Treball calcularà els autònoms que volen pagar per una assegurança d’atur | UGT Catalunya\nTreball calcularà els autònoms que volen pagar per una assegurança d’atur\nEls quatre experts que formaran la comissió que analitzarà com s'articula la futura prestació de desocupació per als autònoms tenen davant seu una tasca feixuga. Han rebut l'encàrrec de dissenyar un nou sistema viable econòmicament i ben acceptat pels més de tres milions de treballadors per compte propi. El Ministeri de Treball desenvoluparà una enquesta per conèixer la predisposició dels autònoms a pagar l'assegurança d'atur.\nEl sondeig, que farà probablement el CIS el 2008, serà la clau per determinar l'abast de la prestació per cessament d'activitat, equivalent a la desocupació dels assalariats. Sobre la taula hi ha diverses alternatives, que inclouen la voluntarietat, l'obligatorietat per a certs col.lectius o tots els autònoms o bé una combinació d'aquestes.\nEl secretari general d'Ocupació, Antonio González, va assegurar ahir a Barcelona, en una trobada organitzada per Pimec, que l'objectiu de l'enquesta és comprovar el grau d'acceptació de la nova prestació per "no aprovar una cosa que sigui rebutjada pels autònoms".\nEls precedents per analitzar les cotitzacions que paguen els treballadors per compte propi tenen una cara i una creu. Per un costat, l'acceptació de la prestació per incapacitat temporal i la consegüent cotització ha estat un èxit ja que hi ha menys de 100.000 autònoms, al voltant d'un 3% del total, que no tenen aquest risc assegurat amb les mútues. A partir del gener, la cotització per les baixes serà obligatòria.\nEn canvi, una immensa majoria del 80% del col.lectiu segueix pagant a la Seguretat Social per la base mínima, situada ara en 817 euros, de manera que al jubilar- se rebrà la pensió més baixa.\nEn un terme intermedi d'acceptació hi ha l'assegurança d'accidents laborals, que tenen subscrit uns 400.000 professionals. A partir del gener, aquesta cotització serà obligatòria per als autònoms de sectors de risc, com la construcció i el transport, de manera que la xifra estimada d'assegurats arribarà a la meitat del total.


Diari Avui Archives - Jordi Graupera\nArticle publicat el Dimecres, 16 de maig del 2007, a l’Avui, que em fa il·lusió conervar aquí. Darrerament surto a córrer als vespres: vaig fins a l’estació de Sants i torno a casa. Els dies que no puc més m’aturo al parc de l’Espanya Industrial, i veig passar la gent. Hi ha un parell de pistes […]\nArticle del diari Avui, publicat el 4 de desembre del 2007. Tant la disputa de Chávez amb el rei com la brometa que li va fer Zapatero a Buenafuente sobre els trens de Rodalies han amagat una de les afirmacions més potents que he sentit dir mai a un polític. La va fer Zapatero tant […]\nEls estudis de mercat han estat una gran font d’ingressos per a alguns amics meus. Especialment immigrants sense papers. En els mesos que triguen a regularitzar-se, alguna cosa han de fer per no esgotar tots els estalvis. Però també hi ha estudiants o aturats a qui no els fa massa gràcia sotmetre’s a tractaments experimentals, […]\narticle del diari Avui El filòsof de la història Reinhard Koselleck diu que un dels molts moments crucials del final de l’antic règim fou quan les guerres civils de religió donaren als prínceps l’ocasió de mostrar-se com el poder neutral entre disputes. Davant la incapacitat dels sectaris de posar-se d’acord, el príncep fa de moderador, […]\nQuan arribo a la presó de Quatre Camins, ja fa una hora que a la ràdio diuen que José Rodríguez Salvador ha estat excarcerat; però no en diuen l’hora, ni sembla que ningú l’hagi vist. Hi ha dues càmeres de televisió, quatre fotògrafs i dues reporteres d’informatius de televisió. De la porta metàl.lica en surten […]\nCrònica del Diari Avui Quan arribo a la presó de Quatre Camins, ja fa una hora que a la ràdio diuen que José Rodríguez Salvador ha estat excarcerat; però no en diuen l’hora, ni sembla que ningú l’hagi vist. Hi ha dues càmeres de televisió, quatre fotògrafs i dues reporteres d’informatius de televisió. De la […]\nGovernar no ho és tot. Dóna poder, capacitat econòmica i la possibilitat de liderar el relat institucional. Però no ho és tot. Convergència no governa enlloc, i portava tants anys governant que ha oblidat que tota la política no es fa des del DOGC, o des d’un despatx. CDC va néixer com un moviment. Centristes, […]


Segrestar el CO2 perquè no contamini | Consumer\nSegrestar el CO2 perquè no contamini\nDiversos sistemes de captura i emmagatzematge podrien evitar l'arribada d'aquest gas a l'atmosfera, encara que necessiten un desenvolupament tecnològic major\nEl diòxid de carboni (CO2) emès per l’activitat humana és un dels principals responsables de l’efecte hivernacle. Per evitar que arribi a l’atmosfera, els científics barregen diverses tecnologies que permetin capturar-ho en les indústries on es genera, transportar-ho i emmagatzemar-ho en el mar o sota terra.\nEn la recent conferència sobre el clima, celebrada a Nairobi (Kenya), alguns països han defensat aquest procediment com a manera d’obtenir crèdits per emetre CO2 i com a possible projecte de Mecanisme de Desenvolupament Net (MDL). Així mateix, el Panell Intergovernamental sobre Canvi Climàtic (IPCC en les seves sigles angleses), un equip d’experts creat per Nacions Unides, subratlla el futur prometedor per a les empreses especialitzades en tecnologies eficients en carboni, amb un mercat que podria aconseguir els 500.000 milions d’euros en 2050.\nPer això, no és d’estranyar que països com Estats Units, la Unió Europea, Austràlia, Japó o Xina augmentin les seves inversions en diversos projectes per cobrir les diferents possibilitats tecnològiques de captura, transport i emmagatzematge del CO2. A Estats Units, el projecte “Futurgen” planteja la captura del CO2 procedent de la producció d’electricitat i hidrogen a partir del carbó. Per la seva banda, els responsables de “Weyburn” segresten el CO2 emès en una planta de gasificació de carbó nord-americana per al seu posterior transport i emmagatzematge en una reserva activa de petroli a Canadà, que també finança la recerca.\nLa UE ha triplicat el finançament d’aquest tipus de recerques, i alberga gran varietat de projectesPer la seva banda, la UE ha triplicat el finançament d’aquest tipus de recerques, i alberga gran varietat de projectes que tracten de cobrir totes les possibles opcions. Per exemple, la ciutat danesa d’Esbjerg inaugurava al març d’aquest any, dins del projecto “Castor”, la major planta del món d’emmagatzematge de CO2 sota terra. Fruit del treball de 30 socis industrials i diversos centres de recerca d’11 països europeus, els seus responsables pretenen recollir el 90% del CO2 de les centrals tèrmiques de carbó i fer competitiva aquesta tecnologia.\nAixí mateix, els científics atresoren moltes esperances en el Mar del Nord. L’empresa noruega Statoil ve bombant des de 1996 diversos milions de tones d’aquest gas a una capa d’arenisca situada a 700 metres sota el jaç marí. En aquest sentit, els experts destaquen les possibilitats de les formacions geològiques que en passat van ser reserves de petroli i gas. D’altra banda, els responsables del projecte europeu “Gestco” se centren en un gran aqüífer d’aquella zona, que permetria injectar tot el CO2 europeu durant els propers cinquanta o cent anys.\nQuant a Espanya, els experts reconeixen que, malgrat les iniciatives d’Elcogás, el Centre de Recerques Energètiques, Mediambientals i Tecnològiques (CIEMAT), l’Institut Nacional del Carbó (INCAR) o l’Institut Geològic i Miner d’Espanya (IGME), se sofreix un cert retard. A més, afegeixen, l’antiguitat de les centrals tèrmiques dificulta l’assumpció d’aquesta tecnologia.\nEn qualsevol cas, els experts recorden que aquests sistemes no són competitius en l’actualitat, a causa dels seus elevats costos. Malgrat això, sostenen, el desenvolupament tecnològic podria fer-les viables dins de dues dècades, reduint amb això a la meitat les emissions mundials de CO2.\nPer la seva banda, alguns grups ecologistes subratllen els aspectes negatius d’aquestes tecnologies, com el perill d’acidificar els mars en incrementar la seva absorció de CO2, o la falta de seguretat. No obstant això, els experts asseguren que el CO2 no és explosiu i que no podrà contaminar en quedar confinat en llocs estancs i vigilats. Alguns especialistes parlen fins i tot de la construcció de futurs “ceoductos” per transportar aquest gas a pressió després de ser capturat. Així mateix, els ecologistes recalquen que en cap cas haurien de servir per eludir els compromisos de reducció d’emissions i l’aposta per les energies renovables.\nAlguns científics van fins i tot més enllà del mer emmagatzematge d’aquest gas, i proposen convertir-ho en combustible ecològic. Per exemple, un equip d’enginyers, dins del projecte europeu STREP – ELCAT, ha descobert un sistema per transformar el CO2 en combustible, que podria utilitzar-se fins i tot en naus espacials. Encara que el procés només ha convertit un 1% del CO2, els seus responsables asseguren que el desenvolupament d’aquesta tecnologia podria permetre el seu aprofitament industrial dins d’una dècada.\nPer la seva banda, científics de les Universitats de Sevilla i Almeria treballen en un projecte que permeti utilitzar microalgas per eliminar el CO2 i reutilitzar els productes resultants del procés com a biocombustible, reduint de pas el consum de combustibles fòssils.\ncaptura emmagatzematge experts projecte-ca responsables


Ràdio Balaguer - El Club Bàsquet Balaguer organitza la 'Segona Gran Festa' i sopar de final de temporada el proper 2 de juny. Ahir van començar les jornades de portes obertes amb activitats per promocionar el club.\nEl Club Bàsquet Balaguer organitza la 'Segona Gran Festa' i sopar de final de temporada el proper 2 de juny. Ahir van començar les jornades de portes obertes amb activitats per promocionar el club.\nEl Club Bàsquet Balaguer va començar ahir dilluns les jornades de portes obertes que dur a terme també avui dimarts. Aquestes jornades permeten als pares conèixer les dinàmiques educatives envers l’esport del basquet que es realitzen des del club i que donen l’oportunitat de practicar aquet esport a totes les edats. Les jornades d’ahir i d’avui concretament van adreçades a nens i nenes nascuts per la curs 2008 i fins als curs 2014.\nEl club, d’altra banda, ha preparat també per a la propera setmana, la “Setmana Temàtica de Bàsquet, la BWEEK”. Del 21 al 25 de maig es realitzaran partits, concursos, All STAR o clínics entre d’altres. Hi haurà també, per exemple, una jornada de formació adreçada a entrenadors que s’impartirà el dimecres dia 23 de maig a les 8 del vespre al poliesportiu municipal a càrrec de l’entrenador del Sant Adrià, Fabián Tellez.\nEl club també organitza la Segona Gran Festa i un sopar final de Temporada. Aquest sopar es farà el proper dia 2 de Juny al Exterior del Pabelló d’Impacsa i es obert a tothom amb activitats durant la tarda . En el transcurs del sopar, es farà un resum de la temporada i s’entregaran diferents premis a més de sorteig de regals i música en directe. Els tikets per al sopar ja es poden reservar a les oficines del club al poliesportiu municipal i al web cbbalaguer.cat\nAltres activitats programades pel club seran les 24 hores de Bàsquet que arriben a la 50a edició i que es disputaran en diferents categories els dies 8 i 9 de juny al poliesportiu.\nEl club també té previst també un Campus de Bàsquet. Es farà del 25 al 29 juny i comptarà amb Héctor Sánchez entrenador del Caja Badalona i Marta Montoliu del Cadí La Seu.


