Inca obrirà el Principal abans de 2015\nLa rehabilitació "definitiva" del teatre costarà 4,8 milions d'euros\nMARGALIDA BONNÍN Inca. 15/06/2013 00:59\nL'Ajuntament d'Inca presentà ahir el nou projecte de remodelació de l'emblemàtic edifici, menys ambiciós que l'anterior, que costarà 4,8 milions d'euros finançats en un 50 per cent amb fons europeus. Pel que fa a l'altra meitat dels doblers, el Consistori els avançarà i, de manera plurianual, rebrà la part corresponent de les altres dues institucions copropietàries: el Consell de Mallorca i el Govern balear, que en pagaran una tercera part cadascuna. Segons va assegurar ahir el batle, Rafel Torres, aquesta despesa es podrà assumir perquè s'hi invertirà la suma que es rebrà de la privatització de l'aigua.\nFelip Jerez, primer tinent de batle, apuntà que aquest projecte "serà el definitiu" perquè és "realitzable" i està a l'abast de les tres administracions propietàries.\nTot i que de moment es té clar com serà el nou espai escènic, encara no se n'ha plantejat la gestió. Per tant, no se sap si serà pública o si s'externalitzarà a una empresa privada, ni quina línia de programació seguirà. Ara bé, sí que es garanteix que l'espai estarà a la disposició de les entitats culturals inqueres.\nUn projecte respectuós\nSegons el projecte presentat ahir, es preservarà l'estructura bàsica de l'edifici, a més dels elements decoratius de caire modernista que resten a l'interior, com les voltes, les baranes i les cornises. La façana, d'estil clàssic i producte de la remodelació que s'hi féu l'any 1945, també es mantindrà. Això sí, se n'hauran d'esborrar les pintades que ara la decoren. La caixa escènica, que finalment no s'ampliarà, farà 146 metres quadrats i l'aforament serà de 554 butaques.\nQuant a l'entrada principal, estarà situada al carrer de Martí Metge, en l'ampli espai que deixaran els dos edificis annexos que s'enderrocaran aquest mes de juliol. Hi haurà camerinos a les dues plantes i en el segon pis s'habilitarà una sala multifuncional.\nMentre les seves instal·lacions es degraden per l'implacable pas del temps, la reforma del teatre Principal ha estat damunt la taula de tots els equips de govern que han manat a Inca els darrers vint anys. El primer projecte es va fer fa una dotzena d'anys i estava pressupostat en 12 milions. El segon, menys ambiciós, es valorà en 7,5 milions. Aquest tercer, més assolible i funcional, presenta algunes modificacions substancials respecte de la darrera proposta, com és la de renunciar a l'ampliació de l'escenari.\nPer complir amb els terminis que marca la subvenció del Fons europeu de desenvolupament regional (Feder), les obres hauran de començar abans del 30 de desembre d'enguany i hauran d'estar acabades abans del 30 de juny de 2015. Aquesta línia de subvencions preveia la inversió de 13,9 milions a les Balears per a projectes de rehabilitació cultural. De moment, i a punt que el termini per presentar projectes s'acabi, tan sols se n'han gastat 4,9.


Els podcasts independents en català, una re-visió – el basar de les espècies\nEls podcasts independents en català, una re-visió\nJa fa dies que el Toni Sellas va publicar un article sobre la situació dels podcasts independents en català al llibre Podcasting, tu tienes la palabra. Una de les conclusions era que el podcast independent en català no acabava de consolidar-se, malgrat la tradicional i històrica afició radiofònica catalana. Dos anys després d’aquell article la situació no pareix que haja canviat substancialment. D’entre les possibles raons que es donaven aleshores, una d’elles era la que des d’un inici tan productors com oients utilitzaven la llengua castellana, i aquest “pecat original”, en certa manera, ha marcat la tendència posterior.\nÚltimament segueixo alguns podcasts musicals que provenen de programes de ràdios locals. És el cas de Fosca Cinètica, L’illa dels monstres, Núvol de fum o Ones de Crom. En bona part d’estos casos els productors dels programes no es troben en nòmina de la ràdio (crec), i hi col·laboren de manera voluntària. Això m’ha fet pensar en la base popular de la ràdio a Catalunya, que no sé si es reprodueix en altres àmbits geogràfics.\nPer altra banda, i en sentit contrari, ens trobem amb un parell de podcasts independents, mossegalapoma i l’internauta, que m’atreviria a dir que es retransmeten de manera massiva per les ones de la FM, gràcies a l’existència de ràdios locals.\nUna possible “hipòtesi d’anar per casa” de la poca quantitat de podcasts independents podria vindre de la participació de la població en la producció dels programes de les ràdios locals, de proximitat i de fàcil accès, que faria desaparèixer la necessitat de crear un podcast de manera autònoma i independent.\nMalgrat les nostres limitacions anem a intentar validar o invalidar aquesta idea, comparant el cas català amb el d’altres comunitats lingüístiques. La comparació es podria fer amb el cas castellà , però no l’utilitzarem. Per una banda ens trobem amb una diferència poblacional substantiva, i potser seria més adequat fer-ho amb comunitats com la sueca, la zulú o la búlgara, que estan a un nivell similar al cas català. Per l’altra ens trobaríem en què potser caldria utilitzar el barem de l’ús lingüístic a la xarxa, i aleshores ho hauríem de comparar amb la grega, la noruega o l’eslovaca. Però, en tots estos casos, no ens trobem en un cas d’interferència lingüística com en el del català. Per això m’he decidit pel cas gallec, del qual podem trobar dades amb molta més facilitat malgrat la diferència de quantitat de població. A més a més és un cas que podria arribar a assimilar-se al català en el seu “pecat original”, i del qual tenim un anàlisi de la comunitat (Uxío Broullón ens ho detalla a “Falangullos, los podcasts en gallego“, on podem veure evidents vasos comunicants entre ràdios i podcasts en gallec).\nPer una banda, segons el cens del Ministeri d’Indústria de les freqüències d’emisores locals, a Catalunya n’hi ha 270 i a Galícia 72. Optarem per utilitzar les dades que estan registrades, que són les llicències, sense revisar si l’emissora es troba actualment en funcionament o no (i més ara que en els propers mesos es poden donar casos de tancaments com el de Cambrils). Tampoc hi seran comptabilitzades les ràdios lliures, tot i que possiblement en un estudi més exhaustiu hi haurien de ser de manera obligatòria perquè, precisament per la seua naturalesa, són més propers a la idea dels podcasts independents.\nSi fem una mitjana del nombre d’habitants censats en els territoris per emissores municipals existents, el resultat és de 31.523 hab/e a Catalunya i de 38.437 hab/e a Galícia. Podríem aventurar, doncs, que la xarxa radiofònica propera a l’oient és més atapeïda a Catalunya que a Galícia.\nPer altra banda, la quantitat de podcasts independents en català actius en els darrers dotze mesos, segons les dades de podcatalà, ha estat de 13. En gallec, segons les dades de podgalego, la quantitat és de 4. En tots dos casos hem obviat les dades corresponents a podcasts de ràdios lliures (a podgalego hi ha sindicats molts podcasts provinents de ràdios lliures, mentre que a podcatalà la seua presència és testimonial). En tots dos casos és possible que no s’indexen la totalitat de podcasts independents existents, i les dades que se’n poden extraure inevitablement han de quedar per sempre en guaret.\nSi fem una mitjana del nombre d’habitants censats en els territoris per podcasts independents existents, el resultat és de 581.969 hab/podcast a Catalunya i de 691.881 hab/podcast a Galícia. En el cas de Catalunya he utilitzat la població del Principat i no la del domini lingüístic del català, perquè els podcasts indexats són tots d’aquesta àrea geogràfica.\nA partir de totes estes dades, podem extraure que a Catalunya hi ha un 18% més d’emissores municipals per habitant que a Galícia. I, pel que fa als podcasts independents, a Catalunya hi ha un 16% més.\nLes dos dades són molt similars, i per tant podríem deduir que la major implantació radiofònica de proximitat a Catalunya no esbiaixa significativament la quantitat de podcasts independents que es produeixen. La hipòtesi del principi, doncs, salta pels aires i queda invalidada. Amb tot, estes mateixes dades poden apuntar a un paralel·lisme entre el volum de podcasts independents i la implantació radiofònica de proximitat a Catalunya.\nAra caldria realitzar el mateix exercici amb altres comunitats lingüístiques de podcasts per veure què passa, perquè una flor no fa maig, i una comparació d’un sol cas no serveix per a res. Però suposo que això ja seria una feina de tesina… si és que en realitat és una cosa seriosa això que he fet!\nEspero que aquest divertimento pseudoacadèmic no continga errades, i en cas de ser-hi agrairia enormement que me les apunteu!\nPer acabar, si voleu saber alguna cosa dels podcasts en català, us recomano que escolteu el programa de mossegalapoma en què van entrevistar al Toni Sellas. D’allí segur que en traureu alguna cosa de profit!\nBy Jacme | 30 de gener de 2013 | General | No Comments |\n← Joan Salvat-Papasseit · «Ni nosaltres esclaus»\nLa música de les esferes (22) →


Tendències a tenir en compte per a reformar una cuina - Forcadell\nTendències a tenir en compte per a reformar una cuina\nTotes i cadascuna de les estances d'un habitatge són importants per al benestar i confort de les persones que hi viuen. En realitat la cuina és per a uns una zona pràcticament de pas, mentre que per a uns altres és el lloc on es fa vida i es gaudeix cuinant. Sigui com sigui el seu ús, desgast i deteriorament és inevitable.\nReformar la cuina és una de les intervencions més habituals als habitatges i cada cop més, a part de la funcionalitat, es té també en compte el disseny dels elements que la componen. La cuina ha de ser pràctica i confortable, a poder ser a mida i amb els espais ben aprofitats.\nQuines tendències hem de seguir per a reformar una cuina?\nL'espai, els colors i els materials de les cuines actuals són ben diferents dels que es feien servir fa alguns anys. Avui en dia, les tendències d'estil dels habitatges estan canviant i evolucionant molt ràpid, per la qual cosa la personalització és possible fins al més mínim detall. En cas de plantejar-se una reforma a la cuina de casa seva, pot resultar-li interessant conèixer les tendències actuals que veurem a continuació.\nCuines que comparteixen espai amb el saló\nUnir estances comporta clarament una millor gestió i aprofitament de l'espai. A més, la inexistència d'envans i parets falses (prescindibles) contribueixen a crear un efecte òptic de més amplitud a l'habitatge. Per exemple, homogeneïtzar la cuina i el saló és una solució molt valorada i útil ja que optimitza els resultats tant a nivell estètic com funcional, donat que no existeixen separacions entre cuina i menjador. Una bona opció és separar les zones mitjançant una barra, on es podran col·locar bancs i que, a més, ens permetrà instal·lar il·luminació estratègica per a separar els 2 ambients.\nEls acabats porcellànics, especialment de grans dimensions, s'han posat molt de moda tant pel revestiment del terra com per parets o marbre. La seva resistència i durabilitat davant les altes temperatures o rascades són ben conegudes. A més a més, aquestes noves formes d'aplicació en grans blocs aporten un toc d'elegància a l’espai. En els materials porcellànics, a més, s´hi poden manipular directament els aliments donat que no són porosos ni desprenen elements tòxics.\nUna altra de les tendències actuals en cuina és l'estil de tipus industrial. L'ús del vidre i l'acer formen part d'elements com són les portes, finestres, mobles i llums, tots ells de grans dimensions. Els electrodomèstics d'acer inoxidable pertanyen a aquest estil i, sens dubte, són uns imprescindibles.\nEls colors de cuina en tendència són el negre i el daurat\nAquests dos colors, que combinen a la perfecció, aporten minimalisme, puresa i elegància. Es suggereix combinar mobles foscos amb detalls en daurat, els quals destacaran amb una il·luminació adequada.\nPersonalització mitjançant rajoles de cuina\nExisteixen múltiples combinacions de rajoles al terra i a les parets, amb el quals podem aconseguir dissenys únics i exclusius. Existeixen rajoles quadrades, poligonals o d'espigues amb infinitat de colors i materials per crear mosaics totalment personalitzats.\nEls accessoris de cuina s'han convertit també en elements de decoració. És per això que culleres, casseroles, draps i fins i tot pots plens de llegums i espècies estratègicament col·locats són objectes decoratius que aporten el toc personal de cadascú.\nSi es planteja fer alguna millora o rehabilitació a la seva cuina, els nostres experts de FORVI Arquitectura l'assessoraran amb propostes a mida per tal de donar resposta a les seves necessitats.


