La Natura a la Baixa Tordera: 2007-11-11\nMés destrosses a la platja del delta per l’onatge 17/11/07\nAquest matí era molt visible el retrocés de la platja de la desembocadura del riu Tordera degut a l’onatge d’aquests dies...\nA la banda de Blanes... la sorra dragada i abocada davant les instal·lacions de la dessaladora comença a desaparèixer amb rapidesa...\nPart d’aquesta sorra s’acumula davant la desembocadura...\nLa pitjor part se l’emporta la banda de Malgrat de Mar... l’espigó continua desapareixent i les runes escampades per tot...\nLa sorra i les diferents capes d’ompliment dels terrenys ocupats pel càmping anys enrera (terres i runes) desapareixen...\nLa llacuna s’omple d’aigua marina...\nLa sequera no és broma, val la pena llegir aquestes dues notícies d’avui...\nSobre les vies de comunicació ...\nSobre l’agricultura i la biomassa (molt interessant si tenim en compte que als nostres municipis abunden masses forestals i explotacions agrícoles importants)...\nHo podeu llegir tot al suplement “el Camp” del Diari de Girona (trobareu els articles a les pàgines 10, 11 i 12)...\nSobre les infraccions urbanístiques als nostres municipis...\nQuin descobriment!!! ... I ...???\nEtiquetes de comentaris: agricultura, aigua, Clima, muntanya, notícies, urbanisme\nAnellament a l'estany de Can Torrent (Tordera) 16/11/07\nAquest vespre-nit s’ha realitzat la primera jornada d’anellament a l’estany de Can Torrent (Tordera) de la temporada per part del Grup de natura PARUS, concretament l’Ignasi Toranzo i Antonio España han anellat més de 115 exemplars al dormidor del canyís, principalment repicatalons (Emberiza schoeniclus), algunes recuperacions d'anellats l’any passat, alguns rossinyols bords (Cettia cetti), mallerengues blaves (Parus caeruleus), pit-roig (Erithacus rubecola), trist (Cisticola juncidis), pardals comuns (Passer domesticus), 2 becs de corall senegalesos (Estrilda astrild) i un grasset de muntanya (Anthus spinoletta).\nUn dels repicatalons (Emberiza schoeniclus)\nL’any passat ja es van realitzar unes jornades similars.\nPodeu veure els resultats al Butlletí naturalista del Vallès TOTESTIU Núm. 2, abril 2007, pàgina 16...\na 0:07 3 comentaris:\nEn aquell temps el riu era més important el la vida del poble. La gent vivia més cara al riu i en contacte amb ell. Per als nens era el lloc ideal per a tota classe de jocs. Es podia jugar a la sorra, amagar-se i imaginar aventures entre els matolls, banyar-se..., per a les dones, era la bugaderia més important del poble i lloc de reunió per fer petar la xerrada mentre rentaven la roba.\nTambé era molt important la pesca que a més de diversió era solució per algun àpat. Hi havia diferents formes de pesca, alguns eren afeccionats a la canya i cercaven els llocs de més profunditat per pescar exemplars grossos, altres arrossegaven una petita xarxa a contra corrent i en poca estona recollien peixets per fer una bona fregida, i alguns aprofitaven les riades de determinades èpoques per pescar anguiles amb un cistell.\nLes tardes d’estiu era molt agradable anar amb tota la família a berenar a la vora del riu. Mentre la mestressa preparava el pa amb tomàquet i el pare posava el meló en fresc, la canalla jugava a la sorra i algun avi feia la becaina a l’ombra més propera. Uns en tenien prou amb mullar-se els peus i altres es banyaven a la primera bassa prou fonda que trobaven, i altres feien una partideta de cartes. Ens ho passàvem bastant bé.\nPassant pel pont de ferro, vèiem a baix les dones rentant la roba i era una vista molt bonica per a una postal, però no era una feina lleugera. Les dones havien de traginar des de casa seva fins al riu la roba i els estris necessaris per fer la bogada: la banca i el picot. La banca, era un banc o tauleta amb potes curtes, més curtes les de davant que eren les que introduïen a l’aigua. Les de darrera quedaven a la sorra seca, lloc on agenollada treballava la bugadera. El picot era una pala de fusta dura que feien servir per picar la roba al rentar-la. A mesura que rentaven, estenien la roba neta sobre els matolls per assecar-la. Acabada la feina, carregaven roba i estris i cap a casa.\nAquesta feina feixuga ho era més a l’hivern amb el fred i la roba més gruixuda i que pesava més, sense contar quan calia rentar llençols o una manta. Qui ho faria ara?\nEl riu sempre portava aigua, les riuades eren més freqüents que ara i sovint part del pont de les boques o feien trontollar el pont de ferro, i per anar a l’estació calia utilitzar les passeres que improvisava l’ajuntament que a més d’incomoditat també tenien el seu encant.\nA la llera del riu hi havia diferents tipus de matolls, un era un arbust que en deien “aloc”, les branquetes del qual tenien l’interior tou. S’hi passava fàcilment un filferro, es tallaven pels junts i en feien cortines. Un altre era una espècie de xiprer que es feia servir pel verd de la catifa de Corpus.\nEn aquell temps Tordera i el seu riu convivien.\nEl Pont de Ferro. Número 20 - Octubre 2007\nEtiquetes de comentaris: espais-riu Tordera, història\nSubvenció de Medi Natural per a la instal•lació de plafons informatius als Espais d’Interès Natural de Tordera 15/11/07\nAquest nit, en convocatòria a la sessió de la Junta de Govern Local de Tordera, s’ha acordat l’acceptació de la subvenció per import de 25.646,60 € concedida per la Direcció General de Medi Natural de la Generalitat de Catalunya per a la instal·lació de plafons informatius als visitants dels Espais d’Interès Natural del municipi.\nDesembocadura del riu Tordera i port de Blanes 15/11/07 (Xavi Larruy) i 14/11/07\nAquesta tarda a la desembocadura del riu Tordera, en Xavi Larruy ha vist 93 collverds (Anas platyrhynchos), polles d’aigua (Gallinula chloropus), un blauet (Alcedo atthis), i poca cosa més... realment portem uns dies molt fluixets, amb poca aigua a la llacuna i obres amb maquinària pesada a banda i banda. Al mar algun grup de gavines capnegres (Larus melanocephalus) amb la resta.\nAl port de Blanes aquesta tarda ... la gavina capnegra americana (Larus atricilla) en companyia de les vulgars.\nAhir a la tarda hi havia un xarxet (Anas crecca) femella amb els collverds, i des de la banda de Blanes es van aixecar un parell de becadells comuns (Gallinago gallinago) amb el bernat pescaire (Ardea cinerea) al pas d’un ciclista. Als camps de conreu de Blanes un aligot comú (Buteo buteo) – aquesta tarda en Xavi Larruy l'ha tornat a veure, a més a més d'un esparver vulgar (Accipiter nisus) - empaitat per estornells (Sturnus vulgaris), una puput (Upupa epops), un picot verd (Picus viridis), un mussol comú (Athene noctua), ...\nEtiquetes de comentaris: espais-desembocadura, espais-Port de Blanes, ornitologia\nFred, molt fred!!!... aquest és el comentari que es repeteix a tot arreu els darrers dies, i avui encara més.\nRealment han baixat força les temperatures, i el vent et deixa els dits glaçats si et trobes a la platja, deu ni do!!!\nAquesta nit ja ha glaçat a Tordera, i en David Caballé comenta el mateix sobre Fogars de la Selva i la mitjana Tordera. Explica que avui ha vist 4 fredelugues (Vanellus vanellus) a un camp de Fogars amb 14 cornelles (Corvus corone), i tot sembla indicar que aquests dies continuarà glaçant i força.\nPodeu llegir l’avís del servei meteorològic aquí...\nEs presenten uns dies força interessants per l’arribada d’ocells hivernants.\nMalauradament de pluja ni gota.\nEtiquetes de comentaris: Clima, ornitologia\nMés fotografies de la gavina capnegra americana (Larus atricilla). Port de Blanes 15/11/07\nUn cop acabat el dragatge de sorra torna la normalitat i novament s’omple el Port de Blanes d’aus marines... Aquest matí...\n5 xatracs becllargs (Sterna sanvicensis)\nmés de 1000 gavians argentats (Larus michahellis) per tots els racons.\nUnes 200 gavines vulgars (Larus ridibundus)\n10-12 gavines capnegres (Larus melanocephalus)\nalmenys 15 corbs marins emplomallats (Phalacrocorax aristotelis)\n20-25 corbs marins grossos (Phalacrocorax carbo)\ni entre les vulgars, la gavina capnegra americana (Larus atricilla)\nAbundants ja pel port les cueretes blanques (Motacilla alba) i les cotxes fumades (Phoenicurus ochruros).\nAlgunes fotografies de la gavina capnegra americana...\nMés sobre el dragatge de 180.000 m3 per a la dessaladora de Blanes 15/11/07\nAra s'ha de pagar als pescadors, la Generalitat haurà de mediar entre la cofraria que representa a 21 barques de Blanes i Arenys de Mar, i l'Agència Catalana de l'Aigua. Podeu llegir la notícia aquí...\nCal recordar que aquest dragatge no és cap solució definitiva, només un nyap provisional i d'urgència per poder protegir les canonades de les instal·lacions mentre es prenguin (o no) mesures definitives.\nFotografies de la gavina capnegra americana (Larus atricilla) i del bec de serra mitjà (Mergus serrator) d'en Marcel Gil, desembocadura 10/11/07\nLes fotografies fetes a la desembocadura del riu Tordera per en Marcel Gil el passat dissabte...\nocells nidificants de Catalunya... Utitlitats i recerca.\nSi voleu saber les espècies que nidifiquen als vostres municipis o comarques, podeu fer servir una sèrie d’aplicacions informàtiques...\nAtlas dels ocells nidificants de Catalunya 1999-2002.\nEn aquesta web trobareu una eina molt útil per poder conèixer els espais on nidifiquen les espècies d’aus a Catalunya, així com localitzar un espais naturals protegits, municipi o comarca, i superposar al mapa les espècies presents, entre altres...\nA aquest aplicació podeu seleccionar una espècie i veure dades sobre la seva presència, estat de conservació, legislació aplicable, mapes d’abundància i de distribució, selecció d’hàbitat, anellament...\nAixí com la localitazació de diferents estacions de seguiment d’alguns progarmes de seguiment que es fan a Catalunya...\nEn aquesta web podeu trobar els nius d’oreneta cuablanca (Delichon urbica) del vostre municipi (sempre que hagi estat prospectat), així com dades sobre l’espècie, on, com i quan la podem veure, o sobre el propi projecte...\ni més concretament els resultats obtinguts fins ara per municipi...\nEl primer minut i una mica més és el que interessa, la resta és repetitiu, però mostra molt bé la manca d’ordenació de l’espai i els usos que pateix.\nJa podeu accedir al Butlletí Naturalista SETEMBRE 2007. Recull de cites naturalistes de la Selva, la Garrotxa, el Gironès i el Maresme, Any 5, Número 74, editat per l'Alfons Delgado...\nPodeu llegit la notícia aquí...\nEtiquetes de comentaris: espais-riu Tordera, indústria, notícies\nDormidor d'eplugabous (Bubulcus ibis) a Cal Raba (Tordera)\nAquesta tarda al pollancres de l’estany de Cal Raba (Tordera) es reunien uns 110 esplugabous (Bubulcus ibis) per passar la nit com cada any durant els mesos freds.\nTot i que sempre els veurem als camps de conreu, herbassars, amb els ramats, a les granges, i per qualsevol racó on poder buscar aliment, i en grups d’entre 10 i 40, cada tarda es reuneixen tots al dormidor (o ajocador) per passar les nits...\nAquesta tarda a la desembocadura del riu Tordera amb en David Caballé...\nA la llacuna poca cosa a fer per tanta gent amb gossos i tan poca aigua...Un blauet (Alcedo atthis), uns 40 ànecs collverds (Anas platyrhynchos) que s’anaven al mar quan els empaitaven massa, les polles d’aigua (Gallinula chloropus) i gràcies.\nAl mar... més de 2500 gavians argentats (Larus michahellis) i gavines vulgars (Larus ridibundus), també algunes sedimentades a la sorra nova de la platja. També...\nuns 30 mascarells (Sula bassana)\nunes 10 gavines capnegra (Larus melanocephalus)\n10-12 corbs marins grossos (Phalacrocorax carbo)\n4-6 corbs marins emplomallats (Phalacrocorax aristotelis)\n10-12 baldrigues (Puffinus sp.)\nUn dels favians foscos (Larus fuscus)...\nMascarells (Sula bassana)...\nCorbs (Corvus corax) a Sant Cebrià de Fogars 11/11/07.\nAquest matí a Sant Cebrià de Fogars (Fogars de la Selva), en David Caballè ha vist dos corbs (Corvus corax).\nCom cada cap de setmana... recorregut per tota la platja amb quad, venint per la platja dels càmpings de Malgrat de Mar, creuant tota la barra de sorra de la desmbocadura, i ... bé!!! aquesta vegada no han pogut passar cap a Blanes perquè està tallat, i cap a Malgrat una altre vegada.\nOn són els municipals, agents rurals, o qui sigui? - desprès diuen que a ells no li consten aquestes conductes quan es passen per la zona... "entre setmana"...\nAlgú ha vist cap agent a la desembocadura en cap de setmana? - que és quan aquestes coses pasem, no un dimarts.\nGent amb el gos deslligat i dintre de la llacuna, pescant a la bassa, caminant pel llit del riu amb el gos empaitant els pocs ocells que aguanten, parapent a motor en vol rasant per sobre l'aigua, acampades, fogueres,... etc, etc, etc...\nESPAI NATURAL???... UN LLOC SENSE LLEI!!!\na 0:49 5 comentaris:\nDesembocadura del riu Tordera 10/11/07 Marcel Gil i David Caballé\nAquest dissabte 10/11/07 a la tarda a la desembocadura del riu Tordera, en Marcel Gil i en David Caballé han pogut observar...\n1 Bec de serra mitja (Mergus Serrator) mascle jove.\nTambé al mar o volant a sobre...\n1 gavina capnegra americana (Larus atricilla)\n- observada cada hivern per la zona des de fa uns anys -\nuns 4 gavians foscos (Larus fuscus)\nalmenys 10 mascarells (Sula bassana)\nuns 10 xatracs becllarg (Sterna sandvicensis)\nunes 20 gavines capnegra (Larus melanocephalus)\nEn Marcel Gil observa alguns gavots (Alca torda) mar endins.\nA més a més dels de sempre a la desembocadura, un torlit (Burhinus oedicnemus) volant per sobre la llacuna direcció al Pla de Grau (Malgrat de Mar).\nDesembocadura del riu Tordera i port de Blanes 10/11/07\nAquest dissabte a la desembocadura del Tordera amb el centre excursionista de Terrassa (secció ornitològica)...\nContinua la llacuna molt seca i el dragatge de sorra per a la platja davant les instal·lacions de la dessaladora.\nDos bernats pescaires (Ardea cinerea), un martinet blanc (Egretta garzetta), un blauet (Alcedo atthis), una fotja (Fulica atra), ànecs collverd (Anas platyrhynchos), polles d’aigua (Gallinula chloropus), un parell de rasclons (Rallus aquaticus)... i poqueta cosa més. Al mar molt poc moviment de gavians argentats (Larus michahellis) i gavines vulgars (Larus ridibundus) que s’amaguen darrera de la sorra abocada pel dragatge, uns 10 corbs marins grossos (Phalacrocorax carbo), 4 emplomallats (Phalacrocorax aristotelis), no més de 10 mascarells (Sula bassana) i un parell de xatarcs becllargs (Sterna sandvicensis).\nAl port de Blanes poc moviment també... un dia molt fluix....


