollida de la primera Shopping Night de Llançà\nLa proposta és de l'Associació de Comerciants de Llançà en col·laboració amb l'Ajuntament\n18·07·21 | 17:24 | Actualitzat a les 17:57\nLa primera Shopping Night de Llançà va aplegar diverses botigues i paradetes del poble. AJUNTAMENT DE LLANÇÀ\nLa primera Shopping Night de Llançà va tenir lloc ahir a la nit, 17 de juliol, a la zona de la Pineda del Port. A les 21 h, es van obrir les portes i la proposta es va allargar fins a dos quarts d'una de la matinada. Enguany és la primera vegada que secelebra, organitzada per l'Associació de Comerciants de Llançà amb la col·laboració de l'Àrea de Promoció Econòmica de l'Ajuntament.\nLes Shopping Nights substitueixen altres fires d'anys passats en què, a Llançà, hi anaven firaires externs. L'objectiu d'aquestes és promocionar el comerç local amb l'exposició de botigues i paradetes locals de Llançà, a més de sessió de DJ.\nAlguns negocis de Llançà, com la Pastisseria Guisset, ja s'han mostrat molt a favor de la iniciativa: «És una gran idea per promocionar el comerç d'aquí, hem de fer que la gent compri a Llançà», afirma Elisenda Guisset.\nLa d'ahir no serà l'última, sinó que el proper 21 d'agost se celebrarà una altra Shopping Night, en aquest cas a Casa Marly.\nFigueres a escena sorteja tres entrades dobles per l’obra de teatre «EL GRAN COMEDIANT»\nLa Setmana Europea de l'Energia Sostenible també arriba a l'Alt Empordà


eBando, nou canal de comunicació de l'ajuntament amb els veïns | Ajuntament d'Argençola\nGovern municipal dilluns 6 novembre 2017\nSubstituirà el sistema de missatges de SMS que fins ara fa servir l’Ajuntament per fer arribar avisos urgents\neBando, nou canal de comunicació de l'ajuntament amb els veïns Autor: argençola\nEl sistema de missatges de SMS que fins ara fa servir l’Ajuntament per fer arribar avisos urgents als veïns, està quedant obsolet. Això ens ha fet plantejar-nos la necessitat de buscar-ne un de més modern i que permeti arribar al màxim de gent possible.\nAquest nou sistema s’anomena eBando i funciona a través d’una App que cal instal·lar-se al telèfon mòbil de cadascú. El procés d’instal·lació és molt senzill i només cal tenir un smartphone amb sistema android o ios. Un cop instal·lat us arribarà una notificació cada cop que l’Ajuntament faci una comunicació o avís.\nSi teniu qualsevol dubte sobre el funcionament o la instal·lació, podeu posar-vos en contacte amb l’Ajuntament personalment o per telèfon al 938092000. Si us cal ajuda pràctica també podeu comunicar-ho a l’Ajuntament i farem una sessió per resoldre tots els dubtes.\nEstablirem un període de prova del nou sistema perquè tothom tingui temps de baixar-se l’aplicació i comprovar com funciona. Durant aquest temps el farem coexistir amb els missatges via SMS, per assegurar-nos de que arribi als veïns la informació per qualsevol de les dues vies.\nSi algun veí no disposa d’un telèfon mòbil amb les característiques esmentades per poder instal·lar-se l’eBando, agrairem ens ho comuniqueu per estudiar una via de comunicació alternativa.\nCom instal·lar l’app eBando\nDes del telèfon mòbil accedir a Play Store pel sistema android o l’apple store si teniu un IPhone\nCercar l’aplicació i instal·lar: eBando de Digital, S.L. Comunicació\nUn cop instal·lada obrir l’aplicació i triar “cercar canals”\nTriar “cercar ara” podeu cercar per nom Argençola o per codi postal 08717\nMarcar “Argençola”, validar i guardar\nA partir d’aquest moment rebreu una notificació d’avis d’arribada quan l’Ajuntament envií qualsevol missatge.\nEtiquetes: ebando avisos urgents\tcanal ajuntament\targençola\nLectures: 270 Darrera: 02.05.2022


MC avisa que el personal facultatiu de l’atenció primària “va a la deriva” i “no veu el final del túnel” | Metges de Catalunya\nMC avisa que el personal facultatiu de l’atenció primària “va a la deriva” i “no veu el final del túnel”\nMetges de Catalunya (MC) adverteix, gairebé un any després de l’inici de la pandèmia de COVID-19, que la situació a la xarxa sanitària d’atenció primària continua sent desesperant, a causa, sobretot, de la manca de recursos humans i de l’allau de feina que desborda les consultes. “Anem a la deriva. No podem veure el final del túnel i el personal està molt cansat”, explica la nova secretària del Sector Primària ICS del sindicat, Lourdes Franco, que afegeix que, a la desmotivació general de les plantilles, ara s’hi suma el cansament permanent.\nEn unes declaracions al mitjà francòfon Equinox, la dirigent sindical apunta que la irrupció de la teleconsulta ha capgirat l’essència mateixa de la professió i ha sobrecarregat de responsabilitat la praxi mèdica. “Sense veure ni tocar el pacient, estem insegurs i estressats per no fer el diagnòstic correcte”, assenyala. A més, confessa que, tot i la ràpida reorganització i adaptació dels equips assistencials al nou escenari pandèmic, els temps d’espera assistencials continuen creixent i el sistema frega el col·lapse.\n“El nombre de visites en una jornada varia segons el centre d’atenció primària (CAP) i els habitants que té assignats, però diàriament puc arribar a fer 10 consultes presencials i 40 virtuals. En dies molt intensos, puc atendre fins a 60 visites en total. Són xifres vertiginoses”, exclama Franco que, a continuació, se sincera: “T’ho has de prendre amb filosofia, però t’asseguro que després de 40 consultes, les meves capacitats per tractar els pacients són menors”.\nD’altra banda, l’actual vicesecretari general de MC i delegat d’atenció primària, David Arribas, descriu així, a El Periódico, la situació que viu el primer nivell assistencial en plena tercera onada de la pandèmia: “Col·lapse, frustració, ràbia i desesperació”.\nReconeix que hi ha un “descontrol” en l’atenció de les malalties no COVID, especialment en aquells pacients que no van al seu CAP, ja sigui per por a contagiar-se o bé perquè infravaloren la seva dolència, atès que la seva preocupació és no infectar-se de coronavirus, i coincideix amb altres companys de professió en denunciar la manca d’inversions i de noves contractacions. Segons Arribas, aquesta escassetat de recursos provoca una menor atenció de milers de malalts no COVID.