Les sessions de debat es complementaran amb visites guiades\nJa és obert el termini d'inscripció a les jornades de debat «Espai Públic i Memòria Històrica. La qüestió del nomenclàtor», que organitzen el Centre d'Estudis Històrics de Terrassa (CEHT) i l'Ajuntament, dins del programa de Memòria Democràtica. Les jornades se celebraran els dies 17 i 18 de setembre a l'Arxiu Històric de Terrassa – Arxiu Comarcal del Vallès Occidental (c/ Baldrich, 268). Les inscripcions es poden formalitzar a https://forms.gle/aJCksaqjGafDUBLb9. Per motius de seguretat sanitària, les places son limitades i les inscripcions es tancaran quan es completi l'aforament.\nA les jornades intervindran, entre d'altres, l'antropòleg José Mansilla, membre de l'Observatori d'Antropologia del Conflicte Urbà; l'escriptor Vicenç Villatoro; i els historiadors Xavier Marcet, Mariona Vigués, Marcel Taló, Anna Vila i Domènec Ferran. L'alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, farà l'obertura de les jornades, el dia 17 a les 18 h. A la segona jornada, el dia 18, intervindran la regidora de Memòria Històrica, Ona Martínez, i la regidora de Cultura, Rosa Boladeras.\nPer tal de complementar les dues jornades de debat, hi haurà també una visita guiada sobre la Guerra Civil i la repressió franquista (el 12 de setembre a les 11 h) i una altra sobre la Guerra de Successió a Terrassa (el 15 de setembre a les 19 h).


Celer reforça les possibilitats d'investigació amb una nova versió del seu programari mòbil medico-legal | Filippo Colca\nPetah tikva, Israel – (Worker Wire) – Ciebrita, el principal proveïdor de solucions forenses mòbils ha anunciat avui el llançament Diversos avenços per a la gamma de dispositius universals medicinals socials (UFED) a l’avantguarda del seu sector.\nEls desenvolupaments tecnològics de coulrorita permeten als usuaris ampliar les seves possibilitats medicà-legals mòbils, amb una actualització Versió de l’analitzador físic UFED, l’eina medico-legal mòbil més potent del mercat. La seva última versió, l’analitzador físic 3.0 UFED, permet una sèrie de funcions avançades, incloent:\nEscultura d’imatge: permet la restauració d’imatges i fragments suprimits fins i tot quan només hi ha algunes parts disponibles.\ncronologia: permet als usuaris veure tots els esdeveniments en ordre cronològic alhora.\nLlista de vigilància: permet als usuaris ressaltar informació sobre la base de llistes de valors predefinits.\nL’analitzador físic 3.0 també ofereix una interfície d’usuari millorada que permet un treball d’anàlisi més eficaç. Els usuaris ara poden proporcionar menys feina i obtenir més informació, incloses les imatges de contacte, i fins i tot quan s’han eliminat algunes dades d’una entrada.\nAquesta nova versió també permet extracció física i descodificació de tots els dispositius Android, ja siguin drets d’usuari o no. Això vol dir que el conveniència suporta les principals marques de telefonia mòbil al sector del telèfon mòbil, Samsung i Motorola: la família Galaxy SII, la Nota de galàxia, la fita, el droide i la desafia.\nFinalment, aquesta versió inclou el llançament del reproductor UFED, una nova eina que permet als usuaris compartir els resultats de l’extracció i l’anàlisi amb qualsevol persona autoritzada, fins i tot si no té una llicència UFED.. Aquesta funció permet una millor intercanvi de dades i una millor col·laboració entre investigadors, fiscals, supervisors i qualsevol altra persona que tingui accés a les dades de cas. Entre les característiques del lector UFED són la creació i personalització d’informes, oportunitats de cerca avançades, gestió de marcadors i molt més.\n“Estem fermament convençuts que hem d’oferir als nostres clients les solucions més actuals del mercat, i per això aquí hi ha la nostra quarta versió del programari UFED aquest any”, va dir Ron Sererer, co-president general Gerent de Coulellow. “Amb els reptes tecnològics que suposa els dispositius mòbils més avançats del sector, hem mantingut una vegada més la nostra promesa de proporcionar constantment investigadors judicials de funcionalitats cada vegada més elaborades.”\nFundada el 1999, Ciebrita és una societat global coneguda pels seus avenços tecnològics en la indústria cel·lular. Líder mundial i autoritat en l’àmbit de la tecnologia de dades mòbils, Cever ha establert la seva divisió medico-legal el 2007, que ofereix una nova gamma de productes orientats per al sector judicial. Utilitzant tècniques d’anàlisi i anàlisi avançades, el dispositiu legal d’extracció universal (UFED) pot extreure i analitzar dades de milers de dispositius mòbils, incloent telèfons, telèfons intel·ligents i dispositius GPS.\nEl UFED de Couebite és l’eina preferida per a milers d’especialistes en la llei, militars, agents d’intel·ligència, especialistes en seguretat i agències governamentals en més de 60 països.\nCoulrite és una filial de propietat total de Sun Corporation, una empresa comercial japonesa (6736 / JQ) www.cellebrite.com [email protected]


Bloodthristy | Ningú no és perfecte\nLes dones licantropes és d’aquells subgèneres que els queda molt terreny per recórrer. La pena és que aquesta pel·lícula no li sap treure gens de suc i se’n va per altres camins.\nBloodthristy ens explica la història d’una cantant que després de triomfar amb un primer disc, està sota pressió perquè el segon mantingui el nivell. Per això, accepta l’oferta d’un famós productor musical amb un passat tèrbol que viu en una gran casa en el bosc. Aquest l’ajudarà a preparar els temes del nou disc, al mateix temps que els instints de la cantant deriven cap a l’animal.\nAquesta pel·lícula de licantrops serveix a la directora Amelia Moses per parlar-nos de la inseguretat artística i la creativitat. En el cas de la protagonista, aquesta es manifesta quan deixa anar a la seva bèstia interior, una lloba assedegada de sang.\nEl més interessant de la proposta és la música. La protagonista, Lauren Beatty és també música i segurament serà per això que l’aspecte de les melodies i les lletres sobresurten per sobre una història de licantrops que toca tots els tòpics del gènere en un relat extremadament previsible, que fa que Bloodthristy no expliqui res de nou.\nLa direcció d’Amelia Moses és bona, però a la pel·lícula li falta ritme. La falta de pressupost i que llueixi com un telefilm, tampoc ajuda que les coses bones que té la pel·lícula sobresurtin el que haurien de fer-ho.\nPrevAnteriorThe Deep House (La casa de las profundidades)


Banc Sabadell Vijazz Penedès: Fira de Vins i Caves | Tastos i maridatges - Club TR3SC\nSeguint la vocació del festival, el Vijazz ha programat una desena de tastos i maridatges, que tindran lloc a la sala de tast TR3SC, situada a la Rambla Sant Francesc. Totes les referències de vins i caves aniran acompanyades de productes selectes, per intensificar-ne els sabors.\nHi haurà maridatges amb anxoves, foie, pernils, sushi o formatges. I, un any més, també es podrà participar dels tastos nocturns, maridats amb literatura eròtica.\nTASTOS I MARIDATGES:\nTasta 5 pernils diferents de 5 Denominacions d'Origen reconegudes per conèixer en què s'assemblen, en què es diferencien i com s'elaboren aquests productes d'alta qualitat. I tot això companyat dels millors vins i caves penedesencs.\nHorari: Divendres, 6 de juliol: 18 h i 21 h\nDissabte, 7 de juliol: 21 h i 00 h\nDiumenge, 8 de juliol: 18 h i 21 h\nEn aquest maridatge es proposa un mix de gastronomia japonesa amb els millors vins penedesencs de la varietat xarel·lo. Es tastaran 5 peces de sushi elaborades de manera artesanal per un restaurant especialitzat en gastronomia japonesa, alhora que es farà un recorregut a través de 5 anyades diferents per aprendre sobre l'efecte del pas del temps en els vins i caves. Una barreja catalano-nipona d'allò més sorprenent!\nHorari: Divendres, 6 de juliol: 19 h\nDissabte, 7 de juliol: 18 h\nDiumenge, 8 de juliol: 22 h\nFoies: descobreix les diferències entre micuit, entier, mousse, bloc i parfait\nEl foie és present a la nostra terra des de fa més de 500 anys i la cuina catalana va adquirir la tradició de consumir-lo en diferents formes. Aquest és un tast 100% català i amb productes de qualitat gourmet. Es degustaran 5 tipus del millor fetge d'ànec, maridats a la perfecció amb 5 vins i caves del Penedès. Una explosió de gustos, olors i textures!\nHorari: Divendres, 6 de juliol: 00 h\nDissabte, 7 de juliol: 19 h\nDiumenge, 8 de juliol: 23 h\nEl cava i la seva evolució, amb embotits Mitjans\nAquest tast de caves és realment un dels imprescindibles del Vijazz. Tasta caves de 9, 12, 24 i 36 mesos de criança, combinats amb embotits Mitjans. Es degustarà una magnífica selecció de diversos caves del Penedès, i s'estudiarà l'efecte del pas del temps en el carboni de les ampolles. Experimentem les mateixes sensacions amb un cava jove que amb un de 15 o 30 mesos? Els podem identificar a cegues? Un tast per posar-se a prova i on res és el que sembla.\nHorari: Divendres, 6 i Dissabte 7 de juliol: 23 h\nDiumenge, 8 de juliol: 20 h\nAnxoves seleccionades: textures i gustos sorprenents\nL'anxova té una elaboració molt semblant a la del vi com a producte gourmet, gràcies a la tasca dels mestres anxovers, fonamental per garantir els paràmetres d'excel·lència, textura i sabor que defineixen l'Anxova de l'Escala. Es descobrirà quin és el procés per seleccionar la millor peça, tot tastant els millors vins, caves i clàssics del Penedès.\nHorari: Divendres, 6 i Dissabte 7 de juliol: 22 h\nFormatges catalans espectaculars, seleccionats per Xerigots\nUn maridatge de formatges i vins dirigit per un sommelier que, a través d'una sel·lecció de formatges artesans de Xerigots, endinsarà els assistents a la geografia dels Pirineus. Xerigots es mira el Pirineu com a entitat física i no política. No hi ha fronteres, només muntanyes i paisatge. El clima i el relleu transmet quelcom a la sel·lecció de formatges que la fa especial. El caràcter que composa aquest massís es transforma en una melodia de sabors, textures i emocions que ens duu per un instant al bressol de la vall.\nHorari: Divendres, 6 de juliol: 20 h\nFormatges del Pirineu, seleccionats per Xerigots\nUn maridatge de formatges i vins dirigit per un sommelier que a través d'una selecció de formatges artesans de Xerigots, endinsarà als assistents a la geografia dels Pirineus. Xerigots es mira el Pirineu com a entitat física i no política. No hi ha fronteres, només muntanyes i paisatge. El clima i el relleu transmet quelcom a la selecció de formatges que la fa especial. El caràcter que composa aquest massís es transforma en una melodia de sabors textures i emocions que ens du per un instant al bressol de la vall o les cledes estivals de l'alta muntanya.\nHorari: Dissabte, 7 de juliol: 20 h\nFormatges blaus, seleccionats per Xerigots\nEn aquest tast, es maridaran diferents vins del Penedès amb una degustació exclusiva de formatges blaus Xerigots. Es descobrirà, entre altres, que el tret distintiu dels formatges blaus són les vetes blaves del seu interior. Es degustaran formatges de Xerigots de diferents tipus. Un maridatge pels valents, amb diversos formatges blaus. Un tast de rock'n'roll!\nHorari: Diumenge, 8 de juliol: 19 h\nMenges afrodisíaques, relat erotic i rosats de tots tipus\nLa nit cau a Vilafranca i l'ambient és immillorable a la capital del vi, a aquesta hora arriba el maridatge més divertit, esperat i atrevit del Vijazz. Un tast a mitjanit, amb una selecció de diversos vins rosats i un escumós també rosat, acompanyats d'una teatralització d'un conte eròtic. Una experiència picant i divertida!\nHorari Divendres, 6 i Dissabte 7 de juliol: 00.30 h\nVine a fer el vermut per conèixer bons aperitius i digestius\nSaps en què es diferencien les propietats del vermut i del bitter? Un tast especial del Vijazz on s'ensenyaran les característiques i variants del vermut, tot combinant-les amb les del bitter, que té unes propietats completament contràries: ajuda a digerir. Un dels millors moments del dia per conèixer, a més a més, les bones varietats d'aperitius i digestius.\nHorari: Dissabte, 7 i diumenge 8 de juliol: 13 h\nDinar Especial Vijazz 2018: sis plats, sis postres i sis vins\nUna selecció de plats amb la degustació de diferents productes que repassarà les moltes combinacions de maridatges. Es farà un recorregut per vins del Penedès expressament escollits, amb contrastos i sinèrgies, per tal de descobrir productes que mai hauríem pensat que poguessin casar. El dinar acabarà amb una degustació de postres i cafès Novell.\nHorari: Dissabte, 7 de juliol: 14 h (exhaurit)\nDiumenge 8 de juliol: 14 h (exhaurit)\nRambla de Sant Francesc, 08720 Vilafranca Del Penedès


