Estàndard de diagnòstics d infermeria a l Atenció Primària (NANDA)\n97 4 Descargar (0)\ndiagnòstics d’infermeria a\nEstàndards de diagnòstics d’infermeria a l’atenció primària (NANDA)\nEdició: Institut Català de la Salut\nPrimera edició: febrer de 2003\nBesora Torradeflot,I. Infermera. EAP Passeig de Sant Joan. Barcelona\nCoronado Martínez, C. Infermera. EAP Sant Hilari. Girona\nDe la Iglesia Rodríguez, R. Infermera. EAP El Carmel. Barcelona\nDel Olmo Macià, C. Infermera. EAP Bon Pastor. Barcelona\nDomenech Rodríguez, C. Infermera. EAP Molí Nou. Sant Boi Llobregat\nFerré Vall, M. Infermera. SAP Sant Martí- Barcelona\nGarcía Cerdan, M.R. Infermera. EAP Camps Blancs. Sant Boi Llobregat\nGarcía Espinoso, R. Infermer. EAP Lope de Vega. Barcelona\nGibert Llorach, E. Infermera. EAP Gòtic. Barcelona\nGili Ribes, M. Infermera. CAP Guineueta. Barcelona\nGuerrero Cancedo, M. Infermera. EAP Raval Sud. Barcelona\nIsidro Barbero, T. Infermera. EAP Via Roma. Barcelona\nMatilla Peña, N. Infermera. EAP Bon Pastor. Barcelona\nOllero Torres, A. Infermera. EAP El Carmel. Barcelona\nOndiviela Cariteu, A. Infermera. SAP Ciutat Vella. Barcelona\nRodríguez Ruiz, A. M. Infermera. EAP Raval Nord. Barcelona\nRuscalleda Calicó, A. Infermera. CAP Guineueta. Barcelona\nSabaté Lobé, C. Infermera. EAP Ciutat Vella. Barcelona\nSabartés Saperas, T. Infermera. EAP Gòtic. Barcelona\nSanz Tost, J. Infermera. EAP Reus 2. Tarragona\nSolé Brichs C. Infermera. EAP El Carmel. Barcelona\nVidal Pont, M. Infermera. EAP Maçanet de la Selva. Girona\nYuste Cubero, N. Infermera EAP Maçanet de la Selva. Girona\nRevisió any 2001-2002\nBesora Torradeflot, I. ; Del Olmo Macià, C. ; Ferré Vall, M. ; Gibert Llorach, E.\nOndiviela Cariteu, A. ; Solé Brichs. C.\nBesora Torradeflot, Imma. Infermera. EAP Passeig Sant Joan. Barcelona\nAssessorament metodologia de qualitat\nSra. Pilar Pérez Company. Infermera de l’Hospital de la Vall d’Hebron.\nServei per a la Millora Assistencial. Barcelona.\nSra. Carme Esteve Orti. Infermera. Gerent Àmbit Atenció Primària Barcelonès Nord i\nSra. Margarita Coll Falgàs. Infermera. Coordinadora de Programes d’infermeria de la\nDivisió d’Atenció Primària.\nSra. Assumpció González Mestre. Infermera.\nCap Gabinet de Comunicació i Atenció a l’Usuari.\nSra. Ester Baqués Castellví\nSr. Santi Almenara. Gabinet de Comunicació\ni Atenció a l’Usuari.\nPresentació ... 7\nIntroducció ... 8\nQuè és el procés d’infermeria?... 8\nQuè és la NANDA? ... 9\nDiagnòstic d’infermeria ... 9\nProblemes interdependents o de col·laboració ... 10\nMètode de treball per a l’estandardització dels diagnòstics ... 10\nCom s’han d’utilitzar aquests diagnòstics estàndards? ... 11\nDiagnòstics estandarditzats. Proposta de plans de cures... 12\nRevisió dels anys 2000-2001 ... 14\nContinuïtat en la millora del document ... 17\nDiagnòstics estàndards ... 18\n1. Dol... 19\n2. Dol disfuncional ... 21\n3. Desequilibri de la nutrició per excés ... 23\n4. Desequilibri de la nutrició per defecte ... 25\n5. Risc de desequilibri de la nutrició per defecte... 27\n6. Neteja ineficaç de les vies aèries ... 28\n7. Maneig inefectiu del règim terapèutic ... 30\n8. Maneig efectiu del règim terapèutic ... 32\n9. Ansietat ... 33\n10. Por ... 35\n11. Cansament en l’exercici del rol de cuidador ... 37\n12. Deteriorament de la integritat cutània ... 39\n13. Restrenyiment ... 41\n14. Restrenyiment subjectiu ... 42\n15. Diarrea ... 43\n16. Incontinència urinària d’esforç ... 45\n17. Aïllament social ... 46\n19. Trastorn de la comunicació verbal ... 50\n20. Trastorn de la mobilitat física... 51\n21. Risc de lesió... 55\n22. Dolor crònic ... 57\n23. Afrontament individual inefectiu... 59\n24. Deteriorament de l’adaptació... 61\n25. Dèficit d’activitats recreatives ... 64\n26. Deteriorament del patró del son ... 66\n27. Patiment espiritual ... 68\n28. Baixa autoestima situacional ... 70\n29. Dèficit de coneixements (nens) ... 72\n30. Dèficit de coneixements (adults)... 75\n31. Conductes generadores de salut ... 77\n32. Risc de retard del desenvolupament ... 79\n33. Interrupció de la lactància materna ... 81\n34. Lactància materna ineficaç ... 83\n35. Lactància materna eficaç ... 85\n36. Interrupció dels processos familiars ... 86\nIntervencions classificades... 88\nEn les darreres dècades, les societats occidentals han experimentat tot un seguit de\nprofundes transformacions que ha incidit directament en l’exercici de les professions\nsanitàries. Paral·lelament a tots aquests canvis, el paper social i professional de les\ninfermeres ha anat creixent i evolucionant cap a una major professionalització, en un\nconstant procés de consolidació de les competències.\nEn l’Institut Català de la Salut s’inicia al 1996 una estratègia de professionalització de les\ninfermeres d’atenció primària amb l’objectiu de crear un marc de referència adequat a les\nnecessitats de la població.\nEn aquest context, un grup d’infermeres expertes en cures i sensibles a les necessitats\nd’aprofundir en el desenvolupament de l’especificitat de l’atenció infermera van seleccionar\nd’una manera empírica els diagnòstics infermers més freqüents en l’atenció primària,\nestablint amb la mateixa metodologia els objectius i les activitats corresponents, elaborant\nun manual “Estàndards de diagnòstics d’infermeria a l’atenció primària”.\nAquest manual té com a objectiu servir de guia per a la pràctica, així com establir el nivell de\nqualitat de forma que les infermeres puguin conèixer els resultats finals de les seves cures,\nmillorar aspectes del seu treball i detectar àrees de coneixement poc tractades per la\nEl manual s’ha revisat l’any 2000 i el resultat és aquest document que ara presentem. La\nrevisió ha consistit en elaborar cadascun dels diagnòstics a la llum de la literatura científica,\nincorporant asseveracions o criteris pel que respecte als objectius que tenen diferents graus\nd’evidència científica, i estaran oberts a modificacions successives conforme la investigació\ninfermera o d’altres professionals, possibilitant més coneixement. Aquest manual incorpora\ntambé les activitats recomanades pel NIC (Nursing Interventions Classification) de forma que\nles actuacions infermeres siguin el més homogènies possible.\nDes de l’Institut Català de la Salut, que contempla l’usuari com a centre de la nostra atenció,\nes planteja la necessitat de continuar treballant per a la millora de les cures infermeres, per\ndonar resposta eficient als reptes d’aquest entorn en constant evolució, responent amb\ncompetència a les demandes dels ciutadans, des d’una visió multidisciplinar i en interrelació\ni cooperació entre els diferents nivells assistencials.\nAixí, amb la participació de tots, dissenyarem un futur que tingui com a pilars fonamentals\nl’orientació dels serveis a les necessitats i expectatives dels ciutadans, la capacitat d’actuar\ncom a referents del nostre model sanitari i la potenciació del desenvolupament professional.\nAquest document pretén facilitar l’aplicació del Procés d’infermeria com a mètode sistemàtic\nper proporcionar i planificar cures d’infermeria. La seva finalitat és, doncs, aportar un\ninstrument de treball útil que ajudi a complir totes les etapes del Procés. És un document\nobert: només la seva utilització en la pràctica assistencial podrà validar-ne el contingut.\nL’elaboració d’aquest document es va iniciar l’any 1994 amb el disseny d’un qüestionari de\nvaloració (1a etapa del procés) basat en el model de Virginia Henderson. També es varen\nfer dos estudis de validació que van permetre millorar els registres i obtenir, finalment, el\ndisseny actual del qüestionari. El document “L’atenció d’infermeria a l’atenció primària” (1) va\ndonar-li una difusió més extensa, ja que es va recomanar la seva utilització prioritària com a\nqüestionari de valoració d’infermeria en l’àmbit de l’atenció domiciliària. El mateix any l’equip\nd’infermeres del CAP El Carmel (Barcelona) van ampliar-lo incorporant-hi la valoració de la\nL’any 2000, la Fundació Jordi Gol i Gorina va fer la revisió de tota la documentació de\nl’HCAP, fet que va permetre incorporar el qüestionari com a full de valoració d’infermeria,\ndocument oficial que forma part de l’HCAP, un cop fou revisat i consensuat per un grup de\nprofessionals d’infermeria i medicina.\nLa necessitat de disposar d’instruments útils per reforçar la implantació del procés\nd’infermeria va fer que es plantegés la incorporació dels diagnòstics d’infermeria que\napareixen amb més freqüència en l’atenció primària.\nEls diagnòstics treballats són els que responen tant als problemes més habituals com també\na aquelles situacions que permeten planificar activitats dirigides a potenciar, reforçar o\nmantenir situacions de salut.\nPer facilitar la utilització d’aquest treball d’estandardització de diagnòstics d’infermeria, es fa\nuna breu explicació sobre aspectes teòrics que ajudin a la comprensió de la finalitat d’aquest\nQuè és el procés d’infermeria?