Infosalut - L'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera celebra, a l'Hospital Can Misses, l'acte de benvinguda dels MIR i EIR 2013\nArticle anterior A l’Hospital de Manacor s’ha duit a terme l’acte de benvinguda als nous residents\nArticle següent S’ha publicat el programa formatiu de l'especialitat d'Oncologia Mèdica i els criteris d'avaluació dels especialistes en formació\nL'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera ha celebrat el 24 de maig, a les 14:00 h, a la sala d'actes de l'Hospital Can Misses, l'acte anual de benvinguda dels MIR (Metge Intern Resident) i IIR (Infermera Interna Resident) 2013 , i comiat dels que han finalitzat el seu període de formació com a MIR i IIR tant a l'Hospital Can Misses com en els centres de salut.\nL'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera té acreditació per formar especialistes en Medicina Familiar i Comunitària, Psiquiatria, Medicina Interna i Infermeria (llevadores) i aquest any s'han incorporat a l'Àrea de Salut un total de 6 MIR: 5 de l'especialitat de Medicina Familiar i Comunitària, i 1 a l'especialitat de Medicina Interna, a més de dues llevadores residents (IIR).\nLa Unitat Docent de Medicina Familiar i Comunitària està acreditada amb una capacitat docent de 10 MIR (Metges Interns Residents) a l'any. Aquest any 2013 han estat adjudicades en el Ministeri 6 places i han estat cobertes cinc d'elles.\nL'Hospital Can Misses també està acreditat per a la formació de MIR de l'especialitat de Psiquiatria des de l'any 2004, amb una capacitat docent d'1 MIR a l'any. Des de setembre de 2010 forma part de la Unitat Docent Multiprofessional de Salut Mental de les Illes Balears. Aquest any 2013 no ha estat oferida la plaça en el Ministeri.\nEspecialitat de Medicina Interna\nL'Hospital Can Misses està acreditat per a la formació de MIR de l'especialitat de Medicina Interna des de l'any 2010, amb una capacitat docent de 2 MIR a l'any. Aquest any 2013 ha estat adjudicada una plaça que s'ha cobert. El Servei de Medicina Interna comptarà amb la incorporació del nou resident amb 6 MIR, dos residents de quart any, dos de tercer any i un a segon i primer any de formació.\nFormació especialitzada d'infermeria, IIR llevadores\nL'Hospital Can Misses està acreditat també com a Unitat Associada a la Unitat Docent de Llevadores de les Illes Balears des de l'any 2007, amb una capacitat docent de 3 IIR (Infermeres Internes Residents) de l'especialitat de llevadores. Aquest any 2013 han estat adjudicades en el Ministeri 2 places, que s'han cobert.\nLa xifra total de residents, tant IIR com MIR que durant aquest any 2013 s'estaran formant en l'Àrea de salut és de 37, 33 MIR i 4 IIR.\nD'altra banda, aquest any han finalitzat el seu període de residència 4 MIR de Medicina Familiar i Comunitària, la doctores Anna Ribas, Olga Sanchís i Rose Mariette Dassas i el Dr Rostislav Grebenyuk i el MIR de psiquiatria, el Dr Luis Isidro Ortega a més de 3 llevadores: Rebeca Luisa Hernández, Tamara Cortés i Almudena de la Encarnación.\nL'acte ha estat presidit pel gerent de l'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera, Ignasi Casas, acompanyat del coordinador de Docència, Dr Alfredo Barber, el Coordinador d'Infermeria de Qualitat i Docència, Paco Ruiz, la directora d'Atenció Primària, Dra Carmen Santos, la directora d'Infermeria, Norberta Sánchez, i el coordinador d'equips d'Atenció Primària, el Dr Jorge Llosa. Casas a més de donar-los oficialment la benvinguda, ha destacat "l'orgull de formar facultatius i comares" i els ha instat a "aprofitar en la seva formació l'oportunitat d'una àrea que comparteix atenció especialitzada i atenció primària." Casas també ha assenyalat "les possibilitats que oferirà el nou hospital per a la formació dels MIR i IIR".\n[Font: Àrea de Salut d’Eivissa i Formentera. 24/05/2013]


Biblis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBiblis (en grec antic Βυβλίς), va ser, segons la mitologia grega, filla de Milet i de Ciànea. S'enamorà del seu germà bessó Caune, però aquest la rebutjà indignat i arribà a fugir de casa per no veure-la. Hi ha diferents versions de la llegenda però en totes, a causa de les seves llàgrimes es forma una font. Es creu que els fundadors e la ciutat de Biblos, a Fenícia, van triar aquest nom en record de la llegenda.\nBiblis, pintura de William-Adolphe Bouguereau, 1884.\nMilet i Asterius (en)\n2 Parteni de Nicea\n3 Antoní Liberal\nL'escriptor que fa un relat més elaborat sobre Biblis és Ovidi. Biblis s'adona que està enamorada del seu germà i malgrat els seus esforços inicials per convèncer-se a si mateixa que els seus sentiments són naturals, finalment accepta que són inapropiats. Incapaç de mantenir els seus sentiments en secret, envia a Caune una llarga carta d'amor a través d'un criat en la qual li dóna exemples d'altres amors incestuosos entre déus. El germà marxa disgustat. Biblis creu que serà capaç d'aconseguir que ell la correspongui, però quan veu que Caune ha marxat cau en la desesperació, s'estripa les vestidures i embogeix. Per cercar-lo viatja per tota Grècia i Àsia Menor fins que finalment mori, esgotada pel viatge i el dolor. Com que no parava de plorar, acaba per convertir-se en una deu.\nParteni de NiceaModifica\nParteni de Nicea cita dues versions de la llegenda de Biblis, l'una de les quals coincideix amb la narrada per Ovidi amb l'única diferència que acaba amb el suïcidi de la noia penjada del coll amb el seu cinturó. En l'altra versió, és Caune l'instigador de l'incest, mentre que Biblis el correspon amb amor fraternal; llavors Caune marxa abans de perdre el control sobre els seus desigs. Biblis, després d'una llarga cerca sense resultats, es treu el vestit i el fa servir per penjar-se. Conó va escriure una versió idèntica a aquesta de Parteni.\nLa narració d'Antoní Liberal descriu a Biblis desolada per l'amor no correspost cap al seu germà; quan Caune la rebutja, renuncia a nombroses propostes de matrimoni fetes per diferents pretendents i finalment intenta suïcidar-se llançant-se per un penya-segat, però és salvada per les hamadríades que la fan adormir i la transformen en una nimfa.\n↑ Parramon i Blasco, 1997, p. 36-37.\n↑ Esteve Bizantí Ethnica,article:«Byblos»\n↑ Ovidi, "Metamorfosis" 9, 446-665\n↑ Parteni de Nicea, Erotica Pathemata, 11\n↑ Conó, "Narracions", 2\n↑ Antoní Liberal Recull de metamorfosis,XXX\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Biblis\nParramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209, 1997. ISBN 84-297-4146-1.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Biblis&oldid=24389399»\nDarrera modificació: 3 ago 2020 a les 03:52\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 ago 2020 a les 03:52.


Per què ens omple tant treballar d'allò que ens agrada?\nActualitzada 06/11/2017 a les 16:11\nL’EMPRENEDORIA DES D’UNA EXPERIÈNCIA PERSONAL\n© Per què ens omple tant treballar d'allò que ens agrada?\nUn dia t’enamores d’una professió i sents que allò és el que vols donar al món. Al principi, és com un somni, una il·lusió. Va passant el temps i cada dia la vida et dóna més senyals que el camí és per allà. Fins que un dia algú proper t’ofereix la possibilitat de sortir de l’armari o se t’alineen els astres i comences a exercir. Una cosa és que jo ho tingui integrat a la meva vida i ho visqui intensament i l’altra és compartir-ho amb el resta del món! I just abans de llançar-te a la piscina és quan sorgeixen totes aquelles pors i interrogants: estaré preparat? En sabré prou? Podré viure d’això?... Quan passes d’un sou fix a ser autònom, generalment, els fonaments es remouen. La concepció de la vida ha de ser des d’un altre prisma. Crec que la primera cosa que aprens és a fluir amb el dia a dia. Mantenir la ment oberta és el repte més important els primers anys. Confiar en un mateix i que el servei o producte que estàs oferint sorgeix des de la professionalitat i des de l’amor. Saber exactament per què vols oferir allò al món serà el teu motor d’acció.\nPer què ens omple tant treballar del que més ens agrada?\nEn el nostre cas, ha sigut per la descoberta i el canvi en positiu que ens van aportar les eines del ioga a la nostra vida quotidiana. Això va fer que ho volguéssim compartir amb el resta de les persones que lliurement se’ns apropessin, ara fa tretze anys. Al principi, érem en un local petit. A la sala només hi cabien dotze persones. Al cap de tres anys, vam decidir llogar un local més gran, amb dues sales. Fa pocs anys, vam entrar en consciència que Ananda Ioga era un negoci; potser ho va fer el fet que necessitàvem col·laboradors per absorbir el volum de persones que gaudeixen de les classes, i allò volia dir que la part de paperassa pesava més.\nÉs bo reflexionar que treballar per a tu mateix té dos vessants: la part que a tu t’encanta, perquè és la cosa més fàcil del món fer allò que dónes, i la part més burocràtica. Nosaltres hem après a delegar a poc a poc tota aquesta part que no ens motiva tant del negoci. La part creativa és la que ens segueix omplint i la burocràtica preferim que la facin persones professionals de cada sector que els encanta fer-ho! Ens sentim molt afortunats i agraïm la confiança que ens dipositen les persones que s’apropen a Ananda Ioga. Gràcies a tots per fer-ho possible! La nostra il·lusió segueix sent que les eines del ioga aportin benestar físic, mental i emocional a tothom que vingui a practicar-lo.\nT’animem que donis al món allò que sents que se’t dóna tan bé! Ànims i valentia!