Mision y vison diego y daniel by harrypoker 201 views\nVija y villamil by camilozx 223 views\ncuadro de reseña by Emy Baezz 388 views\nLA WEB by Lisbethkathdv 204 views\nUnidad 2 by 12mary 214 views\nArtes graficas by andreagutierrez16 322 views\n14. Juliana i SempronianaJuliana i Semproniana (Iluro, actual Mataró, últim quart del segle III - CastrumOctavianum, actual Sant Cugat del Vallès, 304) van ser dues joves cristianes que vanmorir màrtirs. Venerades com a santes per lEsglésia catòlica, des del segle XVII són lessantes patrones de Mataró.Segons la tradició, Juliana i Semproniana eren dues joves nascudes a Mataró (al queavui és el carrer den Pujol) i deixebles de Sant Cugat. Lany 304, van acompanyar-lofins al Castrum Octavianum, on el sant va ser decapitat. Quan els botxins van marxar,les dues joves van recollir-ne el cos i el van enterrar cristianament. Van ser sorpreses,però, per la guàrdia i, acusades també de cristianes, van ser degollades al mateix llocque el seu mestre.Les seves restes eren venerades, amb les de Sant Cugat, al monestir de Sant Cugat delVallès. La primera notícia, però, és tardana: el 1089 es fa esment de lexistència de lesrelíquies de les santes al costat de les de Sant Cugat.\n15. Fins al segle XVII no es van vincular a Mataró. En 1667, lhistoriador Joan GasparRoig i Jalpí va publicar Catálogo paralipómeno de los santos indígenas y advenas delprincipado de Cataluña y sus condados. En aquesta obra va informar per primer copque les santes Juliana i Semproniana eren naturals dIluro, lactual Mataró. ElConsell de la Ciutat, que llavors no tenia un sant patró estable, shi va interessar i vaproclamar les santes com a patrones de la ciutat.En 1681, el Consell demanà al monestir de Sant Cugat que els cedís les relíquies deles santes que ja es donava com a segur que eren filles de Mataró, però el monestir no va voler fer-ho fins al 1772. Només llavors, el 25 de juliol, arribà a Mataró una part de les relíquies que avui, en una urna dargent, es treuen en processó per la festa de les Santes. En 1835, amb la desamortització eclesiàstica i la clausura del monestir, les restes que encara eren a Sant Cugat es traslladaren també a Mataró, tornant a reunir-se. Les relíquies van ser instal•lades a lesglésia de Santa Maria. En 1852 van ser proclamades patrones de Mataró per Pius IX.\n22. Basílica de Santa MariaLactual església va ser construïda a partir de 1675 i acabadaen el segle XVIII. Es va construir allargant per la part dellevant lespai de lantiga església del segle XV. Del templegòtic solament es conserva la base del campanar, de plantaquadrada i amb parets parcialment construïdes amb blocsde pedra granítica, i les voltes de la nau central.La planta té forma de creu llatina. La nau principal estàcoberta amb volta de mig punt, amb llunetes que permetenla il·luminació mitjançant finestres. Les capelles laterals,acabades amb arc apuntat, element residual de lantigaesglésia gòtica. La seva imatge actual correspon a unadesafortunada restauració feta lany 1928.Damunt del presbiteri hi ha un cimbori de tipus bizantí.Sobre el principal portal hi ha un monumental orgue, de1927,restaurat lany 1974 per Gabriel Blancafort i París. En ladecoració de laltar major hi treballà Santiago Estrany iCastany.\n23. ESGLÉSIA SANTA ANNAAquesta església va ser construïdal’any 1789, segle XVIII. Els seusautors en són Josep Guàrdi i CarlesMorató. La trobem a la pláça santaanna de Mataró i el seu estil ésplenament barroc, amb un frontóde línies ondulades presidit peruna imatge de la santa. Té, també,una planta de creu llatina, amb tresnaus i cúpula sobre el creuer.


La semifinal més llarga de la història ajorna el desenllaç del Nadal-Djokovic (Martí Molina)\nLa semifinal més llarga de la història ajorna el desenllaç del Nadal-Djokovic\nAnderson derrota Isner en sis hores i mitja i avui sabrà el seu rival a la final\n3 min. Barcelona 14/07/2018 00:31\n651x366 Novak Djokovic, ahir,a la semifinal de Wimbledon contra Rafa Nadal. / REUTERS Novak Djokovic, ahir,a la semifinal de Wimbledon contra Rafa Nadal. / REUTERS\nEl partit entre Rafa Nadal i Novak Djokovic estava previst per a les cinc de la tarda, però no va començar fins passades les nou de la nit i amb llum artificial. Massa tard perquè s’acabés a temps, abans de l’hora límit a Wimbledon, i no s’hagués d’ajornar el resultat fins a avui al matí. ¿El motiu? La semifinal entre Kevin Anderson i John Isner, que es va allargar fins a convertir-se en el segon partit més llarg de la història de Wimbledon (sis hores i mitja) i la semifinal més llarga que ha vist mai el torneig (7-6, 6-7, 6-7, 6-4 i 26-24).\nEl duel entre Nadal i Djokovic havia de ser el partit estrella, però totes les mirades se les van endur els teloners. Un partit etern entre dos especialistes en el servei i que només va tenir dos breaks, tots dos d’Anderson. El que li va servir per guanyar el quart set i el que, en el joc número 49 de l’última mànega, li donava avantatge per guanyar el partit defensant el seu servei i arribar per primer cop a la final del Grand Slam anglès.\nCuriosament, el seu rival a semifinals, John Isner, havia protagonitzat, també a l’All England Club, el partit més llarg de la història del torneig. En aquella ocasió va derrotar el francès Nicolas Mahut en onze hores i cinc minuts, un partit que es va arribar a allargar durant tres dies, pel cinquè set etern (va acabar 70-68) i perquè es va haver d’interrompre també per la pluja. Al nord-americà li queda el consol d’haver dit adeu amb 53 aces a les semifinals i 214 en el total del torneig, rècord absolut, amb els quals va superar els 212 del croat Goran Ivanisevic del 2001.\nAnderson, el tenista que havia eliminat Roger Federer als quarts de final, no coneixerà el seu rival fins a aquesta tarda. Feia gairebé un segle, des del 1921, que un sud-africà no arribava a la final a l’All England Club. Amb 32 anys, tan sols ha obtingut quatre títols ATP i una única final de Grand Slam, la que va perdre a Estats Units l’any passat contra Nadal.\nAvantatge pera Djokovic\nEl partit entre Rafa Nadal i Novak Djokovic va començar massa tard, motiu pel qual només van poder arribar fins a completar el tercer set per la normativa que obliga a aturar el joc a les onze de la nit, hora local. Finalment, el serbi es va imposar al 3r set al 'tie break' i domina per 6-4, 3-6 i 7-6).\nNadal, doncs, busca remuntar per arribar a la seva sisena final d’un torneig que ha guanyat en dues ocasions (2008 i 2010). Per la seva banda, Djokovic, que continua en línia ascendent, intentarà arribar a la seva cinquena final a l’All England Club, on s’ha imposat en tres ocasions (2011, 2014 i 2015).


‘Terrassa, #decara’, ERC inicia una campanya que ja mira les municipals - Created by pep valenzuela - In category: Dia a dia, Política / Societat - Tagged with: campanya, Eleccions Municipals, ERC, Isaac Albert, Terrassa de cara - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Dia a dia / Política / Societat / ‘Terrassa, #decara’, ERC inicia una campanya que ja mira les municipals\n‘Terrassa, #decara’, ERC inicia una campanya que ja mira les municipals\nCesc Poch, Isaac Albert i Ona Martínez presenten la campanya d’ERC, dijous 11 octubre. Foto ERC\nSota l’eslògan “Terrassa, de cara” Esquerra Republicana engega una campanya optimista i desenfadada per fer despertar la ciutadania i animar-la a «construir una nova Terrassa».\nEl candidat republicà Isaac Albert, que en altra legislatura ha estat membre del govern local en coalició amb PSC i ICV, ataca obertament el partit de l’alcalde Vega: “Després de 40 anys, volem un govern que deixi de mirar-se el melic, que miri a la gent de cara i que, alhora, encari els seus problemes. Cal afrontar cada un dels racons de la ciutat sense por, amb entusiasme. Nosaltres, de cara”\nERC Terrassa assegura que ha ‘estirat a banda i banda per fer possible un nou govern per Terrassa però la falta de generositat de molts ho ha impedit. I aquest preu el paga la ciutat’.\nEls republicans tenen previst un pla de treball per obrir un diàleg col·lectiu i integrador amb la ciutadania i el teixit associatiu de la ciutat.\nAmb un model de campanya amb «frases que no deixen indiferent, cares diverses, colors impactants… Esquerra Republicana s’ha proposat revolucionar la ciutadania de Terrassa davant un curs polític intens que conclourà amb les eleccions municipals on la formació vol acabar amb el tap que no deixa desenvolupar tot el potencial de la ciutat”, afirmà Albert, recupera un concepte, el de ‘tap’, que va utilitzar en l’anterior campanya electoral la formació dels Comuns.\nIsaac Albert explicà el per què d’una campanya tant trencadora: “creiem en la ciutat i la seva gent, en el gran potencial que tenim per desenvolupar. I estem convençuts que amb projecte de futur i mirant els problemes de cara aquesta ciutat avançarà. I cal fer-ho sense por, amb entusiasme”.\nEsquerra Republicana de Terrassa, asseguren, aprofitarà aquesta campanya per transmetre el projecte polític en el qual ha estat treballant, però també tots aquells temes claus per la ciutat que necessiten de la participació de tothom per transformar-la. Segons Isaac Albert, “cal dir-li a la gent que hem d’encarar un tema tant important com l’educació, definint un projecte clar i per a tothom, que s’ha de treballar sense matisos perquè tothom tingui casa, llum i aigua o que sense Terrassa, no hi ha República”.\n“Aquí no es fan promeses, això és l’inici i comptem amb els terrassencs i les terrassenques per fer créixer el projecte”, explicà l’alcaldable republicà. “Avui diem a la ciutadania de la nostra ciutat que som aquí, que portem des del 2015 treballant des de l’oposició per impulsar una regeneració a Terrassa, avantposant sempre els interessos de la ciutat i de la seva gent als del partit. Hem estirat a banda i banda per fer possible un nou govern per Terrassa però la falta de generositat de molts ho ha impedit. I aquest preu el paga la ciutat. Però que quedi clar: nosaltres continuem disposats a donar la cara per la ciutat”.\nEls caps de campanya d’ERC Terrassa, Cesc Poch i Ona Martínez, van explicar en roda de premsa realitzada a la plaça de l’Assemblea de Catalunya, al barri de la Maurina, que «l’esperit participatiu d’aquesta cursa per transformar la ciutat el maig de 2019 ja ha començat: estem aquí per acostar-nos a la gent, a les entitats, i sumar les seves aportacions per construir un projecte compartit».\n“Creiem en Terrassa. Necessitem activar-la per poder donar resposta a les necessitats del present i construir el futur de la ciutat”, afegí Isaac Albert. En aquest sentit, els republicans tenen previst un pla de treball per obrir un diàleg col·lectiu i integrador amb la ciutadania i el teixit associatiu de la ciutat amb l’objectiu d’incloure les necessitats de la ciutat al projecte de futur per Terrassa que constituirà el programa d’Esquerra Republicana per a les eleccions municipals.\n“Terrassa necessita desenvolupar tot el seu potencial. Construïm una ciutat honesta, transparent, compromesa, sostenible i social. Una ciutat que defensi els drets de tota la ciutadania i on als carrers hi tinguin cabuda totes les idees. Una Terrassa, en definitiva, republicana”, ha conclòs Isaac Albert.