El Parc Natural dels Ports fa el seguiment d’un niu d’àguila calçada a través d’una càmera web – Blog de l'Àguila calçada al Parc Natural dels Ports\nPublicat el 07/04/2017 02/12/2017 by cdocpnp\n[Notícia publicada al web del Parc Natural dels Ports | 7 abril 2017]\nEl dispositiu, instal·lat fora de l’època de reproducció, permet seguir en directe el procés de nidificació i estudiar els seus hàbits i dieta, sense causar molèsties. Actualment, la parella està arranjant el niu i s’espera la posta per a finals d’abril. El Parc va iniciar el seguiment d’aquest rapinyaire forestal amb només 3 parelles el 2003, que han anat incrementant fins les 15 parelles censades el 2016.\nParella d’àguila calçada al niu, Parc Natural dels Ports\nL’àguila calçada (Aquila pennata) és un rapinyaire forestal que viu als boscos de la zona alta dels Ports, on un total de 15 parelles nidifiquen en rodals de bosc de pinassa i de pi roig ben conservats de l’interior del Parc Natural dels Ports. És tracta d’una espècie protegida i d’interès comunitari inclosa a l’Annex I de la Directiva Aus (espècie d’interès comunitari objecte de mesures especials quant a la conservació dels seus hàbitats).\nAmb la instal·lació d’una càmera web que enregistra les imatges es podrà conèixer la dieta i aprofundir en aspectes de la seva biologia sense causar molèsties a l’espècie. Les imatges enregistrades es poden visualitzar a través del canal Águila calçada al Parc Natural dels Ports a Youtube on també hi ha l’opció de fer el seguiment del niu en directe. Aquest sistema de seguiment ja s’ha dut a terme per a altres espècies en altres espais del món.\nPer tal d’evitar molèsties a la reproducció, la instal·lació de la webcam es va realitzar a finals del mes de febrer, quan les àguiles encara no havien arribat a les zones de nidificació; és una espècie migradora, i la major part de la població hiverna al sud del Sàhara. L’accés al niu es va realitzar amb la col·laboració del grup de Suport de Muntanya del Cos d’Agents Rurals.\nLa parella objecte de seguiment es va detectar l’any 2011 i està formada per un mascle de fase clara (pit clar) i una femella de fase fosca (pit fosc). Segons les imatges enregistrades la femella va arribar a l’àrea de cria el 28 de març, el mascle va arribar un dia després. En aquests moments les àguiles estan refent i arranjant el mateix niu que van utilitzar l’any anterior i s’espera que realitzin la posta a finals d’abril.\nL’àguila calçada és una de les 12 espècies de rapinyaires diürns que nidifiquen regularment als Ports. El seguiment de les poblacions de depredadors és un bon indicador de l’estat de conservació d’un espai natural. Aquestes es troben al capdamunt de la cadena alimentària i si evolucionen favorablement pot ser símptoma de la bona salut dels ecosistemes. L’àguila calçada necessita per nidificar zones de bosc tranquil·les i ben conservades.\n[Nota de premsa oficial publicada el 7 d’abril de 2017\nEtiquetat Nota de premsa\nEntrada prèvia La parella arranja el niu\nEntrada següent Torna l’esquirol


L’exposició a factors ambientals durant l’embaràs i la infància podria afectar la tensió arterial en nens i nenes - Notícia - ISGLOBAL\nUn estudi avalua les relacions entre més de 200 factors ambientals i la pressió sanguínia en la infància des de la perspectiva de l’exposoma\nLes persones estem en contacte permanent i simultani amb nombrosos agents químics, condicions meteorològiques o altres exposicions derivades de l’entorn en què vivim o dels nostres hàbits quotidians. Desembullar els efectes de cadascuna d’aquestes exposicions sobre la salut és summament complicat i pot donar lloc a resultats enganyosos, ja que el contacte amb elles no se sol donar de manera aïllada. Per això, en el camp de l’epidemiologia ambiental s’està obrint pas una nova aproximació: l’exposoma, és a dir, l’anàlisi de les exposicions ambientals en el seu conjunt des de la fase prenatal, en lloc d’estudiar cadascuna d’elles individualment.\nFent servir aquesta aproximació holística, una recerca liderada per l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal), un centre impulsat per ”la Caixa”, ha analitzat més de 200 exposicions ambientals que es produeixen durant l’embaràs i la infància . L’estudi, publicat a Journal of the American College of Cardiology, conclou que alguns dels factors ambientals analitzats podrien tenir un impacte sobre la tensió arterial en nens i nenes.\nLa recerca va comptar amb la participació de 1.277 nens i nenes i les seves mares i es va realitzar en el marc del projecte HELIX, que aglutina dades de cohorts de sis països europeus (Espanya, França, Grècia, Lituània, Noruega i Regne Unit). L’avaluació de les diverses exposicions es va portar a terme durant l’embaràs i també quan els nens i les nenes comptaven amb entre 6 i 11 anys, franja d’edat en què van participar a un examen clínic que va incloure la recollida de mostres de sang i d’orina i la mesura de la tensió arterial.\nEn total, l’equip científic va avaluar 89 exposicions prenatals i 128 postnatals, dividides totes elles en tres grups: exposicions a l’aire lliure (contaminació atmosfèrica, condicions meteorològiques, espais verds, etc.), exposicions químiques (pesticides, metalls, plastificants, etc.) i factors relacionats amb l’estil de vida (dieta, activitat física, patrons de son, etc.).\n“Els nostres resultats mostren que, ja des de la fase fetal, el lloc on vivim, allò que mengem i respirem i els compostos químics que arriben fins el nostre organisme poden afectar la pressió arterial abans d’arribar a l’adolescència. Això és important perquè existeixen evidències que apunten que les persones amb una tensió arterial elevada durant la infància són més propenses a patir hipertensió en l’edat adulta”, resumeix Charline Warembourg, investigadora d’ISGlobal i primera autora de l’estudi.\nExposicions associades amb major tensió arterial\nL’anàlisi estadística va permetre observar una associació entre diverses exposicions i una major tensió arterial en nens i nenes. Entre elles, destaquen l’exposició de les mares durant l’embaràs al fum del tabac o al bisfenol-A (un plastificant), així com aquells casos en què les mares van declarar consumir poc o molt peix durant la gestació (menys de dues vegades per setmana o més de quatre).\nEn la mateixa línia, els nens i les nenes que van presentar majors nivells de coure i d’àcid perfluorooctanoic (PFOA, un compost que per les seves propietats antiadherents es fa servir en olles, paelles, roba, etc.) en sang tenien una tensió arterial més elevada.\n“Algunes de les associacions trobades en població infantil en aquest estudi ja s’havien observat en adults en investigacions anteriors , com la del fum del tabac o la del bisfenol-A”, explica Charline Warembourg. “Més difícils d’interpretar resulten altres associacions, en particular l’observada amb el consum de peix durant l’embaràs. Sabem que el peix conté àcids grassos essencials que són necessaris i beneficiosos, però també que és una font de compostos químics, el que potser contribueixi a explicar que ajustar la seva ingesta a dosis moderades sigui la pràctica amb millors resultats per a la tensió arterial”, afegeix.\nExposicions associades amb menor tensió arterial\nPer altra banda, la recerca també descriu associacions amb una menor tensió arterial, com per exemple l’exposició de nens i nens a unatemperatura ambiental exterior més elevada o la densitat de serveis al voltant del domicili matern durant l’embaràs. “Els factors del disseny urbà, com ara la quantitat tendes, restaurants, parcs o parades de transport públic determinen la manera en què les persones fan servir la ciutat i es mouen per ella i són importants per a la salut perquè promouen l’activitat física i el contacte social”, explica Xavier Basagaña, investigador d’ISGlobal i darrer autor de l’estudi.


ERC de la Seu reclama una ordenança que reguli la prostitució - FÒRUM.ad\nERC de la Seu reclama una ordenança que reguli la prostitució\nOn: 03/06/16 16:18\nERC la Seu d’Urgell presenta en aquest proper plenari dues mocions que volen millorar la qualitat de vida de la ciutat.\nPer una banda, davant la problemàtica detectada en alguns habitatges on s’hi practica la prostitució, es reclama a l’equip de govern que s’iniciïn els tràmits per tal de redactar una ordenança que reguli la seva pràctica al municipi on es garanteixi la seguretat, salubritat i cohesió veïnal. També vol instar als diferents partits polítics del Parlament de Catalunya per tal que iniciïn un debat i comissió de treball entorn a la regulació de la pràctica legal de la prostitució garantint els drets laborals de les persones treballadores sexuals.\nEn un altre ordre de coses, la formació republicana ha detectat deficiències de mobilitat a l’entorn emprat per a l’entrada i sortida d’alguns alumnes de l’Institut Joan Brudieu pel camí de la Palanca. A l’esmentat espai hi manca, principalment, un pas de vianants per tal de poder accedir al centre educatiu de forma segura. Sol·licita doncs, que es realitzi el pintat de la zona zebrada, la pertinent senyalització de regulació de velocitat dels vehicles i que s’hi destaqui un membre de la policia municipal durant les entrades i sortides.\nFinalment, ERC la Seu ha presentat dues preguntes escrites a l’equip de govern per tal de saber la situació en la que es troben les negociacions amb el Departament de Salut i Departament d’Interior per tal d’ubicar a la Seu, serveis d’emergències helitransportades (SEM I GRAE)\nPrevious Post: El MoraBanc anuncia el primer fitxatge de la temporada: l’internacional francès Adrew Albicy\nNext Post: La fiscalia anticorrupció espanyola demana 5 anys de presó per a Oriol Pujol en el cas de les ITV


Un repte solidari permet comprar nou material ortopèdic a l'Oncolliga - Diari de Girona\nLa fundació s'equipa amb més estris per prestar-los als malalts de càncer gràcies a la donació d'uns 1.500 euros fruit d'una iniciativa d'un jove de Quart que va superar la malaltia\nLa presidenta d´Oncolliga Girona, Lluïsa Ferrer, i Andreu Cufí, amb el material. fundació oncolliga girona\nLa Fundació Oncolliga Girona ha pogut adquirir nou material ortopèdic per valor de 1.480 euros per deixar en préstec a malalts de càncer gràcies a la campanya de micromecenatge impulsada per l'Andreu Cufí, un jove de Quart que l'any passat va superar un càncer de fèmur. El micromecenatge era la vessant solidària d'un projecte més ampli batejat com «El cotxe escombra i la lluita contra el vent», que tenia com a eix central el repte de recórrer 1.200 km en bicicleta des de Quart fins a Usagre, un poble de Badajoz d'on són originaris molts dels veïns i amics que li van fer costat durant la malaltia.\nL'Andreu va emprendre l'aventura en bicicleta el 17 de març, acompanyat del seu pare, i en deu dies va travessar tota la península fins arribar a Usagre. Paral·lelament, es va posar en marxa una campanya de micromecenatge al web de l'Oncolliga, amb la qual es van recollir més de 1.600 euros en concepte de donatius.\nGràcies a aquestes aportacions, l'Oncolliga ha pogut adquirir quatre coixins antinafres, una cadira de lavabo amb rodes, dues cadires giratòries per a la banyera, dues butaques WC, cinc caminadors i dos jocs de crosses.\n«Tot aquest material nou ens ajudarà a respondre més ràpidament a totes les demandes que ens arriben», assenyala la presidenta d'Oncolliga, Lluïsa Ferrer.\nEl jove impulsor de la iniciativa, per la seva banda, ha mostrat el seu agraïment a tots els que han volgut fer una aportació a aquest projecte solidari i s'ha mostrat molt satisfet de poder ajudar, amb la donació, a altres persones que estiguin passant per un procés oncològic.