Netflix: La nova panacea del 'serièfil'? - Atzucac\nOpinió octubre 28, 2015 <gener 10, 2017\nNetflix: La nova panacea del ‘serièfil’?\nJa veurem si en un dels estats amb més pirateria d’Europa el servei trepitja amb força o bé s’enfonsa en el fangar de la nostra voracitat.\n“Què, mirem un altre capítol?” Aquest és l’afegitó que ens permetrà identificar-lo: és l’addicte a les sèries. “Va que ara està molt interessant”, seguirà. Diuen que els casos més greus poden arribar a deglutir deu hores de fotogrames a la setmana, o més! Vigileu. La síndrome d’abstinència és forta i fàcil caure en l’espiral addictiva d’una trama ben traçada. El diagnòstic és variable depenent de quin sigui el material: ‘True Detective‘, ‘Hannibal‘, ‘Mr.Robot‘, ‘Game of Thrones‘, ‘House of Cards‘, les variants són moltes. Cal anar amb compte, doncs.\nAquesta patologia ha obert nous camps en la narrativa cinematogràfica. Els hàbits de consum han canviat. Molt lluny queda ja el que explica el crític David Thomson en el seu últim llibre ‘Instrucciones para ver una película’ de les grans sales de cinema de noms altisonants. L’autor recorda el visionat d’una pel·lícula com un fet públic, un consum en grup de somnis ‘made in Hollywood’. Ara bé al segle XXI els ‘millennials’ ho volen tot servit en porcions còmodes i individualitzades: ‘tablets’, ‘smartphones’, ordinadors i fins i tot rellotges intel·ligents. Ni parlar-ne de publicitat i la programació (només faltaria) a la carta! Optimitzar, optimitzar i optimitzar.\nA Catalunya com sempre anàvem un pas enrere i aquest nou ritme de consum era inviable. Fins ara el serièfil ha hagut de recórrer als mètodes més sòrdids per satisfer les seva set de noves temporades: descarregues per torrent, servidors a països del tercer món, visites als manters de la Rambla, etc. Una procedència de dubtosa legalitat. El risc, alt. Era fàcil contraure algun virus informàtic i el contingut era sovint d’una qualitat pèssima, adulterat. Però sobretot l’addicte a les sèries podia veure complerts el seus pitjors malsons: parlo dels temuts doblatges en sud-americà o bé d’aquell streaming que decideix no carregar. Ràbia, frustració i la màgia trencada. No és que hi faltessin bones intencions. Serveis com Wuaki.tv, Filmin i Nubeox van intentar regularitzar aquesta situació però el catàleg era limitat.\nAra però dels Estats Units sembla que arriba un raig de llum. La plataforma de continguts multimèdia Netflix ha arribat a Espanya. El seu ventall de pel·lícules, sèries i documentals és el més ampli del mercat amb diferència. Si fins i tot tenen produccions pròpies! I no parlem de les tres quotes a triar, subtítols, versions originals i fins i tot un 4k per fondre les retines. Tot sembla a favor de l’empresa californiana, l’èxit de la marca Netflix és ja un fet a tots els països on ha posat el peu. Ara bé Mr. Marshall, això no és Dinamarca. Ja veurem si en un dels estats amb més pirateria d’Europa el servei trepitja amb força o bé s’enfonsa en el fangar de la nostra voracitat.\n0 replies on “Netflix: La nova panacea del ‘serièfil’?”


EDUcació per a la Mobilitat Segura: II PEDALADA ESCOLAR\nII PEDALADA ESCOLAR\nAhir dijous i avui divendres hem realitzat la segona edició de la Pedalada Escolar en la que han participat més de 300 alumnes de 6è de les escoles Els Pins, Jacint Verdaguer, Can Roca, La Ginesta, Petit Món-Felisa Bastida, Garigot, Lluís Vives, Josep Guinovart i Antoni Gaudí. Cal destacar la participació de tutors i mestres que els han acompanyat en tot moment.\nAquest any, i degut al gran nombre de participants, hem realitzat la Pedalada en dues jornades, participant dijous les cinc primeres escoles esmenades anteriorment, i divendres les altres quatre.\nEls objectius de la sortida eren que els participants poguessin\n· Experimentar la sensació d’anar per la via pública en bicicleta, per vies urbanes diferents a les que pugui passar habitualment.\n· Participar en una activitat física saludable i comprovar que la bicicleta és un mitjà de transport barat, sa, sostenible i net.\n· Participar en una activitat diferent i fent-ho de manera conjunta amb altres centres escolars del nostre municipi.\n· Gaudir del dia de la cloenda i comiat de tot el projecte d’Educació per a la Mobilitat Segura que han rebut des de que van començar a primer de primària fins que surten del col·legi a 6è.\nDijous vam començar a les nou del matí a l'escola Els Pins, des de allà i per ordre vam passar per les escoles Jacint Verdaguer, Can Roca, La Ginesta i Petit Món-Felisa Bastida, fent cada cop el grup més nombrós.\nAvui divendres hem començat per l'escola Garigot, passant pel Lluís Vives, Josep Guinovart i Antoni Gaudí.\nUn cop unificat tot el grup, hem pedalejat pel municipi, especialment per la zona de la platja, on hem esmorzat i fet la foto de grup a la Plaça de les Palmeres.\nAllà hem fet entrega d'un casc de bicicleta als guanyadors de la volta cronometrada del circuit d'habilitat i circulació en bicicleta. Us recordem que van ser el David Ruiz de l'escola Jacint Verdaguer i l'Ivonne Grau del Lluís Vives.\nUn cop esmorzats i descansats, hem fet l'itinerari de tornada en el mateix ordre que a l'anada, acomiadant a cada grup a la porta de la seva escola.\nHan estat dos matins sense incidents, lúdics i on hem pogut gaudir de la bicicleta amb el trànsit tallat per allà on circulàvem gràcies a l'excel·lent treball dels nostres companys motoristes i ciclistes.\nPublicat per EDUMS Castelldefels a 14:30


Guardonats, finalistes i representants de l’organització dels Premis UV d’Escriptura de Creació / Miguel Lorenzo\nEl Paranimf del Centre Cultural la Nau va acollir dijous 19 de desembre el lliurament de la 16a edició dels Premis Universitat de València d’Escriptura de Creació i la presentació de les obres guardonades. Els premis, als quals podien optar estudiants de les universitats valencianes, han comptat amb una notable participació i es mantenen com una eina eficaç de promoció i reconeixement de la creació literària entre l’estudiantat. El certamen ha estat organitzat pel Servei d’Informació i Dinamització (Sedi) amb la col·laboració de la Facultat de Filologia, Traducció i Comunicació, les Aules de Literatura, d’Arts Escèniques i de Cinema del Vicerectorat de Cultura i Esport, Edicions 96 i la Colección Teatro Siglo XXI.\nBibiana Collado, guardonada en anteriors edicions i professora del taller de poesia d’Aula Oberta, va ser la conductora de l’acte de lliurament en què tant els estudiants guardonats com els finalistes compartiren fragments de la seua obra i tingueren paraules per reivindicar les disciplines artístiques com a vehicle d’expressió i salvavides per viure en un món complex. Diverses intervencions, com la de la mateixa Collado, també destacaren el paper de la Universitat com a igualador i promotor d’oportunitats per a totes les persones, independentment dels recursos, així com també la importància d’aquests premis destinats a estudiants i dels tallers que s’organitzen en diverses modalitats sota la marca Aula Oberta d’escriptura creativa.\nPer finalitzar l’acte de lliurament, la degana de la Facultat de Filologia, Traducció i Comunicació, Amparo Ricós, es va dirigir al públic per recordar la gran quantitat de persones i entitats, tant de la pròpia Universitat com externes, que s’impliquen en aquests premis i que permeten que l’estudiantat universitari tinga una oportunitat de reconeixement als seus esforços creatius. Meme Elizalde, Delegada de la rectora per a l’Estudiantat, també va recalcar els agraïments a totes les parts implicades i als estudiants, protagonistes d’una iniciativa que dóna espai i reconeixement a les seues creacions.\nLa singularitat d’aquest acte de lliurament és que, encara que les obres guanyadores es van donar a conèixer el passat mes de juliol, s’espera a entregar els Premis quan les obres guardonades ja estan editades. Enguany, les modalitats de Poesia i Narrativa han estat publicades per Edicions 96 i la modalitat de Teatre, en la Colección Teatro Siglo XXI. En el cas de Guió de curtmetratge, l’obra guanyadora rebrà 2.000 euros més si es filma el curt abans de desembre de 2020.\nCadascuna de les persones vencedores s’enduu, a més, 1.000 euros de premi. En la setzena edició, els Premis Universitat de València d’Escriptura de Creació han guardonat Carles Llopis, estudiant de Sociologia, en la modalitat de Poesia en valencià per Simetria imperfecta; María Wieden, estudiant del grau en Traducció i Mediació Interlingüística, en Poesia en castellà, per l’obra Casi azul; J. Àngel Cano, estudiant del programa de doctorat en Llengües, Literatures i Cultures, en Narrativa en valencià, per De quan fórem estrelles i coets; Fátima Mañas, estudiant d’Estudis Hispànics, en Narrativa en castellà, per requilorio; Alexandre Tomás, estudiant de Ciències Polítiques i de l’Administració Pública, en Teatre, per De Vino y Sefué. Reflejo de un universo no tan paralelo, i Sergio Iván Martínez, estudiant del Màster en Drets Humans, Pau i Desenvolupament Sostenible, en Guió de curtmetratge, per El Alto.\nHan estat finalistes Antonio García, amb (In)visibles, en Poesia en valencià; José Marí-Olano, per Los vivientes, en Poesia en castellà; Marina Pellín, per El carrer dels morts, en Narrativa en valencià; Raúl Ferrer, amb Dos sillas azules, en Narrativa en castellà; Aina Torres, amb Reixes, en la modalitat de Teatre, i Carlos Vilanova i Sara Furió, per Lluna, en Guió de curtmetratge.\nEls jurats que han hagut d’escollir les millors obres han estat formats per Josep Ballester, Josep Porcar i Susanna Lliberós, en Poesia en valencià; Juan Carlos Zapater, Laura Rambla i José Antonio Calañas, en Poesia en castellà; Núria Cadenes, Carles Cortés i Ferran García-Oliver, en Narrativa en valencià; Enrique Parra i Elga Reátegui, en Narrativa en castellà; Paula Llorens, Guadalupe Sáez i Ignacio Ramos-Suay, en Teatre; Alicia Puig, Juan Miguel Company i Mª Alejandra Mora, en Guió de curtmetratge.\nAl certamen s’han presentat 180 obres, de les quals 162 són treballs d’estudiants de la Universitat de València. Es manté, per tant, un notable índex de participació en uns premis que serveixen per promoure la creació literària entre l’estudiantat de les universitats valencianes i que els ofereix primeres oportunitats de veure publicada de manera professional la seua obra.