Preguntes freqüents (FAQ’s) de Mediconsulting\nMETGES EN EXERCICI COM A PROFESSIONAL AUTÒNOM\nQuè he de fer per iniciar-me com a professional autònom? Quina documentació he de presentar a l’Agència Tributària (AEAT)?\nPer iniciar l’activitat professional com a autònom s’ha de presentar el Model 036-037 de l’Agència Tributària (AEAT).\nEs tracte de l’imprès per declarar l’inici d’activitat professional com autònom o les variacions a la AEAT. Es presenta a través del web d’Hisenda amb certificat digital o clau PIN.\nQuina és la diferencia entre el model 036 i el 037?\nM. 036 és mes complert, normalment per persones jurídiques (S.L., SCP, CB, ETC).\nM.037 és mes simplificat, normalment per persones físiques.\nEstic dins del formulari d’alta de la AEAT i hi ha algunes caselles que no sé si són obligatòries o què hi he de posar.\nCom donar-se d’alta. Tutorial: caselles a marcar per l’alta censal 037.\nApartat 1: CAUSAS DE PRESTACIÓN\nA l’apartat “ALTA” cal informar les caselles de:\n101 – NIF\n102 – cognoms i nom:\n111 – alta cens: X\nApartat 3: IMPUESTO SOBRE LA RENTA DE LAS PRESONAS FÍSICAS cal informar les caselles de:\n609 – simplificada: X\n650 – data\nApartat 4: IMPUESTO SOBRE EL VALOR AÑADIDO cal complimentar la casella:\n501 – Sí X\nApartat 6: DECLARACIÓN DE ACTIVITADADES ECONÒNICAS Y LOCALES cal complimentar:\n“Activitad” cal informar les caselles:\n400 – descripció activitat: MÉDICO\n402 – grup o epígraf: (832 especialista/ 831 medicina general)\n403 – tipus d'activitat: professional\nLloc on es realitza l’activitat cal informar les caselles:\n405 – alta: X\n406 – data\n411 – municipi i província\nSi soc autònom, quan he de pagar la cotització a la Seguretat social i com he fer-ho? Quines alternatives tenim?\nUn professional que comença una activitat de forma independent com a autònom ha de donar-se d'alta al Règim Especial de Treballadors Autònoms (RETA) de la Seguretat Social. No obstant això, els metges poden triar entre cotitzar a la Seguretat Social (RETA) o fer-ho a través de la mutualitat de previsió social legalment alternativa. La tria d'una o altra opció ha d'efectuar-se amb caràcter previ a l'inici de l'activitat. Si el professional no s'inscriu a cap, la Llei entén que, per omissió, estarà inscrit en el RETA des de l'inici de la seva activitat.\nQuines opcions tinc per pagar la Seguretat Social d’autònoms?\nPer tant, com a autònom pot cotitzar de dues maneres:\nPot realitzar tots els tràmits a la Tresoreria de la Seguretat Social RETA al link: Ciudadanos (seg-social.gob.es)\nContractar una Assegurança específica per a Metges d’Exercici Lliure (MEL).\nAquest producte de Mutual Mèdica és l’única alternativa al Règim Especial de Treballadors Autònoms (RETA) per a metges que exerceixen per compte propi o per compte propi i aliè a la vegada. Proporciona les cobertures d’incapacitat laboral, vida estalvi, dependència i jubilació.\nCom puc informar-me o donar-me d’alta a l’assegurança per a Metges d’Exercici Lliure (MEL)?\nDes de Medicorasse, la Corredoria d'Assegurances del Col·legi de Metges de Barcelona, podem lliurar-li la informació que requereixi o respondre-li qualsevol dubte al respecte. No dubti en contactar amb nosaltres a través del telèfon 93 567 88 70 o del correu medicorasse o a través del següent formulari de contacte.\nAcabo de donar-me d’alta com a autònom en una consulta privada. Estan exempts d'IVA tots els serveis sanitaris?\nLa normativa de l'Impost sobre el Valor Afegit (IVA) contempla una sèrie d'exempcions per raons d'interès general que es recullen en l'article 20, apartat 1, de la Llei 37/1992. Dins de les activitats d'interès general que la normativa eximeix de tributació es troba l'assistència sanitària. És a dir, que en general la prestació de servei mèdic està exempt d’IVA.\nAixí, l'article 20, apartat un, número 3r de la Llei de l'IVA, disposa que estaran exemptes de l'Impost:\n“L'assistència a persones físiques per professionals mèdics o sanitaris, qualsevol que sigui la persona destinatària d'aquests serveis. A l'efecte d'aquest impost tindran la condició de professionals mèdics o sanitaris els considerats com a tals en l'ordenament jurídic i els psicòlegs, logopedes i òptics, diplomats en centres oficials o reconeguts per l'Administració.\nL'exempció comprèn les prestacions d'assistència mèdica, quirúrgica i sanitària, relatives al diagnòstic, prevenció i tractament de malalties, fins i tot les d'anàlisis clíniques i exploracions radiològiques”.\nLa lectura de l'anterior precepte ens pot deixar amb el dubte de si determinats procediments poden acollir-se a aquesta exempció, especialment quan no té especial relació (o la mateixa és difusa) amb el diagnòstic, prevenció o tractament d'alguna malaltia.\nA tals efectes es consideraran serveis de:\nDiagnòstic: els prestats amb la finalitat de determinar la qualificació o el caràcter peculiar d'una malaltia o, en el seu cas, l'absència d'aquesta.\nPrevenció: els prestats anticipadament per a evitar malalties o el risc d'aquestes.\nTractament: serveis prestats per a curar malalties.