\nSegons Rosalinda Alfaro (presidenta del Teaching/Learning Easy Stuart de Florida, Estats\nUnits) “És un mètode sistemàtic i organitzat per proporcionar cures d’infermeria\nindividualitzades, d’acord amb el concepte bàsic que cada persona respon de forma\ndiferent davant d’una situació real o potencial de salut. És, per tant, un conjunt\nd’accions intencionades que la infermera realitza en un ordre específic i amb la\nfinalitat d’assegurar que la persona rep atencions de qualitat”. (2)\nEl Procés d’infermeria consta de 5 etapes:\nValoració: recollida de dades.\nDiagnòstic: anàlisi i identificació de problemes.\nPlanificació: elaboració del pla.\nExecució: posada en pràctica del pla.\nAvaluació: avaluació dels resultats.\nQuè és la NANDA?\nÉs una associació d’infermeres americanes (North American Nursing Diagnostics\nAssociation) formada l’any 1973 per recollir, identificar i desenvolupar la classificació de\ndiagnòstics d’infermeria i formular una taxonomia diagnòstica pròpia d’infermeria, que es\npugui definir de la mateixa manera arreu del món i permeti als professionals d’infermeria\nidentificar-la i treballar-hi de forma autònoma.\nLa NANDA (3) (Novena Conferència, Març 1990) defineix el diagnòstic d’infermeria com un\njudici clínic sobre la resposta d’una persona, família o comunitat als processos vitals,\nproblemes de salut reals o potencials que proporcionen la base de la teràpia de la\nqual és responsable el professional d’infermeria.\nEls diagnòstics d’infermeria es descriuen amb l’etiqueta, la causa i les dades subjectives i\nobjectives. És a dir, el problema relacionat amb la causa\ni manifestat per les\nobjectives i subjectives.\nEls diagnòstics d’infermeria s’inscriuen dins l’àmbit del rol independent de la pràctica\nprofessional d’infermeria ja que es refereixen a situacions en què és el col·lectiu\nd’infermeria qui identifica, valida i tracta, independentment, ja que són els\nresponsables d’obtenir els resultats desitjats. És, doncs, quan s’identifiquen aquests\ntipus de problemes quan cal utilitzar la terminologia diagnòstica de la NANDA.\nEls diagnòstics d’infermeria es classifiquen en reals, de risc o de salut:\nDiagnòstic real: descriu la resposta actual d’una persona, família o comunitat a una\nsituació de salut, o a un procés vital. La seva identificació es ratifica amb l’existència d’unes\nEl diagnòstic s’ha de formular en tres parts: el problema (etiqueta) relacionat amb la causa i\nmanifestat per dades objectives i subjectives.\nDiagnòstic de risc: descriu respostes humanes a situacions de salut o processos vitals que\nfactors de risc. En aquest cas es formula en dues parts: el problema (etiqueta), relacionat\namb la causa (presència de factors de risc).\nDiagnòstic de salut: és un diagnòstic real que es formula quan la persona, la família o la\ncomunitat han adquirit ja un nivell acceptable de salut o benestar. S’identifica quan una\npersona desitja tenir un grau millor de coneixement en una àrea específica. Es formula en\nuna sola part: l’etiqueta diagnòstica.\nProblemes interdependents o de col·laboració\nEs relacionen amb la patologia mèdica, amb l’aplicació del tractament prescrit pel metge i\namb el control, tant de la resposta del tractament com de l’evolució de la situació patològica.\nEn la formulació dels problemes interdependents (PI) és necessari i imprescindible utilitzar\nterminologia mèdica. No s’utilitzen, en cap cas, les etiquetes diagnòstiques d’infermeria per\nrenomenar situacions fisiològiques que ja tenen nom.\nEn aquest tipus de problemes s’inclouen, tant les complicacions potencials com les\nsituacions fisiopatològiques que requereixen un abordatge conjunt del tractament dels\nprofessionals mèdics i d’infermeria.\nLa proposta de planificació d’activitats derivades dels problemes interdependents o de la\ncol·laboració es basen en els protocols d’actuació segons les patologies mèdiques. Per tant,\nels problemes interdependents estan dins l’àmbit del rol de col·laboració.\nCom a document complementari a aquest, està previst iniciar grups de treball per elaborar\nels plans de cures estàndards segons els protocols de patologies mèdiques.\nMètode de treball per a\nl’estandardització dels diagnòstics\nEls professionals que han format part d’aquest treball estan utilitzant el qüestionari de\nvaloració d’infermeria en l’àmbit assistencial. L’objectiu d’aquest document ha estat, doncs,\navançar en la incorporació de diagnòstics d’infermeria i en la planificació d’intervencions i\nactivitats (2a i 3a etapa del procés), sempre des de la perspectiva d’infermeria, de la qual\npartíen tots els membres del grup, i segons el model conceptual de V. Henderson, a l’hora\nde prestar les cures d’infermeria.\nAquest treball es va iniciar l’any 1996 amb 18 professionals d’infermeria de Barcelona Ciutat.\nAl llarg del temps s’hi han anat incorporant professionals representatius d’altres centres de\nCatalunya, cosa que ha permès recollir una visió més àmplia i més realista de la feina\ndiària. Actualment són 26 infermers i infermeres que fan o han fet recentment activitats\nLa necessitat de donar atenció de qualitat va motivar a posar en pràctica tot allò que, de\nforma teòrica, està integrat al currículum disciplinari d’infermeria.\nLes sessions de treball han tingut una periodicitat bimensual.\nPer fer la selecció dels diagnòstics es va utilitzar la tècnica del grup nominal i, la proposta de\nplans de cures s’ha fet partint de la discussió de casos clínics reals, dels quals s’analitzava\nla valoració i es proposava el diagnòstic adequat, cosa que va implicar realitzar un\ndiagnòstic diferencial entre els diagnòstics possibles. Per tant, havíen de comparar i discutir\nles definicions de les etiquetes, les característiques definitòries i els factors relacionats que\nproposa la documentació de la NANDA.\nUna vegada superada aquesta primera part, es va proposar els objectius i les activitats que\ncalia portar a terme, incloent-hi les que feien referència a l’educació sanitària per fomentar\ntant com fos possible la independència de les persones i famílies de l’àmbit d’actuació.\nLa primera condició que es va tenir en compte va ser que s’havia d’incloure totes les parts\ndel diagnòstic és a dir, l’etiqueta i la causa. Conèixer la causa vol dir també identificar l‘àrea\nde dependència segons les fonts de dificultat que descriu el model conceptual de Virginia\nHenderson: força, voluntat i coneixement.\nEn les revisions bibliogràfiques fetes fins ara, s’ha pogut comprovar que, si bé hi ha treballs\nsemblants sobre plans de cures, no s’ha trobat cap cas en què s’inclogui l’estudi de la causa\ndel problema. La incorporació d’aquesta aporta un factor nou a l’hora de proposar els plans\nA poc a poc es va anar omplint de contingut aquelles etiquetes diagnòstiques que sorgien de\nles discussions de les sessions de treball. Actualment es disposa de 35 diagnòstics\ntreballats dels 129 que ha identificat i definit la NANDA.\nAquest document és el fruit de tres anys de treball. Ha estat una tasca lenta però reflexiva,\nsempre s’han posat les propostes en comú, tant pel que fa a la identificació del diagnòstic,\nl’àrea de dependència, la causa, així com dels objectius i les activitats proposades en\ncadascun dels diagnòstics escollits.\nCom s’han d’utilitzar\naquests diagnòstics estàndards?\nEls diagnòstics estàndards representen el comportament que en condicions de normalitat\ns’ha de donar. És per tant i com el seu nom indica “una norma” que s’hauria de complir\nsempre. Però en la utilització d’aquests estàndards s’ha de tenir en compte la possibilitat de\nque el pacient presenti alguna variable no contemplada en l’estàndard, no s’ha de perdre de\nvista que l’ésser humà té una gran variabilitat, és per això que l’estàndard haurà de ser\nutilitzat sempre com un referent que s’ha de confirmar en cada cas. Els casos on no es\nconfirmi l’estàndard i els objectius o les intervencions hagin de planificar-se de forma\ndiferent, s’han de recollir com a elements de variabilitat acceptada, i són molt importants per\naugmentar els coneixements professionals de cada cas.\nLa forma de confirmar l’estàndard és realitzar la valoració al pacient i l’anàlisi de les dades\nsegons el model conceptual infermer de V. Henderson per poder determinar el problema o\nS’ha de remarcar molt especialment que el diagnòstic estàndard ha de servir com a\npauta de treball i que és imprescindible individualitzar tota la planificació de les cures\nque es proposa, en cadascun dels diagnòstics. Per tant, quan es parla\nd’individualitzar, es vol dir també pactar sempre amb la persona que s’està cuidant,\ntant els objectius com les activitats proposades segons el diagnòstic estàndard.\nNomés així es podrà incorporar a la pràctica assistencial els conceptes i valors\nfonamentals del model de Henderson. En cap cas, el fet d’utilitzar aquesta\ndocumentació vol dir estalviar-se l’etapa de valoració sinó que aquesta és\nimprescindible per poder fer un judici clínic i identificar el diagnòstic apropiat en\nLa proposta que es fa dels diagnòstics estàndards és una pauta que ens orienta i ajuda a\nidentificar la causa del problema i les intervencions apropiades a la situació descrita.