Si analitzem l’organigrama del Consell les dades són igual de decebedores. Tot i l’augment en el nombre d’alts càrrecs, en tot l’organigrama del Consell només trobem a 4 persones joves: el Secretari Autonòmic d’Igualtat i Diversitat, els Directors Generals de Transparència i Atenció a la Ciutadania, i d’Infraestructures de Serveis Socials, i la Directora General de l’Institut Valencià de les Dones. Tenim doncs una presència juvenil merament testimonial tant al Parlament com al Govern valencià amb només un 3% del total de membres en ambdós casos, una xifra que està molt allunyada del que correspondria pel seu pes poblacional.\nMolts pensaran que això no té cap importància; que allò important és que es facen bones polítiques o que els llocs de poder estiguen ocupats pels més preparats, sense importar el qui. Són els mateixos que es posicionaven en contra de les llistes electorals paritàries entre sexes, perquè allò que ha de valorar-se és el mèrit i la capacitat –donant a entendre, per tant, que si hi havia poques dones al Congrés abans de la Llei d’Igualtat de 2006 era perquè eren menys capaces o estaven menys preparades que els homes–.\nEl propi Albert Rivera en un famós discurs mal copiat a Obama, afirmava que ell no veia joves, ni majors; ni dones, ni homes; ni gent de camp, ni gent de ciutat. Que ell només veia espanyols. D’esta manera negava conflictes d’interessos que sens dubte existeixen entre grups poblacionals que tenen necessitats diferents i que parteixen de diferents llocs. Negava que a l’hora d’elaborar uns pressupostos cal triar en quin grau s’incorporen les necessitats d’uns o d’altres.\nI ací entra un concepte clau del qual ve parlant el sociòleg i politòleg Domingo Comas des de fa quasi vint anys: “la negació de la joventut”. Es parla de la joventut com una etapa transitòria, però no se la considera com una categoria social amb necessitats específiques, de manera que aquestes últimes es neguen. I açò té greus conseqüències en la formació de ciutadania i en el reconeixement i l’acompliment dels seus drets.\nEn este cas, la negació de la joventut es materialitza en la infrarepresentació en el camp polític. Una infrarepresentació que sens dubte té conseqüències en la defensa dels seus interessos: com que no estan en els espais de presa de decisions les seues necessitats queden relegades davant d’altres prioritats polítiques o davant de les demandes d’altres sectors poblacionals. Així, el jove és el col·lectiu que més malmés ha eixit de la crisi, el que més poder adquisitiu ha perdut, el que major precarietat laboral pateix i el que en major risc d'exclusió es troba actualment. Potser si comparem la grandària de la borsa de vots dels joves amb la dels babyboomers i dels pensionistes arribem a alguna conclusió.\nCom déiem anteriorment fer política és triar entre prioritats. I per a posar eixes prioritats damunt la taula cal que els joves estiguen presents. Quasi ningú posa ja en qüestió les llistes paritàries entre homes i dones... necessitarem també una quota per a persones joves?\nPerò no només això, a banda d’estar en els espais de presa de decisions perquè es tinguen en compte els seus enfocaments i necessitats, els joves també necessiten trobar referents en la política en qui sentir-se identificats. Polítics amb els seus hàbits, les seues maneres de parlar i de relacionar-se. Polítics amb qui compartisquen valors i experiències vitals.\nAls Estats Units trobem un molt bon exemple. La congressista Alexandria Ocasio-Cortez, de 30 anys, ha connectat amb una generació que estava totalment allunyada de la política. I ho ha fet introduint a l’agenda els temes que li preocupen, com ara el canvi climàtic, el feminisme, la qualitat de l’ocupació o el sistema públic de salut. Però sobretot, ho ha fet comunicant de la manera en què ho fan els joves, perquè ella bàsicament n’és una més.\nCom deia l’escriptora Kate Millet en la seua reconeguda tesi ‘Política sexual’, el patriarcat es recolza en dos principis fonamentals: “el mascle ha de dominar a la femella i el mascle de més edat ha de dominar al més jove”. Ens trobem doncs en una gerontocràcia, en la que el poder de la classe governant augmenta amb l’edat, de manera que el més vell és el que té més poder. La justificació –ja des de l’Antiga Grècia– es troba en l’acumulació d’experiència o en la major racionalitat en la presa de decisions per part dels majors.\nNomés cal repassar qui són els màxims representants de la Generalitat Valenciana, l’Ajuntament de València, el Port de València, la Sindicatura de Greuges, el Consell Valencià de Cultura o l’Agència Valenciana de la Innovació (!) –entre d’altres– per fer-nos una idea del compliment dels dos principis dels quals parlava Millet. I el mateix passa en altres camps com l’econòmic o l’universitari.\nD’alguna manera té cert sentit, ja que com hem sentit tota la vida l’experiència és un grau. De fet, no estem proposant ací fer tabula rassa i iniciar una ruptura generacional; ens perdríem gran quantitat de sabers i coneixements, d’actituds i aptituds. El que no podem acceptar és que ens deixen fora, que ens continuen tractant com a menors d’edat.\nPerquè per un costat, les persones més grans no prenen bones decisions pel simple fet de ser-ho. De fet, sembla que ells no hagen de passar eixes proves de mèrit i capacitat com sí que ho han de demostrar els que no han estat abans en espais de poder –dones, minories ètniques, persones amb discapacitat, i també joves...–. Per altre costat, perquè caminant com estem cap a una societat on la tecnologia avança a passos agegantats, potser siguen els joves els més preparats per als reptes que venen. Però sobretot per una raó encara més important, perquè la igualtat entre les persones –independentment de l’edat– és un dels pilars en què es fonamenta la nostra democràcia.


"Han jugat amb nosaltres i hem estat carn de canó" - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\n"Han jugat amb nosaltres i hem estat carn de canó" - Diari de Barcelona\n"Han jugat amb nosaltres i hem estat carn de canó"\nUna auxiliar d’infermeria de l’Hospital de Sant Pau denuncia que el personal sanitari del centre s’ha sentit desprotegit durant la pandèmia pels límits que l'hospital va fixar en la distribució del material de protecció\nPublicat el 03 de juny 2020\nEl dimarts 12 de maig, ara fa tres setmanes, els professionals sanitaris dels principals hospitals de Barcelona es van concentrar a les portes dels centres per protestar contra les condicions laborals, coincidint amb el Dia Internacional de la Infermera i la Llevadora. Sota el lema #AplaudimentsEnDrets, els sanitaris van reclamar el 5 % del sou que se'ls va retallar l'any 2010, recuperar la jornada de 35 hores, més seguretat als llocs de treball i més equips de protecció individual. Les protestes es van repetir fa una setmana a múltiples concentracions convocades pel col·lectiu Sanitàries en Lluita per demanar un sistema sanitari 100 % públic.\nEntre els professionals sanitaris que s'hi van sumar, tant a les protestes del 12 de maig com a les posteriors, hi havia els de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, un centre concertat que durant la pandèmia ha hagut de triplicar els llits de les UCIs. De les reivindicacions dels professionals sanitaris i de l'empremta que els deixa la Covid-19, en parlem amb Marta Rodríguez (pseudònim), una auxiliar d'infermeria de l'hospital que, tot i que admet un major reconeixement de la professió arran de la pandèmia, lamenta que estigui castigada per les retallades i critica el criteri que va seguir l'hospital per distribuir els equips de protecció individual.\nEls sanitaris són herois?\nNo ho som. Simplement som persones que ens dediquem a treballar, com tots els treballadors d’aquesta ciutat. També durant la pandèmia, res més.\nÉs l’etiqueta que els ciutadans us han atorgat.\nQui ens ha penjat aquesta etiqueta han estat els mitjans de comunicació. Han fet un framing bestial durant la pandèmia. Des del meu punt de vista, se'ns ha tractat així per tenir-nos contents i evitar que ens queixéssim o ens rebel·léssim. A mi em sembla molt bé que se’ns hagi aplaudit cada dia a les vuit, però són aplaudiments que han de ser per a tothom que ha estat treballant durant la pandèmia, des dels transportistes i els Mossos d’Esquadra a les caixeres dels supermercats.\nConsideres que l'etiqueta d’herois us ha perjudicat?\nJo crec que sí, tot i que no sé si el verb és perjudicar. També ens ha donat més reconeixement social, és evident. Alhora, però, jo i les meves companyes hem notat com persones del nostre entorn, amics i també familiars, preferien evitar-nos per por de contagiar-se. S’ha estigmatitzat el personal sanitari, ja sigui per dir-nos que som herois com per dir-nos "jo no t’atenc per si tens la Covid-19". Això ha passat. Vivim en una societat molt hipòcrita.\nAquesta dicotomia ha accentuat el desgast professional del personal sanitari?\nSí, i això encara ho arrosseguem ara. D’una banda, herois, i de l’altra, carn de canó. Jo m’he sentit culpable. Vaig tenir un dilema molt gros perquè la meva mare és gran, i fa poc va passar una pneumònia. M’ha costat anar a veure-la perquè vaig assumir que podia contagiar-la. I amb els meus tiets, igual, també són grans, visc a sota, i quan obrien la porta ho feien a distància perquè venia d’on venia. Per sort, la meva parella treballa a un hospital i ens hem entès, si no, a sobre, et quedes sol com un mussol.\nUs ha faltat material de protecció?\nMai n’ha faltat, a l’hospital, però se n’ha limitat l’ús. Al magatzem sempre n’hi havia. Moltes decisions s'han pres pel pànic de quedar-nos sense equips de protecció individual. I això ho he escoltat dels mateixos directius de l’hospital, que veien com algunes remeses de material no arribaven.\nI aquesta limitació en què s’ha traduït?\nLa mascareta quirúrgica, la qual té una durabilitat de quatre hores, l’hem arribat a portar durant set hores. L’hospital, a més a més, ens deia que només podíem portar una mascareta FFP2 en aquells casos en els quals tinguéssim un contacte amb el pacient. Les demanaven com si fos almoina. Agafàvem la FFP2, la guardàvem a la taquilla o a on fos. Algunes companyes, de fet, han treballat amb elles durant una setmana sencera. D’altra banda, ens han canviat els protocols dels equips de protecció individual cada dos per tres, malgrat que l’empresa deia que no s’havia fet cap canvi, que només s’havien modificat i que la base era la mateixa.\nPer tant, la falta d’accés al material de protecció us ha desprotegit...\nSí, perquè s’han primat els recursos materials i econòmics abans que els recursos humans. Si la mascareta s’ha de canviar dos cops per torn, no em vinguis a dir que no puc fer-ho per evitar que se'n faci un mal ús. És una qüestió de seguretat. Entenem les circumstàncies, però fins a cert punt. Creiem que han jugat amb nosaltres i que hem estat carn de canó.\nUs heu sentit desemparats?\nEn algunes ocasions, sí. Ara bé, l’hospital no ens ha deixat desemparades, ha estat la situació i el caos que ha provocat. No s’han portat malament amb nosaltres, no en tenen la culpa. És el sistema sanitari el que fa que les persones siguem números.\nA qui se li ha de demanar explicacions, doncs?\nEn primer lloc, a la gerent, perquè és la responsable de la gestió de l’hospital i del benestar dels professionals. No obstant això, probablement ella consideri que no ha tingut els recursos econòmics suficients perquè la Generalitat els hi ha proporcionat, per tant, la responsabilitat recau en la Conselleria de Salut, la qual ha de vetllar pel bon funcionament dels hospitals. I la Generalitat, per la seva banda, et dirà que el responsable és l’Estat. Totes les administracions són responsables i, per tant, han de respondre.\nAquest desemparament és conseqüència de l’allau de pacients o venia de lluny?\nJa estàvem maltractades des de la crisi del 2008, quan ens van retallar el sou un 5 % i ens van privar d’algunes pagues, que, tot s’ha de dir, l’Hospital de Sant Pau ens ha retornat en part. Ja veníem cansats i cansades, amb una càrrega de treball més elevada del que era habitual, sobretot a l’agost i per Nadal, quan tenim els pics de feina. I d’un dia per l’altre, ens hem trobat amb una pandèmia i, clar, tothom a córrer, com si fos la fi del món. El personal sanitari està desgastat de per si. Jo ara tinc una ràtio de 12 pacients, quan treballaria molt millor si en portés vuit. I això val per les TCAE i les infermeres, que per una qüestió de gènere sempre han estat pitjor pagades del que ens pertocaria tenint en compte la gran responsabilitat humana que suposa tenir cura dels pacients, i pels residents, que cobren el mínim i denuncien que durant la pandèmia han sigut la carn de canó dels metges adjunts, als quals no se'ls ha vist. També pels de manteniment i pel personal de la neteja, el qual està molt putejat.\n"Retallar en sanitat mata" és un dels lemes de les protestes.\nÉs així. Les retallades en sanitat i en el personal sanitari afecten directament el pacient. Les llistes d’espera augmenten, les visites s’han d’atendre en cinc minuts, i això pot repercutir en el diagnòstic. En el cas del càncer, la malaltia no s'atura, evoluciona.\nConcentració dels sanitaris de l'Hospital de Sant Pau a les portes del centre. Foto: Lorena Sopena\nLes retallades també han repercutit en l‘atenció als pacients malalts de Covid-19?\nEfectivament, però aquesta feina és molt vocacional i treus el temps d’on sigui, no hi ha més. Tens persones a càrrec teu, no són números ni màquines. S’ha dit que els malalts de Covid-19 han mort acompanyats, i això no és cert. Tu no ets família, tu ets una professional. No li puc donar ni l’estima ni la companyia perquè no tinc temps. Un pacient va morir cinc minuts després d’una videotrucada amb el seu fill. I et sents fatal. Durant la Covid-19, hi ha molta gent que ha mort sola i no ha tingut una mort digna. Hi ha mesures higièniques que hem de seguir, però si tens persones que s’estan morint, deixa que entri almenys un familiar. Això només ho han permès les últimes setmanes.\nSant Pau ha recuperat la normalitat?\nEncara no, estem en procés de recuperar-la. Però dubto que puguem tornar a la normalitat. Hi ha un abans i un després de la pandèmia. La normalitat, a més a més, és molt subjectiva. L’hospital està massa tranquil.\nÉs una calma que fa por. Està tot massa en calma, li deia fa uns dies a una companya. Els pacients no venen perquè tenen por. La meva unitat està mig buida, aquests dies. Les UCIs també estan mig buides, quan han estat plenes amb fins a 70 o 80 persones. Després del pic, de l'estrès i de l’esforç màxim, ara toca processar-ho tot.\nÉs difícil d'assimilar-ho?\nTots hem hagut de prendre decisions davant del pànic, i amb l'estrès que això comporta. Hi ha qui semblava que tirava però que s’ha quedat paralitzada, i hi ha qui tenia tanta por que ha agafat la baixa. La paraula és assimilar. Alguns companys em deien que tenien la sensació que el període Covid-19 els quedava molt llunyà, que semblava que hagués passat un any. Certament, tots estem igual. I estar un dia molt irritable i l’endemà, eufòrica. Tot això són conseqüències psicològiques. L’hospital ens ha posat un gabinet psicològic gratuït al qual podem trucar quan vulguem.


