MÉS ACTIVITATS D"AMICS DE VALLIBONA\nAquí anem incloem tot allò que no figura de l'associació en d'altres pàgines, de forma progressiva a mesura que es va produint.\nLa nostra associació dedica el calendari d'enguany al centenari del naixement del beat Maties Cardona\n"Amics de Vallibona" dedica el 2.000 als llocs típics de la població\nL'associació cultural "Amics de Vallibona" centrarà les seues activitats per a aquest estiu a retre una mena d'"homenatge" als racons més típics d'aquest poble d'els Ports, els quals seran adornats de forma especial, recordant les funcions que tenien antany. Sis han estat els llocs per ara escollits per aquesta activitat que s'engega després de la bona acollida aconseguida per l'exposició de carrers d'oficis antics: El Pelleric, la Llongeta, el Planet, el Perxi de l'església, el Portal i l'Hospital.\nCadascun d'aquests racons del poble tingueren gran importància quan aquest poble ultrapassava el miler d'habitants (ara només n'hi viuen cinquanta). Així, per exemple, a El Pilleric, es nugava en un pal aquelles persones que havia comés algun delicte, si havien robat alguna cosa, a la vora es posava allò que havien agafat o a La Llongeta es posava el preu al carbó (es diu que aquesta llotja s'instaurà abans de la de València). Després de parlar-ne amb l'Ajuntament, si aquest ho autoritza, es posarà una placa en cada racó i algun element relacionat amb aquell lloc, com podria ser un pal amb senyals indicatives de llocs del poble a El Planet (ja que és el centre geogràfic del casc urbà). La "inauguració" de cada racó típic es farà fent un cercavila i es llegirà un text amb la història de cada lloc.\nPer altra banda, l'Ajuntament ha cedit a l'associació una de les dues sales rehabilitades de l'antiga escola per tal d'acollir el museu etnològic, on en principi estaran els ninots de l'exposició d'oficis antics que es va fer l'any passat; en seran vint-i-set, perquè cinc han estat donats al museu de Pena-Roja de Tastavins, poble agermanat amb Vallibona. Es demanarà als veïns del poble que porten estris i objectes antics per anar conformant el museu. L'associació ha destacat la bona acollida aconseguida per la pàgina web que s'obrí l'estiu passat a internet, ja que ha rebut ja més de mig miler de visites. D'altres activitats previstes per l'associació per a enguany i concretament aquest estiu són una exposició de pintures d'Ernesto Querol, plantada d'arbre, la segona edició de l'elecció d'esquiroler de l'any a la persona o institució que s'haja distingit per la promoció de la cultura del poble i una excursió al riu de les Corses, que és on naix el riu Cérvol que passa pel poble. Cal recordar que l'estiu anterior es va pujar al Turmell.\nL'associació cedirà els ninots d'oficis antics als museus de Vallibona i Pena-roja\nL'Associació ha arribat a un acord amb l'ajuntament perquè els ninots i estris que aquest estiu escenificaren pels carrers del poble els oficis antics passen a formar part destacada del museu etnològic, les sales del qual estan ara en construcció.\nA Pena-roja hi haurà dos ninots i un cavall (ALCÁZAR)\nPer altra banda, l'esmentada associació participà amb els majorals de Sant Antoni 2000, que són els nascuts el 1.940, en la representació de la Vida de Sant Antoni, la qual s'ha recuperat en els últims anys.\nAixí mateix, cal dir que s'han donat a conèixer els guanyadors del concurs de redacció organitzat per "Amics de Vallibona". El primer premi és per al treball "El campanar de Vallibona", original de Lluis Yedra. Segon premi, "El colegio de Vallibona en los años 50", original de Sandra Segura Ferrando i tercer, "Cómo jugaban los niños en Vallibona", de Laura Pomer Segura.\nEs posen el nom de la casa en taulellets o en ceràmica, com a "Casa Paco"\nEls antics oficis es representaren pels carrers amb trenta-dos ninots i nombrosos estris\nLa població de Vallibona, al cor d’els Ports, va fer marxa enrere en el temps perquè pels carrers del poble s’ompliren de ninots a mida natural l'estiu de 1.999, representant cadascun d’ell un dels oficis que en el seu dia van fer d’aquest poble un dels més pròspers a la comarca, arribant a tenir mil set-cents habitants (ara només n'hi ha censats un centenar).\nVideo dels ninots\nL’Associació "Amics de Vallibona" va preparar tot el "muntatge" per recordar els avantpassats i aquelles eines i feines que han estat superades pels temps de la modernitat, on tot està mecanitzat. Durant uns quants mesos, els membres més entusiastes d’aquesta recentment constituïda associació van estat abocats en l’elaboració de trenta-dos ninots amb material de baix cost.\nElaborando el pan a la antigua usanza (FONOLLOSA)\nEl "recorregut" pels antics oficis s’iniciava amb dos ninots col.locats al carrer de les Voltes, els quals representaven l’esquilador i el peraire. Tot seguit, seguint la ruta establerta, trobàvem dues dones dedicades a pastar la farina, mentre des del balcó de l’Ajuntament, no faltaven tampoc dos "espectadors" (també hi havia abans qui no feia res...). Al carrer Pla, estava el tradicional rogle de velletes, amb una filadora, una altra fent puntilla, l’altra amb una toquilla entre mans i una xiqueta que ajudava. Tot seguit, estava un ferrer i a continuació els rossegadors, amb un xiquet que arreplegava el fem (tothom es preguntava si era autèntic). Tampoc no faltava una vella cuidant un nadó (llavors ja hi havia "canguros"). Al davant de la taverna del Garxo, estava el matalasser i vora l’església, es representà tota la matança del porc. A continuació, ens trobarem la rentadora i l’estenedor i així mateix no faltaran tampoc l’agutzil donant un pregó (la trompeta del qual no fou respectada per uns desaprensius) i el "sereno".\nA banda dels trenta-dos ninots, també es van construïr dos "matxos", en un estil molt surrealista i a base de troncs i es disposà d’un corder dissecat, en mans de l’esquilador.\nUna associada es va encarregar de buscar tota la roba dels personatges, uns altres han fet totes les cares, que han estat caretes de plàstic com a base molt ben elaborades,. A banda, ha suposat una gran tasca, coordinada pel gran impulsor de l’associació Paco Vives, la construcció dels ninots, l’esquelet per dins és de filferro, per poder donar-li qualsevol postura. Amb espuma s’ompli tot l’espai interior per donar-li gruixura al ninot. Les mans tenen guants, havent-se evitat que els dits foren rígids per tal de poder-los moure. Cada ninot té les eines i estris propis del seu ofici. A la vora de cada personatge, hi havia un plafó amb un pergamí que recollia un poema dedicat a l’ofici representat.\nEn el carrer Pla estaban las que tejían y hacían ganchillo y toquillas (PUIG)\nDiumenge dia 8 a les vuit del vespre, es va fer una cercavila inaugural d’aquesta mostra d’oficis antics a la que s’ha volgut anomenar "Teatre al carrer". Actuaren el dolçainer i el timbaler de La Sénia i la xaranga El Soroll, de Vallibona.\nPreparando las morcillas y longanizas tras la "matança del porc" (PUIG)\nL'Associació restaura "el simbolet" del campanar\nL'Associació Cultural "Amics de Vallibona" va cloure amb èxit la campanya per aconseguir fons per tal de restaurar el "simbolet", campaneta del campanar vallibonenc que sempre ha donat un so molt característic.\nA banda del so majestuós de la campana "grossa", Vallibona ja es torna a escolta el "simbolet" el qual necessitava una reparació. L’associació va preparar loteries i també va fer alguna que altra acció més per tal de fer realitat la reparació, com així ha estat finalment. A Vallibona, últimament s’estan aconseguint restauracions gràcies a aportacions voluntàries, com per exemple s’ha fet amb la capelleta de Santa Àgueda o amb la nova il.luminació de l’interior de l’església parroquial.\nEditat un calendari\nUna de les primeres activitats d'aquest 1.999 va ser l'edició d'un calendari, la part superior del qual reporduïm tot seguit. També s'ha fet calendari del 2.000\nExcursió al Turmell\nL'associació va organitzar una excursió al Turmell durant les passades festes majors d'agost 1.999. Hi van participar un bon nombre de vallibonencs i visitants, els quals acudiren en cotxe a l'ermita de Santa Àgueda, per començar des d'allí la llarga caminada. Es va sortir ben de matí, a les set, per poder estar de nou a migida al poble. No es va encertar el dia, quant a veure bones panoràmiques, ja que està molt boirós, però s'agraí que no fera sol ja que el calor haguera pogut ser insuportable. també en les festes es va fer una tòmbola popular, amb sorteig d'un magnífic radiocasset.Al 2000, l'excursió s'ha fet al riu de les Corses.\nVídeo de les festes\nTambé es va fer l'edició d'un vídeo sobre les festes majors 1.999. En aquesta cinta, comentada pel secretari de l'associació Paco Vives, es detalla l'exposició d'oficis antics, la romeria a Santa Àgueda, la ronda de la rondalla, el "bou embolat", la festa de l'aiogua, la paella popular, el rosari i d'altres actes de les passades festes. La pròxima activitat serà segurament l'edició d'un calendari per a 2.000, repetint l'experiència d'enguany.