\nEn els formats proposats es poden identificar les diferents parts de la planificació de les\ncures. El diagnòstic i la seva definició, la causa o les causes, les manifestacions, els\nobjectius i les intervencions. A peu de pàgina de cada diagnòstic hi ha un quadre per\nremarcar l’àrea de dependència que hem identificat: força física o psíquica, coneixement i\nEls diagnòstics en què no consta la causa de la malaltia són diagnòstics de salut i s’utilitzen\ndes d’una visió positiva, és a dir, que no s’identifiquen amb una resposta disfuncional.\nIntentar treballar incorporant aquesta visió positiva és molt útil per mantenir, fomentar i\nreforçar conductes apropiades i aconseguir així un millor nivell de benestar i de domini de la\nsituació de salut.\nProposta de plans de cures\nDesequilibri de la nutrició per excés\nDesequilibri de la nutrició per defecte\nRisc de desequilibri de la nutrició per defecte\nNeteja ineficaç de les vies aèries\nManeig inefectiu del règim terapèutic\nCansament en l’exercici del rol de cuidador\nDeteriorament de la integritat cutània\nRisc de solitud\nTrastorn de la comunicació verbal\nTrastorn de la mobilitat física\nRisc de lesió\nAfrontament individual inefectiu\nDeteriorament de l’adaptació\nDèficit d’activitats recreatives\nDeteriorament del patró del son\nBaixa autoestima situacional\nDèficit de coneixements (nens)\nDèficit de coneixements (adults)\nRisc de retràs del desenvolupament\nInterrupció de la lactància materna\nLactància materna ineficaç\nLactància materna eficaç\nRevisió dels anys 2000-2001\nLa necessitat de convertir aquest document en un instrument útil, clar, obert i sobretot vàlid i\nfiable perquè els professionals d’infermeria puguin avançar en la cerca de les millors cures\npels pacients, ha portat a fer una revisió acurada del mateix.\nMetodològicament s’han abordat dos objectius: un relacionat en la validesa i fiabilitat de\nl’estàndard mitjançant l’evidència científica, i l’altre introduint criteris de resultats per facilitar\nl’avaluació. Aquest plantejament ha fet que es modifiquessin els objectius i les actuacions\ndel document inicial.\nL’elaboració de l’anterior document partia del consens d’experts basat en l’àmplia\nexperiència d’un grup de professionals que havia comprovat en la pràctica el\ndesenvolupament dels diagnòstics i els seus resultats, així com de recomanacions\nbibliogràfiques que es disposaven.\nEn aquest s’han revisat cadascun dels diagnòstics a la llum de la literatura científica,\nincorporant asseveracions o criteris pel que respecta als objectius, que tenen diferents graus\nd’evidència científica i que estan oberts a modificacions successives conforme la\ninvestigació infermera o d’altres professionals possibiliti més coneixements. Els objectius\ns’han formulat com criteris de resultats (4), com un referent del resultat esperat, que no sols\nserveixen pel seguiment de les persones en el propi procés d’atenció sinó també per poder\ncomparar el resultat obtingut. Són una veritable eina d’avaluació.\nEn aquest sentit possibiliten que les infermeres puguin conèixer els resultats finals de la\nqualitat de les seves cures puguin millorar aspectes del seu treball que hagin identificat com\na deficients, així com que puguin detectar àrees de coneixement poc tractades per la\ninvestigació. A causa que el procés d’atenció en alguns diagnòstics comporta molt de temps\ni complexitat en les cures en si, s’han classificat els criteris de resultats en:\nObjectius-criteris finals. Són aquelles situacions de salut que les persones han aconseguit,\namb l’ajut del professional d’infermeria, en finalitzar el seu procés. En un pla de cures amb\ndiagnòstics varis, aquests criteris de resultats finals comportarien el que s’ha denominat el\nperfil de resultats a l’alta.\nObjectius-criteris del procés. Són criteris de resultats més instrumentalitzats que\nserveixen com a referència en moments concrets del procés, en situacions intermèdies, més\nproperes a l’inici del procés. Poden ser varis i variats.\nPel que respecte a les actuacions s’han substituït per les intervencions que a nivell\ninternacional estan reconegudes com a treball propi d’infermeria. El CIE les defineix com\n“Tot tractament, basat en el coneixement i judici clínic, que realitza un professional de la\ninfermeria per afavorir el resultat esperat del pacient”. Aquestes intervencions inclouen tant\nles cures directes com tractaments posats en marxa per altres proveïdors de cures. Les\nintervencions que es proposen són reconegudes pels experts com les que aporten a les\npersones unes cures basades en l’evidència científica i per tant reafirmar que els\nprofessionals infermeres “ens dediquem a cuidar però no com una acció innata, sinó\nfonamentada en un suport científic” CIE.\nLes tendències a nivell mundial sobre el treball d’infermeria s’orienten cap al\ndesenvolupament professional autònom, i l’assumpció de la responsabilitat de totes aquelles\nintervencions i activitats del treball propi, necessària i imprescindible per oferir cures de\nqualitat a les persones.\nPer tant, les intervencions són estàndards de bona praxi, que garanteixen la eficàcia de les\ncures i que han d’assegurar que el pacient assolirà els objectius i resultats proposats.\nEl CIE (5) (6) (Consell Internacional d’Infermeria) des de l’any 1996, ha desenvolupat un\nprojecte anomenat “Clasificación Internacional de la Práctica Enfermera“ (CIPE) amb\nl’objectiu de definir un vocabulari estructurat i una classificació d’intervencions d’infermeria\nutilitzant la documentació ja existent en l’àmbit internacional en la NIC (Nursing Interventions\nClassification), grup investigador de la Universitat de Iowa, integrat per 40 persones en\nl’actualitat, que representen múltiples àrees del saber clínic i metodològic. (Primera\nclassificació, publicada l’any 1992 amb 336 intervencions i la segona, publicada l’any 1996\nrevisada i augmentada amb 433 intervencions d’infermeria).\nEls investigadors de la NIC de la Universitat de Iowa han utilitzat molts i variats mètodes\nd’investigació per al desenvolupament i perfeccionament de la classificació: anàlisi de\ncontinguts, revisions per part dels experts, mètode de grup d’enfocament, anàlisi de\nsimilitud, agrupació jeràrquica, escala multidimensional i proves de camp clíniques.\nL’objectiu d’aquesta classificació és identificar les intervencions pròpies de la professió, cosa\nque permet, d’una banda la comunicació ràpida i universal i de l’altra la sistematització del\ntreball d’infermeria. També ajuda a integrar els diagnòstics d’infermeria a la pràctica diària.\nAquesta segona edició conté una codificació taxonòmica que ajuda el professional\nd’infermeria a localitzar i escollir la intervenció adequada, facilitant així mateix la\ninformatització de les intervencions.\nEl document “Clasificación Internacional de Enfermería”, que s’ha utilitzat, recull totes les\nintervencions, tant si es realitzen en l’àmbit hospitalari, en serveis especials, en l’atenció\nprimària així com en l’àmbit de gestió dels serveis d’infermeria. Aquesta classificació inclou\ndes del tractament, la prevenció fisiològica i psicosocial, el foment de la salut, fins a les\nintervencions per individus, famílies i comunitats.\nLes fonts originals contenen guies de planificació de cures i sistemes d’informació de la\npràctica clínica validades per experts. Totes les intervencions van acompanyades d’una\nbibliografia de referència que verifica la seva utilitat.\nElaboració de la classificació\nL’organització de les intervencions s’estructura en una taxonomia en tres nivells:\ndescriu el camp;\nnivell, descriu la classe;\nnivell, descriu la intervenció. El nivell de\ncamp inclou 6 nivells i cadascun té una codificació que li és pròpia. La taxonomia de cada\nintervenció inclou la numeració i el títol. De cada intervenció hi ha la definició i la proposta\nd’activitats a escollir. Les intervencions poden utilitzar-se en qualsevol teoria de cures\nd’infermeria, i en classificacions diagnostiques com són: NANDA, ICD, DSM, Omaha...\nEstructura de les intervencions: 6 camps\nCamp fisiològic bàsic: Cures que es basen en el funcionament físic.\nControl de l’activitat (exercici)\nActuació davant l’eliminació\nActuació davant la immobilitat\nSuport a la nutrició\nFoment de la comoditat física\nFacilitació de l’autocura\nCamp fisiològic complex: Cures que es basen en la regulació homeostàtica.\nControl dels electròlits i àcids basals\nÚs de fàrmacs\nControl de la pell/ferides\nManeig de la perfussió tissular\nCamp de la conducta: Cures que es basen en el funcionament psicosocial i faciliten els\ncanvis d’estil de vida.\nFoment de la comunicació\nAjudes per fer front a situacions\nCamp de la seguretat: Cures que donen suport psicològic a la persona i ajuden a\nprotegir-se contra els danys\nActuació davant d’una crisi\nCamp de la família: Cures que donen suport a la unitat familiar.\nCures de maternitat\nCures durant la vida\nCamp del Sistema Sanitari: Cures que donen suport a una utilització eficaç del sistema\nd’administració de cures sanitàries.\nMediació del sistema sanitari\nControl del sistema sanitari\nCom s’ha d’utilitzar aquesta classificació\nEn cada diagnòstic d’infermeria proposat s’especifiquen unes intervencions codificades que\nfaciliten el desplegament d’algunes de les activitats. Al final del document, com a annex, hi\nha fotocopiada la classificació amb les activitats recomanades en cada intervenció,\ncodificades per facilitar-ne la consulta.