ESPAI DE GALIONAR: Quatre notes informals sobre la meva estada al paradís - (2)\nQuatre notes informals sobre la meva estada al paradís - (2)\nUn cotxe amb megafonia trenca el silenci de la vall. Recorre els carrers de les parròquies anunciant un enterrament. I novament, com en anys anteriors, em sobta la curiosa manera d’expressar el decés. En aquest petit país utilitzen una fórmula que em crida poderosament l’atenció:\n“..La família Martí Gil (nom fictici) comunica la defunció de qui fou Joan Martí (nom fictici), que ens deixà el 20 d’agost… etc...” (La resta no difereix substancialment de Catalunya).\nMai abans de sentir-ho no m’havia parat a pensar-ho d’aquesta manera: en el mateix instant de morir, deixem de ser la persona que érem fins a aquell moment. Aquelles restes que s’enterraran ja no són en Joan Martí o na Maria Garcia o en Fulano de Tal. El difunt ha perdut ja la seva identitat com a persona, ja no és. Com classificar, doncs, aquell cos que no fa ni 24 hores que ha expirat?\nLa meva pregunta a un mossèn i la posterior resposta, em van fer sentir, fa dos anys, ben ridícula:\n-I doncs, si ja no és, qui és aquest ésser que enterrem?\n-És mot senzill: enterrem qui fou en Joan Martí.\nTan clar com l’aigua, suposo. I bonic de meditar. I també, sens dubte, una bona cura d’humilitat…\nA continuació seria lògic preguntar-se: què som quan ja no som però encara hi som de cos present? Però aquest tema és tan complex que prefereixo deixar-lo per a algú més il•lustrat que jo per a respondre’l... Mentrestant, em lliuro a la contemplació del cementiri, l’herba com a catifa protectora dels difunts reposant sota terra, les creus de pedra, de dins cap al cel, com a muts testimonis de presència inanimada, els xiprers imprescindibles en un lloc on els arbres més habituals són el pi roig i el negre, la pau sempre envoltant l’indret i fent assossegada companyia... En aquest cementiri, i en tots els cementiris com aquest, els morts no fa por. Hi és tan agradable l’estada que fins i tot em comença a saber greu haver demanat que m’incinerin...\nA dins la capella de Sant Jaume dels Cortals (camí de pujada als Cortals d’Encamp, una altra meravella d’aquest petit país), trobo aquesta talla de fusta que representa un sant. Un sant armat amb un garrot considerable. Suposo que deu ser el mateix sant Jaume, però no ho sé. Si l’han esculpit amb aquesta voluminosa verga, deu ser per algun motiu justificat: matava conills a cops de bastó? Perseguia pederastes? Volia fer cagar el tió? Anava una mica coix i no va trobar una crossa més lleugera? Tenia deliris d’assemblar-se al rei de bastos? O potser va participar a la Guerra dels Segadors? Però coi, com devia fer córrer els feligresos, empaitant-los a cops de garrot! En vista de la imatge, i amb aquests precedents, penso que riu-te’n dels enfrontaments actuals en el si de l’Església...\nI posats a parlar de sants, no us perdeu aquest altre de l’església de Canillo, el de la dreta de l’altar, amb vestit de color verd, que s’aixeca les faldilles per ensenyar-nos provocativament la cuixa...\nHi ha una bona colla de gent gran a l’hotel on m’hostatjo. Clients habituals de cada any que, com jo, en valoren les tres “b”: bo, bonic i barat. I que valoren, sobretot, el buffet lliure a l’hora dels àpats. Una parella d’avis que ocupen una taula propera a la meva, em passen pel costat amb dos plats cadascun, un a cada mà; però quins plats, valga’m Déu! Plens, pleníssims, replets a vessar, l’un amb fideuà i l’altra amb una barreja indefinida de tot el que hi havia a les safates. Una vegada arribats a la taula, es justifiquen amb els altres dos avis que seuen amb ells: “És que de segon volem fideuada, i si anem més tard a buscar-la ja s’haurà acabat”. Les copes, plenes de vi amb gasosa, es buiden i es reomplen una vegada i una altra. No entenc com un cos humà de més de setanta anys pot encabir tot aquell tiberi...\nAl cap d’una estona, me’ls veig amb capsetes platejades a les mans, explicant-se els uns als altres totes les pastilles que han de prendre: aquesta per a la pressió, aquesta altra per al colesterol, aquella és el protector, l’altra per anar de ventre, l’altra per a...\nQue fantàstica pot arribar ser, la raça humana!\nA la cambra del costat hi ha una parella de francesos educats, solitaris, misteriosos. Ens hem saludat unes quantes vegades en entrar o sortir de l’habitació. Si he estat involuntària espectadora de la seva intimitat no ha estat per la seva manca de discreció sinó per la primor extrema dels envans que ens separen. Ell ja és gran, té una veu trista i tendra, profunda i bonica; parla poc. Tot sovint intueixo la seva presència a la terrassa contigua a la meva (ens separa un vidre groguenc), i també com jo, en silenci, mira el cel i les muntanyes. Ella és més jove, potser de la meva edat o més, i també li parla amb una veu molt, molt dolça, gairebé a cau d’orella. Els sento, de vegades, com fan l’amor amb moltíssima tendresa, sense fer gaire soroll, sense gens de violència, amb algun murmuri d’ell i la veu d’ella més suavíssima que mai. L’estona de la remor del llit dura molt poc. No m’és difícil imaginar-me’ls; diria que són amants i que ella el tracta amb una delicadesa extrema, essent la part activa en les seves relacions per no fatigar-lo, i el fet de ser involuntària i privilegiada espectadora d’una relació tan bella, aconsegueix cada vegada emocionar-me. Penso que ell ha de ser una persona molt culta i sensible, un escriptor o un artista, i que ella el deu admirar profundament i que també l’estima. Són discretíssims, gairebé no es mouen de l’hotel, i a les tardes ella passa llargues hores a la terrassa prenent el sol amb un banyador negre, mentre ell escriu amb l’ordinador portàtil o llegeix. També, quasi sempre, a la nit, ell recita en veu alta alguns poemes, i de vegades és ella qui ho fa; tot i sentir la remor de les paraules, no me n’arriba el contingut. Però la veu d’ell em recorda moltíssim el cantautor Georges Moustaki, la mateixa cadència, la mateixa tonalitat, la mateixa seducció...\nTambé jo aquest any m’estic fent un tip d’escriure. El meu company de viatge respecta generosament la meva privacitat, i quan em truca a les 8 del matí per baixar a esmorzar, gairebé cada dia porto ja un parell d’hores escrivint. Ho faig a l’antiga usança, amb una gran llibreta com quan feia dietaris, parlant de tot allò que em ve al cap, tingui o no tingui relació amb els esdeveniments del dia, i m’adono que les idees flueixen molt més en el paper que quan clavo els ulls a la pantalla de l’ordinador. Reflexiono, analitzo punts de vista, ordeno idees amb força claredat, els meus pensaments segueixen una lògica i un ordre que havien perdut fa temps, immersos en el caos absurd en què s’havia convertit la meva vida, i els núvols es dispersen del meu cor com el gel en l’aigua tèbia, i per fi puc entreveure el cel brillant.\nL’amor és bonic. Gràcies als meus veïns francesos, aquest any, per primer cop en molt temps, he arribat a una certesa, aparentment banal però totalment alliberadora: la de no necessitar ningú al meu llit. Contradictori?, no, en absolut. Crec més en l'amor que mai. Però és clar, només jo puc entendre-ho... (continuarà)\nPublicat per Galionar a 9.9.11\nJordi Dorca 9 de setembre de 2011 a les 20:19\nTendres i respectuoses paraules per al discretíssim amor dels teus veïns d'hotel.\nJo tampoc els goso destorbar.\nnovesflors 9 de setembre de 2011 a les 20:24\nUf, dius tantes coses i tan de pes que no sé ni per on començar. Potser només et diré que m'alegre que per fi pugues veure el cel brillant. I amb això també et dic molt.\nLA MAR 9 de setembre de 2011 a les 22:12\nEl teu escrit té molta coherència Parles de mort, del lent suicidi de la gent als buffets i d'amor...\nVaig llegir una frase que no recordo massa be, ni tan sols l'autor,emperò deia que el sexe és l'unic mur que podem edificar els humans contra la mort, el teu escrit el m'ha recordat i encara li dono voltes........\nCarme Rosanas 9 de setembre de 2011 a les 23:08\nGalionar, m'has et riure amb els sants i el garrot i les faldilles, m'has emocional amb els veïns d'habitació i m'has donat una llum clarivident amb el teu final. No t'ho pensis pas que només tu ho pots entendre. Jo, discretament, juraria que ho entenc.\nPreciós, aquest escrit...\nAra vaig a escoltar el Georges Moustaki. M'encanta! El vaig anar a veure al Palau de la música deu fer un parell d'anys, gran com s'ha fet i força envellida la veu, encara em va entusiasmar a mi i al palau sencer.\nPere 10 de setembre de 2011 a les 2:26\nEscriure bé no és fàcil, pocs ho aconsegueixen i potser és un do.\nDe vegades llegeixes i t'adones que estàs gaudint d'un moment especial ... i aquest n'és un.\nAnònim 10 de setembre de 2011 a les 10:20\nSobre lo del "qui fou...".\nEnterrem el recipient que contenia a Fulano de Tal. La seva esencia, ja no está en el recipient.\nGalionar 10 de setembre de 2011 a les 13:48\nJordi, tens raó, que els amants segueixin el seu camí i que la vida respecti la seva intimitat tan bella.\nNovesflors, sí que em dius molt amb les teves paraules. Els núvols que em tapaven el cel han desaparegut definitivament. En tot cas, en creixeran de nous, però mai més seran tan compactes.\nCarme, m'alegro que hagis sabut valorar la nota còmica i crítica de la història. I que t'hagis emocionat amb mi amb els veïns d'habitació. I que puguis entendre el que no dic, i que t'agradi en Georges Moustaki. En el proper capítol pujaré al coll D'ordino.\nJaume, m'has deixat meditant la frase que has escrit. Encara no sé si hi estic d'acord, però seguiré pensant-hi...\nPere, m'has deixat confosa i afalagada amb les teves paraules d'elogi, que no crec merèixer, i menys si se'm compara amb un poeta de debò com tu...\nMoltíssimes gràcies a tots i una molt forta abraçada!\nGalionar 10 de setembre de 2011 a les 15:02\nJoan Carles, sí, ja és això; enterrem el recipient, les restes, el que ja no és. Però dit de la manera com ho fan a Andorra, cobra molt més sentit tot plegat.\nJoan Josep Tamburini 10 de setembre de 2011 a les 21:14\nEl sant del garrot és sant Cristòfol. Era aquell sant fort que passaba gent d'un costat a l'altre d'un riu. Aquest garrot és el símbol de la seva força. Passaba la gent a l'esquena...Ja saps la llegenda. Un dia va passar un nen i va resultar que era el nen Jesús. Coses de la vida, aquest sant se'l sol posar a l'entrada de les esglèsies, per donar la benvinguda. Com la gent ja no s'enrecorda del sentit del garrot, no fa gaire bona impresió. Una abraçada: Joan Josep\nGalionar 11 de setembre de 2011 a les 8:37\nGlub, Joan Josep, gràcies per la informació. Ara entenc que sigui el patró dels transportistes i que pel seu sant beneeixin els cotxes..., i potser les barques.\nAnònim 11 de setembre de 2011 a les 17:48\nHe estado muy cerca . Volveré en unos dias pero, son viajes relampago. Monset, espero tener pronto la paz que me permita coger un telefono y charlar contigo, largo y tendido.\nUn beso grande y .... ¡¡¡ he venido encantada de Barcelona¡¡¡\nGalionar 11 de setembre de 2011 a les 19:47\nHola, Gloria! Te quedas en Barcelona con tu hija o sólo la ayudas a instalarse? Sí, hemos de contarnos muchas cosas! Un fuerte abrazo y hasta pronto, preciosa!