Els mil i un enginys per colar droga per l’aeroport de Barajas | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nEls mil i un enginys per colar droga per l’aeroport de Barajas\nCames postisses, disfresses... La policia esquiva invents i confisca una tona de coca\nMadrid 5 ABR 2015 - 00:14\tCEST\nVenien del Perú. Ell, francès d'uns 60 anys, portava bastó. Ella, francesa d'una edat semblant, anava en cadira de rodes. Ell va dir que estava muntant un restaurant a Lima, encara que va ser incapaç de donar-ne el nom: “Encara no ho he pensat”, va encertar a dir a les preguntes del policia. Ella va simular ser la seva dona. Després ell, amb 20 segells al passaport del mateix país llatinoamericà, va reconèixer que havia estat toxicòman tota la seva vida i que havia conegut el seu acompanyant poc abans de volar cap a Madrid. Ella va acabar confessant també que no el coneixia de res, però que tenia un càncer de pulmó i volia deixar-li una mica de diners al seu fill. Entre tots dos, camuflada al seient, al respatller i als braços de la cadira de rodes, hi portaven més de set quilos de cocaïna.\nLa gent menys sospitosa és la més sospitosa\nTambé hi va haver un alemany. Tenia uns 60 anys i portava alçacoll. Immaculadament vestit. Volava des de Santo Domingo, on va assegurar que residia. Abans que li obrissin la maleta de mà i trobessin al costat d'un exemplar de la Bíblia cinc “totxos de cocaïna”, va dir que venia a Espanya a conèixer congregacions eclesiàstiques. No era capellà, però la disfressa li havia funcionat en altres països europeus. Era un vividor.\nEn una altra ocasió van arribar dos joves veneçolans. Anaven vestits d'estudiants, amb les seves corbatetes, les seves credencials penjades, els seus logos universitaris brodats a les jaquetes. Van dir que venien a un curs a la universitat, però quan es van abaixar els pantalons van aparèixer les seves cames folrades amb quilos de cocaïna.\nFins i tot hi va haver una orquestra veneçolana de boleros: “Les radiografies van mostrar que els suposats músics s'havien empassat quilos de boles de coca”. Són tots casos narrats pel cap del Grup d'Estupefaents de l'aeroport de Barajas, on el 2014 han confiscat més d'una tona d'aquesta pols blanca tan cotitzada en el mercat negre i han detingut 364 persones, la majoria procedents d'Amèrica Llatina.\n2014 en 'vols calents'\n- La Policia Nacional de l'aeroport Adolfo Suárez Madrid-Barajas ha confiscat gairebé una tona de cocaïna el 2014.\n- 364 persones van ser arrestades en un total de 339 intervencions.\n- Las confiscacions fetes l'any passat se sumen a les dutes a terme els anys 2012 i 2013, de manera que en els tres últims anys s'ha acumulat una quantitat superior a tres tones, concretament 3.200 quilos, amb un balanç global de 1.152 detinguts.\n- Tant el 2012 com el 2013 i el 2014, la quantitat més important decomissada a l'aeroport correspon a cocaïna.\n- Des de principis d'any ja s'han confiscat 179 quilos d'estupefaents, dels quals 175 són de cocaïna i 5 d'heroïna. I s'han fet ja 69 detencions.\n- Cinc són els països dels quals habitualment arriba la droga en els denominats vols calents. Colòmbia, Equador, Bolívia, Perú i Brasil són els països d'origen en els quals els narcotraficants fixen la seva atenció per captar persones que utilitzaran com a “mules” per transportar la droga.\n- Normalment cada persona transporta prop d'un quilo de substància estupefaent camuflada de múltiples maneres.\n- La mitjana és d'un detingut diari pràcticament.\nTots han anat desfilant directament des de la línia d'arribades internacionals a la presó, per un delicte contra la salut pública pel qual els cauen entre quatre i nou anys. Darrere sempre hi ha una història de desesperació. Els correus de la droga “són persones necessitades, mares angoixades, jubilats, gent sense ofici ni benefici, exreclusos espanyols que no han trobat suport en sortir de la presó en un país llatinoamericà i accedeixen a les pressions de les organitzacions que els esperen a la sortida com a única manera d'aconseguir pagar-se el bitllet de retorn…”.\nPer la petita oficina del Grup d'Estupefaents hi passen cada dia desenes de persones i es controla el passatge d'entre 35 i 40 vols, amb uns 200 passatgers cadascun. Els 33 agents que componen l'equip estan entrenats per observar la gent, a captar el seu nerviosisme, una mirada esquiva, una indumentària que no quadra, unes sabatilles massa altes, un pèl massa voluminós, “alguna cosa estranya”, “alguna cosa que no encaixa”… Al final, tot és intuïció i ofici. “T'equivoques moltes vegades abans d'encertar-ne moltes d'altres”, diu un agent amb 10 anys d'experiència. “Jo fallo més que una escopeta de fira”, bromeja un company nouvingut.\nDavant la imatge del mangui, el control s'exerceix sobre persones que semblen normals o desvalgudes, la gent menys sospitosa és la més sospitosa. Les fotografies en blanc i negre dels detinguts en els dos últims mesos estan penjades al lateral d'una prestatgeria d'aquesta oficina en la qual el trànsit de gent és continu. Una pregunta directa mentre es controla l'equipatge: “A què et dediques?”. Una resposta poc concreta: “A tot i a res, al que surti”. Pot ser el començament d'una entrevista més a fons, un escorcoll, i de la troballa posterior de la droga. No sembla fàcil inventar-se un guió de vida convincent. Els arrestats són més homes que dones, però les edats varien, no hi ha un patró establert. Però els enginys per colar la droga semblen infinits: a les plantilles de les sabatilles, en llaunes de conserva, a les tapes de llibres infantils, en bosses de llaminadures, en pots de cosmètics, en carregadors de telèfons, en pròtesis mamàries o cames ortopèdiques, enganxades als glutis, en extensions del pèl, impregnada a la roba...


Artèxtil i la “deficient gestió”.... del PSC - Entesa per Sabadell\nLa compra de la part privada de l’Artèxtil l’any 2018, per part del govern de transformació, s’ha convertit en un recurs del PSC i dels seus llepacrestes per fer guerra bruta contra la Crida i ERC. Un recurs propi del seu estil barroer, difamatori i fal·laç de fer política, per tal de desviar l’atenció sobre la seva llosa de corrupció i de la seva gestió, més que deficient, en aquest cas de l’Artèxtil.\nEl PSC no deu recordar que l’Artèxtil va ser objecte d’una requalificació urbanística-especulativa per part dels seus governs, iniciada l’any 2007 per l’alcalde Bustos i finalitzada el 2014 per l’alcalde Sánchez. Una requalificació exprés a demanda de la propietat, que no estava prevista pel Pla General urbanístic i contrària a l’interès públic, que va donar cobertura a una operació lucrativa per convertir sòl industrial en residencial (12.388 m2 de sostre residencial /165 habitatges i 1.500 m2 de sostre d’oficines) i amb més d’una irregularitat en la seva tramitació.\nSembla que tot s’hi val per intentar desacreditar la correcta actuació del govern de transformació en la compra de l’Artèxtil, confirmada ara també per la Fiscalia. El PSC obvia que l’adquisició es va acordar per majoria del Ple municipal, sense cap vot en contra i que el seu grup municipal no s’hi va oposar. Menysté els funcionaris municipals i desconsidera els seus informes, com el de l’arquitecta municipal que va informar favorablement la compra i la va valorar en 3.769.646 euros. O l’informe del Secretari general de l’Ajuntament que conclou que la compra es va realitzar seguint el procediment establert, ajustat a llei i es va adquirir per 3.200.000 euros, 569.646 menys del preu de valoració.\nI sobretot obvia, interessadament, el què diu la Fiscal en cap en l’informe que arxiva les diligències, al no haver trobat cap indici de delicte en el procés de compra de l’Artèxtil, tal i com era previsible. L’obsessió acusatòria del PSC li ha fet “passar per alt” el què diu l’escrit de la Fiscal: “Dentro del período en que se resolvió el concurso de acreedores, la administración concursal contactó en dos ocasiones con el Ayuntamiento de Sabadell. En una primera vez, en 2.013, con la Agencia Tributaria de Sabadell a los fines de solicitar la deuda pendiente de la sociedad INMOBILIARIA EUROPEA MANET S.L. con el consistorio y una segunda vez, el 14 de octubre de 2.014, con el fin de solicitar información al Servicio de Planificación Estratégica y Urbana de Sabadell para interesarse por el estado de la modificación del Plan General (MPG-48) en el que se hallaba inmersa el área que comprendía la nave Artèxtil. Aparentemente, ninguna de estas comunicaciones suscitó ningún tipo de interés por parte del Ayuntamiento”.\nQui governava els anys 2013 i 2014 a Sabadell? diria que el PSC. I aquest és el punt clau de tot l’afer: l’absolut desinterès del govern de Bustos, Sánchez i Marta Farrés per atendre les comunicacions de l’administradora concursal i valorar el dret preferent de compra de l’Artèxtil que legalment tenia l’Ajuntament, entre altres motius per eixugar la totalitat del deute que la societat propietària de l’immoble mantenia amb el Consistori.\nAquest desinterès, aquesta desídia per un tema cabdal per la ciutat, recuperar el deute i adquirir l’Artèxtil a un preu per sota del seu valor de mercat, va comportar un greu perjudici per l’Ajuntament que no va tenir cap informació ni cap opció legal de participar l’any 2017 en la subhasta judicial, al no haver atès en el seu moment els requeriments de l’administradora concursal. El resultat el coneixem, l’Artèxtil va ser adquirit pels professionals de les subhastes judicials.\nMés li valdria al PSC i als seus llepacrestes que abans de difamar llegissin amb atenció els documents i s’informessin millor de la realitat. Per exemple, que la propietària de l’Artèxtil, la societat INMOBILIARIA EUROPEA MANET S.L. es va declarar en concurs voluntari de creditors el 19 de setembre de 2.013 -govern PSC- i no el 2017 com afirma en un recent escrit el seu responsable de política municipal, en el què acusa a la Crida i a ERC d’una gestió deficient en la compra de l’Artèxtil. D’aquesta manera, enlloc d’apuntar cap el govern de transformació podria apuntar cap el seu propi partit per la seva “eficient gestió” que ha acabat perjudicant l’Ajuntament i la ciutat.\nTres apunts sobre l’arxiu de la Fiscalia sobre l’ArtèxtilParadeta de Sant Jordi