\nPer tant, estaran exempts de l'IVA els serveis d'assistència mèdica, quirúrgica i sanitària, relativa al diagnòstic, prevenció i tractament de malalties prestats materialment per professionals mèdics o sanitaris segons l'ordenament jurídic vigent, encara que aquests professionals actuïn per mitjà d'una societat mercantil o els hi prestin a la mateixa i, aquesta, al seu torn, facturi aquests serveis al destinatari d'aquests.\nTot acte realitzat per un professional sanitari que presti serveis mercantils (Autònom) que no comporti un diagnòstic, prevenció o tractament, ha de repercutir-se amb IVA que pagarà el client i el professional retornarà a Hisenda a través de l'imprès d'IVA cada trimestre.\nQuines activitats han de facturar-se amb IVA del 21%?\nTot servei sanitari que no comporti un diagnòstic, prevenció o tractament. Exemples:\nEstudis, xerrades i conferències.\nServeis de medicina estètica, no reparadora.\nSi per un peritatge cobro 1.000,00 euros, cal afegir-li el 21 % d'IVA (210 €) i per tant, la factura ingressada serà de 1.210 €. Els 210 € corresponents a l’IVA són els que el professional ha d’ingressar a Hisenda trimestralment.\nQuines obligacions té el metge un cop factura una activitat amb IVA?\nEn cas que un metge hagi de facturar els seus serveis amb IVA, ha de complir amb les següents obligacions:\nDonar-se d'Alta a l'Agència Tributària de l'obligació de presentar IVA (model 036-037)\nPresentar i liquidar cada trimestre l’imprès de l’IVA (Model 303 trimestral 390 Anual).\nQuines despeses amb IVA són deduïbles?\nA l’IVA meritat en el servei (ingressat) s’hi podrà deduir l'IVA suportat (pagat) en les despeses relacionades amb aquest servei.\nEn el cas de tenir ingressos amb i sense IVA, a l’hora de deduir-se l’IVA suportat s’aplica el que s’anomena IVA de prorrata: podrà deduir-se el % que representin els ingressos amb IVA. És a dir, si els ingressos amb IVA representen un 10 % del total d’ingressos, es podrà deduir el 10 % del total de despeses amb IVA.\nEn un exemple\nIngressos de serveis mèdics exempts d'IVA = 10.000 €\nIngressos de serveis amb IVA = 1.000 € → IVA 21 % = 210 €.\nDespeses amb IVA = 3.000 € → IVA 21 % = 630 €.\nCom només el 10 % dels ingressos són amb IVA, només podrà deduir-se el 10 % de l'IVA suportat (DESPESA): 63 €.\nIVA repercutit (ingrés) = 210 €.\nIVA suportat (despesa) = 63 €.\nIVA a ingressar a Hisenda = 147 € (210 € - 63 €).\nCom he d’informar a l’Agència Tributària dels serveis que he cobrat d’IVA?\nCal donar-se d’alta d’IVA a través de Declaraciones Censales del Model 036-037 de l’Agència Tributària (AEAT) i presentar el Model 303 trimestral i el resum anual del Model 390.\nExisteix, però, un imprès el Model 309 de la Declaració d’IVA no periòdica per tornar l’IVA sense que s’hagi de donar d’alta d’autònoms, sempre que sigui per un servei no habitual, esporàdic.\nTINC BENS A L’ESTRANGER, QUÈ HE DE SABER?\nTinc bens a l’estranger, un habitatge i un dipòsit. A partir de quin import s’ha de declarar? Què he de fer per declarar-ho? Com he de fer per transferir diners de l’estranger?\nEls contribuents amb residencia fiscal a l’estat espanyol estan obligats a informar dels béns i drets situats a l'estranger a sempre que els 3 tipus de bens superin en conjunt els 50.000 euros o augmentin en 20.000,00 euros respecte l’últim model 720 declarat. S’informarà anualment a través del Model 720 de l’Agencia Tributaria (AEAT) (Llei 7/2012 de 30 de octubre de 2012).\nTIPUS DE BENS:\nComptes: saldos a 31 de desembre i saldos mitjans del darrer trimestre.\nValors, fons, assegurances i rendes.\nImmobles o drets sobre aquests.\nEs presenta entre l’1 de gener i el 31 de març a través de Model 720 AEAT: Declaració Informativa. Declaració sobre bens i drets situats a l estranger...\nSi vull portar diners que tinc a l’estranger, com he de procedir?\nPer transferir diners des de l‘estranger al territori espanyol en efectiu (10.000 € o més de 100.000 € per transferència) s’ha de presentar el Model S1: Declaración de medios de pago..\nPot presentar-ho l’entitat bancaria receptora dels diners.\nQuines són les despeses del CoMB que em puc deduir a la Renda 2021?\nLa quota col·legial del Col·legi de Metges és una despesa deduïble a la declaració de la renda.\nEls metges que treballen per compte propi com els que ho fan per compte d’altri poden deduir-se la totalitat de la quota col·legial en l’I.R.P.F.\nCom puc obtenir el certificat de despeses del CoMB per la renda 2021?\nPot accedir a través de:\nWeb del CoMB a la secció Tràmits: Renda\nAccedint a l’Àrea Privada, on s’identifica com a metge col·legiat, haurà d’anar a l’apartat Dades de pagament.\nApp del col·legi: Metges Barcelona a l’apartat Tràmits.\nCom introduir les dades a la meva declaració de la Renda. On declaro les despeses?\nLes despeses s’han de declarar a la casella 0015\nEs pot deduir la Responsabilitat Civil a la declaració de la renda 2021?\nNomés aquells col·legiats que tenen activitat professional com a AUTÒNOMS poden deduir-se la Responsabilitat Civil amb la resta de despeses.\nSi tens més dubtes sobre els procediments o els models que has de presentar a l’AEAT pots posar-te en contacte amb Mediconsulting. T’assessoraran en tots els dubtes i tràmits de les gestions que hagis de fer amb l’Agencia Tributaria o autònoms, temes laborals, fiscals, jurídics...\nPots posar-te en contacte a través de d’aquest Formulari i contactaran amb tu per ampliar informació.