Vilafranca del Penedès | 28-10-2020 20:00 h.\nLa lingüista Carme Junyent presentarà el seu darrer llibre “El futur del català depèn de tu”, Una guia per evitar que la llengua catalana desaparegui, publicat a Edicions La Campana, amb la col.laboració de la periodista Bel Zaballa.\nL’acte s’ha programat per al proper 28 d’octubre, a les 20h, a la Sala Kichner, del Centre Artístic Penedès L’Agrícol, organitzat per la secció literària de l’entitat. Per tal de poder garantir la seguretat sanitària, l’aforament de l’acte serà limitat i l’entrada es farà segons l’ordre d’arribada fins a completar la capacitat prevista.\n“El futur del català depèn de tu” va néixer com un encàrrec de l’editora Isabel Martí a Carme Junyent i ha estat possible gràcies al tàndem a quatre mans que va fer amb la periodista i correctora Bel Zaballa, i que compta amb una introducció titulada, sense complexos, “El llibre que m’han escrit”.\nCarme Junyent és científica acreditada, Creu de Sant Jordi, professora de la Universitat de Barcelona i especialista en llengües amenaçades d’arreu del món. Coneix profundament els tics, les autotrampes i, en definitiva, els símptomes d'un camí sense retorn. Per això ens alerta i ens explica de manera clara i diàfana el com i el per què el català està malalt.\nLa lingüista dóna dades per posar en context la situació de la llengua catalana. Les darreres dades ja no parlen de comarques sinó d'àmbits territorials. Pel que fa a parlants habituals, el Penedès està en un alarmant 38%. A banda de les Terres de l’Ebre, cap àmbit territorial –ni a la Catalunya Central ni a les comarques gironines– supera el 60%.


som a dia 20 de desembre...i encara que queden 11 dies per acabar l'any... començo a pensar en tot el que he fet aquest 2006.\ncrec q no m'equivoco quan dic que, aquest any que quasi s'acaba, ha estat sens dubte l'any més important de la meva vida. Tot ha canviat, tot té ara un nou sentit... un nou color... i ara és molt més senzill i fàcil disfrutar del món.\n*he retrobat antics companys d'escola, amb els qui havia compartit les hores de pati de parvulari... que m'han fet veure que hem crescut... alguns s'han ajuntat, d'altres s'han hipotecat, molts han acabat les carreres, i alguns segueixen buscant el seu lloc en el món. M'ha fet gràcia pensar en les hores que hem passat junts, i m'ha agafat certa por al pensar que ja no som aquells nens amb bates que juguen a la mitja lluna de l'escola...\n*he treballat molt dur...i moltes hores ( i he cobrat poc)\n*he provat què és estar a l'altra costat de la classe... passar de ser la nena que inenta escoltar les classes dels professors a l'escola, a ser la professora a qui els nens intenen escoltar.\n*he conegut molta gent\n*he trobat una gran persona, per qui ho donaria tot. Que m'escolta, m'estima, m'abraça, m'ajuda, em fa rirure...per qui no hi ha paraules al món per descriure i que em fa molt feliç.\n*sé, i tinc molt clar, qui són la meva gent. Amb qui puc confiar i amb qui no... qui serà al meu costat quan el necessiti i qui no...\n*he redescovert ciutats on ja hi havia estat ( París) al costat d'una gran amiga.\n*he intentat escoltar tots aquells que han vingut a mi... explicant.me problemes, batalletes, somnis, que m'han demanat consell, o q simplement volien que algú els escoltés.\n*he descovert ciutats on no hi havia estat ( Milan) al costat d'un gran amor.\n*he tingut i tinc, molts problemes, però lluito per tirar endevant.\n*he intentat i intento acabar la carrera, i somio amb que aquest any sigui l'últim.\n*i tot i que molts dies he volgut engegar.ho gairebé tot a la merda... m'he dit a mi mateixa que "és difícil estar enfadat, quan hi ha tanta bellesa en aquest món"\nPublicado por gina las 11:15 PM\nPer tant, pel que veig, has viscut...\nFelicitats! Ara toca que el 2007 millori el viscut per a tu i per a la resta...


Què són les imatges lliures de drets i a on trobares-les? - Girona Social Media\nQuè són les imatges lliures de drets i a on trobares-les?\nLes imatges que acompanyen qualsevol publicació d’una empresa són un element molt important, ja que generalment és la primera cosa que capta l’atenció dels usuaris, per tant, un component d’interacció bàsic.\nTenint en compte aquesta idea, és necessari escollir imatges amb una alta qualitat artística i tècnica per fer servir en la comunicació corporativa. Tot i això, no sempre les companyies estan disposades a pagar l’accés a un banc d’imatges o contractar els serveis d’un fotògraf professional que creï material audiovisual personalitzat.\nQuina opció tenim doncs? Les imatges lliures de drets. Aquest contingut gràfic està disponible de forma gratuïta per qualsevol persona, només subjecte a certes llicències de drets i responsabilitats d’ús. Aquestes condicions, segons Creative Commons, giren al voltant d’Atribució (BY), No Comercialització (NC), No Derivades (ND) i Compartir igual (SA).\nOn podem trobar aquestes imatges gratuïtes? Des de Girona Social Media, i sabent les condicions de copyrights, et recomanem els següents bancs d’imatges:\nClica i descobreix tot el que et poden oferir!\nCom pot Google My Busines...


La gallina dels ous d'or de Zum Zum Teatre | Apropa Cultura\nAutor i director: Ramon Molins. Intèrprets: Ares Piqué i Ramon Molins. Espai escènic: Joan Pena. Cançons: Ramon Molins. Música: Richard lacy, Philip Guyler, Lincolm Ground i altres. Vestuari: Olga Cuito. Sabateria: Angel Moreno i Joan Pena. Sonorització: Sergio Sisques. Il·luminació: Zum-Zum teatre. Coordinació: Stagelab. Fotografia: Carmen Garcia i Tony Redondo. Producció executiva: Eva Lega i Txell Burgués. Producció: Zum-Zum teatre.\nQuan la fortuna de descobrir la gallina dels ous d’or es converteix en la teva desgràcia\nUs agraden els diners? Molt? Els grangers d’aquesta història no perdien el temps pensant en els diners i sempre repartien el poc que tenien amb qui més ho necessitava, però un dia va arribar una gallina a la seva granja i va pondre un ou d’or. Us imagineu si us passa a vosaltres? La gallina dels ous d’or és una història que conta que els diners són un “cuento”.\nPremi FETEN 2017 Millor direcció\nPremi Drac d’Or de la Fira de Titelles de Lleida 2017 del jurat infantil i del de les autonomies


Capitania Marítima no ha visualitzat cap taca d’hicrocarbur a causa del vessament a 40 milles de Menorca ocasionat fa uns dies per l’embarcació Nele Maersk\nData : 18/09/2015\nEl Departament de Medi Ambient i Reserva de Biosfera continua en contacte permanent amb el Centre Nacional de Coordinació de Salvament Marítim a causa del vessament d’hidrocarbur a 40 milles de Menorca ocasionat fa uns dies per l’embarcació Nele Maersk.\nCapitania Marítima és l’organisme responsable de realitzar els controls diaris amb avioneta i radars especialitzats. En els darrers dies no s’ha visualitzat cap taca detectable i es confirma que s'ha dispersat bastant. Així i tot, des de la Conselleria de Medi Ambient es vol subratllar que açò no vol dir que no hi siguin, donat que aquest tipus d'hidrocarbur a vegades queda enfonsat uns metres sota l'aigua i pot tornar a sortir segons les condicions meteorològiques.\nLa darrera visualització al respecte s’ubica a unes 60 milles de Punta Nati i ara mateix s'està fent enfora direcció NE.\nUna de les opcions previstes per Capitania Marítima, si acabés apareixent l’hidrocarbur a Menorca, és actuar via terrestre amb l’habilitació de barreres o directament recollint el que arribi, doncs el vessament es troba tan dispers que és impossible fer-ho directament a la mar. En aquest sentit, Capitania Marítima té instruccions de contactar de manera immediata amb el Departament de Medi Ambient i Reserva de Biosfera que li donarà tot el suport disponible.\nMaó, 18 de setembre de 2015


Un nou argument per considerar «nul» un acomiadament - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nInici/Notícies/Un nou argument per considerar «nul» un acomiadament\nUn jutjat de Barcelona ha declarat, per primera vegada, acomiadament nul per discriminació davant el cas d’un treballador que va perdre el seu lloc de feina mentre estava de baixa mèdica. La sentència, del Jutjat social núm. 33 de Barcelona de data 23 de desembre de 2016, es pronunciava sobre un demanda presentada per un treballador després que fos despatxat per l’empresa on treballava quan es trobava en una situació d’incapacitat temporal, en aquest cas, per un accident laboral.\nEl magistrat basa la seva decisió en la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) d’1 de desembre de 2016, en el cas Daouidi, que resolia la qüestió prejudicial plantejada per aquest jutjat, i que aclareix què és el que s’ha d’entendre’s per «discapacitat» d’acord amb el que estableix una Directiva europea sobre la matèria de l’any 2000.\nFins al moment, la doctrina del Tribunal Suprem assenyalava que quan l’ocupador adduïa «falta de rendibilitat en el manteniment del lloc de treball» això podia donar lloc a un acomiadament improcedent, però, en cap cas, nul. Aquest criteri jurisprudencial ha generat, en opinió del jutge, una situació en la qual l’empresari, des de la seguretat que serà aplicada aquesta doctrina, i assumint el cost econòmic de la declaració d’improcedència, acomiada sense necessitat de causa objectiva o real el treballador malalt o accidentat.\nEn la seva sentència, conclou que l’acomiadament del treballador accidentat, gairebé dos mesos després de l’accident i quan seguia de baixa mèdica, constitueix una discriminació directa per raó de discapacitat o, fet i fet, indirecta perquè el seu acomiadament ha suposat una «barrera» en impedir la seva recuperació, i amb aquesta, la participació en igualtat de condicions en la vida professional.


Practiquem el #ciberbontracte! – Col·legi Ave Maria de Penya-roja\nAna Belén Recatalá Ibáñez i Alicia Vicente Morcillo\nSom conscients que durant el confinament, les hores que els nostres fills es troben connectats a internet i als mòbils ha augmentat. En aquests temps, les xarxes socials són, en moltes ocasions, el mitjà de comunicació per excel·lència per relacionar-se amb companys de classe, amistats i familiars. Per això, ara hi ha més risc que tinguen lloc situacions conflictives arran d’un mal ús de les xarxes i internet, i cal extremar doncs les precaucions.\nUn d’eixos riscs és el ciberassetjament, un fenomen important per la seua prevalença, la gravetat de les seues conseqüències i les dificultats per a la seua prevenció i abordatge. Aquest nou concepte és tipus d’assetjament que es caracteritza, principalment, per fer ús de les TICS per assetjar als iguals. Inclou xantatges, vexacions i insults entre els alumnes i suposa la difusió d’informació difamatòria de manera electrònica. Algunes de les característiques del ciberassetjament són:\nAssetjament a través de les TICS: SMS, e-mail, telèfons mòbils, xarxes socials, blogs, fòrums, sales de xats, jocs online, etc.\nAgressió repetida i duradora en el temps. El dany es produeix habitualment, sent gairebé quotidià i rutinari (no incidents aïllats).\nAmb intenció de causar mal (no sempre es dóna des del principi) psicològic, emocional i social. Per exemple: burles, humiliacions, insults, difusió de rumors, denunciar els seus comptes de les xarxes socials, pressionar companys per aïllar-lo, etc.\nSol existir relació o contacte previ en el món físic.\nPot estar lligat, o no, a situacions d’assetjament en el món físic.\nLes conductes de ciberassetjament més comuns són:\nEnviar correus electrònics o missatges amenaçadors o desagradables.\nEtiquetar fotos o associar comentaris indesitjables a les mateixes, exponent a la persona implicada a possible comentaris de terceres persones.\nPublicar fotos o vídeos desagradable en un perfil, web, etc.\nSuplantar la identitat a l’hora d’expressar manifestacions desagradables via Internet.\nPer tractar d’evitar-ho, la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana ha llençat una campanya “Jo practique #CiberBonTracte” per pal·liar aquest assetjament mitjançant bones pràctiques, us adjuntem aquest consells en formato infografía.\nAmb aquestes infografies, recomana els alumnes utilitzar emoticones positives, que envien missatges d’ànim i suport, què pensen en els companys que puguen sentir-se sols i que els incloguen en els seus grups, entre altres coses. A més a més, els informa sobre les vies de comunicació i denuncia davant aquests casos. A les famílies recomana la comunicació directa amb els fills si detecten comportament estranys, la supervisió del contingut que consumeixen i el control del temps de connexió.\nTambé podeu visitar junt als vostres fills el vídeo:\no visitar la web on trobareu guies per a vosaltres els pares i altres recursos interessantíssims.\nVos deixen ací les infografies, difonem el #CiberBonTracte!