Recomanació setmanal: ‘Ruta virtual Candaya’ - Casa Amèrica Catalunya\nRecomanació setmanal: ‘Ruta virtual Candaya’\n11/06/2020 / Biblioteca Casa Amèrica Catalunya\nL’Editorial Candaya ha organitzat la ‘Ruta virtual Candaya’, en la que ens proposen un conversatori dels seus últims llibres publicats, que podeu gaudir en directe o amb posterioritat visitant el seu canal de youtube. Consulteu els detalls a la seva pàgina web.\nDes de la Biblioteca us recomananem tres títols, que podeu demanar ja en préstec, sol·licitant cita prèvia a biblioteca@americat.barcelona\nNación Vacuna de Fernanda García Lao (Argentina, 1966)\nAl funcionari Jacinto Cifuentes se li encarrega una delicada missió: seleccionar un grup de dones per a un «servei patriòtic» en una illa devastada per una guerra recent i una malaltia desconeguda, que amenaça l'estabilitat de país. Així comença Nación Vacuna, un viatge cap a la bogeria col·lectiva, una falsa ucronia on l'engany altera fins a l'absurd la percepció de present i de la història. En l'era de les Fake news, la mentida política i el neoliberalisme radical, Fernanda García Lao relata, amb sorprenent i de vegades pervers humor, la sort d'aquestes dones arrossegades a un projecte delirant, on qualsevol intent de rebel·lió ha estat previst i anul·lat per el sistema.\nSiberia : un año después, de Daniela Alcívar Bellolio (Equador, 1982)\nSibèria és l'escriptura d'un duel que es viu en el cos, en la ment i en el llenguatge. És el duel d'una mare que perd el seu fill i que abandona la ciutat que ha estat la seva llar durant quinze anys, però és també la recerca de la paraula que expressi, alhora, el dolor de l'absència i la fam per la llum.\nDaniela Alcívar Bellolio, una de les veus més honestes i radicals de la literatura equatoriana, explora en la seva primera novel·la la mort i el desig des d'un lloc d'extrema vulnerabilitat: el de l'experiència de la pèrdua. Aquí no hi ha l'artifici de l'ordre narratiu, sinó el commovedor del caos d'un cos sofrent, que crida el buit que porta dins i que treballa una paraula poètica i indomesticada, un llenguatge habitat per la por, la culpa i la necessitat d'assossec.\nUn any després experimenta amb l'escriptura després del trànsit de la crisi. Si a Siberia el que es posa en joc és l'abast del dolor mentre esdevé, aquest relat es pregunta pel que passa quan el paisatge ha retornat aparentment a la calma, tot i que aquesta calma segueixi afectada pels espasmes de l'horror.\nSanguínea, de Gabriela Ponce (Equador, 1977)\nEn un entorn de naturalesa agresta i de relacions salvatges, la protagonista de Sanguínea entra i surt de cavernes i de cossos, d'espais fantasmals habitats o deshabitats, de vincles travessats per la pèrdua, la negació del futur i la desesperança. Sanguínia és el registre del seu flux de consciència i d'una crisi íntima: la història d'una dona que llisca sobre uns patins per camins abruptes i tracta d'enfrontar una deriva amorosa, una inesperada i impossible maternitat i el més dolorós dels despreniments. Però Sanguínea és també una novel·la de resistència. De resistència del cos i contra el cos. Una novel·la de revelacions torbadores. Una novel·la que crida.


Moulicent - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 33′ 46″ N, 0° 45′ 33″ E / 48.5628°N,0.7592°E / 48.5628; 0.7592Coord.: 48° 33′ 46″ N, 0° 45′ 33″ E / 48.5628°N,0.7592°E / 48.5628; 0.7592\nMoulicent és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 286 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Moulicent era de 286 persones. Hi havia 128 famílies de les quals 36 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 36 parelles sense fills, 40 parelles amb fills i 16 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 195 habitatges, 126 eren l'habitatge principal de la família, 58 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 184 eren cases i 1 era un apartament. Dels 126 habitatges principals, 104 estaven ocupats pels seus propietaris, 17 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien una cambra, 12 en tenien dues, 21 en tenien tres, 33 en tenien quatre i 57 en tenien cinc o més. 103 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 57 habitatges hi havia un automòbil i a 62 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Moulicent el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 194 persones, 128 eren actives i 66 eren inactives. De les 128 persones actives 117 estaven ocupades (62 homes i 55 dones) i 11 estaven aturades (4 homes i 7 dones). De les 66 persones inactives 36 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 19 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Moulicent hi havia 130 unitats fiscals que integraven 309 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.436 €.\nDels 18 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 4 d'empreses de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 5 d'empreses de serveis i 3 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 6 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor, 1 fusteria, 1 empresa de construcció, 1 perruqueria, 1 restaurant i 1 saló de bellesa.\nL'any 2000 a Moulicent hi havia 24 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.352 hectàrees.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Moulicent\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Moulicent a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Moulicent a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Moulicent&oldid=29126363»


IB3N | Ja són 12 els morts pel temporal de fred extrem als EUA\nIB3 Notícies > món > Ja són 12 els morts pel temporal de fred extrem als EUA\nJa són 12 els morts pel temporal de fred extrem als EUA\nChicago ha registrat avui 28 graus sota zero\nL’oest mitjà dels Estats Units es congela. Almanco 12 persones han mort en el pitjor temporal de fred en dècades. Així està Chicago, epicentre de l’ona polar. Amb temperatures de devers 30 graus sota zero. A Nova York, han arribat als 16 graus negatius. El país està en emergència nacional. Les autoritats demanen als ciutadans que no surtin de ca seva perquè a l’aire lliure la congelació és qüestió de segons. I el pitjor encara ha d’arribar, perquè les pròximes hores les tempertaures es desplomaran i superaran els 40 graus sota zero.


Es doblen les assistències per picades de medusa a les platges de la Costa Brava - El Gerió Digital\nNomés aquesta darrera quinzena, els socorristes de la Creu Roja han atès 854 banyistes per aquest motiu\nDimecres, 8 d'agost de 2012 14:43h\nAquest estiu, els socorristes de la Creu Roja vigilen 38 platges del litoral gironí © ACN\nEl sol i la calor han estat la tònica predominant d'aquest estiu a les comarques gironines, i això ha animat els banyistes a parar la tovallola a les platges de la Costa Brava. De retruc, però, les bones temperatures també s'han traduït en una presència més constant de meduses a l'aigua.\nSi bé no se n'han detectat grans bancs -a diferència d'estius anteriors- sí que els socorristes de la Creu Roja n'han vist arreu del litoral gironí. Sobretot, a platges de l'Alt Empordà com ara Riells (l'Escala) o Sant Martí d'Empúries.\nDe fet, l'estadística no deixa lloc per al dubte. En el que portem de temporada, ja s'han atès 1.511 banyistes per picades de medusa. En comparació amb l'any passat, això representa més del doble. I és que, a principis d'agost del 2011, es portaven 722 assistències per aquestes urticàries.\nEl responsable de comunicació de la Creu Roja a Girona, Carles Sureda, atribueix aquest augment a la climatologia. De fet, recorda que el juliol de l'any passat va ser un mes atípic (va fer molt mal temps), i això va fer baixar l'afluència a les platges.\nDe l'estadística d'aquest 2012, en relació a les picades de medusa, també crida l'atenció una altra dada. I és que, de les més de 1.500 assistències fetes per aquest motiu, més de la meitat -en concret, 854- s'han registrat durant la darrera quinzena.\nLa Creu Roja també recomana que, davant l'onada de calor prevista fins dissabte, cal extremar les precaucions, perquè es preveu un increment de meduses al litoral. Per això, l'entitat demana als banyistes que, abans d'entrar a l'aigua, mirin si oneja la bandera específica que alerta de la presència d'aquests invertebrats.\nL'estadística d'assistències a les platges també recull com, d'un estiu per a l'altre, s'han incrementat els rescats de banyistes. L'any passat, per aquestes dates, la Creu Roja n'havia fet 28 a les platges de la Costa Brava. Aquest any, ja se'n porten 40.\nSi bé el gruix de rescats no revestien problemes greus (33 casos), sí que en dotze ocasions ha calgut activar la barca de salvament, i un dels banyistes rescatats ha hagut de ser traslladat d'urgència a un metge sanitari.\nSegons Sureda, la majoria dels rescats es fan perquè el banyista ha desobeït els consells del socorristes o bé perquè s'han endinsat al mar i, després, no poden tornar nedant perquè la corrent els hi ho impedeix.\nMés de 6.300 assistències\nD'ençà que va començar la temporada de bany (el 15 de juny) i fins ara, els socorristes de la Creu Roja han fet 6.370 assistències a les 38 platges de la Costa Brava on l'entitat hi té presència. L'any passat, per aquestes dates, se n'havien fet 4.536.\nEl gruix de les assistències el continuen centrant els cops, els talls i les ferides (3.491). A aquestes assistències les segueixen les fetes arran de picades i al·lèrgies, tot i que ja en menor grau (2.320). Precisament, dins aquest darrer grup es comptabilitzen les picades de medusa.\nD'altra banda, el portaveu de la Creu Roja també destaca que, durant aquest estiu, s'han repartit moltes més polseres identificatives per evitar que els menors es puguin perdre a les platges. En concret, fins a principis d'agost se n'han donat 1.562 davant les 349 de l'any passat. A més, els socorristes han participat en la recerca de 62 menors extraviats.\nAquest estiu, més d'un centenar de socorristes de la Creu Roja vigilen diàriament el litoral gironí. En concret, hi ha 38 platges de la Costa Brava on la samarreta que porten els socorristes llueix el característic emblema de la Creu Roja.\nEntre els municipis on l'entitat presta el servei hi ha Portbou, Llançà, Roses, l'Escala, Pals, Begur, Palafrugell, Palamós i Platja d'Aro. Aquest 2012, en alguns llocs on l'entitat ha recuperat el servei, hi ha les sis platges de Roses.


Queixes pel paviment lliscant a la plaça del Solà de Sant Julià de Lòria - Altaveu el diari digital d'Andorra\nQueixes pel paviment lliscant a la plaça del Solà de Sant Julià de Lòria\nS'hi han instal·lat unes plaques de vidre que es glacen\n18/01/2020 (09:00 CET)\nLa variant de Sant Julià de Lòria a la carretera general 1 ha provocat la remodelació de la plaça del Solà i la construcció d'una rotonda just a la cruïlla de la carretera de Fontaneda. El paviment ha generat moltes queixes dels vianants perquè s'hi ha instal·lat un vidre que es glaça i transitar-hi pels matins és complicat, ara a l'hivern.\nLa nova imatge de la plaça del Solà de la parròquia laurediana convenç però el paviment no tant. S'ha d'anar en compte per no trepitjar algunes de les plaques perquè la combinació del material amb el gel provoca més d'un ensurt. Diversos vianants van ser testimonis de caigudes aquest divendres.\nÉs una zona obligada de pas pels veïns de l'inici de la carretera de Fontaneda que volen anar al centre del poble. Han d'anar mirant al terra per caminar per aquell part que si es glaça no tingui la perillositat del vidre.\nEs tracta d'un lloc on triga en arribar-hi el sol i per això a les primeres hores del dia, cal anar amb molta precaució. També s'ha de tenir en compte que l'indret està allunyat de construccions i sobre del riu. Hi ha hagut algunes caigudes i la previsió de mal temps pot agreujar la situació. També hi ha hagut queixes per la manca d'il·luminació.