El festival de dansa contemporànea Sismògraf d'Olot - RTVE.es\nLes novetats en dansa contemporànea s'apleguen aquest cap de setmana a Olot. A més d'espectacles hi van programadors. La majoria són catalans i espanyols, però també vindran programadors de França, Itàlia i el Canadà. El Sismògraf ha preparat un itinerari pensat especialment per a ells amb classes magistrals, mirades i maquetes. S'espera que hi passin unes 20 mil persones\nveure més sobre "El festival de dansa contemporànea Sismògraf d'Olot" veure menys sobre "El festival de dansa contemporànea Sismògraf d'Olot"\n> El festival de dansa contemporànea Sismògraf d'Olot


Opinió: "En contra del currículum cec", per Manel Macià\nEn contra del currículum cec\nAvui en dia s’està parlant força del Currículum Cec (cv cec). Des del Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat s’està impulsant una iniciativa perquè les empreses i/o les consultores signin un conveni, i on actualment ja hi trobem al menys 78 empreses, pel qual es comprometen a quan s’inicia un procés de selecció de personal, ho facin mitjançant l’anàlisi del currículum cec del candidat. Això implica que el candidat omplirà un cv sense fotografia, sense estat civil, ni data de naixement o edat, nom, nacionalitat o qualsevol altra informació que pugui conduir a un estat de discriminació laboral. A Anglaterra s’han fet proves on s’ha arribat a suprimir del cv la institució educativa per què si aquesta és d’elit, no suposi una avantatge per l’aspirant.\nMolts especialistes estem en contra d’aquest tipus de cv per vàries raons. En el cas de la nostra consultora la raó principal és que el filtratge de currículums els realitzem mitjançant psicomorfologia facial, raó per la qual ens és imprescindible tenir la fotografia del/la candidat/a per analitzar si el seu perfil morfològic facial s’ajusta a les competències demandades en la descripció del lloc de treball. Si en el cv no hi ha foto, no la podem analitzar i llavors ens veiem obligats a buscar-la en les diferents xarxes socials amb la conseqüent pèrdua de temps que ens suposa (si és que la trobem, és clar). Evidentment si no hi ha nom en el cv no podem buscar res a les xarxes, i una de les nostres importants metodologies que utilitzem en el procés de selecció de personal resta impossibilitada. No posar el nom és una incongruència. Les empreses a vegades et demanen un perfil dona, home o indistint. L’exemple seria el cas d’un xofer que pot ser d’ambdós sexes però si ha de moure càrregues pesades, manualment, sempre et demanaran un home…\nL’estat civil encara no m’explico com es continua posant en alguns cv avui en dia. No té cap validesa ni significació a l’hora de fer un procés de selecció de personal.\nLa data de naixement o edat és una batalla que dura de fa anys. Ens agradi o no és absurd no posar-la, doncs l’empresa, si vol un perfil de certa edat, ho preguntarà o la pot deduir mirant les dates de l’experiència laboral o de la formació. Si aquestes dates les amaguessin en el cv doncs mirem el seu perfil de Linkedin, si en té, ja que en aquesta xarxa és obligació posar-les. No es tracta de discriminar ningú però hi ha molts factors que ens poden fer decidir per una edat o altra a l’hora de contractar a algú. De vegades es cerquen persones d’edats avançades i altres, acabades de llicenciar.\nLa nacionalitat és interessant conèixer-la doncs avui en dia ens trobem amb molts residents de fora el nostre territori nacional i si no tenen la doble nacionalitat o els permisos de residència en regla, aleshores tenim un problema…\nEl que sí que trobo certament interessant és que es pugui obviar la institució educativa. Encara hi ha empreses que es deixen influir per on s’ha fet la carrera, postgrau i/o màster i li donen un plus a aquests candidats. Sense desmerèixer la formació que ofereixen aquests centres, hi ha moltes persones vàlides que no han pogut costejar certs estudis en institucions d’elit. He vist molts perfils a Linkedin on es fa constar que l’última educació s’ha fet en una Business School de prestigi i de vegades (moltes) tant sols ha estat un seminari de dos dies…\nSi la discriminació laboral ha de passar per amagar dades del currículum vitae crec que no és el camí més adient per solucionar el problema.\nManel Macià, Director a Talentia Gestió\nPrevious articleEl govern municipal d’Igualada presenta les línies mestres del pressupost 2018\nNext articlePermís laboral per exercir el dret a vot: eleccions al Parlament de Catalunya


L'asteroide 2014 JO25, el que més s'acosta a la Terra des del 2004\nL'asteroide va ser descobert l'any 2014 i, segons els astrònoms, no suposa cap risc real per al planeta\nRedacció 19/04/2017 - 05.37 Actualitzat 19/04/2017 - 07.32\nL'asteroide 2014 JO25\nAvui, un asteroide de 650 metres de diàmetre passa a 4,6 distàncies lunars de la Terra. L'asteroide, conegut amb el nom de 2014 JO25, no suposa cap risc real per a la Terra, segons els astrònoms, però està considerat "potencialment perillós" pel Minor Planet Center perquè és més gran del que és habitual.\nEl 2014 JO25 és l'asteroide d'aquesta mida que més s'apropa a la Terra des de fa 13 anys. L'anterior va ser el 4179 Toutatis, que el setembre del 2014 va passar a 4 distàncies lunars del nostre planeta. L'investigador de l'Institut de Ciències del Cosmos, Josep Manel Carrasco, ha explicat a Catalunya Ràdio que no hi ha risc d'impacte:\nL'asteroide el va descobrir el Mount Lemmon Survey, el maig del 2014, i el diàmetre de la roca espacial el van determinar les observacions de la missió NEOWISE de la NASA després de descobrir-lo. No hi ha encontres futurs coneguts pel 2014 JO25 tan a prop com el de 2017 fins al 2500.\n♦ Un asteroide en honor al cantant Freddie Mercury pel seu 70 aniversari\nUn altre asteroide s'aproparà a la Terra el 2027\nEl 2027 se'ns acostarà l'asteroide més perillós dels pròxims anys. El 1999 AN10 és un cos encara més gros, de 800 metres, i passarà a la mateixa distància que hi ha entre la Terra i la Lluna. Carrasco ha explicat què suposen per a la gent aquest tipus de successos:\n"Són una amenaça que sabem que hi és, que hi ha cossos que, de tant en tant, s'apropen molt. Algun d'ells podria xocar. El 2013, de fet, va xocar un meteorit contra Rússia, a Txeliàbinsk. Aquest era petit, però si fos de la mida d'aquests que estem parlant doncs podria ser bastant perillós."\nEls investigadors consideren que és molt important que s'inverteixi en un programa per intentar desviar o destruir objectes que en el futur puguin suposar un risc real per a la Terra. De fet, la NASA té un projecte d'aquest tipus, però no ha obtingut finançament per part del govern de Donald Trump. Carrasco ha apuntat que "aquest programa d'intentar desviar un asteroide" existeix, però també ha dit que "no és la major prioritat dels governs que volen fer retallades en coses que no tenen una aplicació directa a primer cop d'ull".


El Pebrasset: Ens quedem sense àrtic\nLa extenció del gel del Àrtic es cada vegada menor.\nA finals d'aquest estiu la capa marina congelada cobria 4.340.000 quilòmetres quadrats,\nuna superfície que es va quedar molt a prop del rècord històric de mínims.\nPerò els científics sospites que es va superar aquesta marca. La causa és l'escalfament global, ja que en 20 anys l'increment de temperatura registrat, és set vegades superior a la mitjana del planeta.\nEls satètlits són òptims per a coneixer la seua extenció, però mesurar el gruix és complicat.\nNormalment s'apliquen mètodes electomagnètics des d'helicòpters i, des de satèlits, làsers, radars, i altímetres.\nL'efecte de l'escalfament no és menor en terra, on el permafrost és molt sensible.\nEl 1987, van començar a realitzar perforacions en el permafrost en uns 50 llocs.\nDesde 1992, a la península del Quebec, que fins llavors era una de les més estables del planeta, es registra una de les taxes d'escalfament més altes de la Terra.\nUna conseqüència és que proliferen els arbustos. Això té un efecte de retroalimentacio positiva de l'escalfament, perquè el terreny amb aquesta vegetació absorbeix més radiació solar que la superfície gelada, de manera que es reforça la pujada de la temperatura.\nAmb menys gel hi ha més llum en l'aigua i, major activitat fotosintètica i més menjar, per tot l'ecosistema marí. Això afecta el zooplàncton i, a nombrosos animals, com el bacallà àrtic i la foca que l'hi menja. Hi haurà un reemplaçament de les espècies àrtiques per les més generalistes. En 50 anys haurà canviat tot l'ecosistema.\nMales notícies per als anfibis\nLa temperatura global pot pujar fins a sis graus a finals de este segle\nPublicado por Cristian Gallego Martinez en 9:49\nEtiquetas: biogeo4eso, curs 2011-2012, el gel, gallegomartinezc