Bonviure: 29 desembre- 1 gener. CAP D´ANY AL PARC NATURAL DEL MONTGRÍ: CAMINS DE LA MEDITERRÀNIA\n29 desembre- 1 gener. CAP D´ANY AL PARC NATURAL DEL MONTGRÍ: CAMINS DE LA MEDITERRÀNIA\nTitol: 29 desembre- 1 gener. CAP D´ANY AL PARC NATURAL DEL MONTGRÍ: CAMINS DE LA MEDITERRÀNIA\nDestí/zona: PN MONTGRI- EMPORDA\nExcel•lent començament i fi d´any: ens farem un regal de Nadal. Caminarem per senders a tocar el mar, perfumats per l´oreig de sal i reïna, envoltats de pins i cales ara bellament solitàries, boscos generosos i itineraris fàcils. Coneixerem les Minves de Gener, uns dies que al començar l´any ens donen bona temperatura i mar encalmada. Bon allotjament, preciosos camins, poesia i festa assegurada.\nENTRE SES NEGRES I CALA S´ALGUER\nSón platges polinèsies, lliures i assolellades...La sorra tèbia; la mar salada és viva i picant; la temperatura del racó abrigat és elevada, l´aire és clar i suau, saturat de resina de pins, de romaní i farigola. Un bany d´impressió en una d´aquestes platges, un migdia d´hivern assolellat, és una injecció de vida".\nEn aquest moment jo voldria tenir una ploma àgil, lineal, alada, per descriure aquest paratge... aquest estat d´oci contemplatiu ens sembla lligat amb un paisatge d´autèntica puresa musical... eren gairebé la felicitat, tendint a l´estabilitat màxima. L´aigua ens semblava a cala Estreta més pura que a qualsevol altra banda, la sorra més neta, el recolliment més segur, els pins més olorosos, la llibertat més autèntica, la solitud menys dramàtica...\n(...) La primavera és lluny del temps endintre,\npro un dia com avui n´és la promesa.\nja cap mena d´hivern en mi cabria,\ntu a dintre els ulls la primavera eterna."\nDia 1 (dissabte 29/12)\nDe cala s´Alguer a platja de Canadell. Verd de bosc, salmó de sauló, turquesa líquid i pell salada. Platges segons Pla: polinèssiques...Un paradís a les portes de casa\nDesnivell: +200 m - 200 m\nDia 2 (diumenge 30/12)\nEns capbussarem en el mar de pins i suredes i navegarem entre cales resseguint la costa i el bosc entre la Punta del Quart i la Punta del Pinell. Un lligall de joies entre aigües maragdes i l ´oreig del mar\nDesnivells : +250 m -250m.\nDia 3 (dilluns 31/12)\nGolf de la Morisca, Cala Ferriol, Cap de la Barra, La Foradada. Aquesta és una de les zones menys conegudes de l´Empordà i una meravella de la natura. El nostre camí passa per una costa amb penya-segats, cales verges i sense edificacions. Aigua neta i clara allunyats de la multitud i envoltats d´una natura verge i salvatge .\nSopar de cap d´any en restaurant de bona cuina de la zona.\nDesnivell: + 300 m - 300 m.\nDia 4 (dimarts 01/01)\nExcel•lent començament d´any davant del mar. Caminarem dins del Parc Natural del Montgrí resseguint primer la gola del Ter i després la platja de la Fonollera amb les illes Medes sempre davant, tancarem el cercle passant pels arrossars de Pals un preciós paisatge agrícola on s´amaguen espais protegits.\nPREUS: 369€, TOT INCLÒS menys pícnics\nAllotjament i esmorzar i sopars de tots els dies (3 nits). En hotel en habitacions dobles amb bany complert.\nInclou el Sopar de Cap d´Any, en un restaurant proper a l´allotjament amb bona cuina i tot inclòs (begudes, cafès, cava i raïm...).\nEls pícnics de migdia, que podràs comprar al mateix allotjament o a les botigues dels pobles. Begudes i cafès extres no inclosos en el menú dels sopars i esmorzars (menys en el sopar de Cap d´Any, al qual està tot inclòs). . L’assegurança de viatges (per malaltia comuna) i la de cancel•lació del viatge. Tot el no especificat en l’apartat “Inclòs”.\nCamins de ronda i muntanya fàcils amb algun tram pedregós. Desnivells màxim en un dia: + 300 m - 300 m. Recorregut màxim en un dia: 10 km\nEn habitacions dobles amb bany, tv, .... En un bonic i tranquil hotel familiar situat prop del mar en el Parc Natural del Montgrí, envoltat de camps i natura i platja. Podeu veure les fotos de l´hotel i el seu entorn a Galeria d´Imatges: Empordà Cap d´any.\nBonviure disposa d´una assegurança d´accidents en muntanya primers auxilis i rescat –obligatòria en tots els nostres viatges tant a l’estat espanyol com fora de l’estat i independentment de la durada del viatge.\nL’assegurança de viatge (per malaltia, accident o repatriació no associats al senderisme, pèrdua o deteriorament de l’equipatge o qualsevol altre incidència sobrevinguda durant el viatge) no s’inclou en el preu. Si no en teniu i voleu contractar-ne una, nosaltres us la podem gestionar: consulteu les que us podem oferir en la nostra pàgina inicial a l´etiqueta del RACÓ DEL BONVIVANT i dins l´apartat LES ASSEGURANCES DE VIATGE o bé truqueu-nos o escriviu-nos per demanar-nos informació.\nUn cop sapigueu si disposem de places en aquest viatge i voleu reservar-ne una/es cal fer un ingrés d´una bestreta de 120 € per persona al nº de " La Caixa ":2100-3076-15-2200361367, titular Bonviure Trek, posant el vostre nom i cognom i “EMPORDÀ”.\nInformació facilitada per Bonviure Revisat el 24/10/2012


Propietats horitzontals per parcel·les preexistents\n1. Les propietats horitzontals per parcel·les existents abans de l'entrada en vigor d'aquest llibre s'han de constituir d'acord amb les normes del títol cinquè. Una vegada transcorregut el termini de cinc anys, qualsevol propietari o propietària pot demanar judicialment l'atorgament del títol.\n2. Per a l'atorgament del títol, és suficient el vot favorable dels propietaris que representin dues terceres parts del total de les parcel·les concernides, però cal aportar la llicència de l'ajuntament del terme municipal on està situada la urbanització, o bé acreditar que s'ha sol·licitat amb més de tres mesos d'anticipació respecte a l'atorgament de l'escriptura.\n3. Les parcel·les o els elements privatius es poden descriure simplement fent referència a la descripció que consta en el Registre de la Propietat, assenyalant el número que els correspon en la urbanització, les dades registrals de cada una i, si escau, la referència cadastral, i també, si escau, els elements privatius destinats a l'aprofitament exclusiu de determinats propietaris.\n4. La descripció dels elements comuns ha d'especificar els vials, els espais, les zones verdes i les obres d'infraestructura comunes que tingui la propietat horitzontal per parcel·les, sense que sigui imprescindible que hi consti la superfície ni la longitud dels carrers, els vials i les zones verdes.\n5. S'ha d'acompanyar el títol de constitució, que s'atorga d'acord amb l'article 553-57, del plànol actualitzat de les finques que integren la propietat horitzontal per parcel·les i de les finques ocupades pels elements comuns. Si els vials han passat al domini públic, el règim de comunitat es pot constituir fins i tot si els propietaris d'un nombre no superior al 20% de les parcel·les concernides no s'hi integren.\n6. Perquè les modificacions que provenen de l'adaptació del títol de constitució o de l'atorgament d'un nou títol, si escau, constin en el Registre de la Propietat, s'ha d'obrir un foli separat i independent per a la urbanització en conjunt i s'ha de fer una referència amb una nota marginal a cadascuna de les inscripcions de les finques privatives, en la qual s'ha de fer constar la quota que li correspon, d'acord amb l'article 553-58.\n7. Les associacions de propietaris constituïdes legalment tenen la consideració de propietaris si els béns que gestionen són de llur propietat i llurs béns tenen la qualificació que resulta de la titularitat i la destinació que estableix el títol. Els òrgans de govern d'aquestes associacions estan legitimats per a promoure i gestionar el procés de constitució de la propietat horitzontal per parcel·les.\n8. La propietat dels béns correspon particularment als membres de les associacions de propietaris d'acord amb les normes civils si els dits béns no són patrimoni de l'associació o si aquesta no està constituïda legalment.\n9. L'atorgament del títol de constitució no permet ni comporta en cap cas la regularització de situacions urbanísticament irregulars i no comporta necessàriament l'extinció de les associacions de propietaris.


Consum ha sancionat 38 grans tenidors per no oferir un lloguer social abans de desnonar\nL'agència pública albira una altra tardor plena de reclamacions per vols cancel·lats\nEl conseller d'Empresa i Treball, Roger Torrent, i el director de l'ACC, Francesc Sutrias, durant la presentació d'aquest dimecres. Marta Casado / ACN\nBarcelonaL'Agència Catalana de Consum (ACC) té una cinquantena de conflictes oberts amb grans tenidors d'habitatges. Aquest òrgan públic ha sancionat un total de 38 grans propietaris des de la tardor passada i té 8 propostes de multa més sobre la taula que encara no s'han executat. Tots per la mateixa raó: l'entitat considera que s'han saltat el decret que els obliga a oferir un lloguer social abans de desnonar. “És una infracció greu en matèria de consum no fer-ho”, ha explicat Francesc Sutrias, nou director de l'agència.\nTot i que vuit d'aquests expedients no han arribat a res perquè el Tribunal Constitucional només permet que el decret s'apliqui a les persones amb un contracte de lloguer (no als ocupes), Sutrias ha estrenat formalment la nova legislatura assegurant que no els “tremolarà el pols” a l'hora de defensar els drets dels consumidors en l'àmbit de l'habitatge.\nSutrias ha presentat aquest dimecres, amb el conseller d'Empresa i Treball, Roger Torrent, les línies d'actuació que seran prioritàries durant la nova etapa de l'agència. Ha quedat clar, amb el seu discurs, que l'habitatge serà una matèria central. Segons ha especificat, per exemple, es considerarà una infracció greu que un propietari amagui la renda acordada amb l'anterior inquilí o que s'infli el preu d'un lloguer que hauria d'estar congelat fins a un 20%. La infracció hi serà igual, però serà lleu, si es puja per sota d'aquest 20%. També se centraran, per exemple, en qüestions de pobresa energètica i, en general, en promoure que els conflictes es resolguin més per vies extrajudicials com la mediació o l'arbitratge.\nL'efecte de les noves restriccions\nMalgrat tot, el primer gran problema que espera haver d'afrontar l'ACC a curt termini és una nova onada de cancel·lacions de vols i de serveis turístics en general. “Amb les dades que tenim ara mateix, del gener al juny, semblava que la situació es normalitzava”, ha exposat Sutrias. És a dir, que les reclamacions relacionades amb el transport tornaven al seu tradicional cinquè lloc per darrere de les telecomunicacions, els serveis generals de consum, la compra de productes i els subministraments. “Albirem que el rànquing tornarà a canviar”, ha anticipat el director de l'agència. Això sí, esperen el pic de cara al setembre o a l'octubre, que és quan haurà passat el mes de marge necessari per acudir a Consum.\nhabitatge lloguer social Consum


Un veí de Lleida mor en disparar-se un tret al pit al polígon el Segre\nEls fets han succeït després d'un incident en una empresa\n04/04/2018 11:37 | Actualitzat a 04/04/2018 12:14\nUn veí de 68 anys de Lleida ha mort aquest dimecres, 4 d'abril, en disparar-se un tret al pit al polígon el Segre de la ciutat. Segons han assegurat diversos mitjans, els fets han tingut lloc després d'un incident en una empresa de la zona.\nL'home va morir a la zona del pont de Pardinyes, just quan els Mossos d'Esquadra van aconseguir localitzar-lo. Per ara, la policia desconeix la víctima era un extreballador de l'empresa, o si s'havia desplaçat fins a la nau per una petició en concret.\nUn lladre va rebre un tret mortal fa un any\nCal dir que, fa un an, un tret d'un mosso d'esquadra va acabar amb la vida d'un lladre a la capital del Segrià. Segons la versió oficial un agent va decidir disparar l'home mort en defensa pròpia, durant una persecució de dos presumptes atracadors, que havien fugit a peu. Mentre un dels agents efectuava trets intimidatoris a l'aire perquè s'aturessin, un d'ells es va girar i va encaninar amb una arma l'agent.\nDavant la possibilitat de rebre un tret, l'agent va decidir disparar cap a l'home diversos trets, i un d'ell li va causar la mort. En aquell cas, fonts pròximes al cos policial van assegurar que es va actuar de manera «proporcionada» a la situació, i que l'agent havia tingut una reacció normal, davant la possibilitat de rebre ell mateix un tret en alguna de les seves zones vitals.