\nCom a full de registre d’aquestes intervencions i activitats també hi ha una proposta en\nl’annex que segueix el model anterior.\nContinuïtat en la millora del document\nContinuïtat en la millora del document i per tant en les cures d’infermeria.\nRevisions periòdiques dels diagnòstics mitjançant la incorporació de l’evidència\nIncorporar nous diagnòstics que apareixen en la pràctica diària assistencial.\nElaborar i recollir els problemes interdependents més freqüents en el procés de cuidar,\nutilitzant la mateixa estructura i metodologia en la que s’han elaborat els diagnòstics.\nElaborar protocols i procediments amb evidència científica que augmentin el valor de les\nintervencions proposades en aquest document i la homogenització de la pràctica\nLligar els estàndards infermers amb els estàndards mèdics i d’altres professionals en\ninstruments comuns com ara les guies de pràctica clínica.\nE st àndar ds de di a gnòs tic s d’i n fe rm er ia a l ’at enci ó pr im àr ia (N AN D\nDiagnòstic d’infermeria: DOL (definició segons la Sra. Rosalinda Alfaro-Hitne en el llibre Proceso enfermero).\nDefinició: Estat en què una persona o grup experimenta un patró normal de sentiments extrems de pèrdua i tristesa en resposta a una\npèrdua real o percebuda.\n•••• Als 2 anys, adaptar-se a la pèrdua. DE PROCÉS:\n•••• Reiniciar/seguir la vida de relació social en 6 i 12 mesos.\n3 R 5290. Facilitar el dol S’ha d’:\n•••• identificar conjuntament la fase del dol.\n•••• donar atencions específiques d’acord a la fase del dol (negació, còlera, negociació, depressió i acceptació).\n3 R 5270. Suport emocional S’ha d’:\n•••• afavorir l’expressió de sentiments creant un entorn apropiat (escolta activa, respectar els silencis, els plors, la rebel·lia, la culpa, el sentiment d’impotència).\n•••• fomentar la presa de decisions sobre la seva vida i la seva salut. •••• reconèixer la normalitat dels seus sentiments.\n•••• valorar les respostes en situacions semblants i identificar quins recursos ha utilitzat. •••• valorar les situacions emocionals com a grup familiar.\n•••• facilitar suport específic segons les seves creences i valors. •••• ...\nE st àndar ds de di a gnòs tic s d’i n fe rm er ia a l ’at enci ó pr im àr ia (N AN D A )\n1 F 1800. Ajudar a l’autocura\n•••• Descans, alimentació, activitats de la vida diària. •••• ...\n3 Q 5100. Potenciar la socialització\n•••• S’ha d’informar el pacient dels recursos disponibles (amics, grups d’ajuda, família, professionals especialitzats).\n3 T 5880. Tècniques de relaxació S’ha de:\n•••• proporcionar un entorn favorable. •••• afavorir una respiració lenta i profunda.\n•••• identificar a les persones estimades que el poden ajudar. •••• ...\n5 W 7140. Suport a la família S’ha d’:\n•••• ajudar a la família a identificar i resoldre conflictes de valor. •••• proporcionar informació sobre el estat de la persona malalta. •••• escoltar inquietuds, sentiments i preguntes de la família.\nNOTA: Quan una persona no ha resolt l’adaptació a la pèrdua en dos anys, es recomana que no passi a Dol disfuncional. Es considera que, en aquest cas, cal\nDiagnòstic d’infermeria: 00135 DOL DISFUNCIONAL relacionat amb (R/A).\nDefinició: Fracàs o perllongació en l’ús de respostes intel·lectuals i emocionals per intentar superar el procés de la investigació de\nl’autoconcepte provocat per una pèrdua real o potencial.\nR/A no utilització de recursos personals i de l’entorn per adaptar-se a la nova situació (bloqueig emocional).\nManifestat per: tristesa, ansietat, verbalització de bloqueig emocional. Alteració dels hàbits en general: menjar, dormir, exercici, etc.\nAltres: identificació exagerada de la pèrdua. Regressió en les fases del dol.\n•••• Adaptar-se (la persona) a la pèrdua en 6 mesos. DE PROCÉS: •••• Identificar el significat de la pèrdua en 2 mesos. 3 R 5290. Facilitar el dol S’ha d’ :\n•••• ajudar a la persona a identificar la naturalesa del vincle amb la pèrdua. •••• ajudar a identificar els sentiments de ràbia, culpabilitat, còlera.\n3 R 5270. Suport emocional S’han de:\n•••• respectar els silencis, els plors, la rebel·lió, la culpa, el sentiment d’impotència.\n•••• fomentar la presa de decisions sobre la seva vida i la seva salut, amb objectius realistes.\n1 F 1800. Ajudar a l’autocura S’han de fomentar:\n•••• el descans, l’alimentació correcta, les activitats de la vida diària, el seguiment del tractament farmacològic\nDiagnòstic d’infermeria: 00135 DOL DISFUNCIONAL relacionat amb (R/A)\n•••• S’ha d’informar dels recursos disponibles (grups d’ajuda i professionals especialitzats)\n•••• Identificar les persones estimades que poden ajudar. •••• ...\n3 R 5230. Potenciar la capacitat de fer front a les situacions difícils •••• S’ha d’estimular la identificació d’objectius realistes.\nDiagnòstic d’infermeria: 00001 DESEQUILIBRI DE LA NUTRICIÓ PER EXCÉS relacionat amb (R/A).\nDefinició: Estat en què una persona experimenta una aportació de nutrients que excedeix les seves necessitats metabòliques.\nR/A Ingesta inadequada, tant quantitativament com\nManifestat per: ingesta d’aliments superior a les necessitats, per Kg. de pes, expressió verbal de desacord amb el seu pes, utilització d’aliments com a\n•••• Recuperar el pes adequat a l’edat, sexe i talla seguint una dieta equilibrada.\n•••• Perdre de 2 a 4 Kg en 30 dies com a mínim •••• Manifestar (la\npersona/cuidador) que coneix l’alimentació adequada a la situació, en una etapa de desenvolupament de 7 dies\n1 D 1280. Ajuda per a disminuir el pes S’han d’ :\n•••• identificar conjuntament els factors que afavoreixen l’excés de nutrients. •••• explicar quantitats nutritives i energètiques dels diferents grups d’aliments:\nconcepte de dieta equilibrada. •••• evitar begudes alcohòliques.\n•••• beure aigua i infusions (1 a 2 litres al dia). •••• evitar menjar entre àpats (“picar “).\n•••• establir un programa d’exercici físic segons edat i disponibilitat. •••• reconèixer l’esforç realitzat.\n3 S 5614. Ensenyament de la dieta prescrita S’ha de :\n•••• recomanar registre diari de la ingesta per a l’autoavaluació.\n•••• establir una dieta baixa de calories adaptant-la als gustos, horaris, hàbits i recursos de la persona.\n•••• acompanyar les recomanacions amb material escrit. •••• ...\n5 X 7110. Implicació familiar\n•••• S’ha d’identificar la capacitat de la família per implicar-se en el pla de cures. •••• ...\n3 T 6040. Teràpia de relaxació simple S’han d’ :\n•••• Ensenyar altres tècniques complementàries: visualització, tacte terapèutic etc.\n•••• Ensenyar tècniques de relaxació perquè les apliqui. •••• ...\nDiagnòstic d’infermeria: 00002 DESEQUILIBRI DE LA NUTRICIÓ PER DEFECTE relacionat amb (R/A).\nDefinició: Estat en què una persona experimenta una aportació de nutrients insuficients per cobrir les necessitats metabòliques.\n(1) R/A ingesta inadequada quantitativament i qualitativa.\n(2) R/A por a recuperar el pes que tenia abans de fer una dieta.\nManifestat per: ansietat, inapetència, rebuig\nd’alimentar-se, pèrdua d’una quantitat determinada de pes. Expressió verbal de la ingesta d’aliments inferior a les necessitats.\n•••• Fer una ingesta adequada a la seva edat, sexe i talla seguint una dieta equilibrada. •••• DE PROCÉS:\n•••• Conèixer quina és la dieta adequada a les seves necessitats en 7 dies. •••• Conèixer (la\nl’alimentació adequada a la situació i etapa del\ndesenvolupament en 7 dies.\n1 D 1240. Ajuda a augmentar el pes S’han d’:\n•••• analitzar les possibles causes del baix pes. •••• ensenyar a augmentar la ingesta de calories. •••• considerar els gustos segons la cultura i la religió. •••• ...\n1 D 1100. Control de la nutrició S’han d’:\n•••• identificar conjuntament els factors que dificulten l’aportació de nutrients. •••• explicar les qualitats nutritives i energètiques dels diferents grups d’aliments. •••• aclarir conceptes erronis sobre la dieta equilibrada.\n•••• establir una dieta incorporant-hi les seves preferències.\n•••• recomanar el registre diari de la ingesta d’aliments ingerits per autoavaluar-se.\n•••• explicar la necessitat de fer una dieta equilibrada.\n•••• reforçar el concepte que una alimentació equilibrada ajuda a mantenir el pes. •••• ...\nDiagnòstic d’infermeria: 00002 DESEQUILIBRI DE LA NUTRICIÓ PER DEFECTE relacionada amb (R/A)\n1 D 1160. Control i seguiment nutricional S’han d’:\n•••• identificar les dades indicatives de malnutrició susceptibles d’abordatge multidisciplinari.\n•••• S’ha d’identificar la capacitat de la família per implicar-s’hi. •••• ...\n1 D 1030. Actuació davant els trastorns d’alimentació S’han d’:\n•••• utilitzar tècniques de modificació de la conducta per promoure conductes que contribueixin a l’augment de pes i per limitar les conductes de pèrdua de pes. •••• proporcionar suport (teràpia relaxació, facilitació de l’expressió de\nsentiments) a mesura que la persona incorpora noves conductes d’alimentació i canvis en l’estil de vida.