El rol de Recursos Humans i de Formació en el desenvolupament professional i gestió del talent\nCoincidint amb l'evolució dels paradigmes clàssics de formació i aprenentatge, a altres enfocats directament en el rendiment i eficiència professional, els departaments de formació es veuen obligats a posar en crisi, primer, i abandonar després, les seves eines i metodologies tradicionals. Aquesta evolució els porta a la seva integració en departaments més amplis de Recursos Humans on la formació es transforma en noves pràctiques que posen l'accent en el suport a l'autonomia dels aprenents i en la prestació de serveis que descobreixin, acompanyin i estimulin les capacitats i el potencial dels professionals, i per extensió, de l'organització.\nPerò a la vegada, en un doble moviment, els departaments de Recursos Humans plenament conscients de la importància del coneixement intern com el millor actiu de l'organització, reivindiquen un paper preponderant en l'organització i s'integren en el primer nivell directiu (en terminologia anglosaxona, la C-Suite).\nPer confrontar experiències reeixides que han fet aquesta doble evolució, comptarem amb ponents de primer nivell en organitzacions públiques i privades. Algunes d'elles provinents d'àmbits de negoci tant exigents com ho són les empreses tecnològiques i sanitàries. L'objectiu final del simposi serà mostrar com ha de ser el camí que la resta d'organitzacions ha de seguir si volem preservar-les de l'obsolescència en base al desenvolupament de les persones que les conformen.\nPonents: Javier Martínez Aldanondo, Oscar Dalmau Ibáñez, María José Martí González, José Luís Muñoz Moreno i Anna Fornés Colomer.\nDinamitzadora d'Aprenentatge Virtual\nGestió del coneixement com a instrument de millora organitzativa i d’aprenentatge\nLa gestió del coneixement requereix de mètodes, pràctiques i tecnologies que el facilitin i el converteixin en un gran actiu en les organitzacions que aprenen i s’adapten a la realitat canviant. Els professionals han de tenir les competències necessàries per utilitzar i compartir el coneixement de manera eficaç així com els recursos i la direcció adequada.\nEn aquest seminari hi participen institucions de diferents àmbits i sectors que, amb els seus projectes de gestió del coneixement, han aconseguit la millora dels professionals i de l’organització. Casos reals que han donat el salt del "vull fer gestió del coneixement" a "fem-ho" amb l’evolució de la cultura organitzativa i el desenvolupament d’eines concretes. Eines que afavoreixen contextos àgils d’aprenentatge actiu, d’intercanvi, de generació de noves idees.\nSerà una oportunitat per debatre casos exitosos d'organitzacions que han sabut identificar el coneixement rellevant a i per l'organització, difondre'l, compartir-lo perquè sigui patrimoni comú generador de nou coneixement i de desenvolupament dels projectes i dels professionals.\nPonents: Pilar Saura Agel, Begonya Folch, Àlex Hinojo Sánchez i Araceli Crespo Bachero.\nEspecialista i investigador\nDigital learning. La formació i l'aprenentatge de les persones en un món hiperconnectat?\nL'educació és un dels àmbits d'activitat humana que més aviat es va incorporar a la vertiginosa carrera digital iniciada a inicis dels noranta del segle passat, amb el tret de sortida donat pel CERN declarant la web de domini públic. Gairebé des dels primers moments la formació en línia va començar a desenvolupar-se, transcorrent tot just una dècada fins a començar a consolidar-se com modalitat habitual en diferents àmbits i nivells educatius. La xarxa, com a font inesgotable de continguts i amb les seves possibilitats infinites de comunicació entre persones, semblava oferir la promesa de fer realitat les propostes més renovadores dels vells pedagogs progressistes del segle XX -Dewey, Montessori, Freinet, Illich ... I en certa manera així va ser. El desenvolupament dels LMS i l'aplicació de les xarxes socials com a eines d'aprenentatge han contribuït enormement al sorgiment de noves pedagogies basades en els supòsits de l'aprenentatge social i col·laboratiu, i en formes d'aprenentatge de tall constructivista. Actualment l'ús de la xarxa i de la tecnologia digital ha impregnat la pràctica educativa de forma generalitzada sense fer gairebé distinció entre modalitats online i presencials.\nAquest simposi té com a objectiu formular-nos preguntes sobre el futur de l'educació identificant aquelles tendències i factors socioculturals i sociotecnològics que previsiblement transformaran definitivament l'ecosistema educatiu actual a les pròximes dècades. Parlarem doncs de tecnologies exponencials, del blockchain, d'automatització i d'intel·ligència artificial, però també dels nous aprenents digitals, de les formes no sempre evidents de consumir continguts a la xarxa i atribuir veracitat a la informació que rebem i, per descomptat, aprofundirem en la veritable naturalesa de l'educació digital on la xarxa, en tota la seva extensió, es perfila com el gran entorn d'aprenentatge d'un món hiperconnectat.\nPonents: Cristóbal Suárez-Guerrero, Xavier Ferràs, Xavier Mas Garcia i Pablo Lara-Navarra.\nLíder de Projectes de Gestió del Coneixement\nXarxes corporatives per a la gestió de l'aprenentatge a les organitzacions\nVivim en un món en constant evolució, on mantenir-se òptimament preparat per afrontar els reptes professionals, suposa un desafiament sense treva per als treballadors i les empreses de la majoria de sectors. El desenvolupament de les tecnologies està propiciant un canvi cultural en la forma en què aprenen les persones i les organitzacions, un canvi basat en la col·laboració, el treball en xarxa i la gestió del coneixement.\nEn un entorn divers i canviant com en el que estem immersos actualment, els models tradicionals d'aprenentatge a les organitzacions han de replantejar-se. S'està donant pas a altres models, que potencien els entorns col·laboratius, el treball en xarxes corporatives, en què compartir coneixement, bones pràctiques, experiències, idees, millores operacionals, etc... d'una manera àgil, ràpida i accessible en el moment i lloc que es necessita. És una forma de donar resposta a les demandes existents avui dia a les empreses, on es demana als treballadors que s'adaptin als canvis continus.\nDonar resposta a aquestes demandes no és una tasca senzilla, sobretot, a organitzacions que encara conserven una estructura tradicional. Per facilitar aquesta nova orientació i fomentar la transformació en aquestes estructures, és necessari crear ambients inclusius i diversos que fomentin la relació de persones, més enllà del seu entorn més pròxim, i que activin la seva vocació i passió per aprendre. En definitiva, facilitar les condicions necessàries per aportar valor i desenvolupar organitzacions competitives i saludables en un context diferent, en el qual compartir coneixement i experiència es converteixi en un valor organitzatiu.\nEn aquest simposi comptarem amb les experiències de tres casos en grans organitzacions privades i d'àmbit públic de diferents sectors. La participació des d'àrees organitzatives diverses com són l'àrea de gestió de coneixement, l'àrea d'innovació i el departament de Persones i Formació, enriquirà la sessió amb les seves variades perspectives.\nVeurem com les comunitats de pràctica, els entorns col·laboratius i el treball en xarxa s'estan convertint en un instrument eficaç per donar resposta a aquestes noves necessitats, fomentant l'aprenentatge i la innovació. L'origen dels casos i àrees organitzatives és diferent, els components, els models d'implantació i els sistemes d'informació que els suporten varien entre ells. Es tracta de diferents adaptacions al context cultural propi de l'organització, però en que es persegueix una mateixa finalitat.\nPonents: Maria Isabel Escaler Puigoriol, José Manuel Trejo Menayo, Concepción Laguela Carballosa, Eva María Trillo Sanchez i Pablo Monteagudo Haro.\nGestió del talent i learnability\nEl talent humà és ampli, complex, difús i difícilment es pot gestionar. Per la seva banda el learnhability suposa la curiositat i la capacitat d'aprendre noves habilitats per mantenir-se empleable a llarg termini. A la primera aportació es revisen les publicacions en revistes educatives sobre la Gestió del Talent des de l'any 2010 al 2017. Els criteris de selecció han estat revistes en espanyol indexades a Dialnet amb text complet dins Psicologia i Educació. S'utilitza una taula de freqüències segons els anys de publicació i els països de publicació, que permetin conèixer i aprofundir en l'estat de la qüestió dins el context hispanoparlant. Destaca l'any 2014 com aquell amb més articles publicats, junt amb el 2016. Els resultats mostren una major proporció d'articles publicats a Espanya, seguit per Perú, Colòmbia i Veneçuela.\nEls resultats obtinguts en la segona aportació mostren la capacitat per treballar en grup, el grau de compromís amb les activitats que desenvolupen a la institució educativa, l'adequada comunicació que estableixen amb companys i docents i la seva alta satisfacció amb l'ensenyament rebut i amb l'ambient de treball a la institució universitària. Sobre la capacitat d'aprenentatge destaca la capacitat dels estudiants per adaptar-se a noves situacions i per acceptar canvis de residència per exercir la professió.\nEn l'aportació 3, el DOCS ofereix una radiografia d'una escola pilot que pot generar converses i accions orientades al canvi i a la millora. Els processos de canvi no han de començar necessàriament pel que no funciona (ítems menys puntuats); es poden iniciar millorant el que ja és excel·lent per generar avantatges competitius. Conèixer els uns i els altres és important per a una millor direcció i desenvolupament de les persones.\nL'aportació 4 es situa en el context de la persona, referit al Màster de Secundària i d'aquí s'infereix el talent personal, amb una aproximació conceptual al talent, a la seva naturalesa i components i de la importància de la seva gestió, més aviat autogestió. Es va treballar un qüestionari d'autopercepció en l'exercici de les seves competències per a l'aprenentatge i l’autodesenvolupament, així com l'autoanàlisi de la seva pròpia autonomia amb relació al seu èxit personal-acadèmic-professional.\nPonents: Mario Grande de Prado, Elena Ferrero de Lucas, Ana Rosa Arias Gago, Isabel Cantón Mayo, Ruth Cañón Rodríguez, Sheila García-Martín, Mireia Tintoré, Antoni Arasanz, Begoña Ladrón de Guevara, Ramón Pérez Pérez i Marta Soledad García Rodríguez.\nExperiències consolidades del lideratge a les organitzacions de societat de la informació\nAmb aquest simposi volem aportar algunes de les experiències ja consolidades des de la perspectiva acadèmica i professional en relació al lideratge a les organitzacions de la societat de la informació. En els darrers anys, s'ha deixat de parlar de "ser un líder" però ha ressorgit un nou enfocament cenyit a "exercir el lideratge". Les ràpides transformacions en la societat actual comporten la necessitat d'adaptar-se a nous contextos organitzacionals, amb nous líders que batallen en la seva feina amb noves estructures organitzatives, nous processos en la gestió del coneixement i amb entorns més flexibles i adaptats a la societat de la informació i el coneixement. S'està exercint un lideratge transformacional adaptat a l'existència d'un nou plantejament pel que fa a l'educació, la formació, la capacitació i del qual s'estan produint un conjunt de bones pràctiques. Aquesta societat de la informació demana una sèrie d'habilitats i competències clau a l'hora de liderar grups i organitzacions, ja que cada vegada més, importa comptar amb els millors talents i capital humà. Queden aquí plasmades aquestes experiències com accions de bones pràctiques a l'hora d'exercir el lideratge.\nPonents: María Pilar Cáceres Reche, Juan Manuel Trujillo Torres, Antonio Campos Soto, Juan J. Leiva Olivencia, José María Romero Rodríguez, Jesús López Belmonte, Arturo Fuentes Cabrera, Rebeca Soler Costa i Inmaculada Aznar Díaz.\nExpert en Formació\nEvolució de la formació a les administracions públiques\nLa formació dels servidors públics sempre ha format part de les polítiques de gestió dels recursos humans a les Administracions Públiques. El procés de promoció dins el sector públic sempre s'ha basat, en part, en l'acreditació de coneixements. Amb el temps, a mesura que les demandes socials eren canviants i les transformacions tecnològiques s'incorporaven a la gestió pública, els coneixements dels servidors públics s'anaven adaptant a les noves circumstàncies. Amb això, la formació contínua s'incorporava plenament dins l'activitat normal del sector públic. La gestió del talent passava a ser un actiu de les polítiques públiques.