Comencen les obres a la capella de la Pietà, amb un cost de 660.000 euros | BonDia Diari digital d'Andorra.\nImatge de les obres de remodelació que acaben d’iniciar-se a la capella de la Pietà, al conjunt catedralici de Santa Maria d’Urgell.\nDl., 24/05/2021 - 19:54\nRedacció / Agències / Foto: Albert Lijarcio / ACN\nEl Museu Diocesà ha engegat, amb la remodelació de la capella de la Pietat, unes obres que afegiran uns 500 metres quadrats expositius a l’equipament. Això serà, amb tot, després que s’afegeixi Cal Roger, un bastiment del segle XIV situat al carrer Canonges. De moment, han començat els treballs a la capella de la Pietat, dins el conjunt catedralici de la Seu d’Urgell, una intervenció que té un pressupost de 660.000 euros, un 40% dels quals es finançaran a través d’un ajut del departament de Cultura de la Generalitat, i inclou tant el condicionament de l’espai com la museografia. L’objectiu és que els treballs estiguin enllestits entre finals d’aquest any i principis del que ve.\nA la intervenció arquitectònica s’afegiran canvis en els continguts, amb dos protagonistes destacats: l’escultor Jeroni Xanxo, com a autor de la capella i el retaule que la presideix, i el músic Joan Brudieu, beneficiat de la Pietat i mestre de capella, que amb la seva feina va contribuir a donar a conèixer la catedral de la capital alturgellenca en època moderna, segons recorda la delegada de Patrimoni del Bisbat d’Urgell, Clara Arbués.\nArbués destaca que la capella de la Pietat és un lloc òptim per explicar l’art generat a la Seu d’Urgell en època moderna, tant del renaixement com del barroc. Així, moltes de les peces que s’hi exposaran són originàries de la capella o es conservaven a la catedral i el seu conjunt. De fet, l’objectiu de la intervenció és retornar aquest espai als seus orígens, al segle XVI. La voluntat és la de recuperar l’arquitectura de la capella la qual, ha detallat, s’havia perdut en intervencions museogràfiques anteriors. D’aquesta manera, es preveu fer una actuació de pintura restaurativa per conservar i mantenir els elements de pintura mural d’aquest espai, que són de principis del segle XX. De fet, en aquest període la capella va experimentar una transformació, incorporant-hi elements neogòtics.\nEls treballs que s’executen corresponen a la primera fase de transformació del conjunt catedralici.


Joan Majó alerta de la manca d'instruments a Europa per sortir de la crisi\nL’exalcalde de Mataró i diputat del Congrés i ministre d’Indústria i Energia durant els anys 1982-86, Joan Majó, va visitar ahir el TecnoCampus per participar en el 2on cicle de conferències obre economia que organitza l’Escola Universitària del Maresme.\nDesprés d’una breu presentació per part de Miquel Rey, president del TecnoCampus, el conferenciant va explicar que en molts països del món la crisi va durar dos anys i ja ha quedat enrere . En canvi, a Europa la situació és diferent i aquesta crisi ens ha de fer veure, segons Majó, que no estem fent les coses adequadament. També va afegir que la crisi sempre és un problema de demanda, i que per tant, reactivar, sempre vol dir reactivar la demanda.\nSegons Majó, la crisi és un toc d’alerta, una mostra que el model necessita reformes. L’exalcalde va insistir que la crisi es mostra fonamentalment en l’atur, si bé va apuntar que la caiguda de la població que busca feina (població activa) és un indicador encara més important que el de l'atur. Finalment, va concloure la conferència amb l’afirmació: “O canviem moltes d’aquestes costums o no trobarem un camí per sortir de la crisi”.\nLa propera conferència del cicle tindrà lloc el proper 31 de gener a les 12h: "Límits monetaris i fiscals no constitucionals a la UE", a càrrec de Jordi Bacaria, catedràtic del Departament d'Economia Aplicada de la UAB i director del Barcelona Center for International Affairs (CIDOB).


Namasté: de juliol 2007\nNo hi ha res com gaudir d'un descens pel Núria, amb l'aigua fresca, el barranc profund i fosc i el sol radiant, escalfant els cims de les muntanyes... Un passamà i un ràpel final volat són el "colofón" final de la festa amb en Víctor, la Sabrina i en Joan Piques.\nPublicado por Montse en 31.7.07 Cap comentari:\nBulgària... a l'espera\nFinalment, el nostre viatge a Bulgària, amb la companyia de l'Anna i un grup nombrós de persones que com nosaltres, aquest any han apostat per la destinació a l'Europa de l'est. Aquests mots em desvetllen sons musicals animats, olors a espècies, suor i calor a la pell, color blau al cel i al mar. Mentrestant, gaudint de l'estiu i del bon temps, dels àpats a la fresca i de la remor de les onades a l'oïda... mmm... quin plaer!!!\neL diari de ... मोन्त्से\n...espai per expressar art, amor i naturalessa, idees, fets, notícies, sortides, trobades o pensaments que sorgeixen en el dia a dia, en la nostra vida, en el nostre camí...\nI aquesta troballa fa dies a Montserrat, camí de tornada d'una jornada plaent d'escalada...\nPublicado por Montse en 30.7.07 Cap comentari:


Opinió | Iniciativa\nUn moniato en la Conselleria\ngener 7, 2009 · Filed under Opinió\nLa setmana passada la Real Academia Española de la Lengua (RAE) va anunciar que Inés Fernández-Ordóñez ocuparà el silló “P” d’esta institució encarregada de fixar la normativa de la llengua castellana. Al País Valencià comptem amb una institució equivalent per a la nostra llengua, l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL), que segons l’Estatut d’Autonomia té per funció determinar i elaborar la normativa lingüística del valencià, la qual és, d’altra banda, d’aplicació obligatòria en totes les administracions públiques valencianes. Es tracta, doncs, d’una institució cultural i de referència de primer ordre i que mereix tot el respecte. Malgrat açò, no ha estat aliena a les excentricitats del govern del Partit Popular en la Generalitat Valenciana, i més concretament d’Alejandro Font de Mora, personatge que juga a ser conseller, al qual en els últims dies l’hem vist fer el moniato, com dirien al meu poble (dit carinyosament, és clar), per la cabuderia de voler boicotejar l’assignatura d’Educació per a la Ciutadania, tot obligant que s’impartira en la llengua de Shakespeare per damunt de la d’Ausiàs March o la de Cervantes Llegeix la resta d’aquesta entrada »\nEn este moment de celebració del trentè aniversari de la Constitució espanyola convé que reflexionem sobre el tipus de país que volem. En primer lloc cal rebutjar el regionalisme populista i buit de contingut social i polític que practica el PP, ja que per ells ni el valencià ni el territori existiria. Altrament el PSOE, malgrat a la fi dir-se PSOE – PV,defensa un model d’Estat només autonomista i en la pràctica no es creu el model d’Estat federal, que és l’organització del territori de l’Estat espanyol més apropiada per a la defensa de la llibertat individual i col·lectiva per al nostre país. Llegeix la resta d’aquesta entrada »\nSetembre 2, 2008 · Filed under Castelló de la Plana, Opinió\nL’èxit de l’arreplegada de signatures ha segut total, en només 3 setmanes del mes d’agost s’han aconseguit 5.343 signatures contra la decisió del PP, això demostra que el poble de Castelló estima el seu Parc Ribalta i el vol complet, no partit en dos pel TVRcas o TRAM. Este és un tema que demostra que tot no es pot delegar en els polítics de torn, hi han temes que el poble ha decidir-los directament, mitjançant un referèndum democràtic. Si l’Associació del Ribalta pogués plantejar un referèndum l’Ajuntament del PP el perdria i com ho sap no caldria fer-lo.Cada dia que passa es veu encara més que moltes de les actuacions urbanístiques que projecta el PP acaben sent un gran desficaci Podem afirmar que el percentatge de castellonencs que està en contra de que el traçat del TVRcas trenque la unitat del Parc és més del 80%. L’agressió al Parc Ribalta en eixes condicions dona a entendre que este és un projecte més d’aquells que fa el PP per a repartir guanys il·legítims, és a dir, per a beneficiar a les empreses de sempre; ja que també es planeja una possible privatització de la seua gestió. Llegeix la resta d’aquesta entrada »


17 gener 2016, II DIUMENGE DURANT L’ANY\nEvangeli (Jo 2:1-12)\nAixí començà Jesús els seus miracles a Canà de Galilea. Així manifestà la seva glòria,\ni els seus deixebles cregueren en ell.\nJesús salva la festa\nSembla un miracle poc seriós, una mena de divertiment abans de començar a curar leprosos, cecs i paralítics, fins a ressuscitar morts. Sembla un d´aquells partits amistosos de pretemporada que només serveixen per anar agafant la forma física. I potser se li´n va anar una mica la mà: sis-cents litres de vi! Com es deurien posar els convidats!\nEspero que aquestes primeres reflexions ens facin veure que l´evangelista no vol que ens fixem en el fet en si, sinó en allò que simbòlicament representa: Jesús salva in extremis una festa de noces.\nHi ha en un altre lloc dels evangelis la paràbola dels convidats a la festa de noces del fill del rei, a la qual no van voler assistir els convidats, i finalment la sala del banquet es va omplir de gent vinguda de tot arreu. És el banquet del Regne de Déu, que els jueus incrèduls envers Jesús rebutgen i que s´obre a tots els pobles de la terra.\nJesús és qui ve a salvar les noces eternes de Déu amb la humanitat. El Déu dels filòsofs és perfecte i no necessita res, però el Déu de l´evangeli és més misteriós encara: és Amor, i com tots els amors busca a qui donar-se, i es vol donar a la seva mitja taronja, a la humanitat, creada per ell a imatge i semblança seva. No s´acaba d´entendre, però l´amor és així, sovint no s´entén. Aquestes noces perillaven pel rebuig de la humanitat, i Jesús és qui ha vingut a darrera hora a reconduir la relació i a salvar la festa.\nExplicada així, la història de la salvació sembla una mica frívola. Potser també a Jesús li ho va semblar, perquè va deixar clar a la seva mare que no havia arribat la seva hora. L´hora va arribar aquell divendres a la creu. Allà sí que Jesús va salvar in extremis la humanitat del domini del pecat i de la mort i ens va obrir les portes del Regne etern.


Notícies - Les veus del Chicago Mass Choir fan vibrar el públic en un concert intens\nLes veus del Chicago Mass Choir fan vibrar el públic en un concert intens\nMés de 100 intèrprets han compartit escenari i han fet aixecar el públic de les seves butques\nel 15/des/11 Anna Berenguer Cultura PDF\nEl cor Chicago Mass Choir ha seduït aquest dijous a la nit prop de 800 persones per la força i la bellesa de les seves veus en el concert al Teatre-Auditori. Amb una entrega absoluta dalt l'escenari, la formació ha aconseguit aixecar els espectadors de les seves butaques a ritme de cançons conegudes com 'Oh Happy Day'. El concert, emmarcat dins el festival 'Els Grans del Gospel', que enguany ha arribat a la seva 13a edició, ha comptat amb la participació del Cor de Gospel Sant Cugat. Reviu l'espectacle a Cugat tv\nDesprés d'unes quantes temporades, el gospel ha tornat a la ciutat coincidint amb l'arribada del Nadal. Aquesta tradició ha comptat enguany amb un cor d'excepció, el Chicago Mass Choir, una de les formacions més esperades del festival i que ha escollit el Teatre-Auditori per fer el debut a Catalunya.\nEl seu pas per l'equipament municipal no ha deixat el públic indiferent. Amb un estil fort i rítmic, el cor ha deixat bocabadat un públic en un concert que ha durat prop d'una hora i mitja.\nEns ha encantat la força de les veus. / És un concert molt animat. / No sé com explicar les seves veus, m'han agradat molt.\nEls de Chicago, però, no han estat sols. En aquesta ocasió han compartit escenari amb el Cor de Gospel Sant Cugat. Segons el seu director, Erwyn Seerutton, el concert els ha permès aprendre de la mà d'una de les formacions de gospel més importants del món.\nPer a nosaltres ha estat com una 'master class'. Una oportunitat única per treballar amb els millors.\nEls de Sant Cugat han estat els encarregats d'obrir el concert. Després ha estat el torn del Chicago Mass Choir que ha passat per un repertori de gospel espiritual i modern, sense oblidar els sons més nadalencs. El punt més àlgid ha arribat al final, quan totes dues formacions han compartit escenari, reunint més de 100 intèrprets i fent aixecar el públic de les seves butaques.