Josep Lluís Rodríguez. Advocat. Reus: de juliol 2017\nSeguim amb els articles dedicats als arrendaments, exposant a continuació alguns altres aspectes que poden ser d’interès.\na) Conservació de la vivenda.-\nL’arrendador està obligat a realitzar, sense tenir dret a elevar per aquest motiu la renda, totes les reparacions que siguin necessàries per a conservar la vivenda en les condicions d’habitabilitat, excepte quan el deteriorament del que tracti la reparació sigui imputable a l’arrendatari. A més de la Llei d’Arrendaments Urbans, això ja ho disposa el Codi Civil ( arts. 1.563 i 1.564).\nQuan l’execució d’una obra de conservació no es pugui ajornar raonablement a la conclusió de l’arrendament, l’arrendatari està obligat a suportar-la. Si la obra durés més de vint dies, la renda haurà de ser disminuïda en proporció a la part de vivenda de la que l’arrendatari se’n vegi privat.\nL’arrendatari haurà de posar en coneixement de l’arrendador en el termini més breu possible la necessitat de les reparacions a les que hem fet esment en el primer paràgraf. En tot moment i prèvia comunicació a l’arrendador podrà realitzar les que siguin urgents per tal d’evitar un dany imminent o una incomoditat greu i exigir d’immediat el seu import a l’arrendador.\nLes petites reparacions que siguin necessàries com a conseqüència del desgast i de l’ús ordinari de la vivenda, aniran a càrrec de l’arrendatari.\nb) Obres de l’arrendatari.-\nL’arrendatari no podrà realitzar sense el consentiment de l’arrendador, expressat per escrit, obres que modifiquin la configuració de la vivenda. En cap cas, l’arrendatari podrà realitzar obres que provoquin una disminució en l’estabilitat o seguretat de la vivenda.\nSens perjudici de la facultat de resoldre el contracte, l’arrendador que no hagi autoritzat la realització de les obres podrà exigir a la fi del contracte que l’arrendatari reposi les coses a l’estat anterior o conservar la modificació efectuada, sense que el llogater pugui reclamar cap tipus d’indemnització.\nPublicat per Josep Lluís Rodríguez a 19:01 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arrendaments, Civil, Legislació


EN EL MEU LLOC: D'un temps, d'una fireta\nD'un temps, d'una fireta\nEra un dia pesat, calorós, costava arrossegar el cos i també l'ànima. Tanmateix, a la gent del poble no li feia nosa d'anar d'ací cap allà cercant allò que més li interessava. Gairebé ningú hi havia de fora. Qui gosava apropar-se en un dia tan calorós i fer una passejada? Tampoc als firers els abellia muntar les seues paradetes en unes dates tan poc escaients per a aquesta mena d'esdeveniment. Solament estan per damunt del que marque la meteorologia aquelles fires històriques i amb solera que s'hi poden comptar amb els dits de la mà, posem per cas, Cocentaina i Xàtiva, que encara que el Mestral t'arrabasse de soca-rel o el Ponent et creme les entranyes, la gent hi acudirà fidel a aquestes fites històriques plenes d'activitats comercials i culturals. Les altres, les més recents, les que encara no tenen la suficient tradició com per atraure visitants i participants, hauran de ser realistes i procurar fer cas al que impose la meteorogia i buscar dates en què les condicions atmosfèriques siguen òptimes per a gaudir d'una agradable estada.\nTot i haver sentit parlar de la Fireta, d'haver vist per activa i per passiva els seus cartells anunciadors, mai no m'havia apropat. No trobava els suficients motius com per a prescindir de les meues activitats i fer-hi una visita. Aquesta volta, però, diferents raons em van moure a acostar-me i comprovar per mi mateix com es desenvolupava aquest esdeveniment.\nHavia escoltat i llegit comentaris sobre la conveniència o no de celebrar-la en aquests dies de finals de juny o primers de juliol, tot adaptant-la a la festivitat de Sant Pere. Abans era la fireta de tardor. Com mai no hi havia estat, no podia donar la meua opinió. Ara, en canvi, si que puc opinar, i tan sols opinar d’un dia, defugint l'afirmació de què estiga bé o malament el seu canvi de dates. Els qui ho hagen decidit, ells sabran el perquè. Jo tan sols em limite a expressar com a mi m'ha anat i, a aquest respecte, no puc ser massa positiu. M'hagués agradat veure moviment de gent cap amunt i cap avall, parant-se a cadascuna de les paradetes que hi havien. No ha estat així. La quasi inexistència d'elles feia del recinte firal un lamentable lloc digne de llàstima.\nNo sé de qui serà la culpa de tot aquest afer, però si que haurien de posar-se d'acord govern i oposició municipals per reanimar un esdeveniment que crec recordar, ho va fer amb més força que la que no pas té ara. No sembla que vaja a ser així, perquè en aquest país nostre, si podem fer el contrari del que l'oponent diu -encara que estiga encertat- millor que millor.\nI com cadascú conta de la fira segons li va, a mi, personalment m'ha anat molt bé, encara que per motius ben diferents als del programa oficial.\nPublicat per Carles Tomàs a 17:32\nDe països íntims


Anna Carreras: Desestant amb Víctor Sunyol (amb motiu de la presentació del llibre Stabat)\n(amb motiu de la presentació del llibre Stabat)\nDel Marroc a Catalunya, de Catalunya a Mataró i de Mataró, la Llibreria Robafaves rep la visita de sis experts en traduir la vida corrent al llenguatge de les flors: Manel Guerrero, organitzador, assagista i traductor, crític literari i coordinador del KRTU; Sam Abrams, poeta i crític literari; Toni Clapés, poeta i editor; Carles Hac Mor, desescriptor paraparèmic de les lletres catalanes; Pep Paré, professor i crític literari, i Víctor Sunyol, poeta dStabat. De luniversal a lultralocal en una poesia de ningú.\nFetes les presentacions comença lacció, el nus que conduirà, acceleradament, del fragment al desenllaç total. (Hem de no oblidar que, entre el públic assistent a la sessió davant la secció "Poesia" de la Robafaves en una escenografia improvisada a manera de taula rodona shi emplaçaven, també, periodistes, fotògrafs digitalitzats, despresentadors amb cotxes de lloguer, la poeta i articulista i videoartista Ester Xargay, lactriu i rapsode Montse Vellvehí i altres molts amants de lescriptura bona.)\nManel Guerrero presenta el protagonista principal de la conversa, Stabat, poesia amb grau zero de lescriptura de Víctor Sunyol; poesia de premi, poesia de poeta, poesia de creació, poesia intel·lectual i poesia cosmogònica. Guerrero no triga en proposar un format més gran per al llibre després Sunyol li suggerirà un format més petit per a la seva criatura, vol que se senti lliure dins els límits de la pàgina, que respirin els seus llenguatges en lletra més grossa. El porquoi daquesta iniciativa respon a la voluntat de ressaltar que lescriptura sunyoliana és una experiència paratextual de ressonància virtual: stabat el lector davant la pantalla de paper amb informacions deixatades per la superfície plana que simula tenir cinc microfinestres o cinc metatextos. Origen-traducció, concepte que se nextreu, poètica metalingüística, poema inspirat al respecte i edició crítica per part de lautor: cinc maneres, cinc, de dir.\nA la petició de Sam Abrams de parlar des del faristol de fusta fosca i emblema robafàvic preparat per la veu vellutada de Montse Vellvehí, que deixa de pedra llegint la pedra sunyoliana li segueix una disquisició brillant bastida sobre el tàndem exquisidesa / exigència. Partint dun símil entre Sunyol i lescrivent de ledat mitjana, Abrams confessa lexistència dun primer manuscrit dStabat escrit a mà pel poeta, el qual realitza fins a set versions, set, del text. Semblantment als temps medievals, lartífex tramet comptades còpies a les amistats justicieres més pròximes. Feta lexegesi de la metàfora, el crític es revolta contra la hipocresia de la literatura catalana, a la qual hom ha atribuït la doble mancança de nivell i dexigència. La literatura que sorgeix de Mallarmé té nivell, reclama un lector amb bagatge cultural, i Stabat nés una mostra, un llibre amb oferiments novelles, una proposta agosarada i radical dun Víctor Sunyol que es perfà com a paradigma de la poesia exigent de la cultura occidental. Sense ser hermètica, la poesia sunyoliana és, com la de Carles Riba, complexa per lentramat de nivells que subratlla: lemocional, lintel·lectual, el formal i lartístico-lingüístic.\nEl somriure inicial de Toni Clapés predisposa loïent a caminar per lunivers selvàtic de la llengua sunyoliana. Clapés explica, amb bonhomia i camisa de blau cadequesenc, la fase de gestació dStabat. Víctor Sunyol, còmplice de la proesa, somriu amb confiança. Les noves tecnologies arriben fins al vector textual de la poesia i sabem que, a través dels missatges de mòbil dins la narració urbana, Clapés rebia els poemes, un a un, dun Sunyol envoltat de deserts darena càlida. Lúnic fet "surrealista" de la comunicació no verbal foren els instants precisos darribada dels missatges. Els llocs destacats per Clapés com a escenaris de tal anagnòlisi discorren des del davant de la tomba de lartista Joan Ponç a la feina del propi allotjador de la missatgeria. A partir daquesta recepció primera, colpidora en forma i en contingut, Clapés sedimenta lopinió en la proposta que Stabat és una obra que tanca un cicle i nobre un altre. Sunyol inventor duna llengua dins la llengua, la parla de ningú i de tothom, la llengua de la poesia, que necessita dun dodecàleg per a formular-se.\nEl segon contacte amb Stabat, el llegat cal·ligràfic de Víctor Sunyol, ja retornat de terres brunes, és un manuscrit que dificulta, encara més que a la petita pantalleta del mòbil, la lectura daquests paratextos de més dun any esmerçat en la seva realització. Clapés, lluitador per entendre el contingut daquell prodigi amb mala lletra, en vislumbra, clarivident i viu, la forma. La decisió dafegir lhermenèutica a un poemari implica sinceritat i transparència per part del poeta, el qual mostra les cartes de la seva tradició cultural. El "¡que nés de savi!" dit amb admiració cap a Sunyol a través del missatger mitjancer Clapés qui ens reporta ara les paraules de Feliu Formosa, dibuixa una poesia que parla de la poesia des duna dimensió altra de la pràctica poètica: Stabat és la poesia pensant, intraduïble i incomentable (o, com en el cas del pare de la deconstrucció Jaques Derrida, lúnic ésser digne de definir el terme, la poesia sunyoliana només pot ser definida pel propi Sunyol). El poeta veu i observa i perfà el cadàver de la llengua, i no lagredeix, ans la torna a reconstruir. Per a tal escomesa, el cavaller passarà per un calvari, talment la Verge davant son fill crucificat però, tanmateix, arribarà al llenguatge primigeni, al verb únic del títol.\nEn Carles Hac Mor, camisa vermella, pantaló granat, jaqueta quadriculada, i des de la paraparèmia més intransferible, crea intriga i desconcerta lauditori no pas llegint Stabat sinó Com si Girona, el proper llibre de Víctor Sunyol. Llegeix un epíleg seu al text i remarca, deslector, que la poesia sunyoliana no és que no vulgui dir coses com pensava abans de ser convençut del contrari pel propi autor, sinó que sí que en vol dir i que, a més, aquestes coses que diu tenen un sentit i la resposta al jeroglífic no la pot donar sinó un altre poema. En definitiva, Hac Mor deconstrueix allò que ha construït, amb la qual cosa es reafirma en la idea que la poesia de Sunyol sobstina en no dir. Assenyalant com a proves Stabat i Com si Girona, Hac Mor destaca el component místic de lart sunyolià, tema del qual assegura la necessitat imperiosa de fer-ne un estudi. És la pràctica la que va forjant la teoria. Sunyol aboleix normes, esfondra la maquinària dels etiquetatges, com ara la poesia de lexperiència (en tot cas experimenta amb la poesia de lexperiència del llenguatge i no pas explota la pròpia vivència com a carn de vers).\nUna poesia que indaga, perseverant, des dels enderrocs de la llengua autèntiques mirlitonades beckettianes i fa senzilla la coincidència entre teoria i pràctica. A partir dels referents analògics, Hac Mor recorda lascesi o mística textual amb què lautor li tramet un e-mail on dilucida que el místic és el text i no pas ell, en resposta a la desdefinició hacmoriana de la poètica prosaica i profana. Lascesi resta justificada per Hac Mor a partir de lobservació de lús de preposicions i adverbis per part dun Sunyol que, segons ell, no vol dir res dient-ho tot.\nAdmetent la camisa vermella com a talismà, Pep Paré vesteix una samarreta negra amb una pinzellada abstracta dun groc diluït. Des de lexperimental vestidura, Paré encarrila el seu discurs amb la tàctica del mag, això és, a partir del concepte dalinià de simulació. Sembla com si Stabat fos un experiment formal, fidel a la poesia interior i anterior de Sunyol, però una poesia que ara es construeix i dispara a favor de la llengua. Paré vol deixar ben clar que experimentar no és, simplement, un exercici formal en mans dun lletraferit, sinó la construcció duna finestra des don es veu. Sunyol canvia la mirada i aposta per una estructura cal·lidoscòpica on la barana que esquiva el vertigen es fragmenta en tres veus o tres ressons que possibiliten la desaparició del jo. En efecte, el subjecte es reparteix en els objectes, sense oblidar que, en tot moment i circumstància, hi ha uns ulls demiurgs que sels miren. El lector participa de la trama textual esdevenint conscient del seu propi procés com a receptor i, semblantment, acceptant amb força la seva funció orgànica.\nLa metàfora es juga en un billar a tres bandes, on els elements orgànics que la composen entren per la via epidèrmica. La cosmologia ha estat creada. El logos ha estat forjat. Sunyol es troba dins la categoria de genius, en el seu sentit postkantià doriginalitat, de novetat, de primitivisme, de salvatgia, tot i el risc de joguinejar amb loxímoron. Stabat és la segona naixença de la llengua, en un procés de mineralització: el vent es troba hostatjat dins la pedra i, en conseqüència, la poesia sunyoliana no admet sociologia atès que tal disciplina estereotipada i arquetípica no li arriba a la sola de les sabates. En conseqüència, saboleix la distinció entre ètica i estètica, i es fa un pas més respecte la identitat postmoderna: Stabat és una aventura estètica farcida dètica on el geni crea llenguatge des de la mirada, divina, totalitzadora i universal.\nI així fou. Velem la literatura i revelem el secret duna mort ressurrectiva. Víctor Sunyol ha realitzat el gran viatge, físic i intel·lectiu, cap a la literatura cerebral, on els centres neurotransmissors sactiven en plena correspondència. És llibre dexposició, en una mateixa sala, on tots sofrim semblantment, entre la tangibilitat terrestre i el misticisme del celest llunyà. La literatura persistent en la memòria reclama la mirada vera, la força del símbol i la creació de llenguatges originaris.\n© Anna Carreras\nMarc Romera: Dos contes, Xinès i Limpostor\nCarles Hac Mor: Un dels sentits de lobra