\nDiagnòstic d’infermeria: 00003 RISC DE DESEQUILIBRI DE LA NUTRICIÓ PER DEFECTE\nDefinició: Estat en què una persona experimenta el risc de patir una aportació de nutrients insuficient\nper cobrir les necessitats metabòliques.\nR/A Preocupació estètica. R/A No acceptació del propi\nDE RESULTAT: •••• Mantenir una ingesta\nadequada a la seva edat, sexe, talla seguint una dieta equilibrada.\n•••• Conèixer quina és la dieta equilibrada a les seves necessitats per un bon creixement i\ndesenvolupament en 30 dies.\n1 D 1260. Control de pes S’ha de:\n•••• determinar la motivació de la persona per canviar hàbits en l’alimentació. •••• ajudar a establir pautes durant els àpats.\n•••• determinar conjuntament el pes corporal adequat a la seva edat, sexe i etapa de desenvolupament.\n•••• establir menjades equilibrades, variades i coherents. •••• ...\n1 D 5246. Assessorament nutricional S’ha d’:\n•••• establir una relació terapèutica basada en la confiança i el respecte.\n•••• facilitar la identificació de les conductes alimentàries que es desitgin canviar. •••• proporcionar informació sobre la necessitat de modificar la dieta per raons de\nsalut. •••• ...\nDiagnòstic d’infermeria: 00031 NETEJA INEFICAÇ DE LES VIES AÈRIES relacionat amb (R/A)\nDefinició: Estat en què la persona és incapaç d’eliminar les secrecions o obstruccions del tracte respiratori.\n(1) R/A disminució de l’activitat física.\n(2) R/A utilització inadequada de les indicacions\nterapèutiques. (3) R/A dolor.\nManifestat per: sorolls respiratoris, tos ineficaç. Expressió de dificultat per respirar o eliminar secrecions, cansament: aleteig nasal. Altres:\nDE RESULTAT •••• Mantenir les vies\nrespiratòries permeables i lliures de secrecions en 30 dies.\n•••• Manifestar la millora de la permeabilitat de les vies aèries en 7 dies.\n2 K 3350. Control i seguiment respiratori S’han de:\n•••• vigilar freqüència, ritme, profunditat i esforç. •••• controlar esquema respiratori.\n•••• auscultar sorolls respiratoris. •••• ...\n2 K 3140. Control de vies aèries S’han d’:\n•••• utilitzar aerosols i O2 adequadament.\n•••• planificar períodes de descans. •••• identificar el color de l’expectoració. •••• ingerir líquids.\n•••• Mantenir un entorn ventilat i lliure d’irritants. •••• ...\n2 K 3250. Ensenyar a tossir de forma efectiva\n•••• S’han d’ensenyar tècniques de sosteniment durant períodes de tos, si hi ha dolor.\n2 K 3230. Fisioteràpia respiratòria\n•••• S’ha de planificar un programa de mobilització progressiva amb ajuda de recursos materials (agafadors, caminadors, etc.).\nDiagnòstic d’infermeria: 00078 MANEIG INEFECTIU DEL RÈGIM TERAPÈUTIC relacionat amb (R/A)\nDefinició: Patró de regulació i integració en la vida diària d’un programa de tractament de la malaltia i de les seves complicacions que\nresulta insatisfactori per obtenir objectius de salut.\n(1) R/A falta motivació per desànim comprometre’s a integrar canvis en el seu estil de vida.\n(2) R/A la dificultat a combinar un tractament complex. (3) R/A la manca de\nconeixements sobre el bon compliment.\npel maneig de la situació.\nNo ha pres la medicació.\nDE RESULTAT: •••• Complir el programa de tractament prescrit (fàrmacs) en un termini de 3 mesos. •••• Complir el programa de tractament prescrit (modificacions en l’estil de vida) en un termini de 6 mesos. DE PROCÉS:\n•••• Iniciar modificacions en l’estil de vida en 15 dies.\n•••• Col·laborar (la família /cuidador) en el seguiment del pla terapèutic en 15 dies.\n3 O 4420. Acord amb la persona S’han d’:\n•••• oferir diverses alternatives, perquè pugui escollir-ne la més adequada. •••• informar dels grups d’ajuda.\n3 O 4360. Modificació de la conducta S’ha de:\n•••• permetre l’expressió de sentiments.\n•••• identificar les conductes errònies i analitzar-ne les conseqüències.\n•••• discutir la millor forma d’incorporar el pla terapèutic, respectant les activitats de la vida diària.\n•••• identificar cadascun dels avenços que ha fet la persona i facilitar-ne els canvis.\n4V 6610. Identificació de riscos S’ha de:\n•••• determinar el compliment del tractament mèdic i de les cures. •••• planificar les activitats de disminució de riscos.\n00078 MANEIG INEFECTIU DEL RÈGIM TERAPÈUTIC relacionat amb (R/A)\n3 S 5616. Ensenyament: medicament prescrits S’ha de:\n•••• fer un seguiment de la presa de medicació •••• identificar les complicacions.\n•••• explicar els signes i símptomes d’alarma.\n•••• facilitar el material de suport. Diverses formes que facilitin el tractament. •••• …\nDiagnòstic d’infermeria: 00082 MANEIG EFECTIU DEL RÈGIM TERAPÈUTIC\nDefinició: Patró de regulació i integració en la vida diària d’un programa pel tractament de la malaltia i de les seves complicacions que\nresulta satisfactori per aconseguir objectius específics de salut.\n•••• Mantenir les conductes i els hàbits indicats en el seu pla terapèutic. •••• Expressar l’interès a seguir el pla\nterapèutic en tot moment.\n3 O 4480. Facilitar l’autoresposabilitat S’han de :\n•••• revisar objectius de salut.\n•••• remarcar la importància d’instaurar/mantenir estratègies encaminades a la prevenció de les complicacions.\n•••• discutir la millor manera d’incorporar el pla terapèutic perquè el pacient el segueixi mantenint. •••• explicar els beneficis del bon compliment.\n•••• explicar els efectes secundaris que es poden derivar de la malaltia, de com detectar-ne els signes i símptomes, i de les estratègies necessàries per prevenir-les (s’han d’orientar segons la malaltia que pateix).\n•••• repassar periòdicament els protocols de les activitats recomanades segons malalties cròniques. •••• ...\n3 S 5540. Potenciar la disposició de l’aprenentatge S’ha de :\n•••• cuidar l’entorn per facilitar l’aprenentatge. •••• fomentar l’expressió de sentiments.\n•••• donar temps perquè la persona expressi els dubtes. •••• fomentar la participació de la família.\nDiagnòstic d’infermeria: 00146 ANSIETAT relacionat amb (R/A)\nDefinició: Sensació d’incomoditat l’origen de la qual molt freqüentment és inespecífic o desconegut per a la persona.\n(1) R/A sentiments d’amenaça a la seva integritat física. (2) R/A manca de\nconeixements sobre els esdeveniments de la situació de salut. (3) R/A manca de\nconeixements dels mitjans d’ajuda.\nManifestat per: tensió, nerviosisme, por, expressió de preocupació, dificultat de concentració, respostes físiques: suor, taquicàrdia, etc. Altres:\n•••• Manifestar la disminució dels símptomes físics i\nemocionals en 30 dies. DE PROCÉS:\n•••• Identificar els esdeveniments que li generen ansietat en 15 dies.\n3 T 5820. Disminució de l’ansietat S’han d’:\n•••• explorar conjuntament els factors desencadenants de l’ansietat. •••• permetre l’expressió de sentiments: por, angoixa, preocupació, etc.\n•••• explorar conjuntament estratègies utilitzades en altres ocasions per afrontar l’ansietat.\n•••• controlar l’administració de fàrmacs, si en pren.\n•••• facilitar la informació necessària referida al problema de salut: proves diagnòstiques, exploracions en general, intervencions quirúrgiques, tractaments, etc.\n•••• fomentar la presa de decisions (vol o no vol fer-se una prova determinada). •••• informar dels recursos propis i de l’entorn.\n3 T 5900. Distracció\n•••• S’ha de descriure el motiu, els beneficis els límits i tipus de les tècniques de distracció disponibles.\nS’ha d’ :\n•••• animar la persona que esculli la tècnica de distracció desitjada: música, participar en una conversa o explicar amb detall, un succés o conte, imaginació dirigida.\n•••• individualitzar el contingut de la tècnica de distracció en funció de les tècniques utilitzades amb anterioritat segons l’èxit, l’edat, i el nivell de desenvolupament.\n•••• ensenyar la persona a obrir i tancar els ulls o centrar-se en un sol objecte. •••• aconsellar la persona que practiqui la tècnica de distracció anticipant-se a\nuna situació angoixant, si és possible. •••• ...\n•••• ensenyar altres tècniques complementàries: visualització, tacte terapèutic, etc.\n•••• ensenyar tècniques de relaxació perquè les apliqui.\nDiagnòstic d’infermeria: 00148 POR relacionat amb (R/A)\nDefinició: Sensació d’amenaça relacionada amb una font identificable que la persona valida.\n(1) R/A manca de\nconeixements (tractament, hospitalització, proves diagnòstiques, …). (2) R/A dolor (exploracions,\npostoperatori, …). (3) R/A sensació d’amenaça\nManifestat per: sensació d’incomoditat,sudoració, taquicàrdia, sensació de pànic, alteració del son Altres:\n•••• Expressar una disminució de la por en 15 dies.\n•••• Identificar els factors que pot controlar i els que no en 7 dies.\n•••• Demostrar (la família)\nhabilitats suficients per ajudar la persona a manejar les situacions de por en 7dies.\n3 R 5230. Potenciar la capacitat de fer front a situacions difícils S’ha d’ :\n•••• ajudar la persona a expressar les seves pors.\n•••• ajudar-la a identificar recursos personals per afrontar la situació. •••• ...\n3 R 5380. Potenciar la seguretat\n•••• Se li ha de donar informació real i adequada de la situació que li provoca la por evitant mentides tranquil·litzadores.\n•••• Se li han d’explicar detingudament les proves diagnòstiques, els tractaments i les estades a l’hospital.