La Cambra entrega els premis del 24è Concurs d’aparadors de Nadal - Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d'Andorra\nLa Cambra entrega els premis del 24è Concurs d’aparadors de Nadal\nBy Departament de Premsa Notícies 22nd February 2022\nLa Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra ha fet entrega avui a les 15h dels premis del 24è Concurs d’aparadors a la seu de la Cambra de Comerç . L’acte, que estava previst pel dia 12 de gener, es va haver de posposar a causa de la situació de la pandèmia i pel mateix motiu s’ha concebut com un acte privat amb els guanyadors. Hem comptat amb l’assistència del ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo i el President de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, Josep Maria Mas. També han assistit els patrocinadors Morabanc, Ski Andorra, Andorra Sostenible i Unicef que han lliurat els premis temàtics.\nL’Opti-k ha estat el guanyador del millor aparador de Nadal del Principat pel 2021 sota el títol “El pare Noël i els Reis teletreballen”. La botiga, situada a Andorra la Vella ha estat premiada amb una inscripció gratuïta pel proper Retail Tour a una ciutat Europea de referència.\nPodeu descarregar la nota de premsa amb tota la informació aquí.


Conferència: Neuroday: Canvis cognitius i cerebrals associats a una intervenció fonològica intensiva en alumnes amb dificultats lectores (FORMACIÓ ONLINE) | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nConferència: Neuroday: Canvis cognitius i cerebrals associats a una intervenció fonològica intensiva en alumnes amb dificultats lectores (FORMACIÓ ONLINE)\nLa dislèxia és el trastorn de l’aprenentatge més freqüent en la població infantil amb repercussions importants en el desenvolupament acadèmic, social i emocional dels infants que la pateixen. Segons estudis epidemiològics, la dislèxia té una prevalença variable segons l’estudi i la llengua en la qual es fa i que oscil·la entre el 3.5% i el 17%.\nEn els darrers anys s’ha fet un gran esforç per identificar quins són els factors de risc de les dificultats lectores i desenvolupar noves metodologies per ajudar als infants a superar-les. S’ha demostrat que la intervenció primerenca té més èxit que la tardana i que els programes d’entrenament intensiu poden beneficiar els nens i les nenes amb dificultats de lectura.\nObjectius Generals: Presentar els resultats obtinguts després d’avaluar els canvis cognitius i cerebrals en un grup d’alumnes de cicle inicial amb dificultats lectores després d’haver seguit un programa d’entrenament informàtic intensiu i comparar els canvis cognitius amb els obtinguts per dos grups més, un que va seguir un entrenament ordinari a l’escola i un altre normolector.\nDoctora en Psiquiatria per la UAB. Psicòloga. Màster en Neuropsicologia Clínica Infantil i d'Adults per la UAB.Acreditada com a experta en neuropsicologia pel COPC. Educadora de pares, certificada en disciplina positiva. Acreditada per la Positive Discipline Association. Neuropsicòloga clínica infantil i d'adults a SAINE, àmbit privat. Neuropsicòloga clínica a la Unitat Sociosanitària i a l'EAIA de la Fundació Sant Hospital de la Seu d’Urgell. Activitat com a investigadora col·laboradora en diferents projectes de recerca relacionats amb la neuropsicologia. Docent en diversos cursos, tutora de pràctiques i coautora de diferents publicacions científiques i de divulgació. Membre del Grup de Treball difusió de la neuropsicologia Lleida i Pirineu i del Grup de Treball de neuropsicologia infantojuvenil del COPC.\nData d'inici 20-10-2021\nData de fi de la inscripció 18-10-2021, 20:00:00\nSessió 1 20-10-2021, 19:00 - 20:30


Empreses Post-Covid. Claus per a adaptar-se a una nova realitat. - Ignasi Sayol\nHome\tLogistica\tEmpreses Post-Covid. Claus per a adaptar-se a una nova realitat.\nEl món sembla que s’ha reiniciat. El Covid-19 ha donat pas a una possible crisi econòmica mundial, que està canviant la forma en la qual s’administren les empreses i alterarà el seu funcionament.\nNo és senzill d’explicar, els pròxims mesos seran tot un repte, fins i tot per a les empreses fortes, ben capitalitzades i administrades. Totes hauran de treballar dur per a mantenir-se rellevants i donar continuïtat al negoci. Algunes empreses anteriorment considerades viables fracassaran, ja que moltes s’enfronten a un període de zero o pocs ingressos, mentre que unes altres s’adaptaran als temps, aconseguiran transcendir i es tornaran a posicionar en el mercat.\nDe la tempesta, sempre hi ha aprenentatge.\nSi la història pot servir-nos de guia, després de la Gran Depressió o la Crisi del 29, la teoria de la gestió empresarial es va transformar completament. Teòrics de negocis com Fritz Roethlisberger i Elton Mayo van desenvolupar el “Moviment de Relacions Humanes en la recerca gerencial”. El qual oferia un punt de vista humà i empàtic cap a la gestió empresarial, la qual abans de la crisi estava centrada en la producció mecànica i deshumanitzada.\nUn altre exemple més actual, la crisi financera mundial de 2008-10 va portar a les empreses a passar de l’ocupació permanent a més treballadors amb contracte temporal i va conduir a l’auge de la gig economy.\nCada crisi econòmica de la història ha fet trontollar el món com en aquest moment està essent. Aquesta pandèmia global, no serà l’excepció per a replantejar nous models i sistemes que marcaran el rumb d’accions en tots els aspectes de la nostra vida.\nCom es desenvoluparà l’efecte del Covid-19?\nÉs difícil predir davant una situació en constant canvi. El que sabem segur és que les empreses hauran de reorganitzar-se, convertint-se en sistemes més fluids, flexibles i àgils. Així és com podran canviar i adaptar-se a les noves maneres de fer negocis.\nEl coronavirus ha exercit com a catalitzador i està imposant una nova realitat. La pandèmia és un punt d’inflexió que elimina de l’escenari el vell sistema. Aquells que estaven sota estrès o els quals no hagin desenvolupat una cultura d’innovació, definitivament van quedant fora de joc. Davant això, no tot està perdut, però és necessari que les empreses reaccionin i recuperin la iniciativa per a afrontar el que ve. És moment perquè obrin la porta a projectes socials, econòmics i tecnològics que ja estaven de camí, però ara són aquí per a quedar-se i instal·lar-se en aquesta nova era.\nCada organització haurà de tornar a avaluar els seus sistemes, la gestió de talent i els canvis d’hàbits d’un consumidor Post-Covid. Cada persona es qüestionarà les seves eleccions quotidianes i pot ser que no tornin a triar a les empreses de les quals eren lleials automàticament. Per la qual cosa és important tornar-los a acontentar i despertar l’interès. Per això, qüestionar-nos si els serveis i productes que oferim són adequats a la nova realitat i si aquests continuen sent sostenibles tant per a la situació interna de la companyia, com en el mercat.\nNo existeix una recepta màgica per entrar en aquesta nova etapa. Però la innovació continua essent la millor alternativa d’adaptació. Cal atrevir-nos a testar nous sistemes que ens permetin rendibilitzar el nostre valor com a negoci. S’hauran de tenir en compte ingredients com la col·laboració, l’empatia, l’obertura a aprenentatge, l’organització i l’adaptació. Pensant en els nous escenaris, els canvis i en els grups humans que poden donar-nos suport per tal de crear aquesta nova visió comercial.\nSón temps confusos, podem deixar-nos portar per la turbulència i perdre el focus, buscant trobar exclusivament a l’exterior les solucions a partir d’escenaris a llarg termini. O bé, un enfocament estratègic del negoci combinat amb la disciplina d’execució, que són i continuen sent els impulsors clau per a prosperar en qualsevol moment i temps de la història.\nTecnologia després de la Covid-19\nEl 2020 prometia ser un any on diversos desenvolupaments veurien la llum i començarien a entrar al mercat, com a començament d’una nova era tecnològica. En la situació actual podem observar com la tecnologia ha exercit un paper protagonista i això seguirà de manera ferma al futur pròxim. La transformació tecnològica girarà entorn de nous models de negoci on el contacte serà el mínim. Cal dir que la petjada que el confinament deixarà en la nostra societat es perpetuarà en els propers anys. Hi ha coses que han canviat de forma definitiva, i cal incorporar-ho a la nostra estratègia.\nModels de negoci sense contacte.\nAquesta tendència arriba amb força pel desenvolupament de negocis, productes i serveis. Es poliran les solucions “espontànies” que es van prendre durant el confinament, com per exemple l’estudi dels nens a casa, per a millorar-les i potenciar-les. Els espais de treball passaran de lloguers a llarg termini a possiblement espais de formats similars al coworking. Els serveis facilitats de manera telemàtica evolucionaran a un altre nivell. Una característica que acompanyarà a tots aquests nous models és la possibilitat d’adaptar-se, amb formats mal·leables i camaleònics.\nNoves tecnologies per a un món sense contacte\nL’automatització trobarà més acceptació en el mercat, per la qual cosa les inversions incrementaran. S’accelerarà l’adopció i implementació dels magatzems gairebé autònoms, la robòtica, lliuraments amb drons i la fabricació 3D. La compartició de dades i els enormes fluxos d’informació transmesos fan que haguem de donar necessàriament una gran importància a la seguretat cibernètica, la privacitat, la localització i l’estudi de dades, en matèria de regulació i efectivitat.\nLa cadena de subministrament estarà en el centre de l’escenari.\nSi alguna cosa ha quedat clara en l’actual situació mundial, és la dependència que tenen les nostres indústries manufactureres de proveïdors asiàtics, principalment de la Xina. Les empreses s’han adonat que depenen massa d’uns pocs proveïdors i ni tan sols coneixen bé les baules de la seva cadena de subministrament, més enllà dels proveïdors amb els quals interactuen directament. Ara, les companyies aprofundiran més per a avaluar els seus riscos, diversificant la seva base de proveïdors per a reduir la dependència d’uns pocs, construir ecosistemes per a tenir més control, així com, el planejament de cerca de solucions amb proximitat geogràfica.\nEn aquest sentit, la producció 3D serà un element clau, tot el que puguem produir de manera automatitzada, es farà. Qualsevol disseny d’un producte nou haurà d’incorporar aquesta visió, produir el màxim de components mitjançant 3D i amb proveïdors pròxims. Sobretot si parlem de productes amb valor afegit, deixa de tenir sentit produir un car telèfon intel·ligent a la Xina exposant-nos a la ruptura de la cadena de subministrament. Ara ja sabem que pot passar, el comerç internacional es pot bloquejar, per això hem d’actuar en conseqüència.\nPer a moltes empreses, la continuïtat del negoci dependrà de la qualitat i la viabilitat tant dels seus proveïdors com dels seus clients. Per això, es requerirà reinventar tota la cadena de valor. La transparència, la seguretat i la fiabilitat seran els punts fonamentals per a generar aquests nous sistemes. On per descomptat, tecnologies com Blockchain poden brindar la solució ideal per a aconseguir fer un millor ús dels recursos, potenciar el know-how de l’empresa i contribuir a la definitiva digitalització dels processos empresarials.\nSens dubte són temps difícils, on l’optimisme cap al futur empresarial va de la mà amb el propòsit, la missió, la visió i els valors. És vital per a totes les empreses sense importar el sector, fixar un rumb, aconseguir que els equips de treball siguin part de la solució i que la responsabilitat social sigui eix estratègic de treball pel bé individual i col·lectiu.\nTornarem a treballar en una nova realitat. Un entorn dràsticament diferent per a tots: clients, empleats i proveïdors. La planificació ens permetrà estar ben preparats per a abordar els reptes que es presentin davant els temps canviants. Busquem anticipar-nos a les inquietuds del consumidor, abordar necessitats i satisfer demandes.\nEn aquest entorn és imprescindible recordar l’essència per la qual com a empresa existim i construir la nostra pròpia ruta aportant valor i adaptant-nos a aquest nou demà, que, com la vida mateixa, portarà grans experiències i responsabilitats.