360 graus\t/ 18 Novembre 2010\tMariona Planas visita Santa Eulalia\nDir Passeig de Gràcia ha estat sempre com dir Barcelona, la millor Barcelona. De fet, quan viatjo, tinc la curiosa mania de comparar instintivament qualsevol carrer important amb ell, com si aquest fos una unitat corrent de mesura. Comparant el Passeig, comparo les ciutats. I no em falta raó. Sens dubte, Passeig de Gràcia compon un espai excepcional a escala humana, amb noms emblemàtics que, amb Gaudí, formen part de l’ADN Barcelona. Sens dubte, santaeulalia -com pronunciem tots- forma part d’aquest dur nucli.\nDoncs avui he estat en santaeulalia, una d’aquestes visites inevitables que aixequen l’ànim des del matí i fan córrer l’adrenalina tot el dia. De vegades, fins i tot, acaben en focs artificials sortint d’una bossa acuradament precintada…\nEm van preguntar allà, què és santaeulalia per a mi? De nena, era l’aparador de com vestia la gent que m’agradava, de com m’agradaria vestir de major, el meu aparador. Avui és un aval d’elegància i de pertinença a la ciutat, potser la botiga de moda i tendències més emblemàtica de Barcelona, amb o sense revisar el seu històric. Un espai amb personalitat pròpia, que combina modernitat, avantguarda i tendència amb atemporalidad en un difícil equilibri, tot en un ambient minimal cuidat al detall. I on resulta del més natural trobar-te amb Balenciaga, Céline, Michel Kors, Proenza Schouler, Rodarte i Thakoon…, sempre els millors entre tants bons. Confesso que una part del millor del meu armari va néixer a santaeulalia.\nI un punt i a part per a un tòpic que aquí no ho és en absolut: sobretot i en la base de tot, santaeulalia són les persones, des de la família a l’equip humà, sempre fent gala d’un tracte personal tan extremadament educat com a proper i cordial. És una cosa que s’emporta en sortir, amb o sense bossa, com a invitació permanent. Ara miro per l’aparador, de dins a fora, i sento que es compleixen els somnis.


Canaletas obre les seves portes a estudiants en pràctiques Prensa\nLa companyia fabricant de fonts i dispensadors d’aigua Canaletas ofereix, en col·laboració amb l’Escola Institut Illa dels Banyols (Prat de Llobregat),cursos de formació als alumnes de segon any del Cicle Formatiu de Grau Superior de Manteniment d’Instal·lacions tèrmiques i de Fluids (IMA0),que cursen l’assignatura de Projecte. Aquesta col·laboració s’emmarca dins del programa Innolab (entitat que posa en contacte els centres educatius de formació empresarial i les empreses). La iniciativa sorgeix del Centre de Promoció Econòmica del Prat.\n“La col·laboració amb Canaletas -explica Juan Carlos Sanjosé, professor de l’Institut- consisteix en la realització d’un estudi sobre el cicle termodinàmic i les prestacions de les fonts d’aigua refrigerada que actualment es fabriquen a l’empresa”. Per a això es realitza un pla d’assajos i proves en el laboratori de l’empresa, on els alumnes, assessorats per Jordi Morera, Enginyer Industrial i Director Gerent, portaria a terme una sèrie de pràctiques per tal d’obtenir conclusions aplicables de procés i dimensionament, “així com també una excel·lent formació i contacte amb el sector”.\n“Estem molt compromesos amb tots els projectes que es posen en marxa a la nostra ciutat”, comenta Jordi Morera, Director General de Canaletas. “I en particular -afegeix- els de formació resulten molt interessants”. Com a empresa participant, durant aquests cursos Canaletas planteja reptes als estudiants, que han de respondre amb idees innovadores. “Això és molt enriquidor -explica- ja que es generen projectes que poden ser molt interessants, es millora la transferència de valor entre la nostra empresa i el centre educatiu i, alhora, pot servir com a mecanisme per a augmentar la nostra pròpia competitivitat com a empresa”.


PER QUÈ NO ENS ENTENEM? | Salvador Cardús | Opinió | La República\nPER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? + PER QUÈ NO ENS ENTENEM? E-mail\nPER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? PER QUÈ NO ENS ENTENEM? E-mail\nAllà veuen una Catalunya fracturada perquè és diversa. Aquí sentim la fractura amb Espanya perquè no se sap reconèixer diversa\nSurt la sala del Suprem, i no puc deixar de veure-hi els meus representants democràtics jutjats ignominiosament\nDeixeu-m’ho dir en la llengua de la sagrada unitat d’Espanya, però també en la de molts catalans: “Piensa el ladrón que todos son de su condición.” Aquesta és la raó fonamental de la pràcticament impossible comprensió mútua en el conflicte entre Espanya i Catalunya. Si cal ser més precís, entre l’Estat espanyol i l’ànima –que de moment no és gaire més que això– de l’independentisme català. Vull dir que Espanya es mira els catalans com si fossin espanyols, i els independentistes es miren Espanya com si fos Catalunya. És un fenomen de confusió mútua de mal resoldre.\nHe posat el refrany en espanyol com a mostra senzilla –de fet, una caricatura– del que vull explicar. Jo puc començar el meu argument amb un refrany en una de les diverses llengües que es parlen a Catalunya. Des de l’altre front, poc que podrien començar una anàlisi del conflicte amb un refrany en català. Aquí, hi ha una diversitat de llengües assumida amb naturalitat. Allà, un monolingüisme defensat amb les urpes. I precisament perquè allà defensen la llengua amb les urpes, quan aquí es defensa el català, creuen que també ho volem fer esgarrapant. I nosaltres pensem que si podem viure feliçment en la diversitat, allà també s’hauria d’entendre quin és el valor de la diversitat.\nPosem un exemple més complex. La sessió d’inauguració de l’any judicial espanyol. Vaig ser a la sala dels plens del Tribunal Suprem en una jornada de l’ignominiós judici. Surt la sala al Telenotícies, i no puc deixar de veure-hi els meus representants democràtics jutjats ignominiosament. En canvi, segur que després del judici, des d’Espanya, encara s’hi veu més clar tot el pes de l’Estat. Jo encara recordo la pintura al sostre de Marcelino Santa María, La ley triunfando sobre el mal, en què el mal masculí és representat pel robatori i la punyalada, i el mal femení, per la prostitució i una mare escanyant el seu fill. I tots, als peus dels cavalls blancs de la Justícia. Una Justícia masclista, retrògrada, sense compassió. En canvi, els membres que omplen la sala, al sostre, hi veuen l’imperi de la llei, la dura lex que ha d’esclafar els delinqüents, també els nostres. Ells veuen una taula presidida per tot d’homes –i una dona, ministra a part– disfressats amb toga, plens de medalles, escuts, condecoracions, punyetes, posseïdors dels atributs i del rictus d’un poder que nosaltres no ens mereixem. Jo hi veig un poder arnat, de miserables que adverteixen, que amenacen, que diuen que es quedaran els presoners –com si fossin de guerra– perquè no es fien de les nostres institucions.\nQue ens mirem els uns als altres com si fóssim els mateixos es nota particularment en els retrets que ens fem. Allà, obsedits amb la sagrada unitat, ens diuen que què faríem si Girona es volgués independitzar. I aquí pensem que els convencerem si els expliquem que nosaltres ja reconeixem el dret a l’autodeterminació de l’Aran (mentre la resta de Catalunya es passa el dia cantant les excel·lències dels gironins per evitar que mai vulguin fer la seva, és clar!). Allà veuen una Catalunya fracturada perquè és diversa. Aquí sentim la fractura amb Espanya perquè no se sap reconèixer diversa. Allà, els “a por ellos” són premiats per fer espanyols a la força. Aquí, ens omplim la boca per ser terra d’acollida. Si la nació espanyola es fonamenta en un pacte identitari culturalment homogeneïtzador i en la seva indissolubilitat, quan miren Catalunya se la imaginen igualment identitària i assimiladora. I si la nació catalana necessita imaginar-se diversa i oberta per sobreviure –ho sigui poc o molt–, així s’espera que sigui Espanya. De manera que la secessió per a uns és la negació de la pròpia existència, i per als altres, la garantia de la pròpia supervivència.\nSí, ja sé que tot això en molt bona part són tòpics, i que la realitat d’uns i altres és més complexa, ambivalent i contradictòria. Però, lamentablement, ens interpretem per tòpics –a nosaltres mateixos i als altres–, i és així que errem en les intencions dels uns sobre els altres. I en les solucions. Mala peça al teler si la solució és entendre’ns.\nLa República 14-09-2019, Pàgina 4


181 adults vs 400 infants | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\n181 adults vs 400 infants\nPer Òliver Márquez. Actualitzat el 01/03/2016\nS’està venent, i no sense raó, l’èxit del funcionament les 24 hores del dia de la unitat d’Hemodinàmica de Joan XXIII. L’ampliació de l’horari d’atenció del servei ha evitat en el seu primer any el trasllat a Barcelona d’un total de 181 pacients adults cardiòpates, fet que demostra com n’era de necessari disposar de la unitat també oberta a les nits.\nLa unitat d’Hemodinàmica, però, no era l’única cosa que calia millorar a les nostres comarques si parlem de la recuperació de serveis sanitaris perduts en favor de Barcelunya (tal com el líder del PP tarragoní, Alejandro Fernández, es refereix sovint a la capital catalana). Ara fa quinze dies en aquest mateix setmanari NotíciesTGN denunciàvem que en l’actualitat hi ha més de 400 infants de les nostres comarques que anualment són derivats a hospitals de Barcelona davant de la inexistència d’una UCI Pediàtrica al territori, un recurs que l’Hospital Joan XXIII va tenir en el seu dia i que, l’any 2001, es va perdre perquè la Generalitat va optar per centralitzar el servei a Barcelona.\nReitero que parlem de 400 nens i nenes. Infants tarragonins que requereixen vigilància mèdica continuada perquè la seva vida està en risc i que, actualment, són sistemàticament ingressats en centres hospitalaris ubicats a més d’una hora de camí de les seves llars (fins a dues si parlem d’un pacient de les Terres de l’Ebre o de l’interior del Camp de Tarragona).\nCompartim amb el gruix de la societat tarragonina la satisfacció d’haver assolit l’ampliació de l’hemodinàmica, però alhora advertim que, si el criteri és numèric, no és lògic que s’insisteixi en l’ampliació d’un servei que ja existeix per davant d’un recurs assistencial, l’UCI Pediàtrica, adreçada a tenir cura dels infants de la demarcació i a reduir l’angoixa dels seus familiars. Els pediatres de Tarragona fa temps que ho reclamen i treballen plegats per acabar de convèncer l’administració catalana. La inversió és mínima i el benefici per a la societat seria impagable. Exigir inversions en unitats ja consolidades no té sentit quan el territori no atén la infància com cal des de fa més de 15 anys.