PLA LECTOR DEL BAGES SUD: CONTINUEM CREIXENT!\nDes d'aquest curs, a la zona del Bages Sud hem continuat creixent com a centres implicats en la formació de lectors i lectores a través de les biblioteques escolars.\nEl Departament d'Ensenyament participa en el Pla Nacional de Lectura establint com a objectiu estratégic la millora de l'èxit escolar de tots els alumnes. I ho fa potenciant la lectura sistemàtica en totes les àrees i matèries del currículum al llarg de tota l'educació bàsica per augmentar la competència comunicativa lingüística i el desenvolupament de l'hàbit lector dels infants i joves, tenint present que la competència lectora és a la base de molts dels aprenentatges, i un requisit per participar amb èxit en bona part dels àmbits de la vida adulta.\nI és dins d'aquest Pla (ILEC, Impuls de la LECtura) que aquests dos centres han estat escollits com a centres de referència de la zona. La seva tasca consistirà en compartir una pràctica de lectura reeixida de l'escola, ben estructurada i amb fonament teòric, amb les escoles prioritzades, que són centres que aplicaran estratègies per a la millora de la competència lectora i la incentivació de la lectura.\nPensem, com a grup de treball del Pla Lector, que pagava la pena fer aquesta menció, i engrescar tots els centres a continuar treballant per i amb la lectura.\nPublicat per pla lector a 20.2.12


LlegeixB@rcelona » Arxiu del bloc » La biblioteca El Carmel – Juan Marsé recomana: Anarcoma, de Nazario\n21 setembre 2018 761 views Sense Comentaris\nRecuperació d’una obra que amb els anys ha esdevingut un dels clàssics canalles més transgressors i irreverents que ha donat el còmic. Com definir Anarcoma per començar? Fem-ho de manera fàcil, un travestí de Barcelona que a més a més del fer el carrer fa de detectiu, tot això en una ciutat que comença a sortir de la dictadura però que encara no albira els canvis que vindran amb la transformació olímpica a finals dels 80. Som a finals 70 primers 80, moltes coses estan canviant i les revistes de còmics viuen el seu millor moment. Els còmics han deixat de ser tebeos pensats per un públic infantil, han crescut com els seus lectors i les històries ara són completament adultes, a més a més l’underground europeu i americà dels 70 comença a fer-se un lloc al nostre mercat. En aquells anys va arribar molt còmic forà, però el que es feia aquí no tenia res a envejar: atreviment i sexe explícit pel broc gros, per què no?\nPotser per entendre Anarcoma hem de parlar una mica del seu “pare” Nazario, que havia arribat a aquella Barcelona en ebullició, completament integrat al món del xino (Raval) i de la plaça Reial i en ambients homosexuals, uns anys on l’homosexualitat encara estava al marge de la llei i patia l’estigma de la persecució i els maltractaments d’una policia completament franquista i pensada per reprimir, no per protegir. Podeu coneixer les vivències de l’autor en la seva autobiografía La vida cotidiana del dibujante underground.\nUn còmic esbojarrat, divertit, absolutament transgressor i normalitzant uns personatges i unes actituds que ara estan acceptades però que als anys 80 eren tota una bufetada per la moral benpensant d’aquells que feia anys que decidien que era bo o dolent, legal o ilegal, i moral immoral. Publicades a la mítica El Víbora, aquestes aventures ja havien comptat amb alguna recopilació, descatalogades de feia anys, aquesta és la primera reedició integral de tot el material d’Anarcoma. El dibuix de Nazario és camaleònic, per moments sembla línia clara, després fa un ús intel·ligent de les masses de negre per crear un còmic fosc, i un estil detallista i explícit molt cru emparentat en l’underground més trencador del moment amb un dibuix menys definit, més solt. Tot això a més a més d’unes temàtiques que el feien únic en el còmic d’aquells moments.\nCategories; Biblioteca El Carmel-Juan Marsé, Còmic, Destacat, Novel·la barcelonina, Novetat Tags: Barcelona, Biblioteca El Carmel - Juan Marsé, Còmic, Còmic Underground de Barcelona, Nazario, novel·la barcelonina, Recomanacions de lectura, Ressenyes


L'aventura d'uns banyolins per tornar del Marroc - Diari de Girona\nL'aventura d'uns banyolins per tornar del Marroc\nEls van suspendre totes les vies aèries amb Espanya i han hagut de tornar des de Ceuta amb vaixell\nddg | banyoles 18.03.2020 | 20:54\nels joves banyolins al Marroc Triventur Experiences\nels joves banyolins al Marroc\nUn grup de banyolins explica la seva "aventura" per tornar a casa des del Marroc, on van marxar de viatge amb avió pocs dies abans que esclatés l'alerta pel coronavirus.\nL'agència de viatges banyolina Triventur Experiences va organitzar un viatge del 8 al 17 de març, i explica que van haver de fer les maletes 4 dies abans perquè el govern marroquí va començar a anunciar la suspensió de vols amb Espanya, tant d'anada com de tornada. També ho va fer amb el trànsit marítim.\nL'odissea va durar dos dies, on no hi va faltar ni incertesa ni confusió. "El dia 13 vam sortir amb cotxe del desert de Merzouga en direcció a l'aeroport de Marràqueix, havent de creuar l'Alt Atlas durant 9 hores", relaten en un escrit.\nLa intenció del grup era volar a Barcelona i fer escala a alguna ciutat europea, però cada vegada hi havia més vols cancel·lats.\n"Tot i que ens arribaven moltes informacions sobre un possible tancament imminent de la frontera, vam decidir que la millor solució era sortir per Ceuta", expliquen. Això va iniciar un nou recorregut de vu it hores amb furgoneta fins a arribar a la terminal de vaixells de la ciutat.\nUn cop allí, van aconseguir agafar un vaixell que els va dur a Algesires. Un cop a Espanya, van arribar amb taxis a Màlaga i un cotxe de lloguer els va dur a l'aeroport de Barcelona, on els esperava el seu vehicle propi.\nEls joves descriuen el periple "d'aventura", i afegeixen que "ara podem explicar-ho amb tranquil·litat després de molts nervis i confusió per poder tornar a casa".\nA la carta, els viatjants aprofiten per insistir a la població que "és el moment de quedar-nos a casa". Així mateix fan un crit a la "responsabilitat, solidaritat i al sentit comú per afrontar aquesta nova realitat del coronavirus".\nMacron ordena un confinament de quinze dies a totes les llars de França.


Notícies - Fundació Joan Riera i Gubau\nGUANYADORS I FINALISTES DEL DESÉ CONCURS D’ORATÒRIA EN LLENGUA ANGLESA\nPublicat a 9 de maig de 2022 9 de maig de 2022 per Ricard Dilmé\nAquest dissabte dia 7 de maig va realitzar-se la final del quinzè concurs d’oratòria en llengua anglesa que organitza la Fundació. Enguany hi han participat 138 alumnes provinents de 17 centres escolars de Santa Coloma i la comarca de la Selva. Els dotze finalistes van fer les seves locucions davant el públic i el jurat….\nOBRIM LA CONVOCATÒRIA DE BEQUES PER A CURSOS INTENSIUS D’ESTIU EN ACADÈMIES\nPublicat a 28 d'abril de 2022 28 d'abril de 2022 per Ricard Dilmé\nAquesta convocatòria de beques va dirigida a estudiants de Santa Coloma de Farners La Fundació Joan Riera Gubau ha obert la convocatòria de la modalitat de beques destinades a afavorir que alumnes de Santa Coloma de Farners puguin realitzar cursos intensius d’estiu en acadèmies privades de la ciutat. L’objectiu és reforçar l’aprenentatge de la…\nLA FUNDACIÓ RESOL LA CONVOCATÒRIA DE BEQUES DE LA MODALITAT “A”\nPublicat a 20 d'abril de 2022 21 d'abril de 2022 per AdminFJRG\nEs concedeixen inicialment 69 beques per a estades d’aprenentatge d’estiu al Regne Unit, Irlanda, Catalunya i els Estats Units. La Comissió de Selecció de la Fundació ha resolt la convocatòria de beques de les modalitats “A” (estades d’aprenentatge d’estiu al Regne Unit, Irlanda, Catalunya i els Estats Units). S’han concedit inicialment 69 beques a alumnes…\nOBRIM LES CONVOCATÒRIES DE BEQUES DE LES MODALITATS D’ESTADES D’ESTIU I UNIVERSITÀRIES\nPublicat a 4 de març de 2022 per Ricard Dilmé\nLa Fundació ha obert la convocatòria d’enguany de beques per a les modalitats “A” (estades d’estiu a Catalunya el Regne Unit, Irlanda i els Estats Units), “C” (cursos de grau universitari als Estats Units” i “D” (cursos de postgrau universitari als Estats Units). La modalitat “A” està dotada amb 150.000 euros que es destinaran a…\nPublicat a 10 de febrer de 2022 21 de febrer de 2022 per AdminFJRG\nLa fundació ha celebrat aquest dissabte l’acte de lliurament de diplomes als becats de la convocatòria de 2021. La Fundació Catalana per a l’Ensenyament de l’Idioma Anglès i l’Educació en Anglès, mitjançant el Fons Especial Joan Riera Gubau, ha realitzat aquest dissabte dia 23 d’octubre l’acte anual de lliurament de diplomes als nois i noies…\nPublicat a 10 de febrer de 2022 10 de febrer de 2022 per AdminFJRG\nEl Concurs d’Oratòria en Llengua Anglesa que convoca la Fundació arriba enguany a la seva quinzena edició. Fins el 18 de febrer de 2022 es poden omplir el formulari de tramesa d’enregistraments i penjar els vídeos que haurà de valorar el jurat en l’espai WEB del concurs. Cada centre podrà presentar fins a tres alumnes…\nLa Comissió de Selecció de la Fundació ha resolt la convocatòria de beques de les modalitats “C” (curs de grau universitari als Estats Units) i “D” (postgrau o màster universitari als Estats Units). Aquestes beques estan dotades amb 35.000 euros per anualitat. Les de grau són prorrogables fins a quatre i anys i les de…\nGUANYADORS I FINALISTES DEL CONCURS D’ORATÒRIA 2021\nEl passat dia 22 de maig es van reunir els membres del jurat del Concurs d’Oratòria en Llengua Anglesa de la Comarca de la Selva. Van entrevistar telemàticament als dotze nois i noies finalistes i van decidir els guanyadors deprés de valorar els vídeos amb la seva participació i aquesta entrevista. Fem públic l’acta del…