La fiscalia descarta cap delicte de dos mossos l'1-O a Mont-roig- VilaWeb\nLa Guàrdia Civil els acusava de no haver col·laborat en l'actuació per a impedir la votació en un institut\nLa fiscalia no veu delicte en l’actitud de dos mossos d’esquadra el primer d’octubre de 2017, que la Guàrdia Civil acusava de no col·laborar per impedir la votació en un institut de Mont-roig del Camp (Baix Camp). Segons l’escrit a què ha tingut accés l’ACN, els dos mossos van identificar els responsables de l’obertura del centre i van decidir de no actuar-hi per evitar aldarulls, atès que s’hi aplegaven més de dues-centes persones.\nEl fiscal diu que els agents no van obstaculitzar l’acció de la Guàrdia Civil –que es va endur les urnes–, i que van complir ordres dels seus superiors. La fiscalia conclou que amb l’actitud ‘passiva’ d’aquests agents no n’hi ha prou per a mantenir-los com a investigats i no s’oposa que el jutjat de Reus arxivi el cas.\nLa causa es va obrir arran d’un atestat de la Guàrdia Civil que denunciava aldarulls a l’institut Antoni Ballester de Mont-roig durant la jornada del referèndum. Però el juny passat les diligències es van limitar a investigar l’actuació de dos mossos en aquest punt de votació per un possible delicte de desobediència. Durant la declaració davant el jutge, un agent de la Guàrdia Civil va dir que, quan van arribar al lloc, van observar dos agents dels Mossos d’Esquadra ‘en actitud passiva, no col·laborant en l’actuació d’impedir la votació malgrat que els agents de la Guàrdia Civil van rebre una forta resistència de les persones que s’hi aplegaven’.\nL’agent va detallar que s’havia adreçat al mosso de més rang, però que no en va rebre ‘resposta ni col·laboració’, tot i que finalment van poder entrar a l’institut i endur-se les urnes. L’inspector en cap de l’àrea dels Mossos d’Esquadra del Baix Camp-Priorat va informar al jutjat que els dos agents investigats, juntament amb dos agents més, havien estat assignats en aquell centre. Els agents van redactar un atestat on constava que s’havia obert l’institut, quines n’eren les persones responsables, que hi havia unes dues-centes persones que es negaven a abandonar el local i que el tancament ‘no era procedent’ per la possibilitat d’aldarulls.\nUn dels agents investigats va declarar el setembre passat que en cap cas no havien entrebancat l’actuació de la Guàrdia Civil, que havia llegit la interlocutòria del TSJC i que ‘havien intentat tancar el centre, però que la quantitat de gent acumulada no ho permetia’. L’altre agent dels Mossos, encarregat de coordinar el servei amb 23 punts de control en centres de votació, va justificar que no havia col·laborat amb la Guàrdia Civil perquè ‘no podia fer una intervenció sense una autorització des del CECOR –la sala de coordinació– i que la seva tasca era de supervisió’. Aquest policia també va argumentar que no havien pogut tancar el col·legi perquè hi havia unes 300 persones i va dir que ell tampoc no havia interferit quan la Guàrdia Civil hi va accedir.\nPer tot plegat, la fiscalia conclou que els mossos no van incórrer en cap infracció penal ‘perquè van donar compliment a les ordres i a les instruccions rebudes pels comandaments superiors’. El fiscal considera que, si bé el dispositiu ‘era insuficient atès l’escàs nombre d’agents que van acudir al centre –quatre–, la inadequació o irregularitat en l’organització no és atribuïble als agents investigats’. El ministeri públic recorda que, en aquest sentit, se segueixen unes altres diligències en què s’investiga l’organització del dispositiu policíac, la suficiència i l’adequació a les ordres del TSJC.\nÉs aquí, subratlla el fiscal, ‘on es ventilaran, en el seu cas, les responsabilitats que poguessin tenir els alts comandaments, sense que la responsabilitat pugui recaure en els agents, que es van limitar a actuar sota les ordres directes dels seus superiors’. Finalment, el fiscal conclou que l’actitud ‘passiva’ dels agents investigats a l’institut, unida a les explicacions que van donar, no són suficients per a dur a terme accions penals.\nD’una altra banda, també aquest jutjat d’instrucció número 1 de Reus manté investigats tres veïns de Mont-roig per atemptat i lesions a guàrdies civils durant la jornada de l’1-O, segons que han confirmat fonts jurídiques. El 4 de febrer són citats a declarar com a testimonis els agents que, suposadament, van rebre lesions als dits.\nMont-roig va ser un dels municipis on es va viure una jornada de l’1-O convulsa. Els agents van ruixar amb gas lacrimogen per poder accedir al punt de votació, segons que van denunciar els qui s’hi aplegaven. A més, la imatge de tots els veïns fent fora la Guàrdia Civil fins a la sortida del poble es va fer viral.\nA Mont-roig del Camp un grup de veïns ha fet recular els cotxes de la Guàrdia Civil https://t.co/e2PowN4wz6 #1OTV3 #CatalanReferendum pic.twitter.com/BGWmcQTGFY


El Sindicat de Tècnics d'Infermeria elabora un estudi sobre les mancances del servei SAMU 061\nPublicado 8/4/2019 16:22:35CET\nEls responsables del Sindicat de Tècnics d'Infermeria han elaborat un estudi sobre les mancances que existeixen en el servei d'urgències i emergències de Mallorca, ocasionades per l'augment demogràfic que ha experimentat l'illa en els últims anys i l'amplitud geogràfica.\nSegons ha informat el Sindicat en un comunicat, l'estudi, elaborat amb la col·laboració dels Tècnics d'Emergències Sanitàries (TES), posa de manifest les necessitats existents en el SUMA 061 i aporta les solucions que "serien adequades per adaptar el servei a la situació actual de l'illa, amb un increment significatiu de la població en els últims anys i una dispersió geogràfica que dificulta el compliment dels temps que ha de complir un servei d'urgències i emergències".\nEls sectors sanitaris d'Inca i Manacor són els més afectats per aquesta "falta de recursos" i la seva "inadequada organització".\nEn el primer cas, els professionals TES compten amb quatre ambulàncies per donar cobertura a una superfície que abasta més de mil quilòmetres quadrats i a una població que se situa en gairebé 126.000 habitants, que s'incrementen considerablement amb la població estacional, que pràcticament s'ha duplicat en els últims deu anys.\nEl nombre de recursos és el mateix en el sector sanitari de Manacor, que comprèn una superfície de gairebé 1.400 quilòmetres quadrats i dóna cobertura a una població de 143.906 habitants, sense comptar la població estacional.\nAmb aquest estudi, que s'ha traslladat a la Consellera de Salut, Patricia Gómez, al Director Gerent de Gsaib, Manuel Palomino, a la Coordinadora de Gsaib, Beatriz Collado, i als representants polítics dels diferents partits dels ajuntaments afectats, es vol "posar de manifest les necessitats actuals perquè els responsables de la sanitat balear avaluïn la situació i reforcin els recursos a les zones afectades".\n"Només així aconseguirem un servei d'urgències i emergències eficaç i dotarem als ciutadans d'una assistència sanitària extra hospitalària de qualitat", ha explicat Alejandro Juan Alonso, responsable d'Acció Sindical de SAE a Balears.