El ministre Ábalos evita mullar-se amb Sant Andreu Comtal | L'Exprés de Sant Andreu\nTot i que Adif ja ha trencat els contractes amb les constructores que havien d’aixecar Sant Andreu Comtal (després d’un any d’anunciar-ho), l’empresa pública que depèn del Ministeri de Foment encara no ha tret a concurs la licitació per acabar el projecte. En aquest sentit, Ábalos ha assegurat que la sortida a licitació del projecte és imminent, però ha evitat mullar-se i no ha donat cap data.\nEncara que a primer cop de vista no ho sembli, l’estructura de la nova terminal de Sant Andreu Comtal està construïda en un 80%. Aquesta comptarà amb una distribució similar a la de Sant Andreu Arenal: quatre vies i dues andanes de 240 metres de llarg i entre 7 i 10 metres d’ample. Segons Adif, les principals tasques que queden per dur a terme són condicionar els entorns, dotar a la infraestructura de l’edifici comercial, muntar els aparells viaris i instal·lar tot el sistema d’electrificació.\nRespecte a les obres de La Sagrera, Ábalos ha destacat el ritme inversor (el qual s’ha multiplicat per cinc respecte a l’anterior executiu), i ha recordat que en total requerirà 900 milions d’euros. Diners que serviran per aixecar un edifici intermodal que comptarà amb servei de Rodalies, AVE, les línies L9, L10 i L4 de metro, una estació d’autobusos interurbans i un aparcament per a 1.400 vehicles. En total es preveu que la infraestructura i els seus entorns verds (40 hectàrees) donin servei a 50 milions de passatgers l’any.\nEl ministre en funcions ha anunciat que les properes licitacions aniran encaminades a redactar el projecte arquitectònic de l’edifici intermodal, el disseny dels entorns i el muntatge de les instal·lacions ferroviàries. Actualment l’estació ja està construïda en un 40% i s’espera que cap al 2020 els trens de la línia de Mataró ja circulin per les vies definitives de l’interior de l’estació (però sense efectuar parada).\nEn el nivell superior l’estació comptarà amb vuit vies per a serveis d’alta velocitat amb quatre andanes de 400 metres de longitud i 12 metres d’amplària. A banda també hi haurà una zona de manteniment de trens amb 10 vies en funcionament. Pel que fa al pis inferior es prestarà el servei de les línies Barcelona-Mataró i Barcelona-Granollers, amb vuit vies i quatre andanes de 240 m de longitud i 11,8 metres d’ample. La resta de mitjans de transport es situaran a diverses plantes superiors i inferiors de l’edifici.\nFotografia | Ministeri de Foment\nTags: la sagreramobilitatsant andreu comtaltranport\nNotícia anterior Notícia anterior: Els carrers on viuen els veïns més rics i els més pobres\nNotícia següent Notícia següent: El preu del lloguer es dispara un 25% en només un any


Les festes de Quart amaneixen amb «LA COTORRA DEL MERCAT» | Ràdio Vall de Segó\nInici Entrevistes Les festes de Quart amaneixen amb «LA COTORRA DEL MERCAT»\nLes festes de Quart de les Valls comencen amb la cultura. L’Associació Cultural Ángel Asensi Bayona «El Codoval», interpreta una adaptació de l’obra «LA COTORRA DEL MERCAT», huí dimarts dia 12 a les 22’30 hores, en la plaça Sant Miquel.\nAmb motiu del centenari del Mercat Central, recuperem una de les obres valencianes més representades de la historia: La Cotorra del Mercat, de Leopoldo Magenti i Paco Barchino.\nEn ‘El retorn de la Cotorra del Mercat’, viurem com en la València dels anys 40, una fruitera del Mercat Central es convertirà en la protagonista de la comèdia musical La Cotorra del Mercat i com en la València actual, un jove investigador solitari, coneixerà l’amor mentre descobreix la màgia i els tresors de la València antiga.\nUn viatge per la nostra història, ple d’amor, humor, música i cultura. Dues històries d’èpoques diferents que es fonen en una sola. On la València antiga i la moderna es germanen al voltant del Mercat Central i la música en directe del mestre Leopoldo Magenti.\nArticle anteriorEquip de futbol del Faura any 1944\nArticle següentQUART, TANCA LES FESTES DE LES VALLS 2017 – PROGRAMACIÓ DELS ACTES\nBelén, vecina de Faura, exhibe ropa casual en el Puerto de...


Una autònoma en quarantena | Cadascun dóna el que rep i rep el que dóna\nUna autònoma en quarantena. 4 anys, 6 mesos i 13 dies\nAquest dimarts és dia de facturació i de pagar autònoms i pinten bastos per a nosaltres\nper Susana Lluna Periodista i experta en tendències digitals València. 31 de març de 2020 05:25\nL'impagament de les factures és un dels principals problemes de les empreses\nHui és dia de facturació. Acaba el mes més estrany de la meua curta carrera com a autònoma i des de bon matí prepare les factures que he d'enviar als meus clients de consultoria de màrqueting i comunicació digital. He parlat amb ells aquests dies i de manera unànime em diuen que “són temps molt complicats, especialment per als autònoms, així que mentre ens ho puguem permetre, comptes amb tot el nostre suport”. Sóc afortunada. Ho sé.\nCrec fermament que cadascun dóna el que rep i rep el que dóna. Pot semblar una cosa romàntica, però si dónes el 200% -sobretot quan no t'ho demanen- és bastant probable que quan estigues en desavantatge o en situació de necessitat, tot o una mica del que has donat de més torne a tu a manera de recompensa o reconeixement.\nCuriosament, des del Govern no el veuen igual. La ministra de treball, Yolanda Díaz, ha dit diumenge que “d'aquesta crisi eixirem fent costat als treballadors, amb un teixit productiu més fort”, però és obvi que no es referia als autònoms. Perquè hui, 31 de març, a més de facturar –i alguns amb sort, cobrarem-, també paguem el nostre rebut d'autònoms, com cada mes.\nComplim amb la nostra obligació i potser seria un bon moment perquè se'ns reconeguera l'esforç. Potser seria un bon moment per a recordar que el 99,8% del teixit empresarial espanyol el formem pimes i autònoms. Segons les últimes dades del Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social sobre les empreses inscrites en la Seguretat Social, de les 2.900.113 empreses que hi ha a Espanya, 1.556.030 pertanyen a autònoms que estan al capdavant de pimes sense assalariats. Potser seria un bon moment perquè s'aprovaren ajudes per als autònoms, però ajudes de debò.\nEm sembla increïble haver de demostrar que t'ha afectat tota aquesta crisi de la COVID-19. Algú pot pensar que, a excepció de les farmàcies i botigues d'alimentació i activitats molt concretes, està situació no li està afectant a algun autònom o pime? Exceptuant alguns sectors que tenen tecnologia adequada per al teletreball -pel seu dia a dia-, la majoria de xicotets negocis no tenen la infraestructura necessària. I no sols per a continuar desenvolupant la seua activitat. Tampoc per a presentar la documentació necessària per a poder demanar les ajudes. I en aquest cas ja no és un problema d'infraestructura només de les pimes. Sinó que als assessors els estan demanant, per exemple, certificats de titularitat de comptes, últims rebuts d'autònom pagats i amb la Llei de Protecció de Dades ni connectant-nos online al nostre banc ens donen molta de la informació que necessitem. És necessari acudir en persona –recordem que no es pot eixir- i, damunt, molts bancs et cobren pel document. Ens donen per tots els costats.\nUna de les notícies recents parlava de facilitats en els ajornaments per als impostos del primer trimestre que hem de fer a l'abril. Exactament de l'1 al 20 d'abril. En data de hui, ni els han ajornats ni suspés. Així que, hem de preparar aqueixa documentació.\nÉs una realitat que una gran majoria d'aquest 99,8% de pimes continua treballant amb documents físics perquè els seus assessors –si els tenen- els assenteixen corresponentment. Però si la majoria de pimes estan tancades i tots ficats a casa, com entregaran la documentació? Ahir mateix escrivia ací que els experts adverteixen que “la comptabilitat ha de ser real, ordenada i reflectir la imatge fidel de l'empresa. Si ens obliguen a presentar el trimestre en els terminis habituals, les dades seran de tot menys reals”.\nCom a autònoma em pregunte si una mica del meu esforç en aquests 4 anys de treball, en els quals no he faltat ni una vegada a les meues obligacions fiscals, no podria veure's reconegut. Em pregunte si en aquesta situació l'única cosa que es planteja el Govern és recaptar coste el que coste, o si per contra es podria plantejar ajornar el trimestre i fer com a excepció un semestre al juliol. O posposar el primer trimestre a maig o juny.\nSi hem de continuar sent aquest 99,8% del teixit empresarial espanyol necessitem rebre una mica del que hem donat.


Àngel número 2212: significat i simbolisme - 1000-9999\nPrincipal 1000-9999 Àngel número 2212: significat i simbolisme\nÀngel número 2212: significat i simbolisme\nQuan observeu que apareixen certs números davant vostre, això significa que els àngels tenen alguna cosa molt important per dir-vos.\nL’àngel número 2212 és un dels números d’àngel del qual parlem en aquest article. Si continueu llegint els paràgrafs següents, us explicarem tot sobre aquest número d’àngel i n’interpretarem el significat i el simbolisme.\nSi esteu interessats en conèixer el missatge diví que us envien els àngels guardians a través del número 2212, seguiu llegint.\nEsperem que el nostre article us ajudi a saber on us trobeu ara, però què podeu excepte per al futur i us prepararà per als canvis inevitables.\nÀngel número 2212 - Què significa?\nVeure l'àngel número 2212 no vol dir que arribeu al punt immediatament. La interpretació dels nombres d’àngels requereix temps, ja que cadascun d’ells té un significat específic. És important saber que els nombres de components de l’àngel número 2212, 1 i 2 influeixen en el seu significat i els explicarem primer.\nL’Àngel número 1 us ofereix un gran potencial per assolir posicions altes, fins i tot per convertir-vos en líder. Ets una persona amb autoritat i la gent el considera com una persona responsable, intel·ligent i fiable.\nL’àngel número 1 indica que assolireu els vostres objectius i els vostres somnis només si hi penseu positivament. Estableix una manera de pensar optimista i no deixis que res canviï aquest rumb.\nUna cosa fantàstica és que deixareu les coses velles i negatives del passat amb l'ajuda dels vostres àngels guardians.\nNo hi ha res que et retingui, ja que tens aquesta energia especial i emets un ambient reeixit, així que aprofita l’oportunitat i gira una nova pàgina de la teva vida.\nL’Àngel número 2 és un nombre de força i poder. És impossible no veure aquest número d’àngel apareix tres vegades al número 2212, cosa que només confirma la seva importància.\nEl número 2 us recorda que heu de prestar certa atenció al vostre destí i al vostre camí espiritual durant aquest període. Generalment us centreu en les coses que importen, però també deixeu espai per als aspectes espirituals.\nAmb l’ajut dels vostres àngels guardians, trobareu el vostre camí espiritual i arribareu als secrets més profunds de l’ànima. Aquest número d’àngel es relaciona amb la vostra connexió amb altres persones.\nCom ja sabeu, teniu un do especial per veure les coses molt més profundes que la resta, seria molt bo que en treieu profit i ajudeu a persones que d’alguna manera estan perdudes o deprimides. Sigues amable, sempre, i escolta atentament el que et diuen.\nAl final, algunes paraules confinades significarien el món per a ells i els donarien la força per fer front a les dificultats de la vida. No oblideu mai la importància d’aconseguir un equilibri i una harmonia a la vida.\nSense viure en pau, simplement no es pot estar feliç i satisfet. L’Àngel número 2 també ho recorda i et diu que tinguis relacions de confiança i honestitat.\nTot i això, un parell de nombres d’àngels més influeixen en el significat final del número d’àngel 2212. Aquests nombres són 12, 22, 212 i 221, de manera que aquesta és la seva interpretació.\nL’àngel número 12 us dóna un consell per deixar el passat en el passat. Heu après algunes lliçons sobre les vostres accions passades, però això no vol dir que hagueu de romandre en aquest període de la vostra vida. Vigileu el vostre camí ara, però mireu cap endavant, no darrere vostre.\nL’àngel número 22 us motivarà fins i tot a través dels reptes més difícils. Ja heu escollit un camí determinat, però no és cap a l’est.\nTanmateix, els vostres àngels guardians us animen a seguir el mateix camí, ja que us preparen una recompensa i un gran èxit.\nAquí també tenim l’àngel número 212, que és un número de la vostra intuïció i us recorda que us heu d’escoltar abans que tothom. Al final, l'àngel número 221 vol que tingueu confiança en els vostres àngels guardians i la seva ajuda. Sempre heu de tenir en compte que són per a vosaltres, independentment del temps.\nÉs fàcil entendre el significat de l’àngel número 2212 ara que ho hem explicat des de tots els aspectes. L’ajuda dels vostres àngels guardians us guiarà cap al vostre camí cap als vostres objectius, de manera que no hi ha res de què preocupar-vos.\nL’àngel número 2212 amaga diversos missatges i significats secrets que voldríeu conèixer. De fet, us encoratja a mirar endavant i avançar, independentment del que hagués passat en el passat. Sabem que algunes experiències no són fàcils de viure, però això no és un motiu per romandre tancat en aquestes experiències.\nIntenta deixar totes aquestes coses en el passat i mantenir la calma per les actuals. Això crearà una atmosfera o equilibri i pau perquè res no us pugui moure. Els vostres àngels guardians us donen la força per afrontar tot d’una manera fantàstica i millorar la vostra pròpia realitat.\nL'àngel número 2212 també us indica que tindreu l'oportunitat de complir les vostres regles. T’encarregaràs, el cap perquè ningú et pugui fer fer una cosa que no vols. Dit d’una altra manera: obtindreu la llibertat que sempre heu somiat.\nCom que tot va arribant al seu lloc gradualment, l'àngel número 2212 vol que us cuideu més. Dedica temps a fer coses que t’agraden i que et fan feliç. Els vostres talents i habilitats són infinites. Organitzeu-los i gaudiu del temps que us dediqueu. A més, establireu la base per a un futur millor fent allò que us agrada i en el que sou bons.\nUn altre missatge secret de l'àngel número 2212 també us indica que la vostra vida té un propòsit, gran. Tot el que us passa és per al bé major i hauríeu de seguir el camí que ja us heu marcat. Al final, les coses sortiran molt millor del que ja es suposava al principi.\nNúmero 2212 i Amor\nAnem a una part divertida, ja que molts de vosaltres us preguntareu sobre la seva situació amorosa en el futur. L’Àngel número 2212 també comporta canvis positius en aquest sector de la vida. Potser algú us entristia en el passat i encara teniu aquesta impressió.\nTot i això, patir per algú que t’hagi fet això no té cap sentit. Deixeu anar tot allò relacionat amb aquesta situació i trobeu la força i la motivació per tornar a somriure.\nL’àngel número 2212 us donarà una lliçó sobre el respecte i l’apreciació de si mateixos. Hauríeu de prendre consciència de les vostres qualitats, apreciar-vos més i descobrir els vostres talents. Deixeu de donar el vostre temps a persones que no s’ho mereixen, però opteu per quedar-vos sols si això us portarà bé al final.\nTot i això, sempre podeu comptar amb els vostres àngels guardians, mentre que l’àngel número 2212 sens dubte aportarà persones noves i millors a la vostra vida. No trigarà molt més, notareu que algú fa pessigolles al cor i el fa bategar com una bogeria!\nSi teniu una relació, podeu comptar que l’àngel número 2212 no comportarà canvis significatius, ja que vosaltres i la vostra parella no esteu malament. Els efectes són possibles en el camp de la confiança i la comprensió mútua, cosa que millorarà la vostra relació.\nPodria ser que penseu més sobre el compromís o el matrimoni durant el proper període.\nDades interessants sobre el número 2212\nHephaistos és el nom de l'asteroide Appolo que va ser trobat el 1978 i enumerat amb el número 2212.\nQuè cal fer quan es veu el número 2212?\nLa lliçó més important de l’àngel número 2212 és acceptar-se i estimar-se. No importa la gent que us faci mal, encara sou aquesta persona afectuosa, amable i entenedora.\nEl patiment que has viscut t’ha fet perfecte i ho hauries d’acceptar. Teniu un do per ajudar els altres, ja que ja sabeu com se sent ferit, traït i perdut.\nAra els podeu ensenyar a ser més optimistes i feliços amb vosaltres mateixos, ja que sabeu la importància que té. El més important és que l'àngel número 2212 us allibera de tot això i us condueix cap a un futur molt millor i més brillant i ho mereixeu més que ningú.\n2266 Número d'àngel: significat i simbolisme