\n•••• Si la por és infundada no s’ha de negar ni minimitzar-la i se li ha de donar informació ajustada a la realitat\n•••• Se li han d’ensenyar mesures de contenció per evitar dolor. •••• ...\n3 T 5880. Tècniques de relaxació S’ha de :\nDiagnòstic d’infermeria: 00061 CANSAMENT EN L’EXERCICI DEL ROL DE CUIDADOR relacionat amb (R/A)\nDefinició: Dificultat percebuda per part del cuidador per exercir aquest rol en la família.\n(1) R/A desconeixement sobre el curs de la malaltia de la persona que s’està cuidant.\n(2) R/A la durada i complexitat de les cures.\n(3) R/A la manca de recursos propis i de l’entorn\n(habilitats, ajudes humanes i materials).\nManifestat per: feblesa, cansament, sentiment d’impotència, agressivitat, no es practiquen les cures adequades.\n•••• Manifestar que no es tenen dificultats per seguir cuidant la persona en el termini de 30 dies.\n•••• Rebre (la persona malalta) les cures indicades per mantenir la seva independència en tot moment DE PROCÉS\n•••• Expressar el desig de seguir cuidant la persona en el termini de 7 dies\n•••• Demostrar les habilitats en el domini de les cures en el termini de 15 dies.\n5 X 7040. Suport al cuidador principal S’han de :\n•••• reconèixer els factors estressants.\n•••• informar sempre que sigui possible, anticipant-nos als esdeveniments. •••• permetre temps per explorar els seus sentiments: cansament, ansietat,\ntrastorns del son, preocupacions.\n•••• identificar conjuntament les activitats estressants i veure quines es poden modificar.\n•••• planificar, conjuntament, la reorganització de les activitats, en funció de la complexitat de les cures.\n•••• garantir la informació dels recursos existents: - de l’entorn: grups d’ajuda, ingressos - temporals.\n•••• mantenir el contacte telefònic (infermera).\n•••• identificar conjuntament els recursos que necessita (familiar, ajuda social).\nidentificar la necessitat de satisfer el temps de lleure i facilitar els recursos necessaris perquè això sigui possible.\n•••• ensenyar les tècniques adequades per a cada procediment (cures, mobilitzacions, etc.).\n•••• S’ha de valorar la implicació d’altres familiars en el seguiment del pla terapèutic.\n5 W 7140. Suport a la família S’ha d’ :\n•••• assegurar a la família es li donen les millors cures possibles a la persona. •••• determinar la càrrega psicològica que té per a la família el pronòstic. •••• respondre a totes les preguntes dels membres de la família o ajudar-los a\nobtenir les respostes.\n•••• ajudar a la família a identificar i resoldre els conflictes de valors.\nDescargar (PDF - 97 página - 503.88KB)\nCURES AUXILIARS D INFERMERIA\nEn aquest crèdit l’alumne/a aprèn a atendre el pacient en les seves necessitats bàsiques, per tal d’oferir-li una estada més agradable en el centre assistencial on es trobi.. Les\nCures d infermeria Cuidados de enfermería\n● Anotar en la documentació d’infermeria l’aparició de sagnat, signes d’infecció, problemes en el catèter i el canvi de tècnica de depuració Tècniques de\nManual de procediments d infermeria II\nAlguns dels procediments que s’utilitzen per aconseguir la màxima esterilitat en una tècnica són: fer el rentat antisèptic de les mans, vestir-se per fer un procediment que requereixi\nManual de procediments d infermeria I\n•\tL’OMS recomana utilitzar la higiene de les mans mitjançant fricció amb preparats d’alcohol com a pràctica habitual abans de qualsevol procediment que es faci a un pacient,\nIII Premi a la Innovació en Processos d Atenció i Organització en Atenció Primàr...\nPer aquest fet s’utilitzarà Regressió Logística per veure si amb la intervenció milloren la resposta (participació en el cribratge) ajustada per edat, nombre de visites al metge i\nELS PROFESSIONALS D INFERMERIA EN SITUACIONS D EMERGÈNCIES I CATÀSTROFES GRAU EN...\nEl professionals d’infermeria apliquen els seus coneixements amb aquestes situacions en l’àmbit sanitari aplicant els procediments i tècniques adients a les diferents\nDIPLOMATS/DES GRADUATS UNIVERSITÀRIS D INFERMERIA PER ATENCIÓ SOCIOSANITARIA\nFerides cròniques en la persona gran: Lesions adquirides relacionades amb la dependència; úlceres de l’extremitat inferior: venoses, de etiologia isquèmica i peu diabètic; tractament\nEscola Universitària d Infermeria Gimbernat\nTambién es cierto que diversos autores postulan que la intoxicación por cannabis puede provocar síntomas psicóticos sin llegar a desarrollar una psicosis propia, y es\nSISTEMA DE GARANTIA DE LA QUALITAT DE LES PRÀCTIQUES EXTERNES DELS ESTUDIS D INF...\nDurant els mesos de juliol i agost la responsable de pràctiques i/o la sotsdirectora dels estudis, juntament amb les direccions d’infermeria dels centres assistencials, fan una\nFarmàcia d Atenció Primària\nDosi màxima Es supera dosi màxima o dosi alta diària segons fitxa tècnica, d'acord amb l'interval de receptes definit. Revisar el nombre de receptes i interval de\nCategoria: DIPLOMAT/DA SANITARI/ÀRIA D INFERMERIA (SUBGRUP A2) D ATENCIÓ PRIMÀRI...\nValorats els mèrits de les persones aspirants que opten per la fase de concurs oposició a places vacants de la categoria professional diplomat/da sanitari/ària d’infermeria (subgrup\nGUIA D ACOLLIDA A L ATENCIÓ PRIMÀRIA\npostgrau d infermeria de pràc&ca avançada en l atenció integral a les persones a...\nCures d infermeria Malalts amb lesions cerebrals greus\nNou Model Organitzatiu Direcció d Infermeria\nUnitat d Atenció d Infermeria, Docència i Recerca (AIDIR: Ciutat Vella)


José María Mena - Llums i taquígrafs\nJurista i exfiscal anticorrupció,\nfiscal en cap del TSJC (1996-2006)\n“La corrupció, com tota la delinqüència greu impune, és un enemic social ‘dorment’”\nSempre hi ha hagut corrupció. Hi ha casos prou paradigmàtics al llarg de la història. La tropa que sortia de Barcelona cap a la guerra del Rif moria, més que en el combat, de malalties i per falta d’alimentació, calçat i roba adequada perquè l’oficialitat corrupta, d’acord amb els proveïdors, s’enriquia. El rei va esperonar la guerra pels seus interessos a les mines del Rif, en què participava l’aristocràcia catalana.\nNingú va resultar responsable d’aquesta conducta criminal, que va causar més de deu mil morts en combat i moltes més per les malalties derivades de les condicions miserables a les quals eren sotmesos els soldats.\nTambé durant la II República van aparèixer casos de corrupció. El més sonat, potser, va ser el de l’estraperlo. Els holandesos Strauss, Perle i Lowann van inventar una ruleta trucada –amb la qual sempre guanyava la banca– perquè funcionés al casino de Sant Sebastià. Van batejar-la amb el nom format per les síl·labes inicials dels tres cognoms. Van convenir amb Lerroux, ministre i després president del Govern, que els autoritzés desenvolupar el seu negoci fraudulent a canvi que ell percebés el 25% del benefici, a part d’altres comissions inferiors per a altres polítics del seu Partit Radical. Només es va posar fi a aquest escàndol amb l’arribada del Front Popular.\nAmb la dictadura, l’escassetat d’aliments i d’altres productes de primera necessitat va donar peu a l’aparició del mercat negre, al qual es va denominar amb el nom genèric d’estraperlo. Hi havia estraperlistes mínims, de simple supervivència, i grans estraperlistes emparats pels jerarques del Règim, que eren els antecedents de la corrupció moderna.\nLa base de la corrupció és la utilització, per al benefici particular, del poder polític amb capacitat decisòria en assumptes de rellevància econòmica. Això només es pot aconseguir, de manera estable i duradora, amb una garantia d’impunitat. La dictadura franquista oferia aquesta garantia als seus sequaços, que no eren només uns quants jerarques de Madrid. La retenció del poder polític total permetia les decisions arbitràries profitoses. La «unitat del poder» permetia l’absència pràctica de riscos de denúncia política, judicial i mediàtica. El silenci davant dels abusos s’imposava amb por i, a més a més, amb complicitats disseminades per tot l’Estat espanyol.\nUna altra de les característiques de totes les organitzacions criminals és la coherència fèrria, el silenci interior recíproc. Com en l’omertà. L’experiència criminològica ens diu que mentre una banda criminal conserva la coherència interna no hi ha qui la derroti. La seva ruïna deriva, necessàriament, de les seves dimensions internes, normalment vinculades a la lluita pel comandament o pel repartiment del botí. Amb la delinqüència organitzada dedicada a la corrupció passa el mateix.\nFins als temps del tardofranquisme a Espanya no hi passava mai res. Però en un determinat moment el règim va començar a evidenciar fissures. Entre els falangistes hi va aparèixer l’esquerda que separava els immobilistes dels aperturistes, dirigits per Manuel Fraga i José Solís. Però davant dels falangistes hi va aparèixer un nou bloc polític, el dels tecnòcrates, amb el ministre català López Rodó com a figura més significativa. L’Opus Dei era el nou credo que pretenia arraconar els falangistes. Aquests van reaccionar amb virulència aprofitant el cas Matesa. Un empresari català proper a aquest sector va ser processat el 1969 acusat d’un frau de desenes de milers de milions de pessetes. La premsa controlada per Fraga i per Solís, seguint la seva estratègia, es va acarnissar aferrissadament contra ell i va derrotar la nova força emergent dels tecnòcrates. L’empresari va ser condemnat i empresonat, però Carrero Blanco era més de l’Opus que de la Falange, i manava més que Fraga i Solís. Tots dos van ser cessats i l’empresari va ser indultat, i així es va seguir una línia d’impunitat de la corrupció que encara no ha acabat. La lluita pel comandament i pel botí la van guanyar els tecnòcrates.