\nAmb el temps, les pròpies tecnologies formatives han patit canvis importants. Els processos d'aprenentatge, encara basant-se en els mateixos principis bàsics de sempre, s'han transformat o adquirit una altra dimensió per la incorporació de nous recursos i tècniques que augmenten la seva eficiència. Ara, la formació en el sector públic s'enfronta a nous reptes i desafiaments que qüestionen alguns dels paradigmes tradicionals dels models formatius habitualment utilitzats. Han sorgit nous camps i nous enfocaments en relació a l'aprenentatge de les persones i la transmissió del coneixement dins les organitzacions que inviten a repensar el paper de la formació de les Administracions Públiques.\nDavant aquesta nova realitat, els responsables de les organitzacions, els agents socials, els professionals de la formació i els treballadors públics han d'articular un nou relat formatiu per respondre a aquesta nova situació. Les inèrcies del passat no serveixen per resoldre la gestió del coneixement i el talent en el sector públic. De la mateixa manera, com fa anys, va haver un ampli acord per enfortir la formació contínua, ara és necessari tornar a repensar les polítiques formatives incorporant noves perspectives, nous mètodes i noves estratègies desenvolupades creativament des de diversos àmbits organitzatius. Fan falta nous compromisos i noves decisions compartides que serveixin per refer el relat del sentit i el valor de la formació a les Administracions Públiques.\nPonents: José Antonio Latorre Galicia, Maria Rodríguez i Rodríguez, Francisco Saavedra García i José María Sánchez Bursón\nAprenentatge social i corporatiu a través de les comunitats de pràctica: experiències consolidades\nDesprés de més d'una dècada d'intervenció sistemàtica per part de moltes administracions públiques en la posada en marxa de comunitats de pràctica, ens trobem davant d'una gran paradoxa: són reptes aparentment senzills que costa molt consolidar; o bé, són moltes les iniciatives que es posen en marxa però poques les que finalment prosperen.\nDavant d'aquest fet, s'ha convertit en una obligació preguntar-nos per què passa i què podem fer per ser més eficients. I en concret: davant la gran existència i popularitat de les comunitats de pràctica que pretenen solucionar el gap entre la pràctica laboral real i la ideal en base al coneixement compartit dels implicats, per què no s'estenen més aquestes agrupacions ara que estem més a prop que mai d'organitzacions més horitzontals?\nPer respondre a aquestes preguntes el simposi comptarà amb experts de provada experiència aplicada que estan posant en marxa comunitats de pràctica tant en organitzacions públiques com privades.\nPonents: Manel Muntada Colell, Ángel L. Arbonies Ortiz i Javier Martínez Aldanondo.\nXarxes socials i aprenentatge informal a les organitzacions públiques\nLa societat del coneixement ja és una realitat que ens envaeix i condiciona. La nostra connexió i dependència de la Xarxa és cada vegada més gran, si considerem que, en el nostre context, entre el 70 i el 90 per cent dels joves i segons edats són usuaris habituals d'Internet i el 70% dels menors utilitzen xarxes socials i una part important d'ells generen continguts en les mateixes. A nivell més general (Red Innova, 2011), els internautes espanyols ja utilitzaven les xarxes socials per compartir informació (82,68%), contactes professionals (69,83%) i contactes entre amics (58,65%).\nLa situació descrita denota un canvi radical en les formes com es genera, utilitza i incrementa el coneixement personal i professional; també, posa en evidència la importància que adquireix l'aprenentatge informal derivat i planteja les formes com es manifesta i pot utilitzar-se en el marc de les diferents organitzacions. El present simposi presenta dos estudis realitzats en el marc de les administracions públiques: un, sobre les bones pràctiques en la creació i generació del coneixement i, un altre, sobre els sistemes informals que fan servir els treballadors públics per millorar les seves competències en el lloc de treball . També recull dues aportacions sobre estratègies i instruments validats per a la promoció i desenvolupament dels aprenentatges informals en les organitzacions.\nPonents: Aitor Silván Rico, Ana Fernández Félix, Saida López Crespo i Aleix Barrera-Corominas.\nTercera sessió (11/05/2018)\nSubdirectora general de Recerca i de Formació en Alta Direcció\nEstudis i experiències en la gestió del talent en l'àmbit de la direcció pública\nL'Escola d'Administració Pública de Catalunya té els reptes estratègics següents: implantar un model de prestigi orientat a la formació acadèmica, política, administrativa i humanista del personal de les administracions públiques catalanes; adequar la seva oferta de serveis i recursos a les exigències i les polítiques socials del segle XXI, i reforçar les seves xarxes internacionals amb centres homòlegs i acadèmics, posicionant-se entre els principals referents internacionals en la formació i la recerca en l'àmbit públic. Així, la nova estructura de l'escola vol potenciar la formació en alta direcció i la investigació, la formació contínua professionalitzadora i la projecció externa, orientada cap a un model d'excel·lència.\nEl projecte que presentem parteix del Projecte de Llei, aprovat el 21 de juliol de 2015, d'ordenació del sistema de direcció pública professional de la Generalitat de Catalunya i del seu sector públic. L'objectiu d’aquest projecte de llei va ser la professionalització, mitjançant el corresponent desenvolupament normatiu, dels càrrecs directius, introduint criteris d'idoneïtat i competència professional per a l'accés i l'avaluació de resultats.\nSota aquesta premissa, l'Escola inicia els treballs per desenvolupar el perfil professional de la funció directiva, detallant les funcions i les competències necessàries per dur-les a terme a partir dels principis d'actuació que s'estableixen en el projecte de llei. La finalitat és elaborar un diccionari de competències de l'alta funció directiva, avaluar el nivell actual dels directius en relació a aquestes competències i desenvolupar els itineraris de formació adequats i poder configurar itineraris de formació personalitzats.\nLes competències i habilitats directives són un element central per a qualsevol organització que vulgui donar resposta als reptes que se li plantegen i acomplir la seva missió de forma efectiva. Tanmateix, assolir organitzacions amb altes capacitats directives requereix esforços importants i la seva planificació prèvia. En el present estudi (IVÀLUA) hem realitzat un anàlisi de les competències directives a l’administració pública catalana, identificant àrees competencials a prioritzar així com estratègies pel desenvolupament de les persones i les organitzacions del sector públic. L’estudi ha comptat amb una enquesta, que han respost 312 directives públiques, en que se’ls ha demanat que valorin el seu grau d’acord o desacord amb una sèrie d’afirmacions relatives a les competències i habilitats directives identificades com a rellevants. Paral·lelament, per desenvolupar una millor comprensió d’aquestes, s’han realitzat 9 entrevistes en profunditat a directives públiques de diferents perfils. Els resultats de l’estudi indiquen que cal potenciar determinades àrees competencials i suggereixen que cal continuar potenciant una oferta formativa d’orientació pràctica.\nAixí mateix en el simposi es presentaran altres aportacions sobre la gestió del talent a les administracions públiques, la formació dels directius en l’àmbit de la salut, les competències claus dels estudis universitaris lligades al món laboral i l’avaluació de la selecció d’accés a l’administració pública en diferents administracions.\nPonents: Eulàlia Pla Rius, Tània Fernàndez Lleonart, Marta Camps Soler, Alexander Rodríguez López, Nuria Portillo-Poblador, Oscar Dalmau Ibañez, Carlos Mª Suso Llamas, Ana M. Castaño i Antonio L. García-Izquierdo.\nConferenciant, formadora i consultora\nTransferència de coneixement intergeneracional\nEl continu creixement de l'esperança de vida (que ara està en 82 anys) i els avenços de la medicina, sumat al també continuat descens de l'índex de natalitat, auguren un futur en què els més grans de 50 anys serem la nova majoria. Això es traduirà en carreres professionals més llargues i que exigiran d'una permanent actualització d'una banda i en el desenvolupament de polítiques de Recursos Humans que tinguin en compte tant l'envelliment de les plantilles com la problemàtica de la convivència generacional.\nLa revolució demogràfica que estem vivint posa a primera fila als treballadors madurs (+50) que són en aquest moment al nostre país el doble que els menors de 18. Això ens presenta un panorama en què aquest col·lectiu haurà de seguir aportant valor i romandre productius ja que és molt difícil que es produeixi el relleu generacional tradicional.\nD'altra banda, vivim en una societat fortament edatista (discriminació per edat) que dificulta enormement l'allargament de les carreres professionals dels treballadors fins al punt que en nombres globals són molts més els aturats majors de 45 anys que els menors de 35. Aquest col·lectiu sènior té moltes dificultats per reincorporar-se a una empresa en el cas d'estar desocupat o rellançar o prosseguir la seva carrera professional en el cas de romandre en l'organització i en moltes ocasions la seva pròpia actitud no ajuda a la seva posada en valor com a professional.\nLa convivència en una organització de fins a quatre generacions diferents fa imprescindible traçar programes que facilitin la relació i l'intercanvi de coneixement intergeneracional i que estimulin la creació d'equips de treball multigeneracionals.\nEns proposem revisar les experiències que en matèria de Gestió de l'Edat (Age Management) s'estan produint al nostre país i en països del nostre entorn en què ja és una realitat l'envelliment de les plantilles de professionals i analitzar com el professional madur pot construir una nova proposta de valor a partir de la seva experiència, però adaptant a les noves necessitats i requeriments de les empreses el seu ofici o professió.\nPonents: Laura Rosillo, Eva Herrero i Magda Vila.\nAprendre treballant en xarxa\nL'interès i preocupació pels processos d'aprenentatge és cada vegada més gran entre professionals i teòric-investigadors (no només de l'àmbit educatiu) per la seva contribució tant al benestar de les persones, com a la millora de les organitzacions i de la societat en el seu conjunt . A l'àmbit estrictament pedagògic, les teories sobre l'aprenentatge social són àmpliament conegudes i gaudeixen d'una llarga trajectòria. No obstant això, no ha estat fins a la seva translació a l'àmbit de les organitzacions, de l'aprenentatge organitzatiu, de la feina en el lloc de treball, que aquestes teories i principis sobre aprenentatge social i aprenentatge en xarxa estan concentrant l'interès que es mereixen. En relació amb aquesta temàtica, el present simposi presenta quatre aportacions que pretenen il·lustrar, des de perspectives i àmbits diferenciats, investigacions i experiències pràctiques sobre polítiques, dinàmiques i eines que permeten desenvolupar processos d'aprenentatge el treball en xarxa, amb i sense ús de la tecnologia.\nLa primera aportació es centra en l'àmbit socioeducatiu i té el doble objectiu de fomentar l'aprenentatge en xarxa i connectar els diversos serveis socioeducatius del districte barceloní del Raval. La segona contribució mostra alguns dels resultats d'una investigació d'àmbit nacional sobre els processos d'aprenentatge organitzatiu en els centres educatius de primària i secundària, així com l'ús que realitza el professorat de la tecnologia per a, entre altres coses, interaccionar i aprendre. El tercer text presenta una proposta de plataforma que té per objectiu potenciar la capacitat de treball i aprenentatge en xarxa del personal del Banc de Llet del Banc de Sang i Teixits de Catalunya. L'última contribució realitza una revisió de les característiques i necessitats de formació dels directius del segle XXI i proposa un programa de desenvolupament professional fonamentat en l'action learning. Aquestes quatre contribucions suposen una clara evidència d'una tendència cada vegada més marcada i demandada cap a propostes que permetin generar processos d'aprenentatge amb i mitjançant altres, tant en context laborals tancats com a àmbit sociocomunitaris més oberts i dinàmics.\nPonents: Anna Díaz-Vicario, Edgar Iglesias Vidal, Sara Franco Farré, Alicia Marzo Salas, David Rodríguez-Gómez, José Luís Muñoz Moreno, Vanessa Pleguezuelos Hernández i María Pilar Gamarra Gamarra.