«Davant d’una crisi en transformació contínua com la que estem vivint en els darrers anys, la capacitat d’actuació social és molt dèbil, perquè l’economia capitalista global no es pot controlar». Així ho ha manifestat Alain Touraine en la conferència que ha pronunciat avui, dimecres 2 de juny, a l’IEC. Per Touraine, l’única resposta possible a aquesta crisi és l’universalisme de la raó i dels drets humans. La conferència es pot veure des de la videoteca de l'IEC.\nAquest projecte, fruit d’un conveni de col·laboració entre l’IEC i la Generalitat de Catalunya, catalogarà els vitralls catalans, del Barroc al Modernisme, amb l’objectiu de tenir un coneixement exhaustiu del patrimoni vitrallístic del país i poder establir uns criteris que n’orientin les polítiques de conservació. Registre i inventari dels vitralls de Catalunya centra el número d’aquest mes de juny d’El Butlletí, la publicació mensual de l’Institut en què es recullen les notícies i les activitats que s’hi duen a terme, així com ressenyes sobre publicacions i articles d’opinió, dels membres i d’altres persones vinculades a aquesta institució.\nAl llarg de cinc dies, experts catalans i de la resta del món analitzen la figura, la vida i el regnat de Martí l’Humà, en el congrés internacional «Martí l’Humà, el darrer rei de la dinastia de Barcelona (1396-1410). L’interregne i el Compromís de Casp», organitzat per la Secció Històrico-Arqueològica de l’IEC i que s'ha inaugurat avui dilluns a la Casa de Convalescència, seu de l'Institut. Les conferències del congrés es poden veure des de la videoteca de l'IEC.


La Nit del Foc, acte estrella a la Festa Major de Cambrils\nLa 25a edició de la Nit del Foc, acte estrella de la Festa Major de Cambrils\nPúblicación: agosto 26, 2016\nUn programa familiar d’arrel tradicional serà el protagonista de la Festa Major de la Mare de Déu del Camí 2016\nCambrils, 2 d’agost del 2016.– Espectacles al voltant del foc i les tradicions populars marcaran el calendari de la Festa Major de la Mare de Déu del Camí de Cambrils que se celebra entre el 27 d’agost i l’11 de setembre.\nUn dels actes més espectaculars és la Nit del Foc que té lloc el dia 3 de setembre i que enguany arriba a la seva 25a edició. La festa s’inicia a mitja tarda amb un correfoc infantil. A continuació, gairebé una desena de colles de diables es concentren per a fer la baixada del Marquès de los Vélez amb torxes i bombardeig d’aniversari que dóna lloc a l’inici del correfoc pels carrers del barri antic. Una gran exhibició que finalitza amb l’encesa de la Plaça i l’espectacle pirotècnic. La música dels Strombers i de l’orquestra All-i-oli allargarà la nit al Parc del Pinaret.\nEl dia 8 de setembre se celebra la Diada de la Mare de Déu del Camí amb les tradicionals matinades i un seguici festiu, missa, el vermut popular i la ballada de sardanes en l’acte més tradicional de les festes que honoren la troballa de la Mare de Déu a la que es ret homenatge.\nEnguany també tindrà lloc la 13a Trobada de Gegants de Cambrils que el 10 de setembre congregarà una quinzena de colles geganteres de tot Catalunya que es passejaran pel municipi en una gran cercavila i ballaran al ritme de la música.\nA més, la Festa Major inclou altres activitats en un ampli programa en consonància amb l’aposta del municipi per les activitats familiars:\n35è aplec de Sardanes de Cambrils (27 d’agost).\nPregó de Festa Major a càrrec de la Teca Teatre amb motiu del seu 50è aniversari. Un acte precedit per la cercavila amb el bestiari festiu i els timbalers (2 de setembre).\nLa Caminada Popular Camí de Festa des del Santuari de la Mare de Déu i seguint l’antic Camí Real (4 de setembre).\nLa Diada Castellera de Festa Major (4 de setembre).\nJocs i danses populars per a petits, joves i grans (5 de setembre).\nLa tarda amb activitats infantils per descobrir el seguici festiu i concert de reggae per xics amb el grup Penguins (6 setembre).\nEl festival de música en català FESTOUR amb els grups Segonama, Pepet i Marieta, Animal i DJ OGT (10 de setembre).\nEl programa complert es pot consultar descarregant l’aplicació “Cambrils”. El compte de Facebook www.facebook.com/cambfestes també ofereix informació sobre el concurs de fotografies d’Instagram “Aniversari Nit de Foc”, obert a tots els que hi vulguin participar.


L'Espanyol, una trituradora d'entrenadors | Futfem.cat\nLa situació és delicada a l'Espanyol. Passen les jornades i l'equip no reacciona. S'ha abonat a ser cuer i després de l'última golejada encaixada a Sevilla, les alarmes ja s'han acabat d'encendre. El problema és greu i el pitjor de tot és que no ve d'ara, si no de fa anys. La trajectòria d'aquesta secció del club ha caigut en picada i avui dia, tot i haver fet el pas cap a la professionalització, el futur que es pot intuir és tan incert com preocupant.\nLa realitat és que les paraules que van condemnar la capitana Paloma a l'ostracisme s'han convertit en una predicció que jornada rere jornada es va complint. No hi ha tan bon equip com es creia. Tot pintava molt bé fins que s'ha començat a competir i ens hem adonat que inclús el més modest s'ha reforçat. I ho ha fet bé. El nivell de la competició ha pujat i potser, tancats a la bombolla de la Dani Jarque, no han sabut veure que aquí qui no corre vola. Que a banda d'apostar, que és bàsic clar, s'ha de tenir bon ull i fitxar bé. Com també crec que s'ha de tenir la responsabilitat, valentia i seny per fer neteja quan cal i deixar de cometre els mateixos errors de sempre. Els resultats ho evidencien.\nPerò més enllà de tot això, la gran pregunta és: Com pot ser aquest equip tan i tan bipolar? Va acabar la temporada passada jugant bé i sorprenent. Treien bons resultats i pensant que definitivament arribarien els bons temps –deixar de patir-. Però no. Ni amb els nous reforços aquest Espanyol ha començat bé. Llavors què? Mateix míster, mateix sistema... On rau el problema? Perquè mala sort n'han tingut, però hi ha molts altres aspectes, com el psicològic, que passen molta factura. A la primera de canvi a l'equip li entra la por per tot el que ha viscut i la pressió de conviure amb un objectiu de no perdre la categoria i això no s'arregla només treballant amb un psicòleg. Cal fer neteja a molts nivells. Donar les gràcies pels serveis prestats, especialment quan tot anava malament i es va deixar de cobrar, inclús va planejar l'ombra de la desaparició, però s'ha de mirar endavant i deixar anar un bon nombre d'àncores pel camí. Cal renovar aires i que vingui gent que no estigui 'intoxicada' per les penúries i a la que no li tremoli els pols.\nCAMÍ A LA DESENA 'VÍCTIMA'\nI entre tanta pregunta i motius que avoquen al desastre, una dada preocupant i que admet moltes lectures. Des de la temporada 2013/14, després de la marxa de Luis Carrión, amb qui a la campanya 2011/12 es va guanyar la sisena Copa de la Reina, l'Espanyol ha anat a una mitjana de més d'un entrenador per temporada. Al curs 2012/13 'Susi' acomiadat i després de l'interinatge de Titi Camuñez arriba José Antonio Montes. Qui du les regnes la temporada següent però en finalitzar la competició decideix no continuar i no renova –alguna cosa devia veure-. Tony Polidano arriba per la 2015/16, comença la següent però l'acomiaden per mals resultats. Werner Martín i Álex Martínez agafen el relleu fins que el signa a Luismi Marín, que dura tres telenotícies i Rubén Rodríguez, ara adjunt a la coordinació del femení, acaba la temporada a la banqueta. La 2017/18 Joan Bacardit assumeix el repte de dirigir l'equip, renova i dimiteix a la 2018/19, quan arriba Salvador Jaspe. Aquest salva l'equip, renova i ara podria ser el desè en caure si la situació no es recondueix. No seria estrany vista la tendència que hi ha hagut, tot i que ara per ara té crèdit i l'equip sembla que està amb ell. Per això, el d'aquest cap de setmana serà un examen clau per a Jaspe, que se la podria jugar amb un equip que hauria de fer-s'ho mirar, ja que tants entrenadors i nul·la reacció alguna cosa volen dir. ¿De veritat que el problema és a la banqueta? Nou entrenadors des del 2013...