Les línies 4 i 6 de tramvia de Metrovalencia, sense servei després que un camió haja arrancat part de la catenària - Diari La Veu\nEscriba el número 392814\nFGV contractarà autobusos perquè cobrisquen el servei en les zones afectades per la interrupció dels tramvies.\nUn camió ha arrancat part de la catenària en la parada de Tarongers i ha obligat a interrompre les línies 4 i 6 de tramvia de Metrovalencia, segons ha informat l'entitat en Twitter. L'accident ha ocorregut vora les 15h i, segons han informat a Europa Press fonts de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), en aquestos moments continuen circulant amb normalitat trens de la línia 8 entre Marítim-Serreria i La Marina, amb una freqüència de pas de 10 minuts.\nTambé funciona sense problemes la línia 4 entre Tarongers i Vicent Andrés Estellés i la línia 6 entre Tarongers i Tossal del Rei. En canvi, estan interromputs els serveis des de Tarongers cap a Doctor Lluch, en el cas de la línia 4, i cap a Marítim-Serreria, en el cas de la línia 6.\nNo obstant això, aquest funcionament és provisional; una vegada comencen els treballs de reparació, a partir de les 19h, serà necessari tallar la llum de tot el tram afectat. Per això, els combois de la línia 6 no funcionaran i només circularan els tramvies de la línia 4 entre Pont de Fusta i Mas del Rosari i Pont de Fusta i Lloma Llarga-Terramelar.\nFonts de FGV han indicat a Europa Press que, com que la reparació durarà unes quantes hores, es contractarà una empresa d'autobusos perquè cobrisca el servei en les zones afectades.\nEscriba el número 886305


Avortament; ni un pas enrere -@RevistaTreball\nAvortament; ni un pas enrere Revisat per Revista Treball a oct. 11 . No és casual, en aquest moment de caos econòmic, de crisi profunda del sistema capitalista, que el govern del PP es proposi abordar una reforma restrictiva de l No és casual, en aquest moment de caos econòmic, de crisi profunda del sistema capitalista, que el govern del PP es proposi abordar una reforma restrictiva de l Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Estat espanyol » Avortament; ni un pas enrere\nNo és casual, en aquest moment de caos econòmic, de crisi profunda del sistema capitalista, que el govern del PP es proposi abordar una reforma restrictiva de la Llei de l’avortament que retorni a l’Estat el control sobre les dones i la seva capacitat de decidir sobre el propi cos. Aquesta ofensiva és l’exemple més paradigmàtic de la voluntat de relegar de nou les dones a un paper subordinat i subsidiari en la societat, desposseint-nos de drets civils.\nAquest avanç representa avui una conquesta fràgil davant les constants amenaces del PP. Cal, doncs, unitat amb la Llei, que, malgrat no assumir totes les reivindicacions feministes, és el que ara garanteix el dret de les dones a decidir la seva maternitat.\nLa proposta que planteja el ministre Gallardón significaria un retorn al passat i és encara més retrògrada que la Llei de 1985, que només despenalitzava l’avortament en determinats supòsits. El retorn a una Llei restrictiva faria augmentar les activitats clandestines i perjudicials per a la salut de les dones i augmentaria la desigualtat en l’accés al dret a decidir sobre el propi cos, ja que l’accés a l’avortament dependria de la capacitat econòmica de les dones per anar a altres països.\nLes dades demostren que la taxa d’avortaments és menor en aquells països on les lleis són més permissives. Retrocedir a una llei més restrictiva seria abandonar tractats internacionals i a nivell Europeu ens ubicaríem a la cua.\nLes estratègies dels sectors ultraconservadors per continuar exercint el domini social i oprimint els drets i les llibertats són les mostres d’un sistema que agonitza per sobreviure. Les velles formes d’opressió i control del capitalisme i del patriarcat no tenen lloc en les nostres societats. La ciutadania dóna suport majoritàriament al dret a decidir lliurement de les dones. El moviment feminista continuarà la lluita, no només per no fer ni un pas enrere, sinó per fer tots els passos que queden per avançar en els drets de les dones, aquí i al món.


POLÍTICA - 05/11/2019 10:58 / Redacció\nVÍDEO: La fatxa que magreja el cul dels pollastres hi torna fent broma dels ferits\nTots recordareu la fatxa que introduïa verdures pel cul dels pollastres i comparava aquests animals sodomitzats amb els independentistes. Després, penjava els vídeos a les xarxes socials. Les seves ximpleries i les seves faltes de respecte a Catalunya i els catalans la van fer famosa a ella i la seva filla\nAra, ha anat més enllà i ha fet broma dels independentistes ferits a causa de la brutalitat policial dels Mossos d'Esquadra de Miquel Buch i de la Policia Nacional de Fernando Grande Marlaska. La feixista dels pollastres, ha fet befa de la pèrdua d'un ull i d'un testicle dels manifestants i els ha comparat amb els agents ferits.\nLa 'cuinera de pollastres' com recordareu i us vam EXPLICAR AQUI, demanava "violar" analment els catalans. En altres vídeos apareix amb la seva filla i comenta que "seguro que le queréis comer el coño".\nParaules clau: FATXA POLLASTRES CUL BROMA FERITS