\nLa corrupció és una forma de criminalitat organitzada. La seva condició essencial és la de ser sistèmica. Per això mai apareix sol un cas aïllat, excepcional. I la prova n’és que sempre que apareix un nou cas, els polítics propers al corrupte de torn s’afanyen a dir que és un cas puntual, que el sistema és íntegre, net. Necessiten afirmar-ho perquè la negació de l’essència sistèmica és la base de la seva pròpia supervivència.\nDurant l’etapa autonòmica de Catalunya també ha aparegut la lacra de la corrupció, inicialment vinculada a les seves característiques generals de ser sistèmica i impune. S’ha dit que si la justícia hagués sigut rigorosa en el cas de Banca Catalana, hauria constituït un fre davant la corrupció posterior. N’hauria impedit la prossecució, hauria deixat de ser sistèmica. Potser aquesta afirmació és excessiva, pròpia dels qui esperen massa dels tribunals, però el que és indubtable és que la trista actitud de l’Audiència, timorata davant la pressió política i mediàtica, sí que va constituir un missatge d’impunitat objectiva ben rebut pels corruptes a Catalunya i a Espanya.\nConvé assenyalar que seria erroni valorar els nivells de la corrupció a Catalunya a partir de les notícies divulgades, de les quals han nascut, generalment, els casos judicialitzats. Dit això, el problema criminològic de les anomenades «xifres negres» de la criminalitat té el seu màxim exponent en la delinqüència organitzada, protagonista coral de la corrupció.\nSeria desitjable que no hi hagués més corruptes que els coneguts, publicats i jutjats. Però no hi ha base per a l’optimisme. Com en totes les àrees de la criminalitat, els casos coneguts són la punta de l’iceberg d’una realitat social molt més gran, que és la «xifra negra», que generalment no es coneix. I com tota delinqüència greu impune, constitueix un perill; és un enemic social «dorment».\nEl problema fonamental és la dificultat per controlar aquells «determinats interessos» que constitueixen el poder real. Els poders democràtics –legislatiu, executiu i judicial– gestionen la sobirania que «resideix en el poble», segons la Constitució. Però és evident que és una declara ció tan bonica i impracticable com la que establia l’article 6 de la primera Constitució, el 1812, que exigia a tots els espanyols «amar a la patria y ser justos y benéficos».\nDarrere les declaracions emfàtiques, sempre ampul·loses i imprecises, hi ha la inassequibilitat del poder real, de la veritable sobirania, difusa, sense controls, normes ni fronteres. Aquesta insuficiència essencial del poder polític democràtic es concreta en insuficiències de gestió i dels seus gestors. Un poder legislatiu «partitocràtic», mediatitzat per poderosos lobbys, un poder judicial abstret, burocratitzat i de vegades polititzat, i un poder executiu propens a l’opacitat, atent al manteniment del comandament i a futures portes giratòries. Les xarxes clientelars operen com els últims vasos capil·lars, irrigant la pell del sistema. La insuficiència dels mecanismes democràtics també és sistèmica. Per això la democràcia és necessàriament i permanentment revisable.\nNo és probable que es pugui posar fi a la corrupció amb determinades mesures o alternatives. Els casos assenyalats, a títol d’exemple, viscuts al llarg del segle xx, en diferents moments històrics, evidencien l’altíssima probabilitat d’haver de continuar convivint amb aquesta malaltia social. Però determinades mesures preventives i sancionadores poden i s’han d’articular per contenir la corrupció.\nEl rearmament ètic és una condició necessària, però no suficient. Fa falta un canvi en les regles de joc polítiques, jurídiques i específicament penals. Però no solament penals. El dret penal per si mateix no resol els problemes. Encara que la inoperància del sistema judicial (amb les seves decisions de vegades inexplicables, les seves lentituds exasperants i la seva limitació, també sistèmica, pels indults del Govern) provoca la sensació cívica i popular que, a més de no resoldre els problemes, de vegades els agreuja.


Rudy amenaça la lògica del Barça Regal\nEl Reial Madrid se la juga amb l'escorta per intentar evitar un altre títol blaugrana\nÀLEX GOZALBO Barcelona 09/10/2011 00:00\nLa Lliga de Petrovic no la va guanyar el Reial Madrid i, per tant, l'empresa no és fàcil, però Rudy Fernández -jugador amb qui tothom bateja la Lliga Endesa, que va començar ahir- és la gran esperança del conjunt blanc per fer-se amb un títol que no guanya des de l'any 2007.\nAl nou Reial Madrid encara li falta un base solvent, però ha crescut un esglaó respecte a l'equip que la campanya passada es va quedar sense sumar cap títol. A les incorporacions de Martynas Pocius i Jaycee Carroll s'hi ha de sumar la de l'escorta dels Dallas Mavericks, que defensarà la samarreta blanca mentre duri el tancament patronal de la NBA. El conjunt ha millorat defensivament i, com va demostrar a la Supercopa de Bilbao, ha escurçat la distància que el separa del Barça Regal.\nEl conjunt blaugrana, però, continua sent el gran favorit, tot i que ningú ha aconseguit repetir títol des de l'any 2004. A més, al Palau Blaugrana estan segurs que el Reial Madrid de Pablo Laso serà més bel·ligerant, tant a la pista com a fora, on esperen un patró de comportament més semblant al de José Mourinho que al d'Ettore Messina.\nEl Barça Regal és favorit perquè manté el mateix entrenador, Xavi Pascual, i vuit jugadors de la temporada passada, aspecte que facilitarà la feina en els primers mesos. A més, ha fitxat millor que ningú, incorporant Marcelinho Huertas, Chuck Eidson i Judson Wallace, i recuperant Xavi Rabaseda.\nLa guerra de Badalona i Manresa\nEl Fiatc Joventut i l'Assignia Manresa, que aquest migdia s'enfronten al Nou Congost, competiran en una altra guerra molt diferent. A Badalona, Salva Maldonado vol recuperar la credibilitat d'una Penya que l'any passat es va deixar arrossegar pel conformisme i va confondre l'aposta pel planter amb deixar anar a la pista joves jugadors que encara no tenien la consistència necessària per assumir tant de protagonisme.\nNo serà una temporada senzilla, la del Fiatc Joventut, que anirà de menys a més. Els resultats de les pri meres setmanes seran pitjors que els de les últimes, ja que estaran condicionats per les lesions, l'adaptació a un entrenador nou i la necessitat d'integrar sis jugadors nous (Pooh Jeter, Derrick Obasohan, Fede Van Lacke, Tay Williams i Pape Sow).\nJaume Ponsarnau, per la seva banda, inicia una temporada de canvi a Manresa, ja que l'Assignia s'ha vist obligat a reduir el seu pressupost -que ja era el més baix de la Lliga Endesa- un 30%. L'equip, però, no ha fitxat malament i el tècnic disposa d'un conjunt amb més talent per anotar que el que va conduir la temporada passada. Els jugadors tenen més punts a les seves mans i, si mantenen la consistència defensiva dels seus predecessors, no serà un rival fàcil de superar.\nAtents al tancament patronal\nA banda del Barça Regal i el Reial Madrid, un grup de quatre equips sembla tenir clara la seva presència a les eliminatòries per al títol, especialment el Caja Laboral. Josean Querejeta ha dissenyat un equip al gust de Dusko Ivanovic, amb un físic portentós que li permetrà ser feliç apostant per la defensa i jugant amb molta intensitat i ritme en atac.\nEl dubte del conjunt basc, com en el cas del Reial Madrid (Rudy Fernández) i el Lucentum Alacant (Kyle Singler), és saber fins quan podrà comptar amb Kevin Seraphin, jugador que abandonarà la Lliga Endesa tan aviat com se solucioni el tancament patronal de la NBA.\nL'Unicaja, el Bizkaia Bilbao Basket i el València també inicien la temporada amb la clara idea d'acabar entre els vuit primers, concepte que comparteixen amb el Cajasol Banca Cívica i el Gran Canària 2014. L'equip sevillà treu pit gràcies a una plantilla cara, mentre que el canari ho fa confiant en el bon rendiment que sol obtenir de jugadors semidesconeguts.\nDels altres vuit conjunts que completen la Lliga Endesa, tres tenen credibilitat per fer coses interessants: l'UCAM Múrcia, el Lucentum Alacant i el Lagun Aro GBC, en què Sito Alonso torna a seure en una banqueta. La resta (el Fuenlabrada, el Blancos de Rueda Valladolid, el CAI Saragossa, l'Asefa Estudiantes i l'Obradoiro) no tenen mal equip, però serà difícil que incomodin els conjunts de la part alta de la classificació.\nPer no perdre el costum, la competició ha començat alterada amb un incident extraesportiu. El partit que avui havia d'enfrontar el CAI Saragossa i el Blancos de Rueda Valladolid s'ha ajornat per la impossibilitat de resoldre el conflicte de competències plantejat entre l'equip que entrena Luis Casimiro i la FIBA en relació amb la tramitació de les llicències de Dalibor Bagaric i Hervé Touré.