Campus Universitari de la Mediterrània - Cursos i activitats d'estiu: Simetria i fractals en la música\nCIèNCIA I TECNOLOGIA - Simetria i fractals en la música\nData inici: 28-01-2020 Data fi: 28-01-2020\nPreu: 0 € Lloc:Auditori Eduard Toldrà\nLaura Farré Rozada és una pianista i matemàtica vilanovina especialitzada en el repertori dels segles XX i XXI. Actualment és estudiant de doctorat al Royal Birmingham Conservatoire del Regne Unit, becada per l’Arts & Humanities Research Council Midlands4Cities. Ha ofert concerts a Espanya, França, Alemanya, Canadà, Estats Units, Bulgària i el Regne Unit, i el seu àlbum de debut The French Reverie (2018) va estar patrocinat per 208 mecenes de 28 països. La seva recerca està centrada en la memorització connectant música i matemàtiques.\nObjectius de la conferència. Introduir al públic general com música i matemàtiques interactuen en el camp de la simetria i els fractals.\nPrograma de la conferència. Presentació didàctica combinant explicacions amb interpretacions d’alguns exemples per part de la pianista.\nAlgunes de les obres interpretades estan recollides al disc The French Reverie.


5 maneres de mantenir-se sa quan no es pot fer exercici - Article, Abril 2021\nNo hi ha temps ni energia per sortir al gimnàs? Cap problema.\nMentre que els amants del cafè cauen en una caiguda després d’abandonar la seva correcció diària de cafeïna, les persones actives i els addictes al gimnàs poden sentir-se molestos després de passar uns dies sense fer una sessió de suor. Ja sigui que una lesió, una cirurgia o una setmana de treball trepidant hagi fet impossible arribar al gimnàs, saltar-se uns quants entrenaments pot tenir un efecte notable sobre el cos: en dues setmanes, la força muscular comença a disminuir i augmenta la pressió arterial, segons Mark Peterson , professor ajudant de la Universitat de Michigan. Però no us preocupeu per perdre músculs o resistència: aprofiteu al màxim els dies de descans i manteniu la vostra salut física i mental amb aquests senzills consells.\nMés: El que heu de saber sobre l’autocura\nModifiqueu la vostra rutina\nAmb alguns canvis senzills a la vostra pràctica habitual d’entrenament, encara podreu agafar força sense agreujar la vostra lesió. En lloc de fer pissarres pesades o carreres de mig quilòmetre mentre es cura d’una lesió al genoll, proveu exercicis de pes corporal asseguts, com ara estiraments de la cama davantera, girs de colze a genoll i gats per assegureu-vos que la sang us bombi. Amb lesions al turmell o al peu, completeu un entrenament central a casa o enforteu la part superior del cos amb flexions de diamant modificades i rínxols de bíceps de banda de resistència.\nVeure: Sense excusa: lesió al genoll\nMantenir una dieta nutritiva\nDesprés de sotmetre’s a una cirurgia dolorosa, la primera reacció pot ser submergir-se en aliments pesats en carbohidrats per obtenir més comoditat. Però sense realitzar la vostra activitat física habitual, aquests plats rics en calories poden perjudicar la vostra salut. Parleu amb el vostre metge sobre quantes calories hauríeu de consumir durant la recuperació i no renuncieu a les proteïnes; la incorporació del macronutrient, juntament amb la vitamina C i el zinc, a la vostra dieta mantindrà el vostre sistema immunitari fort i us ajudarà a la cicatrització de les ferides. Acadèmia de Nutrició i Dietètica. A més, canvieu els dolços satisfactoris per alternatives saludables; si us van fer una cirurgia oral, canvieu el gelat ensucrat i adolorit per obtenir un bol d’açaí refredat o una tassa de iogurt grec cobert amb mel i canyella.\nvinagre de poma per a la infecció de la bufeta\nVeure: Sopa de refredament del doctor\nEstableix els teus objectius de salut\nSi us recupereu a casa, feu un diari nou, feu un balanç del vostre estat de salut actual i comenceu a traçar els vostres objectius físics i mentals. A continuació, elaboreu un pla per aconseguir-los i decidiu com mesurareu el vostre èxit. Si teniu intenció de córrer una milla de sis minuts en un termini de tres mesos, consulteu aquest objectiu establint ritmes objectius per a cadascun dels vostres trots, augmentant-los gradualment amb el pas del temps. Ja heu assolit els vostres objectius físics de l'any? Proveu d’investigar nous exercicis i decidiu com incorporar-los a la vostra rutina un cop torneu al gimnàs o penseu en practicar activitats calmants com la meditació o el ioga per alleujar l’estrès o l’ansietat.\nMés: Trucs mentals motivacionals per assolir qualsevol objectiu\nFeu una pausa a les xarxes socials\nTot i que les xarxes socials ofereixen una gran quantitat d’atacs i #healthgoals, el vostre període de recuperació és l’oportunitat perfecta per sortir de la pantalla. Si el vostre descans al gimnàs genera ansietat per perdre el progrés de la salut, veure que els bloggers de fitness es jacten dels seus èxits en línia pot alimentar el foc. En un Estudi del 2012 , els investigadors van trobar que els estudiants universitaris que van passar més temps a Facebook van informar que tenien una autoestima més baixa que els que passaven menys temps, de manera que una pausa del vostre feed de notícies pot ajudar la vostra salut mental.\nVeure : Com us poden sentir les xarxes socials fora de casa\nCamina per tot arreu\nViure en una ciutat en auge pot comportar l’avantatge del transport públic, però, mentre estigui en un parèntesi de gimnàs, intenteu caminar cap a les vostres destinacions en lloc d’utilitzar el metro. Caminar a un ritme moderat durant mitja hora us pot ajudar a cremar una mitjana de 150 calories i, per augmentar la intensitat, treballeu en algunes estocades o caminades laterals. Si la vostra ciutat és massa àmplia per anar caminant fàcilment a restaurants o a la botiga de queviures, passejar pel barri farà el truc.\nMés: Com treure el pes\ndolor que es mou al voltant del cos\ncom obtenir oli de coco a la dieta\nés oli de coco bo per a la diabetis


Saber més respecte al cognom Aabdullah és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Aabdullah sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Aabdullah.\nEl cognom Aabdullah en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Aabdullah, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Aabdullah és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Aabdullah\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Aabdullah en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Aabdullah, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Aabdullah que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Aabdullah, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Aabdullah. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Aabdullah és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Aabdullah del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Aabdullah en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Aabdullah poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Aabdullah és un cognom més freqüent, i en quins països Aabdullah és un cognom insòlit o inexistent.


Tombem els pilars de la precarietat. VAGA del 8 al 11 juny – CGTCatalunya\nInici > General > Tombem els pilars de la precarietat. VAGA del 8 al 11 juny\nLa situació de la plantilla al conjunt de les Universitats, en general, i a la UAB, en particular, és des de fa temps insostenible. Ara, amb la crisi catalitzada per la COVID-19, el grau d’explotació a què es veu sotmesa la plantilla s’ha incrementat encara més, arribant fins i tot a denegar pròrrogues contractuals aprovades pel propi ministeri. La manca de voluntat negociadora per part de la UAB, menyspreant el conjunt dels treballadors, no ens ha deixat cap altra alternativa que la convocatòria de vaga pels propers dies 8, 9, 10 i 11 de juny.\nLes exigències mínimes immediates que permetin començar a redirigir la nefasta situació de la plantilla són:\n1.- La finalització de la concatenació fraudulenta de contractes temporals.\n2.- Aturar l'increment de ràtios en graus i màsters. L’increment de ràtios perjudica objectivament la qualitat de la docència i incrementa la sobrecàrrega docent del professorat, ja que el que es busca és eliminar llocs de treball.\n3.- El reconeixement de l’esforç addicional que en molts casos, tant en l’àmbit docent com en el d’administració, suposa l’activitat laboral de forma telemàtica.\n4.- El compliment estricte de l’Estatut del Personal Investigador en Formació (EPIF) i l’aplicació del quart any de contracte.\n5.- La immediata equiparació salarial dels investigadors postdoctorals propis de la UAB a les taules salarials que es desprenen de la Llei 14/2011 de la Llei de la Ciència i la garantia que l’adequació de la seva càrrega docent al màxim que estableix la llei en el curs 2021-2022 no suposarà la pèrdua de cap lloc de treball.\n6.- Plans d’estabilització per al PDI i PAS precari a la UAB, tant interí, com PAS de Capítol VI, professorat associat, professorat investigador postdoctoral, etc.\n7.- La finalització dels acomiadaments, no renovacions de contractes o supressió d’interinatges sense consolidació de personal que porta anys encadenant situacions precàries a la UAB després d’anys de realitzar la seva tasca laboral.\n8.- La finalització de la utilització de concursos en el PDI interí com a eina per realitzar acomiadaments encoberts..\n9.- La contractació del professorat associat amb contractes d’A4 fins que es completi el pla d’estabilització. El manteniment de totes les places fins que finalitzi el pla de regularització, cap més associat al carrer!\n10.- L’equiparació al màxim legal de totes les pròrrogues COVID-19 per tot el personal amb contractes d’obra finalista afectats per l’estat d’alarma.\n11.- Transparència en la reclassificació del Personal d'Administració i Serveis (PAS) i publicació dels criteris de categories professionals per acabar així amb arbitrarietats i dobles escales salarials.