3 raons per les quals ens agraden tant... - Sofà, sèrie i manta.\nEvidentment aquesta no podia faltar a la llista. La sèrie basada en les novel·les de George R.R.Martin ens transporta al continent de Ponent dividit per varies famílies que lluiten per obtenir el control del Tro de Ferro (com qui lluita per l’últim tros de pizza, però d’una forma més sanguinària).\nEns agraden les històries de les diverses famílies i els personatges d’aquestes (encara que és millor no tenir-ne un de preferit... perquè ens el maten segur!).\nNo és gens previsible, l’autor ens sorprèn a cada capítol.\nTé un punt de fantasia, però no excessiu.\nUn cadàver enterrat al jardí, un pare alcohòlic que avisa als Serveis Socials perquè s’emportin als seus fills, un bebè amb sobredosi de cocaïna... Un drama constant no? Doncs no, Shameless US ens narra d’una manera molt còmica les aventures d’un pare alcohòlic (en Frank) que fa el que pot per aconseguir calés, aprofitant-se dels seus sis fills.\nA cada capítol creus que en Frank no pot fer una cosa pitjor per aconseguir el que vol, però de manera o altre ho supera.\nLes vides de cada un dels fills són molt interessants, es troben amb els típics problemes dels infants i dels adolescents, però ells... els solucionen d’una manera més bèstia.\nPersonatges secundaris apareixen de sobte, es transformen en protagonistes i de cop se’n van... Aquesta renovació constant dels personatges fa que la sèrie no es faci pesada i cada cop ens enganxi més.\nSi, també ens agraden els dibuixos animats! A primera vista, aquesta sèrie sembla que segueix el patró de moltes de les sèries d'animació actuals: família tradicional, amb uns fills que sempre troben la manera de ficar-se en embolics, i un matrimoni que sempre passa per situacions ben rocambolesques. Tot i això, aquesta sèrie ens agrada tant per la seva originalitat respecte a les altres sèries animades per a adults.\nEl seu humor renovat i entranyable: el seu sentit de l'humor no s'assembla gaire a l'estil transgressor i políticament incorrecte que domina a sèries com Padre de Familia o Los Simpsons.\nTots som la Tina: Entre la seva timidesa, la seva sexualitat tant extravagant (ens referim als zombis) i tots els seus puntazos, és un dels personatges més graciosos dels últims temps.\nLa resta de personatges: D'acord, la Tina és la nostra preferida, però no ens podem oblidar dels seus germans, del seu pare i les seves hamburgueses, la seva mare i la seva passió per el vi i la resta de personatges que fan de qualsevol situació un espectacle surrealista delirant.\nSi hem de recomanar un Thriller polític només ens podem quedar amb House of Cards. Aquesta és una de les millors produccions dels darrers anys, amb una trama d'aquelles que et deixa sense alè al final de cada episodi.\nEl retrat de la classe política que fa. Potser no és la més realista, però segurament si assembla bastant. Els personatges sense escrúpols i disposats a tot per arribar al poder donen per molt.\nLa Claire i en Frank. No sabem si odiar-los o estimar-los, i per això, considerem que trobar-nos en aquesta situació és una mica greu. Després de seguir tots els seus moviments, encara no sabem com és que no son "els dolents de la pel·lícula".\nLa sèrie va cada cop a millor. A vegades és complicat per una sèrie amb episodis tant llargs mantenir la intriga durant tota la temporada, no perdre's en arguments o personatges secundaris. No és el cas d'aquesta meravella.\nTags: bobs burgers, game of thrones, house of cards, recomanacions, shameless


10 anys de l’Escola Municipal de Música\nEl centre educatiu ja ha començat a celebrar l’efemèride, amb un vermut-concert\nEl passat dissabte, l’Escola Municipal de Música de Vacarisses (EMMV) va celebrar el seu desè aniversari, amb un vermut amenitzat per la banda de grans. A la festa, s’hi van unir les famílies de l’alumnat, l’equip docent del centre, entitats i associacions vacarissanes, i regidors i regidores de l’Ajuntament. A més, van intervenir-hi la directora de l’EMMV, Núria Pagés; la regidora d’Educació, Clara Fuster; el diputat de Cultura de la Diputació de Barcelona, Oriol LLadó, i l’alcalde de Vacarisses, Antoni Masana.\nLa següent celebració dels 10 anys de l’EMMV tindrà lloc per Santa Cecília, quan s’interpretarà una missa composada pel Francesc Torras. També hi participaran el Cor de Vacarisses i el professorat del centre a la secció instrumental. El concert es clourà amb un berenar per al públic assistent.\nL’EMMV va ser inaugurada el 4 d’octubre de 2008 per l’alcalde del municipi de llavors, Carles Canongia. El primer curs del centre es va encetar amb 128 alumnes. Avui dia, n’hi ha al voltant de 170, tot i que les activitats de l’EMMV arriben més enllà: a les escoles bressol, amb el projecte Farcell de Sons; als centres de primària, amb Els Sons del Vent, i també al jovent, a través de tallers organitzats al llarg del curs.


[31-D: Diada de Mallorca] Construïm la unitat popular. – SEPC\n[31-D: Diada de Mallorca] Construïm la unitat popular.\nThis entry was posted in Comunicats Esquerra Independentista General on 31 desembre 2015 by portaveus sepc\nUn any més arriba el 31 de desembre, diada de Mallorca. Aquesta vegada arriba en el marc d’un context polític nou respecte les anteriors diades. Per una banda, a nivell insular i autonòmic les passades eleccions posaren fi al govern del Partit Popular que, amb Bauzá al capdavant, commocionaren amb nombroses imposicions tota la societat, una societat que s’alçà per combatre la tirania. Per altra, el moment que viu el procés a la Comunitat Autònoma de Catalunya (CAC) obre la via a que una part del país s’independitzi, el qual condiciona la resta de territoris.\nAquest és el primer any, després de tota una legislatura, sense TIL, sense Llei de símbols i sense tots els atacs a l’educació del Partit Popular balear, gràcies a la lluita i el treball colze a colze de la comunitat educativa: estudiants, docents i mares i pares. Això, però, no significa cap victòria, ni molt menys. Veim com l’actual govern segueix sense escoltar la comunitat educativa, tot acatant els atacs a l’educació de l’Estat Espanyol i la Unió Europea. Es tracta d’un govern, a més, que no s’adapta a la realitat nacional de Mallorca, perpetrant d’aquesta manera les imposicions de l’anterior.\nPel que fa a l’actual situació política de la CAC, ens trobam amb un escenari que per una banda obre portes, però es tracta d’un camí que esdevé perillós alhora. I és que la situació que està vivint una part del país no pot eclipsar la lluita a la resta del Països Catalans, doncs cal recordar que l’opressió és de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó.\nEnguany el Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans treballam i participam dels diferents actes i mobilitzacions de la diada organitzades pel Bloc d’Unitat Popular, format per l’Esquerra Independentista de Mallorca i diferents col·lectius de l’illa. Perquè sabem que la lluita per la independència dels Països Catalans és la única via per a aconseguir una educació pública, popular, feminista, catalana i de qualitat.\n31 de desembre de 2015, Països Catalans\n← Posicionament del Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans davant del moment polític actual\n[Comunicat] Consideracions davant l’acord entre CUP-CC i Junts pel Sí. →