La Diputació neteja i esbrossa el Castell de Santa Magdalena | Canal56 Notícies\nInicio Santa Magdalena La Diputació neteja i esbrossa el Castell de Santa Magdalena\non: 15/04/2021 En: Santa Magdalena\nLa Brigada de la Diputació de Castelló està treballant, durant aquesta setmana, en la neteja i desbrossament del Castell Polpis, a Santa Magdalena. Els operaris han procedit al desbrossament de tota l’entrada al recinte emmurallat, així com de l’interior, a la plaça d’armes.\nTasques de manteniment en la fortalesa, que enguany veurà millorada la seguretat de tot el perímetre, gràcies a l’administració provincial, que ja està treballant en la futura redacció d’un Pla Director, que serà el primer pas per a posar en valor Polpis.\nSergio Bou, alcalde de Santa Magdalena, ha explicat que “la Diputació està realitzant tasques de manteniment perquè el Castell Polpis lluïsca el seu millor aspecte de cara als visitants, que en aquesta època de l’any són molt nombrosos. De fet, durant la Setmana Santa, hem pogut observar un augment molt significatiu respecte a anys anteriors”.\nPeníscola reprén l’activitat presencial en la Universitat Popular i la Biblioteca


El 3r Fòrum d'Inversió CAT SUD reunirà emprenedors amb possibles inversors | Canal Reus TV\nEl 3r Fòrum d'Inversió CAT SUD reunirà emprenedors amb possibles inversors\n10:00 - 5 desembre 2018\nAquesta iniciativa està impulsada per la Diputació de Tarragona, l'Ajuntament de Tarragona, l'Ajuntament de Reus i ACCIÓ.\nLa Diputació de Tarragona, L'Ajuntament de Tarragona, l'Ajuntament de Reus i l'Agència per a la competitivitat de l'empresa de la Generalitat de Catalunya (ACCIÓ) convoquen per tercer any consecutiu el Fòrum d'Inversió CAT SUD, un espai d'oportunitats que reuneix empreses emergents que busquen finançament per als seus projectes amb inversors del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre. El fòrum tindrà lloc el pròxim 31 de gener al Palau Firal i de Congressos de Tarragona.\nEls emprenedors que desitgin participar en aquesta convocatòria poden presentar els seus projectes fins al 21 de desembre. Després d'una selecció de les millors iniciatives, els emprenedors escollits tindran l'oportunitat d'exposar públicament els seus projectes davant dels inversors presents al Fòrum CAT SUD. A més, aquesta iniciativa també oferirà als seleccionats assessorament especialitzat per perfeccionar les habilitats a l'hora de comunicar el seu projecte empresarial. Hi poden participar projectes constituïts en els darrers cinc anys i amb seu social a Catalunya.\nEl Fòrum d'Inversió CAT SUD va néixer per facilitar l'acostament de la iniciativa emprenedora a persones inversores, acompanyant en el procés de cerca d'inversió els projectes empresarials i potenciar l'emprenedoria a les comarques del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre.


El Parlament aprova la Llei del Cos d'Agents... - Govern.cat\nquery_builder 25 juny 2003 12:13\nEl Parlament aprova la Llei del Cos d'Agents Rurals\n Queda configurat com un cos de vigilància i control, de protecció i prevenció integral del medi ambient i de policia administrativa especial en diferents àmbits de protecció\nEl Ple del Parlament de Catalunya ha aprovat avui la Llei del Cos d’Agents Rurals, que té per objecte la regulació del cos, així com l’ordenació de les seves activitats d’inspecció administrativa i determinades activitats de col·laboració en la gestió que es porten a terme en el medi natural. El Cos d’Agents Rurals es va crear l’any 1986 i actualment està format per 412 persones.\nEls objectes bàsics d’aquesta Llei són quatre: delimitar les funcions del Cos d’Agents Rurals, crear especialitats, definir la seva estructura i dotar-la d’un règim disciplinari.\nEn primer lloc, es vol afavorir un alt grau de protecció del medi natural, preservant-lo d’actuacions que puguin ser lesives per als seus valors; configurar un règim de vigilància (sobre l’aprofitament dels recursos forestals, la fauna i la flora, els espais protegits, el patrimoni forestal públic i els impactes ambientals), col·laborar en la gestió, control i inspecció en el medi natural que sigui eficaç i fonamentar en els principis de corresponsabilització, sostenibilitat i educació ambiental dels ciutadans i de les ciutadanes; contribuir a l’aplicació de la normativa ambiental, mitjançant actuacions d’assessorament i conscienciació ciutadana, impulsant conductes respectuoses amb el medi natural i prevenir la comissió d’infraccions i formulant les denúncies que corresponguin.\nD’aquesta manera, el Cos d’Agents Rurals queda configurat com un cos de vigilància i control, de protecció i prevenció integral del medi ambient i de policia administrativa especial en els següents àmbits:\n Espais naturals protegits, tant terrestres com marítims, reserves de caça i pesca i qualsevol altre espai natural amb mesures de protecció, de la flora i fauna protegida, així com la lluita contra el furtivisme.\n Treballs de prevenció, vigilància detecció i investigació d’incendis forestals\n Patrimoni forestal, de les forests declarades d’utilitat pública, dels camins ramaders, de la flora i fauna silvestre.\n Recursos forestals, dels recursos cinegètics, dels piscícoles i dels marins protegits.\n Protecció dels animals\n Activitats extractives, dels impactes ambientals i de l’accés al medi natural\n Totes aquelles altres que se’ls pugui encomanar per Reglament en l’àmbit del seguiment i el compliment de la legislació mediambiental.\nLes funcions del Cos d’Agents Rurals són la vigilància, inspecció i col·laboració en la gestió dels àmbits esmentats; la investigació d’infraccions; i la informació i l’assessorament als ciutadans i ciutadanes. El cos disposa de diferents àrees d’especialització, que són:\n Prevenció i investigació d’incendis forestals;\n Fauna protegida, caça i pesca;\n Espais naturals protegits i biodiversitat; i\n Recursos forestals\ntot i que i se’n poden determinar unes altres reglamentàriament.\nLes funcions de vigilància, de col·laboració en la gestió, de control i de conscienciació ciutadana que porta a terme l’administració ambiental a través dels seus i les seves agents és de gran importància a Catalunya. L’any 1986 es va crear el Cos d’Agents Rurals, amb la voluntat de configurar una estructura administrativa que permetés assolir de forma adequada el repte que planteja als poders públics haver de garantir una adequada protecció de la natura.\nEl cos enllaça amb la Guarderia Forestal de l’Estat, traspassada pel Reial Decret 1950, de 31 de juliol de 1980 i lliga també amb la tradició del Servei Forestal de la Generalitat de Catalunya, creat el 25 de gener de 1932, que havia tingut com a precedent el del mateix nom creat per la Mancomunitat i que va exercir les seves funcions fins el 1923.\nEn el moment actual, cal aprofundir en l’experiència assolida per dotar al Cos d’una nova regulació fonamentada en els principis de corresponsabilització, sostenibilitat i educació ambiental dels ciutadans i de les ciutadanes. Igualment, amb aquesta llei es fixen uns principis que suposen un compromís envers la societat de què l’actuació del cos es dugui a terme sota el criteri d’assolir el màxim grau de qualitat i eficiència en l’exercici de les funcions que te encomanades.\nLa Llei dota al Cos d’una estructura administrativa i garanteix l’existència d’àrees d’especialització així com la possibilitat de desenvolupar la carrera professional. Es pretén amb aquesta regulació aplicar al cos d’agents rurals les noves tendències en matèria de Funció Pública que han de revertir en un major grau de satisfacció i professionalització de les persones que pertanyen al cos d’agents rurals en l’exercici de la seva funció.


La Medicina General a les Mutues: Campanya Publicitaria d'Assistencia Sanitària Col·legial a Internet\nCampanya Publicitaria d'Assistencia Sanitària Col·legial a Internet\nHe trobat un anunci d’Assistència Sanitària Col·legial (ASC) a la següent pàgina d'internet: http://saludprepagada.blogspot.com/. Si vols veure l'anunci de la campanya fes clic a: http://www.grup-assistencia.com/campanya/\nEs curiós com per vendre una pòlissa d’assistència primària (sense hospitalització), un dels pocs conceptes que figuren es que el pacient tindrà "accés directe a l'especialista sense visita prèvia al metge de capçalera".\nAmb la lectura d'aquest anuni, em torno a preguntar perque ASC no paga als metges generals com als especialistes. I torno a recordar la primera consideració suscrita per molts generalistas d'ASC en un important document de consens: "El pacient és qui escull lliurement el metge en les entitats d’Assegurança Lliure. Per quina raó ha de cobrar menys el capçalera per un acte mèdic que podria haver estat realitzat per un especialista en virtut de la lliure elecció del pacient?"\nEl bo de la campanya es que s'acosta a nous clients amb una oferta molt competitiva. Esperem parlar-ne al veure resultats.


Només el 14% dels alumnes de secundària i el 35% dels de primària parlen català al pati - SocPetit.cat\nEntradaAutor: Toni » dj. set. 16, 2021 10:01 am\nEl 14% dels alumnes de secundària i el 35% dels de primària parlen català al pati, segons dades de la Plataforma per la Llengua. L'entitat subratlla també que als patis dels instituts públics de Valls "només el 40% de les converses són en català" o que els alumnes de quart d'ESO "tenen més coneixements de castellà que de català a totes les regions educatives". Finalment afirma que "tan sols el 53% dels joves de Barcelona domina el català". Davant d'aquest escenari l'entitat alerta de "l'emergència lingüística" derivada de la "caiguda de l'ús social" del català, i anuncia una campanya a partir de la setmana que ve per intentar revertir la situació.


Bio – Davidmsfoto\nFa molts i molts anys que vaig descobrir en la fotografia una manera de veure les coses des d’una perspectiva diferent i poder-la plasmar en paper, amb el temps i molts rodets revelats tinc clar que la fotografia i jo sempre anirem de la mà, molts cops amb l’equip necessari i d’altres amb una eina tan habitual avui dia com l’smartphone. Suposo que ja es defecte professional mirar-se la vida i el que ens envolta amb ull de fotógraf buscant sempre una angle millor i imaginant com evoluciona la llum i per on, ja sigui a peu per una ciutat o conduint per una carretera.\nActualment sóc un dels tècnics que gestiona l’espai natural de la Muntanya d’Alinyà, propietat de la Fundació Catalunya La Pedrera. Un espai natural privat que es va adquirir ja fa molts anys seguint el model anglès del National Trust, i que està molt viu, Gall Fer, Mussol Pirinenc, Tritó Pirinenc, Isards, i per descomptat els quatre grans carronyaires, a part d’una gran diversitat d’ecosistemes degut al seu gran gradient altitudinal ja que va dels 600 msn fins al gairebé 2400 msn, amb boscos de pinassa, rouredes, fons de vall amb cursos fluvials i una pineda de pi negre sobre terreny calcari.\nUna feina que m’omple doblement, ja que em permet gaudir de la natura i al mateix temps ajudar a conservar-la, amb algunes actuacions i amb divulgació, i de pas em deixa captar alguns moments que la natura disposa davant dels meus ulls.\nHi ha qui d’aixó en diu fotografia de conservació, per mi no és una única cosa, son totes dues.\nEn aquest bloc hi teniu una barreja de tot aixó.