Cronologia de Pablo Picasso\nAquesta cronologia presenta les dades biogràfiques de Pablo Picasso, il·lustrada amb les obres principals que es poden visitar al museu.\n1881, 25 d’octubre\nNeix a Màlaga, fill primogènit de María Picasso López i José Ruiz Blasco, pintor, professor de l’Escuela de Bellas Artes de San Telmo i conservador del Museo Municipal.\nLa família Ruiz Picasso resideix a la Corunya, on el pare ha guanyat una plaça com a professor de l’Escuela de Bellas Artes da Guarda, on Picasso inicia els seus estudis artístics l’any 1892.\nPrimera visita de Picasso al Museo del Prado a Madrid. Els Ruiz Picasso, després de passar l’estiu a Màlaga, fixen la seva residència a Barcelona. Examen d’ingrés a l’Escola de Belles Arts de la Llotja, on cursa els seus estudis durant dos anys.\nObra principal que es pot visitar a museu: Home amb boina\nObra principal que es pot visitar a museu: Autoretrat, Retrat de la mare de l’artista, Retrat del pare de l’artista, Retrat de la tia Pepa, Paisatge muntanyenc.\nPresenta Ciència i caritat a l’Exposición General de Bellas Artes de Madrid. Inicia estudis a l’Academia de Bellas Artes de San Fernando de Madrid per voluntat familiar, però aviat abandona l’ Acadèmia. Visites freqüents al Museo del Prado.\nObra principal que es pot visitar a museu: Ciència i caritat\nCau malalt d’escarlatina. Retorn a Barcelona i trasllat a Horta d’Ebre (avui Horta de Sant Joan, Terra Alta, Tarragona), invitat pel seu amic Manuel Pallarès.\n“Tot el que sé ho he après al poble d’e n Pallarès” digué Picasso anys més tard.\nObra principal que es pot visitar a museu: El mas del Quiquet\nRetorn a Barcelona. Freqüenta la cerveseria Quatre Gats, lloc de reunió de l’art d’avantguarda. Comparteix tertúlies amb Carles Casagemas, Jaume Sabartés, els germans Reventós, els germans Soto, els germans Cardona i Joan Vidal Ventosa.\nObra principal que es pot visitar a museu: El divan\nPrimera exposició individual als Quatre Gats. Al setembre, primer viatge a París, amb Carles Casagemas, amb motiu de l’Exposició Universal de París, on s’exhibia una obra de Picasso, Darrers moments, actualment desapareguda. Coneix Pere Mañach, el seu primer marxant, i té el primer contacte amb la galerista Berthe Weill. Retorna a Barcelona a final de desembre i celebra el Cap d’Any a Màlaga, en companyia de Casagemas.\nObra principal que es pot visitar a museu: Poeta decadente, Retrat de l’escriptor Ramon Reventós, El carrer de la Riera de Sant Joan, des de la finestra de l’estudi de l’artista, L’abraçada, Barraca de fira\nTrasllat a Madrid. Suïcidi de Casagemas a París. Funda amb Francesc d’Assís Soler la revista Arte Joven, de la qual s ’editen 5 números. Torna a Barcelona. De l’1 al 16 de juny, exposició conjunta de Casas i Picasso a la Sala Parés de Barcelona. Segon viatge a París. Del 25 de juny al 14 de juliol, primera exposició a París, a la Galeria Vollard, on exposa conjuntament amb el pintor basc Francisco Iturrino. Hi coneix el poeta Max Jacob. Inici de l’època blava.\nObra principal que es pot visitar a museu: La fi del número, L’espera (Margot), Natura morta, La dona de la còfia\nRetorn a Barcelona i tercer viatge a París, on viu i treballa, amb estretors, a l’habitació de Max Jacob.\nRetorn a Barcelona. Inicia els estudis per a La vida, obra mestra de l’època blava, actualment al Cleveland Museum of Art.\nObra principal que es pot visitar a museu: Desemparats, Terrats de Barcelona\nQuart i definitiu viatge a París. S’instal·la a Montmartre, a l’edifici conegut com Bateau-Lavoir , del carrer de Ravignan, 13. Hi coneix Fernande Olivier, que serà la seva companya fins al 1912. Coneix, també, els poetes Guillaume Apollinaire i André Salmon. Freqüenta el circ Medrano.\nObra principal que es pot visitar a museu: El foll, L’àpat frugal\nInici de l’època rosa. A l’estiu passa tres setmanes a casa de l’escriptor Tom Schilperoort a Schoorl (Holanda). Coneix els germans Leo i Gertrude Stein.\nObra principal que es pot visitar a museu: Retrat de la senyora Canals\nEls Stein li presenten Henri Matisse. Estada a Gósol (Berguedà, Lleida). Retorn a París.\nObra principal que es pot visitar a museu: Cap de dona (Fernande)\nRealitza Les Demoiselles d’Avignon, punt de partida del C ubisme. Coneix Daniel-Henri Kahnweiler, que serà el seu marxant principal. Coneix Georges Braque.\nBraque i Picasso desenvolupen el Cubisme.\nObra principal que es pot visitar a museu: L’ofrena\nTrasllat a Barcelona amb Fernande. Estada d ’estiu a Horta de Sant Joan. Retorn a París i canvi de domicili: deixa el Bateau-Lavoir i s’instal·la al Boulevard Clichy, 11.\nPicasso i Fernande passen unes dies d’estiu a Barcelona i després a Cadaqués.\nPicasso va a l’estiu a Ceret, on es retroba amb Frank Burty Haviland i Manolo Hugué. Braque s’instal·la també a Ceret. A la tardor coneix Eva Gouel (Marcelle Humbert), que esdevindrà la seva companya.\nFa els primers collages. Exposa a les Galeries Dalmau de Barcelona. Després de la separació amb Fernande, inicia la seva vida en comú amb Eva. Nova residència al Boulevard Raspail, 242.\nMort del seu pare. Breu estada a Barcelona per assistir a l’enterrament.\nA l’estiu s’instal·la a Avinyó. Braque i Derain són mobilitzats per la guerra, fet que representa la fi del Cubisme com a moviment. A l’octubre torna a París, amb Eva.\nMor Eva Gouel.\nJean Cocteau li presenta Serge de Diaghilev, director dels Ballets Russos, que li proposa treballar en el ballet Parade.\nViatge a Itàlia amb Cocteau per treballar amb els Ballets Russos. Coneix la ballarina Olga K hok hlova. Estrena de Parade a París, amb teló, decoracions i vestuari de Picasso. Estada a Barcelona de juny a novembre.Arlequí\nObra principal que es pot visitar a museu: Blanquita Suárez, El passeig de Colom, Cavall banyegat\nCasament amb Olga Koklova a París. Es traslladen a la rue La Boétie, 23. Exposició “Matisse-Picasso” a la galeria Paul Guillaume de París, organitzada pel marxant Rosenberg.\nViatge a Londres per preparar El sombrero de tres picos, la nova producció dels Ballets Russos.\nEstrena a París de Pulcinella, tercera col·laboració amb la companyia de Diaghilev. Joan Miró visita per primer cop el taller de Picasso i sorgeix una bona amistat.\nNaixement del seu fill, Paulo.\nConeix el poeta i crític André Breton, capdavanter del moviment surrealista. Passa l’estiu a Cap d’Antibes.\nEstrena a París del ballet Mercure, amb decorats i vestuari de Picasso.\nObra principal que es pot visitar a museu: Copa i paquet de tabac\nNo participa directament en el surrealisme, però l’amistat amb escriptors del moment l’involucra, sovint, amb les manifestacions del grup.\nConeix Marie-Thérèse Walter, amb qui manté una relació fins al 1936, i amb qui tindrà una filla, Maya.\nComença la seva col·laboració amb Juli González, que l’inicia en l’escultura de metall. Salvador Dalí visita Picasso en el seu primer viatge a París.\nS’instal·la al castell de Boisgeloup, a Normandia, que havia comprat un any abans, i on instal·la el seu taller d’escultura.\nChristian Zervos publica el primer volum del seu catàleg monumental de l’obra de Picasso (32 volums). Els Museus d’ Art de Barcelona adquireixen la col·lecció de Lluís Plandiura, amb obres de Picasso.\nVacances d’estiu a Espanya: Sant Sebastià, Madrid, Toledo i Barcelona.\nRuptura amb Olga. Naixement de Maya, filla de Marie-Thérèse Walter i Picasso. Sabartés es converteix en el seu secretari particular. Inici de l’amistat amb Paul Éluard.\nObra principal que es pot visitar a museu: La Minotauromàquia\nEn esclatar la Guerra Civil a Espanya, s’arrenglera al bàndol republicà. Es trasllada a Mougins, on el visiten els Éluard, els Zervos, Roland Penrose, Lee Miller, Man Ray i Dora Maar, fotògrafa vinculada al moviment surrealista, que es convertirà en la seva nova companya. Nomenament com a director honorífic del Museo del Prado de Madrid.\nInstal·la el seu taller a la rue des Grands Augustins de París. El 26 d’abril l’aviació alemanya bombardeja la població de Gernika (País Basc). De maig a juny treballa en la pintura Guernica, per ser presentada al Pavelló de la República espanyola a l’Exposició Internacional de París. Viatja a Suïssa i visita Paul Klee.\nMort de la seva mare, María Picasso López, a Barcelona. S’instal·la a Royan amb Dora Maar i Sabartés. Decideix no retornar a Espanya fins que no acabi el règim franquista.\nObra principal que es pot visitar a museu: Retrat de Jaume Sabartés amb gorgera i barret\nEscriu la primera obra de teatre: El desig agafat per la cua.\nConeix Françoise Gilot, jove pintora que serà la seva companya durant deu anys i amb qui tindrà dos fills, Claude i Paloma.\nL’Humanité anuncia la seva afiliació al Partit Comunista francès.\nInicia la col·laboració amb Fernand Mourlot, en el taller del qual explora les possibilitats creatives de la litografia\nExposició al MOMA de Nova York: “Picasso. Fifty Years of his Art”. Picasso treballa en el Palau Grimaldi, que anys després serà el Museu Picasso d’Antíbol.\nNaixement de Claude, fill de Françoise Gilot i Picasso. Es traslladen a viure a Vallauris (Provença), on inicia la seva activitat com a ceramista.\nParticipa a Wroclaw (Polònia) al Congrés d’Intel·lectuals per la Pau i pronuncia un discurs a favor de la llibertat de Pablo Neruda.\nNaixement de Paloma, filla de Françoise Gilot i Picasso.\nSeparació de Picasso i Françoise. Coneix Jacqueline Roque, que serà la seva parella fins a la mort de Picasso.\nMort d’Olga Khokhlova. Adquireix la vil·la La Californiea Canes, on s’instal·la amb Jacqueline.\nPinta Las Meninas, que donarà al Museu Picasso de Barcelona el 1968.\nObra principal que es pot visitar a museu: Plata espanyola, Salt amb la garrotxa\nCompra el castell de Vauvenargues, prop d’Aix-en-Provence.\nCasament de Picasso i Jacqueline Roque a Vallauris. S’instal·len a Notre-Dame-de-Vie a Mougins.\nIntensa activitat com a gravador des d’aleshores i durant deu anys.\nObre les portes al públic el Museu Picasso de Barcelona, amb el nom de Col·lecció Sabartés, atès que l’oposició manifesta de Picasso al règim de Franco impossibilita obrir el museu amb el seu nom. L’integren la col·lecció personal de Sabartés i la col·lecció d’obres de Picasso dels Museus d’ Art de Barcelona.\nObra principal que es pot visitar a museu: Pintor treballant\nMort de Sabartés. Picasso li ret homenatge donant al Museu Picasso de Barcelona el Retrat blau de Sabartés ila sèrie de Las Meninas.\nObra principal que es pot visitar a museu: Home assegut\nGran donació, del mateix Picasso al Museu Picasso de Barcelona, de les més de 900 obres que es conserven al domicili de la seva família a Barcelona.\nInstal·lació de 8 pintures de Picasso a la Grande Galerie del Louvre, primer cop que es pengen al Louvre les obres d’un artista viu. [segons fa notar el nét de Picasso, Olivier Widmaier, a Portraits de famille. París, Éditions Ramsay, 2002, pàg. 123]\n1973, 8 d’abril\nMort de Pablo Ruiz Picasso a Notre-Dame-de-Vie, a Mougins. El 10 d’abril és enterrat al jardí del seu castell de Vauvenargues.