Una àmplia majoria a favor de la llibertat\nAquesta setmana el Parlament de Catalunya aprovarà la declaració al dret de decidir que es va presentar al debat de política general al Congrés. En aquesta ocasió la votació comptarà amb el vots favorable del PSC. És una molt bona notícia ja que no és una qüestió menor el fet de poder comptar amb una majoria tan àmplia al Parlament. El dret a decidir tindrà el suport de més de cent diputats de la cambra catalana de manera que ja ningú no podrà qüestionar que aquesta reivindicació social compta amb un amplíssim recolze ment parlamentari. Aquest suport majoritari reforça, a més, la centralitat de la cambra catalana que haurà de ser la institució central en el disseny i l'aprovació dels canvis legislatius necessaris perquè la consulta es pugui fer amb normalitat. Per aquest motiu sembla del tot oportuna la proposta de crear una comissió específica encarregada de desenvolupar i dur a terme els canvis necessaris per fer efectiu que la societat catalana expressi la seva voluntat.\nHi ha qui té por de preguntar a la societat què és el que vol. Tenen por perquè saben que no els agradarà la resposta. D'això, se'n diu tenir por a la llibertat. No és el nostre cas. Per damunt de quin sigui el resultat de la consulta, volem que el poble de Catalunya pugui expressar d'una vegada quin futur vol per al nostre país. Vam presentar-nos a les eleccions amb el compromís inequívoc de fer una consulta al poble de Catalunya i, pas a pas, obstacle rere obstacle, avancem en aquesta direcció.\nEl camí no serà fàcil i ningú no ens el facilitarà. La prova la tenim en el dia a dia en els insults i difamacions i en l'ofec econòmic i competencial a què se'ns sotmet . El govern de l'Estat ha posat el nostre dret a decidir en el punt de mira i no ha dubtat a activar tots els mecanismes i institucions dels quals disposa per evitar que Catalunya pugui decidir lliurement i democràticament el què vol. Amb el suport del PSC som una àmplia majoria partidària de dur endavant el compromís de consultar el poble de Catalunya tal com volem la majoria de catalans. Només una minoria que viu d'esquena a la realitat vol evitar que la societat decideixi amb llibertat.\nMarta Llorens, vicepresidenta portaveu d'Unió i portaveu adjunta de CiU al Parlament


Tres dones poetes protagonitzen el Correllengua de la Sagrada Família i el Fort Pienc | La Intervia\nLa jornada cultural ret homenatge a Montserrat Abelló, Joana Raspall i Maria Mercè Marçal en l’edició d’enguany, que se celebrarà a la plaça de la Sagrada Família el dissabte 22\nActuacions de cultura popular al Correllengua del 2013, celebrat a la plaça del Fort Pienc\nEl Correllengua del 2014 té nom de dona. Al reconeixement a la figura de l’escriptora ivarsenca Maria Mercè Marçal, comú a tots els actes del Correllengua que la Coordinadora d’Associacions per la Llengua catalana (CAL) ha anat celebrant al llarg de tot el país des del juliol, la comissió responsable de l’esdeveniment al Fort Pienc i la Sagrada Família hi ha volgut sumar dues poetes més.\nD’una banda, la santfeliuenca Joana Raspall, autora d’emblemàtiques obres de la literatura per a infants en català i del no menys cèlebre Diccionari de frases fetes, i que va morir al desembre del 2013, encara no fa un any, havent complert cent anys, i Montserrat Abelló, d’altra banda, que a més de poeta era traductora, i que va morir al setembre d’aquest any, deixant obres tan destacades com ara Paraules no dites o Foc a les mans.\nEl lema d’aquesta edició del Correllengua, “Som hereves del seu llegat”, vol agrair i difondre la importància de la tasca d’aquestes tres figures claus de les lletres catalanes, tant per la defensa i la normalització de la llengua com per la visibilització de la dona en el món literari.\nMarçal, Abelló i Raspall seran el fil conductor de les diverses activitats programades per a la jornada, que es desenvoluparà al llarg del dissabte 22 a la plaça de la Sagrada Família, des de les 10.30 h del matí fins passades les 18 h de la tarda. El primer acte estarà enfocat als més petits: una gimcana ideada per l’Agrupació Excursionista de Catalunya que, a ritme de poesia, recorrerà els racons més emblemàtics del barri i desvetllarà alguns dels secrets i curiositats de la història del Poblet. Cap al migdia, diferents entitats del barri oferiran diversos tallers, relacionats amb les àrees en què desenvolupen les seves activitats habitualment: la Bastonera de l’Eixample ensenyarà passos de ball de bastons, la Bolxepienca farà un taller de percussió i CruïllaCAT cultivarà l’art de la lírica amb llegendes i poemes de tardor.\nEl dinar popular està programat per a les 14.30 h i inclourà amanida, pa amb tomàquet, paella vegana, vi i postres. A la tarda, la jornada continuarà amb jocs de llengua, també a càrrec de CruïllaCAT, i es clausurarà amb la lectura de diversos poemes de les tres poetes homenatjades i un taller de rom cremat.\nEn el manifest que han redactat, l’organització de l’acte mostra la seva preocupació pels “atacs constants” al català arreu del territori, per part de les administracions tant espanyola com francesa, i remarca “la necessitat de seguir-nos organitzant, de seguir estenent la flama del Correllengua, i d’avançar en la millora de les condicions del l’estat de salut del català, des de l’Eixample a tot el territori”. Els tiquets del dinar es poden adquirir anticipadament al casal independentista La Cruïlla, a l’Ateneu Popular El Rec o al local de l’Agrupació Excursionista de Catalunya per 6 euros, o bé el mateix dia del Correllengua al preu de 8 euros.\ncorrellenguacultura populardinar popularfeminismeJoana RaspallllenguaMaria Mercè MarçalMontserrat Abellóplaça de la Sagrada Famíliapoesia


Uncategorized – Ateneu Cooperatiu Baix Llobregat\njunio 27, 2022 por Ateneu\nDissabte 2 de juliol es commemora el centè aniversari del Dia Internacional de les Cooperatives, (#Coopsday), una data proclamada per l’Aliança Coopertiva Internacional i fixada per l’ONU. La Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya ens conviden a commemorar aquest aniversari tan especial assistint a l’acte del divendres 1 de juliol que ha organitzat la Confederació de cooperatives de Catalunya (CoopCat). El lema d’enguany és: …\nnoviembre 26, 2021 por Ateneu\nOberta la preinscripció per a la 6a edició d’aquest postgrau amb títol propi de la Universitat Pompeu Fabra. Vols especialitzar-te en el sector de l’economia social i el cooperativisme? Tant si ets un professional d’aquest àmbit que vol posar-se al dia o un recentment titulat interessat a especialitzar-te, aquest postgrau t’ajudarà a adquirir els coneixements …