febrero 21, 2013 /en Agencia marqueting online i consultora informàtica /por einnova\nhttps://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png 0 0 einnova https://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png einnova2013-02-21 11:36:442019-02-20 13:30:22Tècnica de NeuroMarketing web: Àrea de Percepció\nRemàrqueting a Google Academies de Google Adwords\nfebrero 21, 2013 /en Events /por einnova\nNo has pogut anar a l’últim Google Academies? Aquest és un esdeveniment trimestral on Google presenta les seves novetats en els seus productes de màrqueting en línia. Et recomanem estar atent a la web de Google Academies i unir-te a la comunitat de Google Adwords.\nQuè és el remàrqueting?\n“El remàrqueting és una funció que li permet arribar a les persones que van visitar anteriorment el seu lloc i mostrar anuncis rellevants quan visiten altres llocs de la Xarxa de Display de Google”.\nQuines són les estratègies més importants?\nAdquisició: anunciar en què ja t’han visitat\nFinalització de compra: anunciar en els que no han finalitzat la compra\nFidelització: anunciar en els que ja han comprat (cross-selling/up-selling)\nQuina és la novetat més important en remàrqueting?\nAra podem tenir un únic codi de remàrqueting i amb un sol codi podem definir diferents llistes. Això es realitza mitjançant combinacions de regles. Amb aquestes regles d’URL podem definir els comportaments dels visitants que incloem en els llistats i excloure visitants d’una altra llista.\nRespostes als dubtes sobre remàrqueting del públic\nCom es controlen les vegades que visualitzen els anuncis? Es pot limitar un nombre màxim de vegades que es visualitza un anunci per usuari (configuració avançada).\nCom tenir una llista dels que fa 15 dies que et van visitar? Amb la funcionalitat d’afegir i excloure llistes de remàrqueting es poden seleccionar tot tipus de visitants. Si tens una llista de tots els visitants i una llista dels visitants dels últims 15 dies pots incloure la de tots i excloure la dels últims 15 dies per aconseguir la llista dels que t’han visitat en més de 15 dies. Una opció interessant podria ser tenir una llista dels que han comprat aquest any i els que han visitat aquest any i aturar per a la campanya de l’any següent (encara que tindrem pèrdua de cookies o rastre de visitants).\nVan repetir el tema d’exportació i internacionalització de l’anterior Google Academies.\nhttps://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png 0 0 einnova https://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png einnova2013-02-21 11:12:522019-02-20 13:30:22Remàrqueting a Google Academies de Google Adwords\nfebrero 21, 2013 /en Posicionament web /por einnova\nVols analitzar dades? Pay to play. Paga una campanya amb Google Adwords i podràs veure els termes de recerca per les que estan entrant els teus visitants. En canvi en recerques orgàniques dels usuaris que han iniciat sessió només veuràs “(not provided)”.\nhttps://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png 0 0 einnova https://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png einnova2013-02-21 10:57:282019-02-20 13:30:22Nou disseny de resultats de Google: Pay to play\nNou Curs Bonificat: L’excel·lència en la web. Com aconseguir-ho?\nfebrero 19, 2013 /en Agencia marqueting online i consultora informàtica /por einnova\nVols conèixer les noves formes de comunicació 2.0 que ens permeten aconseguir més clients i fidelitzar els que tenim?\nEl curs analitzarà els canvis que s’estan produint a la Xarxa des d’un punt de vista pràctic i els canvis en la manera com els clients es relacionen a l’empresa.\nDescobreix com, amb poca inversió, es poden obtenir beneficis importants gràcies a Internet.\nAnalitzarem els dos casos d’èxit publicats a l’entrevista que ens va fer el diari Expansión “En mig segon decidim si un lloc web és creïble”. Explicarem que és la analítica web amb un exemple. Analitzarem com hem aconseguit incrementar un 200% els formularis de contacte de Natcha.cat i l’augment de les vendes d’un 50% a Bellotadejabugo.com\nCurs Bonificat Màrqueting Web\nA QUI VA DIRIGIT: Gerents o directors de màrqueting que vulguin estar al dia per conèixer els canvis i les noves oportunitats que ofereix Internet.\n– Canvis en els hàbits dels consumidors.\n– Explicarem què és la analítica web i estudiarem casos en què s’ha aconseguit un increment en l’efectivitat de la web.\n– Exemple pràctic d’aplicació Neuromarketing al web en un comerç electrònic.\n– Quatre exemples d’èxit amb Facebook Plaus\nCALENDARI: El curs es realitzarà el dia divendres, 14 de desembre, de 9 a 15 hores a l’Hotel Porta Fira, Plaça Europa, 45 de l’Hospitalet.\nIMPARTICIÓ: Antoni Biada, va començar en el món d’Internet el 1997. Soci Fundador de l’empresa 123 Innovation Group, S. L., grup Einnova. És assessor de màrqueting online i de les tecnologies de la informació i la comunicació perquè les empreses siguin més competitives. Durant dos anys consecutius obtenim premis d’anàlisi de pàgines web, que permeten vendre més:\nEinnova guanya el COMM Award 2011 al ‘Millor empresa de Analítica Web a Barcelona\ni el premi a millor Campanya de Analítica web al DUO Awards del eShow 2012 a Madrid.\n– Innovació en la Fira màrqueting en línia eShow a Barcelona.\n– Tendències en màrqueting a la Fira Màrqueting Online Ecomm-Màrqueting a Madrid.\n– Noves aplicacions de la geolocalització a Fira B-Web2011 a la Corunya.\nINSCRIPCIONS I POSSIBLE FINANÇAMENT: El cost total del curs per participant és de 225 € + IVA. Es gestiona la bonificació sense cost addicional. El cost del curs està subvencionat 100% per subvenció del Fons Social Europeu (IVA no inclòs). Per acollir-se a la subvenció cal que el curs sigui contractat a través de la vostra empresa (una PIME, no vàlid per autònoms) amb mínim un treballador cotitzant a la seguretat social.\n10% de descompte per a treballadors autònoms que no tenen accés a la bonificació de la seva formació.\nEs requereix que l’alumne aporti el seu portàtil per a la realització del curs.\nPer més informació i inscripcions, envia abans del 12 de desembre, un email amb les teves dades a mf@einnova.es, i t’enviarem la documentació necessària per a la inscripció i subvenció. O truca’ns Tel 93.532.20.20.\nSeminari Màrqueting online d’Einnova al eShow Madrid\nSol·licita més informació via email mf@einnova.es o per telèfon 93.532.20.20\nhttps://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png 0 0 einnova https://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png einnova2013-02-19 12:18:352019-02-20 13:30:22Nou Curs Bonificat: L'excel·lència en la web. Com aconseguir-ho?\nÚs de SMS en fidelització de clients\nfebrero 19, 2013 /en Màrqueting online /por einnova\nL’SMS és una tècnica que s’utilitza sovint per a la fidelització de l’usuari o client. Vendre a nous clients no deixa de ser un venda, vendre als que ja són clients pot ser la base per a la rendibilitat.\nAmb el màrqueting via SMS (missatges curts de mòbil) s’estableix una comunicació directa i personalitzada amb els actuals clients.\nJa tens una base de dades dels nombres de telèfon on enviar els teus SMS? Tens el seu permís per enviar missatges comercials o només pots enviar comunicacions en resposta a les seves peticions?\nEn el moment d’establir un relació contractual pots obtenir el consentiment exprés del client. En qualsevol cas, legalment pots anunciar productes o serveis similars als que ja estàs brindant.\nLes empreses poden demanar el telèfon mòbil i el correu electrònic en el moment de la compra o contractació i començar a enviar ofertes de fidelització als seus clients.\nNotificació d’obertura d’una web o una botiga.\nMàrqueting directe sobre la base de segments analitzats d’un CRM.\nFelicitacions per dies especials, aniversaris, etc\nRecordar cites, reunions, exàmens, etc\nCanvi d’estat de comandes\nFinalització de tasques\nNotificació de dates límit, anul·lacions, faltes d’assistència\nAcceptació o rebuig en els processos de selecció o d’inscripció.\nComunicar resultats d’activitats, esdeveniments o avaluacions.\nAvís d’objectes perduts\nSol·licitud de testimoni, opinions, review, feedback, etc\nEstats de saldo, crèdit, comptes, etc\nActualització de contrasenyes, etc\nObtenir els resultats dels exàmens mèdics i de laboratori com més aviat millor.\nInstruccions per seguir dietes, teràpies, etc\nAfectacions en el servei i avisos de restauració\nSeguiment d’incidències, etc\nI moltes més idees!\nhttps://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png 0 0 einnova https://www.einnova.com/wp-content/uploads/2018/12/Logo-300x100.png einnova2013-02-19 11:53:352019-02-20 13:30:22Ús de SMS en fidelització de clients\nPágina 42 de 89«‹4041424344›»


EL HOMBRE QUE CONFUNDIÓ A SU MUJER CON UN SOMBRERO, OLIVER SACKS | LLIBRES & ROSELLES\nPosted on febrer 1, 2019 by Roselles\n*filosòfica *medicina *metge *psicològica Oliver Sacks\nXeXu · febrer 2, 2019\nSaps què, l’any passat vaig trobar una edició d’aquest llibre en català en una llibreria de segona mà i el vaig portar cap a casa. Sempre m’havia encuriosit, així que vaig pensar que el llegiria algun dia, i que si el tenia a casa potser em cridaria des de la lleixa. M’agrada que n’hagis parlat tan bé perquè així segur que el llegiré en algun moment. No tenia previst que fos aquest any, però potser sí, qui sap! Entenc què dius sobre perdre’s cap allà al final. Més de 300 pàgines per un llibre de no-ficció tècnic és massa. Segurament, si l’hagués partit en dos seria millor. Llegiries una part mantenint completament l’atenció, i de ben segur que després d’una temporada aniries a buscar la segona. Però com que tenim la mania de llegir els llibres d’una tirada, almenys jo la tinc, si són tan llargs al final perds l’atenció, em sembla una cosa normal.\nRoselles · febrer 4, 2019\nOstres, doncs no el deixis passar que està molt bé, i crec que si fulleges el principi ja t’enganxarà. T’ho pots prendre com un llibre de relats i anar llegint en paral·lel altres llibres, però entenc que no ho faràs ja que també comparteixo això de llegir els llibres d’una tirada.\nPartir-ho en dos hagués estat difícil… Quan pensava que ja ho havia dit tot sobre el cas i jo ja hagués passat al següent, em trobava que sovint s’allarga completant l’explicació, a vegades essent pura reiteració (sobretot quan es tractava de casos similars). Al meu parer l’hagués escurçat, però coi, és/era neuròleg, algú més entés en el tema (fins i tot pels estudiants de medicina) segur que troben més que necessari totes les visions possibles per enriquir el que explicava. Ja el seguia, ja m’agradava, fins i tot prenia apunts, subratllava, visitava la wikipedia… I vaig acabar una mica saturada.\nBotika · febrer 7, 2019\nDoncs jo crec que em pot agradar, alguns coneixements de medicina en tinc, el que passa és que no estic acostumada a llegir no-ficció i em fa una mica de mandra. Potser faré com en Xexu i el buscaré per alguna botiga de segona mà, em sembla bona idea.\nRoselles · febrer 20, 2019\nNo cal tenir coneixements de medicina per llegir-lo i seguir-lo, però que en tinguis crec que és un punt a favor perquè et pugui interessar, perquè es mou en un món que no et ve de nou. Crec que el que més desperta tots els casos és curiositat, una curiositat gens morbosa.


L’Ateneu acull la primera assemblea on es marca el funcionament de la nova confluència igualadina\nL'Ateneu Igualadí va acollir la primera trobada d'Igualada Som-hi, una vegada s'han constituït amb aquest nom. A la reunió també hi van assistir els actuals portaveus a l'Ajuntament dels espais polítics que formen part d'Igualada Som-hi, com són el dels Socialistes d'Igualada i el de Decidim Igualada.\nPrimera assemblea de la candidatura Igualada Som-hi per marcar el calendari, estructura i funcionament del projecte per encarar les eleccions municipals del 26 de maig. La trobada reunia les tres peces de l'espai polític: el PSC, els Comuns i el grup ciutadà Igualada Oberta que funcionaran de manera conjunta. Segons el candidat Jordi Cuadras, "Igualada Som-hi és l'alternativa a l'actual govern conservador de la ciutat i ofereix una proposta d'esquerres i progressista per guanyar i governar. Obrim uns mesos que seran il·lusionants i estimulants en els quals, comptant amb tothom, ens posem al servei de la ciutat per oferir un projecte plural, divers i col·lectiu per fer-lo realitat a partir del dia 26. Farem una gran abraçada a la ciutat en la qual tothom hi és benvingut".\nEn aquesta primera reunió, que va tenir lloc a l'Ateneu Igualadí, es va explicar l'estructura de funcionament i els diferents equips que formen part d'Igualada Som-hi: el de campanya, el d'agenda, el consell tècnic i l'equip de programa repartit en els tres eixos programàtics "Igualada dins Igualada", "Igualada a la Conca" i "Igualada a Catalunya". També s'ha destacat que Igualada Som-hi és la novetat d'aquestes eleccions municipals. Un projecte nou amb noves maneres de comunicar i fer política. En aquest sentit, la participació serà un punt clau i per això l'estructura de funcionament plantejada serà "molt permeable" per permetre aquesta participació ciutadana perquè el projecte sigui ampli i aglutinador.\n"Partim de l'acord"\nLa coalició destaca que "Igualada Som-hi és un projecte que farà de l'acord el seu pilar fonamental, ja que ha nascut des de l'acord i la suma per ser un punt de trobada des del qual continuar acordant i sumant per Igualada". Durant l'assemblea, els diferents membres d'Igualada Som-hi (PSC - Comuns - Igualada Oberta) van recalcar que "la proposta ha de parlar sempre en positiu i que faci avançar la ciutat des de l'esquerra progressista". A la reunió també hi van assistir els actuals portaveus a l'Ajuntament dels espais polítics que formen part d'Igualada Som-hi, com són el dels Socialistes d'Igualada i el de Decidim Igualada.