El català acaba tercer després de patir una caiguda quan liderava la cursa\n2 min. Xest 18/11/2018 14:18\n651x366 Gran remuntada d'Àlex Márquez en una cursa de Moto2 guanyada per Oliveira / EFE Gran remuntada d'Àlex Márquez en una cursa de Moto2 guanyada per Oliveira / EFE\nEl portuguès Miguel Oliveira (KTM) ha obtingut l'última victòria de la temporada del Mundial de Moto2 al Gran Premi de la Comunitat Valenciana, al circuit Ricardo Tormo de Xest. Oliveira tanca així el Mundial amb tres triomfs.\nDesprés d'Oliveira han entrat el basc Iker Lecuona (KTM), que aconsegueix el seu primer podi en el campionat del món, i el català Àlex Márquez (Estrella Galicia 0,0 Kalex), líder de la prova durant bastantes voltes –entre la sisena i la catorzena–, fins que ha patit una caiguda de la qual s'ha pogut recuperar i acabar pujant fins a la tercera posició.\nNEVER GIVE UP! ✊\nIt wasn't the win, but that was some recovery by @alexmarquez73 to salvage third place 💪 #ValenciaGP 🇪🇸 pic.twitter.com/5vLUI3poLk\n— MotoGP™🇪🇸🏁 (@MotoGP) 18 de novembre de 2018\nLa cursa ha estat marcada per la pluja i per una caiguda de l'italià Luca Marini (Kalex), que ha arrossegat, ja a la primera volta, Joan Mir (Estrella Galicia 0,0 Kalex) i l'italià Lorenzo Baldasarri (Kalex). Màrquez ha pres el liderat, però quan ho tenia tot controlat ha caigut per culpa de la pluja i l'ha cedit al portuguès. El campió del Mundial, l'italià Francesco Bagnaia, tampoc ha pogut pujar al podi per tancar la seva magnífica temporada.


Apartment Artatore 2475a Mali Losinj Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Artatore 2475a\nAl visitar cunski, vosté es sentirà com a casa a Apartment Artatore 2475a, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Artatore 2475a asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Artatore 2475a és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a cunski.


Antonio Vargas Zurita, pregoner de les falles de Dénia 2019 - Comarcal CV\nInicio Canales Fallas Antonio Vargas Zurita, pregoner de les falles de Dénia 2019\nEl faller Antonio Vargas Zurita, de la falla Oeste, ha estat elegit per pronunciar el pregó de les falles de Dénia amb la qual arrencaran, de manera oficial, les festes falleres dissabte, 2 de març.\nL’anunci es va produir a la vesprada – nit de dimarts, abans de la celebració de la final dels Jocs Fallers a la seu de la Junta Local Fallera de Dénia, en què van estar presents els càrrecs de les falles de Dénia i les falleres majors, Amparo Petrie i Neus Suárez.\nVargas va començar el seu camí en el món de les falles en 1980 com a membre de la falla Les Roques, a la qual va pertànyer durant quatre exercicis. Però si a una falla està lligat és a la falla Oeste, a la qual pertany de manera ininterrompuda des de l’any 1993.\nEn aquesta comissió ha estat cinc anys delegat de loteries, un any va ser tresorer, va ser delegat d’infantil durant dos anys, i durant 13 anys ha sigut delegat a la Junta Local Fallera de Dénia.\nEn l’exercici 2003-2004 va exercir de president de la falla i anys després, l’any 2008, va crear l’Associació Cultural Falla Oeste, de la qual ha sigut president durant quatre anys. Vargas va rebre el 2015 la distinció de Bunyol d’Or amb fulles de llorer i Brillants de la Junta Local Fallera de Dénia i de la Junta Central Fallera de València.\nA més, és pare de fallers. El seu fill va ser president infantil i la seva filla va ostentar els càrrecs de fallera major infantil i fallera major de la comissió. A més va formar part de la cort d’honor de les Falleres Majors de Dénia.\nPoc va voler avançar el pregoner del que serà el seu discurs, que afronta amb il·lusió i molta responsabilitat. Únicament va avançar que la seva intenció és que «les falles de Dénia tinguen veu».\nArtículo anteriorAcuerdo de Gana Energía y ATA para ofrecer tarifas especiales para autónomos\nArtículo siguienteAna Barceló explica en la Marina Baixa la ampliación de la hospital comarcal y la mejora de accesos\nPreselecciones 2015: Sector Camins al Grau\nCrespo propone que las Fallas Municipales de Valencia 2018 sean elegidas por las 390 comisiones de la ciudad


JP Morgan, interessat en finançar el Bernabéu\nEl primer executiu del banc nord-americà JP Morgan, Jamie Dimon, es va reunir aquest estiu amb el president del Reial Madrid i d'ACS, Florentino Pérez, per tractar sobre el finançament del Santiago Bernabéu, que necessitaria 575 milions d'euros per finançar la reforma del camp.\nEls porters Courtois i Oblak protagonitzen un derbi madrileny que acaba sense gols (0-0)\nEl Madrid guanya el Getafe en el seu primer partit de Lliga (2-0)\nFonts del sector han confirmat que els dos directius van tractar sobre la situació econòmica i política d'Espanya, on JP Morgan té un valor borsari de 385.200 milions de dòlars, ha invertit en sectors com energia fotovoltaica o en el negoci de préstecs fallits.\nPrecisament, el banc va donar un aval sobre 15.000 milions a ACS per finançar la compra d'Abertis i va liderar el crèdit sindicat per la mateixa quantitat en el que va aportar 1.049 milions al costat d'una vintena de bancs.\nSegons explica 'El Confidencial', per cada mes de l'aval, ACS pagava 25 milions d'euros a JP Morgan, una operació molt beneficiosa per a les parts perquè ha permès al grup espanyol esdevenir una empresa concessionària, amb una rendibilitat molt més alta que la que dóna la construcció, i al banc apuntar-unes comissions molt altes per posar el seu balanç en risc en la major transacció corporativa a Espanya en anys.\nFins al moment JP Morgan ha declinat fer comentaris sobre el seu interès al Bernabéu, mentre que el club blanc no ha pres cap decisió sobre a qui donar el mandat per estructurar el préstec sindicat que va ser aprovat recentment per l'assemblea de socis compromissaris.


S'inicien les obres del passeig marítim del port amb l'objectiu d'integrar-lo més al nucli urbà » Ajuntament de l'Ampolla\nS'inicien les obres del passeig marítim del port a...\nS'inicien les obres del p...\nL’empresa pública Ports de la Generalitat ha iniciat les obres d’urbanització i reordenació del passeig marítim i el moll que separa el sector pesquer del sector nàutic al port del nostre municipi, amb l’objectiu de reordenar els usos, potenciar la qualitat dels espais, millorar la mobilitat i impulsar l’engranatge del port amb el teixit urbà, creant nous espais per als ciutadans. El projecte, inclòs en el Pla d’inversions 2018 de l’empresa, compta amb una inversió de 242.000 euros i tres mesos d’execució.\nEl gerent de Ports de la Generalitat, Joan Pere Gómez Comes, va visitar aquest passat dilluns les obres del passeig marítim, acompanyat de l’alcalde, Francesc Arasa; del delegat del govern de la Generalitat a les Terres de l’Ebre, Xavier Pallarès; del director dels serveis territorials de Territori i Sostenibilitat, Antoni Suárez; del patró major de la Confraria de Pescadors, Josep Molina; i del president del Club Nàutic, Jordi Brull, entre d’altres autoritats i directius.\nEl passeig marítim abans estava a la mateixa cota que el vial i el desguàs de les aigües pluvials. Amb aquest projecte, s’elevarà el passeig marítim respecte al vial per separar el trànsit de rodat de la zona de vianants, i es millorarà la recollida de les aigües superficials del passeig i les derivarà a una nova xarxa d’aigües pluvials per evitar el desguàs a la superfície.