Grup de referència de la informació regional i local - 40 Aniversari de Prensa Ibérica - Regió7\nGrup de referència de la informació regional i local\nPrensa Ibérica té una xarxa de 17 capçaleres impreses i digitals amb una sòlida implantació en nou comunitats\nDirector de 'Regió7'\nDurant quaranta anys ha estat una de les principals eines per articular i donar veu a les comarques de la Catalunya Central, i ha esdevingut el seu principal fòrum de debat i relació.\nDirectora de 'La Nueva España'\n'La Nueva España' és el periòdic dels asturians. Se l’han fet seu pel profund amor que senten cap a la seva terra i per la seva excepcional qualitat com a lectors de premsa. Líder a Astúries i vuitè diari d’informació general més llegit del país, La Nueva España és sinònim de bon periodisme, independent i plural.\nDirector de 'La Provincia'\n'La Provincia-Diario de Las Palmas' és garantia de periodisme rigorós, veraç, contrastat i compromès amb les demandes, aspiracions i reptes dels canaris. Una capçalera de gran arrelament entre els illencs, testimoni dels grans esdeveniments que han marcat i marquen la vida de l’Arxipèlag.\nDirectora de 'Levante-EMV'\nLevante-EMV és més que el diari líder de la Comunitat Valenciana. És el mirall en el qual la societat d'aquest territori veu reflectits els seus anhels i els seus èxits des de fa gairebé 150 anys, amb l'etiqueta del rigor i el compromís i una aposta insubornable pel millor periodisme.\nDirector de 'Faro de Vigo'\n'Faro de Vigo' són 165 anys de periodisme compromès amb el seu territori d'influència, de contribució inesgotable al seu desenvolupament, d'entrega decidida i fidelitat a la seva gent, sempre amb la mirada posada en el futur. Faro de Vigo va ser fundat l'any 1853 i està considerat el degà de la premsa espanyola.\nDirector de 'Información'\n'Información' amb el bagatge de ser part de la història de la província dels últims 78 anys, és l'autor d'un relat imprescindible del present d'Alacant i es reinventa minut a minut en aquesta era digital per seguir exercint aquest decisiu paper en el seu futur.\nDirector de 'Diari de Girona'\nDegà de la premsa gironina, és un diari que intenta exercir ada dia un dels valors fonamentals del periodisme: la independència per contribuir, modestament, a la formació d'una societat crítica respecte als esdeveniments\nDirector de 'La Opinión de Murcia'\n'La Opinión de Murcia' és el mitjà de la regió que millor ha sabut adaptar-se a les demandes de la societat actual, sumant a la veracitat i el rigor del periodisme tradiconal altres qualitats com la immediatesa a l'hora d'abordar l'actualitat informativa. D'aquí el seu creixement, molt per sobre de la resta de mitjans regionals.\nDirectora de 'La Opinión de A Coruña'\nEl naixement de 'La Opinión de A Coruña' va portar aire fresc informatiu a l'àrea de la Corunya i el dinamisme de la pluralitat d'opinions de referència. Des de llavors es regeix per la independència periodística d'una informació sense hipoteques i en defensa dels interessos que marquen el 'full de ruta' de la Corunya.\nDirector de 'La Opinión de Tenerife'\n'La Opinión de Tenerife' és el diari de referència de gran part dels lectors de l'illa canària de Tenerife gràcies a una trajectòria equilibrada basada en la pluralitat i en el tractament rigorós de la informació. Es percep socialment com el diari que marca la diferència\nDirectora de 'La Opinión de Zamora'\n'La Opinión-El Correo de Zamora' representa la tribuna lliure que reflecteix la pluralitat de la societat de Zamora, el diari líder que els zamorans tenen com a referència de l'actualitat més immediata i del periodisme rigorós al servei dels interessos d'una comunitat diversa però amb l'objectiu comú d'obrir-se pas cap al futur.\nDirectora de 'Diario de Mallorca'\n'Diario de Mallorca' és el diari en què els mallorquins troben un periodisme basat en la pluralitat, la independència i el rigor. Diario de Mallorca defensa per sobre de tot el seu compromís ferm amb els lectors per oferir-los tot allò que els interessa, els sorprèn i els emociona, dia a dia i minut a minut.\nDirectora de 'Diario de Ibiza'\n'Diario de Ibiza' és el diari líder d'Eivissa i Formentera, una referència inqüestionable en la informació sobre aquestes illes. Rigor, pluralitat, independència i compromís amb els lectors són els seus senyals d'identitat. El diari, que ha complert 125 anys, és patrimoni sentimental de diverses generacions d'eivissencs i formenters.\nDirector de 'La Opinión de Málaga'\n'La Opinión de Málaga' va néixer el 1999 per aportar a la societat malaguenya pluralitat i ser una finestra a l periodisme rigorós i proper. Per a una bona part dels malaguenys representa el mitjà modern i compromès. La seva transformació digital l'ha convertit en un diari multimèdia de referència en la comunitat malaguenya i andalusa.\nDirector de 'Superdeporte'\nSuperdeporte és des de fa 25 anys l'únic diari d'informació esportiva de la Comunitat Valenciana. Per abast i profunditat dels seus continguts, tant en la seva edició impresa com digital, ofereix la visió més àmplia i exacta possible de la dimensió que té l'esport a València, des de les disciplines més professionals fins a l'esport més modest.\nDirector de 'Mallorca Zeitung'\nMallorca Zeitung, líder de la informació en alemany sobre l'illa, fa 18 anys que estableix ponts entre alemanys i mallorquins. La passió que hi ha a Alemanya pe rl'illa és de sobres coneguda i aquesta publicació contribueix a què la puguin valorar encara més. Mallorca Zeitung, l'illa en alemany.\nDirector de 'Empordà'\nEl compromís amb la informació de proximitat i amb la societat de la comarca de l'Empordà ha convertit Setmanari Empordà en la publicació periodística de referència al territori. El seu lideratge ve avalat per una llarga trajectòria de solvència i independència informatives i arrelament a l'entorn.


Fundació Congrés Català de Salut Mental » Participació i cooperació\nLa Fundació treballa en xarxa i participa en diversos projectes internacionals per donar suport a col·lectius de salut mental\nTreball en xarxa: Foment de la integració d'organitzacions en iniciatives unitàries. Participació en comissions de treball tant d'organismes governamentals com de no governamentals.\nParticipació en diversos projectes de cooperació internacional sobre la temàtica de salut mental comunitària en col·laboració amb altres institucions i entitats.\nSuport a col·lectius de salut mental: Creació i participació en espais de trobada amb associacions de professionals, familiars i usuaris per a la formulació d'eines que contribueixin al desenvolupament de la salut mental.\nÀmbit de participació i cooperació\nL'àrea de Cooperació treballa en xarxa amb altres entitats nacionals i internacionals, públiques i privades, creant iniciatives i donant suport a col·lectius i associacions de professionals, familiars i usuaris per a una millora de la qualitat de vida de les persones afectades per una malaltia mental.\nLa Fundació està representada i participa en diferents instàncies i comissions de treball, ja sigui a iniciativa dels organismes governamentals com dels no governamentals. Algunes d’elles son:\n- Consell Assessor del Pla Director de Salut Mental i Addiccions. Departament de Salut.\nReferent: Ada Ruiz\n- Consell Municipal de Benestar Social. Ajuntament de Barcelona. Referent: Josep Vilajoana\n- Grup de Treball sobre Salut del Consell Municipal de Benestar Social. Ajuntament de Barcelona. Referent: Ada Ruiz\n- Comitè Català per l’acollida de persones refugiades. Generalitat de Catalunya.\nReferents: Àngels Vives i Tessie Morandi\n- Taula de Salut Mental. Ajuntament de Barcelona. Referent: Ada Ruiz\n- Plataforma per la defensa de l’atenció pública en salut mental a Catalunya.\n- Projecte sobre la lluita contra l'estigma en l'àmbit de la salut mental. Obertament.\nReferent: Montse Martinez\n- Projecte de cooperació en SALUT MENTAL COMUNITÀRIA amb Gaza (Palestina):\nProjecte de cooperació tècnica per la formació de recursos humans dels serveis públics de Salut Mental de Gaza (Palestina), en conveni amb l’Ajuntament de Barcelona i la col•laboració de la Organització Mundial de la Salut i el Ministeri de Salut Palestí (2004-2012). Actualment el projecte està innactiu. Referents: Víctor Martí i Lluís Isern\n- Col•laboració amb el Moviment europeu per la dignitat, la continuïtat i l’accessibilitat en l’atenció al malalt mental.\nParticipació en diferents reunions i jornades del grup. Referent: Carles Garcia\nCarta de Niça (Projecte Grundtvig)\nCombatir el tópico de la insostenibilidad del SNS\n09 gen., 2013\nDocument publicat per la Federación de Asociaciones para la Defensa de la Sanidad Pública Setembre de 2011 >>> insostenibilidad del sns


Pickmere Country Guest House Cheshire Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA <link rel="stylesheet" href="https://cdn16.agoda.net/images/mvc/styles/assets/layout-a4b6a9a32c.css">\nPark Lane, Pickmere, Knutsford, Cheshire, Cheshire, Regne Unit, WA16 0JX\nSobre Pickmere Country Guest House\nAl visitar Cheshire, vosté es sentirà com a casa a Pickmere Country Guest House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. L'hotel és a 21 miles del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Pickmere Country Guest House, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets . Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Pickmere Country Guest House és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Cheshire.\nDistància fins a l'aeroport: 9 miles\nAny de construcció de l'hotel: 1772\nHabitació Individual amb Bany Exterior Privat


En Johan Martínez és el professor de Robòtica del Taller de Casa Sagnier. Té 37 anys, li encanta el món dels robots, però es dedica a la música. Espera poder combinar aquestes dues passions algun dia. És originari de Veneçuela. Allà va començar a estudiar Enginyeria Elèctrica, però va deixar la carrera per venir a Barcelona a estudiar jazz. En l’actualitat, compon música, a la vegada que desenvolupa projectes de robòtica a diversos centres.\nQuè és per tu la robòtica?\nLa robòtica és una excusa perquè els joves aprenguin a treballar en equip i a solucionar problemes. Es tracta d’un espai on equivocar-se i aprendre, un espai per créixer en equip.\nDe quines parts es compon un robot?\nUn robot té actuadors (motors), sensors i un cervell. Els actuadors són els encarregats de transformar la informació que enviem des del programa en una resposta física. Per exemple, el moviment. En canvi, els sensors actuen a la inversa. El fet físic el transformen en informació digital perquè sigui comprensible pel robot. A més, tot autòmat consta d’un cervell (microcontrolador) que nosaltres podem programar via Bluetooth o via USB des d’una plataforma de programació a l’ordinador.\nSi poguessis construir qualsevol tipus de robot, quin seria?\nQualsevol que pugui ajudar la gent. Poder crear coses que augmentin la qualitat de vida dels qui no tenen la mateixa facilitat que els altres per realitzar certes activitats.\nI es pot programar sense tenir coneixements de programació?\nHi ha plataformes desenvolupades per aquells qui tenen la inquietud de programar, però que no ho han fet mai. Es tracta de fer un trencaclosques. Cal agafar peces i anar-les unint entre elles. Cada peça té una funció adjudicada, de manera que al connectar-les totes et queda un conjunt de programes que es materialitzaran en accions del robot.\nQuin va ser el teu primer contacte amb els robots?\nVaig descobrir la robòtica fa 4 anys, a Barcelona Activa. Junt amb una altra persona, teníem la inquietud de desenvolupar un projecte educatiu i buscàvem una eina per materialitzar-lo. Volíem que fos un projecte de resposta immediata, on els joves investiguessin, poguessin equivocar-se i també observessin la resposta immediata de les seves accions. Tenim la impressió que els joves han oblidat que és a partir de l’error quan es fa descobriments.\nEn l’actualitat, esteu ideant alguna altra activitat més?\nVolem parlar amb el Districte per realitzar una aula oberta. Es tractaria de combinar la robòtica amb la impressió 3D i crear un espai on els joves poguessin venir a crear. Com un coworking amb joves i nens. Ells podrien venir amb les seves inquietuds i projectes, tenir l’ajuda d’un dinamitzador i conèixer altres persones amb qui desenvolupar el projecte.\nQuè tenen els joves que incita a treballar amb ells?\nEls joves no tenen por a la perfecció. Això està canviant, però tant de bo segueixi així. No hi ha una única solució per les coses, la riquesa està a poder negociar, aprendre i decidir entre tots. La robòtica és un espai per compartir. Volem no ser competitius. El món està canviant i treballarem per projectes i en equip. Per aquest motiu, és important que els joves tinguin eines de sociabilitat i de col·laboració amb els altres.\nEn Johan defensa que la robòtica no és difícil. Recomana que els qui es vulguin iniciar en aquest àmbit s’apropin i comencin. Si un té la inquietud, només cal posar-se al web i investigar. Aconseguir solucionar un problema. Preguntar molt. A més, també afegeix que la gent té la impressió errònia que la robòtica és per a homes. I no, la robòtica és de tothom i per a tothom.


Inici MINERALS A-Z Realgar\nETIMOLOGIA:Prové de l'àrab raj al gar = "pols de cova".\nFÓRMULA QUÍMICA ELEMENTS MINERALS: AsS\nDURESA: 1.5 - 2 en l'escala de Mohs.\nJACIMENTS: Xina, Romania, Macedònia, Suïssa, Perú, EUA.\nMINERALOGIA: Es tracta d'un sulfur arsènic natural, que es troba als filons de plom, plata i or, associats amb oropimiente, i altres minerals d'arsènic i stibine . També apareix com a producte de la sublimació volcànica i com a dipòsit hidrotràmic, apareix en cristalls curts, prismàtics estriats verticalment. L'estructura rejalgar conté grups AS4S4 en forma d'anell. Cada AS està unida covalentment a un altre arsènic, així com dos àtoms de sulfur.\nMITOLOGIA I CURIOSITATS: Una llarga exposició a la llum els desintegra en una pols groguenca vermella. En aigües dels guèisers de la conca de Norris Geyser (Parc Nacional de Yellowstone, Wyoming, EUA) hi ha importants cristalls de rejalgar, s'usà en medicina medieval i fabricació de vidre.\nPROPIETATS: Es diu que el rejalgar estimula els mandrosos, enfortint l'energia física, és una pedra de la claredat intel·lectual que promou l'anàlisi racional i el pensament constructiu, és molt útil per estudiar, ja que facilita la retenció d'informació.\nUSOS: Focs artificials i pesticides, mineral d'arsènic, recollida de minerals.


Ciutadans creu que el pacte entre el PSC i els Comuns serà inestable\nDimecres, 06 Novembre 2019 13:01\nEl portaveu de la formació a Rubí, Roberto Martín, ha explicat al programa Els grups municipals opinen que no confia que el pacte entre PSC i ECP tingui estabilitat. A més, Martín acusa els comuns de no haver estat prou transparents sobre les negociacions del pacte i assegura que sabien que Ciutadans no pactaria.\nRoberto Martín ha admès que els socialistes estaven negociant en paral·lel amb les dues formacions però nega que Ciutadans estigués a prop d’arribar a un acord. El portaveu de la formació taronja ha explicat que després de les eleccions municipals totes les forces de l’oposició es van reunir i van tractar temes de ciutat. Martín ha negat taxativament que la seva formació estigués a punt de fer pacte amb el PSC, com argumenta En comú Podem. Amb tot, afirma que el soci minoritari del govern té bones intencions, ganes de treballar per a la ciutat i gent molt preparada però creu que el PSC menysté els seus projectes.\nEl portaveu de Ciutadans ha tornat a criticar projectes del PSC com l’enllumenat de Nadal i ha avançat quines són les prioritats de la seva formació de cara als pressupostos de 2020. Roberto Martín afirma que el seu partit vol que s’inverteixi en una nova residència per a la gent gran i en polítiques d’habitatge perquè els joves rubinencs es puguin emancipar. Precisament, el tema de l’habitatge va ser un dels temes en el que totes les forces de l’oposició van estar d’acord en les reunions posteriors a les eleccions i és una prioritat d’ECP que ara porta la cartera d’habitatge. Respecte a la gent gran, Martín ha avançat que la seva formació portarà al Parlament una proposta de resolució sobre l’envelliment de la població i les places residencials del municipi com ja ha fet amb altres localitats catalanes.


Els beneficis de l'aparcament de la Barralina es destinaran a la conservació del Parc Natural del Trenc\nMedi Ambient i l'Ajuntament de Campos han acordat un conveni de quatre anys que entrarà previsiblement en vigor el 30 d'abril\n2 min. Palma 25/04/2019 17:04\n651x366 Imatge aèria de la zona on s'ubica l'aparcament de na Tirapel. / GOB Imatge aèria de la zona on s'ubica l'aparcament de na Tirapel. / GOB\nEls beneficis que generi l'aparcament de la Barralina I hauran de destinar-se a la gestió i conservació de l'espai protegit del Parc Natural del Trenc-Salobrar de Campos, segons han acordat la Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca amb l'Ajuntament campaner. El nou conveni, que durarà quatre anys, entrarà previsiblement en vigor el 30 d'abril, que és quan està previst que el ple del Consistori l'aprovi. D'aquesta manera, la Conselleria cedirà al municipi la gestió de l'aparcament amb la condició que les instal·lacions s'utilitzin exclusivament per a ús públic, que no es modifiqui en nombre de places i es pugui garantir la presència i la maniobra gratuïta del transport públic, tal com ha informat Medi Ambient en un comunicat.\nA més, l'Ajuntament habilitarà per als vianants el camí existent que va des de l'aparcament fins al nucli de les Covetes i eliminarà la zona blava (ORA) vigent. També s'encarregarà de recollir i gestionar els residus de la platja i el camí. D'altra banda, el Consistori presentarà a la Comissió de Seguiment, anualment o amb la periodicitat que aquesta determini, les iniciatives i els projectes dins l'àmbit del Parc Natural relatius a la seva gestió i conservació, mobilitat sostenible, millora dels accessos, vigilància, educació i sensibilització ambiental i qualsevol altre que es determini en el si de la Comissió.\nPer tot això, ambdues parts es comprometen a coordinar el personal que desenvolupi tasques en l'àmbit de l'aparcament i del parc, i a senyalitzar els aparcaments i el camí per a vianants, d'acord amb els criteris d'identitat corporativa i el manual de senyalització dels espais naturals protegits de la Conselleria. L'exercici de les funcions de control, vigilància, inspecció i sanció s'aplicarà en l'àmbit de les competències respectives, sense perjudici de les que corresponen a la Demarcació de Costes.\nQuan el sexe degrada el medi: El cas del Trenc


Formació gratuïta en desenvolupament web per a persones en situació de vulnerabilitat | Xarxa Punt TIC\nFactoría F5 promou el seu curs amb la campanya #trenquemelscodis, fent èmfasi en què la programació és per a tothom, per Factoría F5. Llicència: Tots els drets reservats\nFactoría F5 ofereix a persones en situació de vulnerabilitat la possibilitat de formar-se en programació, amb un curs de set mesos de durada i que aplica el model innovador Simplon. Per participar-hi no cal tenir estudis, el que es tindrà en compte per triar els candidats/es és la motivació, la lògica, l’autonomia i la capacitat de treballar en equip. S'hi poden presentar candidatures fins al 26 de febrer.\nFactoria F5 s'autodefineix com "la primera escola digital inclusiva i solidària al servei de la transformació social". Va néixer fa un any, de la mà d'un grup de persones que van veure en el model francès Simplon.co una solució a l'atur juvenil. Des de llavors, han organitzat diversos tallers d'introducció a la programació i ara posen en marxa un projecte de més envergadura: una formació gratuïta en desenvolupament web de 140 hores.\nFins al 26 de febrer estarà obert el període per presentar candidatures per participar en el curs. La formació s'iniciarà un cop fet el procés de selecció.


Brequette, la preferida dels espectadors tot just publicar-se les 5 aspirants – eurobloc.cat\n3 Febrer, 2014 Jaume Bertran Copenhaguen 2014 0\nLa cantant canària d’origen sudafricà Brequette encapçala el rànquing de preferències dels telespectadors poques hores després que s’hagin fet públiques les 5 cançons que aspiren a representar Espanya a Eurovisió. L’artista defensa un tema bilingüe, Run; cantat en anglès i espanyol. Es tracta d’un soul on Brequette pot lluir potència vocal. Amb el 36,8% dels vots, és l’opció favorita dels telespectadors, segons mostra una enquesta on line al web de RTVE.\nBrequette és per ara la preferida dels telespectadors\nLa Dama és la segona favorita dels telespectadors de RTVE, amb el 35% dels vots al seu favor. L’artista defensa Estrella fugaz, un tema pop composat pel seu company sentimental, l’asturià Melendi. La Dama, alter ego de Dámaris Abad Anselmo, és la gran sorpresa del quintet que aspira a viatjar a Copenhaguen, superant de moment la gran favorita dels fans abans que es coneguessin els temes, la murciana Ruth Lorenzo. Segons s’ha pogut constatar a les xarxes socials al llarg del dia d’avui, el tema de Lorenzo (Dancing in the rain) ha decebut en certa manera, ja que inicialment s’havia anunciat que l’artista competiria amb una cançó pop, i avui hem sabut que la seva aposta és una balada, amb la tornada en anglès. La que va ser una de les triomfadores de l’X Factor britànic és la tercera preferida dels telespectadors (20,8%).\nQueden molt enrere els dos homes que també intenten aconseguir el bitllet a Eurovisió. Tot indica que Raúl i Jorge González seran els sparrings en la gran final televisada, en què es decidirà quin serà el representant espanyol. Raúl només ha aconseguit el 4,2% dels vots. El seu Seguir sin ti és una balada amb què difícilment aconseguirà repetir l’èxit obtingut amb Sueño su boca al 2000. Finalment, el també exconcursant de La Voz (com Brequette), Jorge González, és el menys votat per ara. El seu tema Aunque se acabe el mundo només ha aconseguit el 3,2% dels vots. L’artista defensa una cançó pop espanyol que bé podria encaixar en el repertori de David Bisbal.\nLes votacions emeses a través del web de la televisió pública són purament orientatives. La tria definitiva es farà en el transcurs del programa que TVE emetrà aquest mes de febrer (en dia i lloc encara per determinar) amb una combinació dels vots emesos per un jurat d’experts i els que enviïn els telespectadors durant l’emissió del show. Podeu escoltar els 5 candidats clicant el següent enllaç:\nWeb Oficial de RTVE (Eurovisió)\nBrequette, Jorge González, La Dama, Raúl, RTVE, Ruth Lorenzo\nL’opinió d’un expert: Brequette i Ruth Lorenzo, les propostes de major qualitat en la gran final espanyola Ruth Lorenzo, fe en una victòria que Europa no veu tan clara Ruth Lorenzo i Brequette, el gran duel està servit! Cinc candidats a la preselecció espanyola


Com puc tramitar telemàticament si tinc Windows?\nCom puc tramitar amb MAC i Safari?\nEn aquest cas pot ser degut a que esteu adjuntant un document que no es PDF. Haureu de tornar a realitzar la sol·licitud i adjuntar documents PDF exclusivament.\nTambé pot ser perquè adjunteu molts documents. És convenient llavors adjuntar només els documents obligatoris i després fer un tràmit d'aportació de documentació o instància genèrica adjuntant la resta de documents.\nS'han de seguir dos tutorials, un primer general i un d'específic sobre Mac.\n- Opció secundària: certificat digital personal DNIe o iDcat, etc Caldrà aportar l'autorització de representació en cas que no sigui el president de l'entitat.


Efebé inaugurem un showroom i espai de co-creació dins la Barcelona Design Week'21 | Grup Efebé\nEfebé inaugurem un showroom i espai de co-creació dins la Barcelona Design Week’21\nEl dijous 28 d’octubre vam celebrar l’ampliació de les oficines d’Efebé amb la inauguració d’un showroom de mobiliari, en el marc de la Barcelona Design Week 2021.\nA les 19h de la tarda van venir clients, col·laboradors i familiars al nou local, que es troba situat al barri del Guinardó de Barcelona. Més de 50 persones van assistir a l’esdeveniment i van brindar amb nosaltres per celebrar el present d’Efebé i les noves oportunitats d’aquesta aventura.\n“Think, Design, Act” és el lema d’aquest any de la BDW, un missatge que des d’Efebé reconeixem de seguida i ara agafa mes rellevància que mai. Dissenyar i aportar solucions eficients a entorns que passen a ser més sostenibles, que tenen en compte les necessitats reals de les persones. El disseny és essencial als nostres projectes per a centres educatius, corporacions i espais per a gent gran, sempre posant les persones al centre.\nPer què un showroom?\nLa filosofia d’empresa d’Efebé sempre s’ha regit per valors socials, sostenibles i responsables, que defineixen Efebé com una empresa responsable i, alhora, saludable. Aquest any hem decidit plasmar-ho de forma real a través dels espais, que és el que ens defineix. Al carrer Villar hem ideat un showroom i espai de co-creació que ens servirà a nosaltres i també a externs. Acompanya per treballar de forma col·laborativa i està ple de mostres de materials perquè el nostre equip d’arquitectes i interioristes agafin inspiració pels nous projectes. El nou showroom d’Efebé mostra part dels nostres projectes a través de petits racons amb mobiliari i equipament. A més, part del mobiliari incorporat al showroom és de disseny i fabricació pròpia. La innovació forma part del nostre ADN per treballar conjuntament amb els nostres clients per que disposin de millors espais i edificis on treballar.\nLa nostra feina no tindria sentit si els espais que projectem no donen resposta als objectius que hem treballat amb les organitzacions de cara als reptes de futur de les de les persones, treballadors i usuaris.\n“Vull fer un especial reconeixement al nostre equip, a tots, des dels tècnics fins a administratius i operaris sense els quals no hauríem arribat al dia d’avui, estem orgullosos de la feina que fem cada dia per millorar la vida i el treball de les persones.”, comentava l’Anna Fornt al seu discurs de benvinguda.\nQuin tipus d’activitats es faran?\nInaugurem un showroom que serà un espai de co-creació per fer tallers, sessions de treball en equip o xerrades, entre altres activitats. La seva ubicació és al barri del Guinardó, concretament, al Carrer Villar, 74, 08041, Barcelona. Realitzarem reunions de l’equip intern, però també serà un espai obert per a col·laboradors i clients. Així doncs, podran conèixer els nostres projectes i perquè puguin llogar l’espai per fer activitats diverses.\nA l’espai comptem amb materials, mostres i catàlegs de proveïdors i d’Efebé, sobre com són els projectes que fem per a escoles, oficines i residències per a persones grans i, des d’aquest any 2021, com és el mobiliari de disseny i fabricació pròpia. Des del catàleg online de la nostra pàgina web pots accedir a tot l’equipament que col·loquem als projectes per als tres sectors.\nAl nostre canal de YouTube trobaràs aquest petit resum de la inauguració. Descobreix-lo!


Albert Donaire diu prou després de la jugada bruta d'un dirigent de VOX contra dues professores valencianes - XCatalunya.cat\nAlbert Donaire diu prou després de la jugada bruta d’un dirigent de VOX contra dues professores valencianes\nAlbert Donaire parla clar contra un dirigent de Vox catalanòfob\nL’activista i dirigent de Junts per Catalunya, Albert Donaire, ha reaccionat a una notícia que informa d’un nou atac contra la llengua catalana. Un polític de Vox d’Alacant ha denunciat dues professores de l’escola del seu fill per enviar una circular escrita en català.\nAlbert Donaire formava part de les llistes de Junts per Catalunya a les anteriors eleccions al Parlament, que van tenir lloc el passat 14 de febrer. Les majories i el repartiment d’escons no van fer que Donaire formés part activament de la vida política catalana. Tot i això, és molt actiu a xarxes socials i no s’arronsa a l’hora de transmetre la seva opinió.\nAquests dies hem sabut que dues professores d’una escola d’Alacant han estat denunciades per la via penal per part d’un pare d’un alumne, que és coordinador de Vox d’Alacant. Resulta que s’ha sentit molt ofès perquè ha rebut una circular escrita en valencià i que no estava traduïda.\nEl centre ha demanat perdó i considera que estem parlant d’un simple error. Aquesta escola emet comunicacions en català i en castellà segons els pares i mares desitgin i en aquest cas es van “equivocar”.\nHem de recordar que les llengües oficials del País Valencià són el català i el castellà, de manera que no passa res si una circular no està traduïda, ja que el professorat té el dret a emprar aquesta llengua, igual que tots els alumnes i tots els valencians.\nSi fos un catalanoparlant perseguint un castellanoparlant ja estaria a presó.\nAquest serà un heroi nacional.\nEns odien. Comencem a tornar els cops o encara no? pic.twitter.com/v4SsKezO7X\n— ᗩLᙖ€ᖇTᗟᙢ ||*||🇭🇰🏴🏳🌈 (@albertdmcat) May 21, 2021\nDonaire ha esclatat i ha dit prou. Considera un atac contra aquestes professores del CEIP Mediterrani d’Alacant. El ‘mosso’ independentista s’imagina què passaria si aquest atac s’hagués produït a la inversa, és a dir, si un independentista hagués protestat per rebre una circular escrita en castellà.\nEn aquest cas, segons Albert Donaire, aquest pare ja estaria a la presó. Aquest dirigent de Vox s’ha convertit en un heroi nacional.\nTant és així que les Associacions espanyolistes, com ‘Hablamos Español’ li han donat suport. A més, també ha estat aplaudit a xarxes socials per part de l’espanyolada intolerant, que ha aprofitat aquest fet per atiar el conflicte lingüístic.\nSegons han informat els mitjans locals, la Generalitat valenciana també ha denunciat aquest pare arran dels suposats insults i amenaces que hauria pronunciat contra les professores autores d’aquesta circular escrita en català.\nCreix la catalanofòbia\nMalauradament, ja estem acostumats a aquestes mostres de catalanofòbia. Tot el territori lingüístic català pateix sovint atacs com aquest. A Catalunya, al País Valencià i a les Illes Balears els ciutadans pateixen discriminacions pel fet de tenir la seva pròpia llengua i que aquesta llengua sigui el català.\nÉs habitual veure com funcionaris de l’administració pública, sobretot policies, es neguen a utilitzar aquesta llengua i a atendre els ciutadans en català. La seva resposta sempre és la mateixa: “no hablo catalán, hablame en español que estamos en España”. I per acabar-ho d’arrodonir, probablement hi afegeixin un “coño” al final de la frase.\nÉs molt important que entre tots denunciem aquestes discriminacions i no les passem per alt. Igual d’important és no canviar de llengua quan ens parlen en castellà i el nostre interlocutor entén la llengua catalana. De fet, les estadístiques sobre el nombre de parlants de català no paren de caure. La Plataforma per la Llengua ha informat, en més d’una ocasió, que la situació és molt preocupant, especialment entre els més joves, on l’ús del castellà no para de créixer a molta velocitat.\nEn aquest cas, el pare de Vox pretén que la justícia inhabiliti a les professores per un termini de 15 anys. 15 anys sense treballar de docents en una escola perquè han emprat la llengua catalana al País Valencià.\nTags: Albert Donaire, VOX\n1 pensamiento sobre “Albert Donaire diu prou després de la jugada bruta d’un dirigent de VOX contra dues professores valencianes”\nRetroenllaç: [VÍDEO]: Toni Albà la fa grossa amb 21 frases fart d'Espanya - XCatalunya.cat


Actualització: 13.05.2022 - 16:44\nL’Observatori Contra l’Homofòbia ha denunciat una agressió física i verbal d’un grup d’homes contra quatre noies lesbianes i bisexuals l’11 de maig a Badalona, durant la festa major. L’entitat ha fet públic l’episodi de violència i ara les assessora jurídicament per presentar una denúncia als Mossos d’Esquadra. Segons que expliquen fonts del seu entorn a VilaWeb va ser una pallissa per part d’un grup d’homes amb estètica neonazi després del concert del grup Fangoria i Roba Estesa, que actuaven al passeig Marítim per la Nit de Sant Anastasi.\nEstem treballant la denuncia amb les dones lesbianes i bisexuals agredides.\nDurant els concerts, un d’aquests nois ja es va acostar a elles, les va increpar per la seva orientació sexual i els va escopir. Un cop va haver acabat el concert i les noies tornaven cap a casa, el mateix noi va cridar altres homes i les van interceptar. Llavors van començar agredir-les i proferir-los insults masclistes i lesbofòbics. Van rebre cops de puny a la cara i diverses parts del cos, estirades de cabell i empentes que les van fer caure a terra, on van continuar les agressions.\nL’estomacada va continuar fins que va aparèixer un altre grup de joves, que van intercedir i les noies van aprofitar el moment per a fugir cap a casa seva. A causa de les agressions, han patit diverses contusions a la cara i al cos i estan afectades psicològicament.\nL’endemà de la pallissa les noies es van posar en contacte amb l’Observatori Contra l’Homofòbia, que a més d’incloure el cas en el registre d’incidències LGBT-fòbiques, els van oferir assistència jurídica i emocional, i l’Ajuntament de Badalona hi ha contactat per a posar-se a la seva disposició. Dilluns les noies aniran a Mossos d’Esquadra a denunciar els fets.\nL’agressió lesbofòbica es va produir la setmana abans de la diada contra la LBGT-fòbia, que se celebra cada 17 de maig. La Comissió de Festes Majors ha convocat una concentració de rebuig i ha publicat un comunicat en el qual denuncien que en el moment de l’agressió el punt lila ja havia tancat la parada i no hi havia cap agent de seguretat prop dels fets. “Caldria garantir que no es produïssin aquestes agressions amb totes les forces i reforçar més la seguretat durant i després dels actes multitudinaris”, diuen.\n🔴COMUNICAT EN RELACIÓ A L'AGRESSIÓ LESBÒFOBA DE LA MATINADA DEL 10 DE MAIG🔴\nEns trobem avui a les 19.30h a la Plaça de la Vila.\nCAP AGRESSIÓ SENSE RESPOSTA! pic.twitter.com/keqAxbsrHT\n— Comissió Festes BDN (@comissiofestes) May 13, 2022