L’IMAS vol consolidar el lideratge en acolliment familiar - Consell de Mallorca\nVés enrere L’IMAS vol consolidar el lideratge en acolliment familiar\nL’IMAS vol consolidar el lideratge en acolliment familiar.\nImatge de la intervenció de la presidenta del Consell de Mallorca durant la inauguració de la trobada.\nLa consellera de Drets Socials i presidenta de l'IMAS, Sofia Alonso, durant l'obertura de la jornada.\nEl psicòleg basc, Javier Múgica, durant la seva ponència 'La família, un entorn segur' en un entorn canviant. Claus i reptes.\nLa presidenta Cladera i la consellera Sofia Alonso amb el Defensor del Menor, Josep Lluís Riera.\nMembres de famílies d'acollida i d'adopció que han participat a la taula rodona 'Experiències d'entorns segurs als acolliments familiars i les adopcions'.\nL’IMAS vol consolidar el lideratge en acolliment familiar\n150 professionals i famílies adoptives i d’acollida participen en la jornada tècnica 'La família, entorn segur'.\nHan reflexionat sobre la importància de la parentalitat positiva i la necessitat d’imposar límits perquè infants i joves es desenvolupin de manera segura física i emocionalment.\nLa necessitat que nins, nines i adolescents tenguin l’oportunitat de gaudir d’un ambient estable, lliure de violència i que garanteixi el seu benestar físic i emocional ha estat l’eix central de la jornada 'La família, entorn segur', que ha organitzat la Direcció Insular d’Infància i Família de l’IMAS avui dilluns a Casa Esment.\nEn aquest sentit, l’IMAS aposta de manera clara per l’acolliment familiar «per tal d’oferir als nins, nines i joves que per diferents motius han estat separats dels seus progenitors de manera temporal un àmbit de criança el més normalitzat possible mentre es treballa amb la família d’origen per al retrobament», ha explicat la presidenta del Consell, Catalina Cladera, durant la inauguració de la trobada.\nSis de cada deu infants a mesura de protecció viuen amb una família d’acollida, una dada que fa de Mallorca «territori capdavanter en nombre d’acolliments familiars formalitzats i volem seguir creixent en nombre, però també en qualitat i, sobretot, en treball amb la família biològica i per evitar situacions de desemparament, per això l’IMAS fa una intensa feina de prevenció amb intervencions directes de tècnics de la institució a domicilis de famílies amb declaració de risc». En concret, durant el darrer any s’ha fet feina amb 176 famílies i 319 infants.\n«Tots necessitam comptar amb un entorn segur, un espai lliure de violència, en el qual totes les persones es regeixen pel respecte i l’afecte, i els infants i joves s’hi sentin protegits, atesos i estimats», ha destacat la presidenta de l’IMAS, Sofía Alonso, davant els 150 tècnics i especialistes en l’àmbit de la infància i l’adolescència de Mallorca.\nAlonso, ha afegit que «mantenir aquest entorn és responsabilitat dels pares i mares, però també de tota la societat en general i, per descomptat, de les administracions públiques; quan es produeixen situacions de desemparament, les institucions hem de procurar espais on se sentin estimats, puguin créixer en valors i bons hàbits».\nPer la seva banda, els psicòlegs del Servei de Cooperació d’Iniciativa Social del País Basc, Javier Múgica i Alberto Rodríguez, han centrat les seves ponències en la «la família com a entorn segur en un entorn canviant» i en com procurar aquests espais estables a infants i adolescents que han viscut experiències primerenques adverses. «L’existència d’aquests espais és clau per al desenvolupament ple de l’infant; si no es compta amb ells, es pot donar un desenvolupament però incomplet, minvat», han dit.\n«Per exemple, en cas que el nin o la nina hagi patit un mal previ (a causa de la seva història de vida, família de la qual prové, crisi, salut, etc.) necessitarà un entorn segur per a poder recuperar-se i sobreposar-se a aquestes dificultats».\nTant els experts com professionals, famílies acollidores, famílies adoptives i joves adoptats i acollits que han participat en la taula rodona per parlar sobre la seva experiència amb relació a les famílies com a entorns segurs, tot i la diversitat i evolució del concepte, han abordat les qualitats que s’han de donar per a constituir-los.\nTots han coincidit que, a banda de cobrir les necessitats físiques i emocionals, no es pot considerar un espai com «segur i protector» sense persones adultes conscients. Els infants «necessiten referents adults, i no solament de la seva família»; els professionals que es relacionen amb ells han de tenir una mirada respectuosa cap als infants i les seves històries o les seves diferents cultures; «quan ens relacionem de manera afectiva amb infants i adolescent, cream vincles i se senten acompanyats, estimulats i sostinguts per algú que els cuidi i els ajudi a desenvolupar-se, però també que els ajudi a establir límits».\nInsisteixen que només d’aquesta manera es podran abordar conflictes «des de la disciplina positiva, sense recórrer a cap forma de violència física o emocional». Com en són mostra els espais de mediació per a les famílies dels quals disposa l’IMAS.\nPer últim, tots estan d’acord en la importància d’assegurar la participació infantil i juvenil, en l’àmbit familiar però també social. «És important escoltar les seves veus i que existeixi un feedback real a les seves propostes. No sols cal escoltar-los, també respondre’ls».\nAmb aquesta finalitat, l’IMAS col·labora amb UNICEF en el desenvolupament de noves Ciutats Amigues de la Infància entre els municipis de l’illa i és l’única institució del país que compta amb un Consell d’Infància i Adolescència en el qual estan representats infants i joves amb mesura de protecció de Mallorca. A més, el Departament d’Infància i Família del Consell treballa en la constitució d’un òrgan que representi tot el col·lectiu, en el marc de l’Observatori de la Infància i l’Adolescència de Mallorca (OIIAM).


El Debat de Catalunya al Congrés\nEl líder de Cs demana a Rajoy que actuï «amb fermesa i sense complexes» i li demana, en català, que convoqui eleccions a Catalunya\nActualitzada 11/10/2017 a les 18:33\nEl president de Cs, Albert Rivera, insisteix que no es pot dialogar «amb els que liquiden la llei i els drets dels ciutadans» i, per tant, tira per terra les aspiracions del Govern d'aconseguir una mediació. «Diàleg sí, però només entre demòcrates i compatriotes, no podem fiar a una taula fosca o a un mediador internacional el que li correspon al Parlament», ha manifestat durant la seva intervenció al ple del Congrés on ha comparegut Rajoy per valorar les conseqüències de l'1-O. Rivera també ha celebrat que «Rajoy hagi rectificat» i hagi activat la via del 155 aquest dimecres 11 d'octubre amb l'enviament d'un requeriment a Puigdemont. «Ha d'actuar amb fermesa i sense complexes», ha manifestat. Com porta fent en les darreres setmanes, demana al govern espanyol que apliqui el 155 i convoqui eleccions. Enguany ha tornat a fer la mateixa petició i s'ha dirigit al Congrés en català per demanar a Rajoy que hi posi data. «Votarem, volem votar», ha dit, fent seu el clam dels ciutadans que defensaven el referèndum.\nRivera assegura que l'Estat «no pot renunciar a aplicar la Constitució» i ha defensat que el paper dels legisladors és aplicar les lleis. «No entenc per què acusen Rajoy d'amagar-se darrera la llei, és el que ha de fer», ha manifestat.\nHa apel·lat a tots els espanyols «a donar-se la mà, també si pensen diferent». Tot, per salvaguardar la unitat de l'estat espanyol. «Jo no tinc cap complex de compartir amb Aznar, González o Sánchez diagnòstic i solucions», ha manifestat Rivera, que afegeix que el problema el tindria «si ho compartís amb els que volen liquidar la sobirania».\nNovament, ha demanat a Rajoy que apliqui el 155 per convocar eleccions i ho ha fet adreçant-se al plenari del Congrés en català. «No tenim por a les urnes, volem votar i votarem, falta posar-hi data», ha dit, fent seves les proclames dels ciutadans en favor del referèndum.


Els jardins de la industrialització al Ter. El dibuix al servei del paisatge. De Manel Vicente | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nEls jardins de la industrialització al Ter. El dibuix al servei del paisatge. De Manel Vicente\n© Manel Vicente (Colònia Rusiñol)\nLloc: Sala d'exposicions del COAC-Vic\nData inici : Dilluns, 19 abril, 2021\nData fi : Divendres, 14 maig, 2021\nHorari: De dilluns a dijous de 9 a 13h, i de 15 a 16h\nDel 19 d'abril al 14 de maig es podrà visitar a la seu de Vic del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya l’exposició "Els jardins de la industrialització al Ter. El dibuix al servei del paisatge. De Manel Vicente", amb la col·laboració del Museu del Ter.\nA tota tasca de conservació del patrimoni cultural, i en aquest cas el que es refereix al patrimoni industrial i les seves relacions amb el riu i el paisatge, l’ha de precedir un estudi i anàlisi interdisciplinari de tots els seus elements. Matèries com història, biologia, sociologia, geografia, antropologia, art, paisatgisme, fotografia, jardineria, pintura, informàtica,… es fan presents i aporten noves llums sobre el que es treballa. Els industrials del Ter, riu que en aquest cas és element clau que serveix d’unió entre totes les seves indústries, van anar més enllà de crear uns espais netament productius. Es va produir una ocupació simbòlica del territori i una presència singular i identitàries a través de la millora dels espais que envoltaven les colònies i dels seus espais interns mitjançant els jardins que es van crear.\nAquesta exposició es centra en destacar aquest aspecte paisatgístic, on es proposen varies línies de treball:\n- Ressaltar les característiques i localitzacions d’aquests espais verds i la seva riquesa vegetal.\n- Presentar el procés d’execució material de la representació d’aquests espais modificats. Des dels recorreguts de reconeixement de vegetals, passant per l’elaboració dels esborranys amb la decisió dels criteris de representació, arribant a la impressió definitiva.\n- Constatar la gravetat de la pèrdua d’aquests bens culturals i la necessitat de conscienciar-nos sobre la seva conservació i recuperació.\nAquests estudis i treballs han quedat recollits en una publicació anomenada “Els jardins de la industrialització del Ter”, en la que també hi ha un inventari vegetal a dia de la publicació del llibre que destaca per la seva riquesa ecològica.”\nManel Vicente, enginyer agrònom amb Màster en Paisatgisme, i comissari de l’exposició\nAntoni Companys, doctor arquitecte i comissari.


Els circuits d'aquesta llista han estat patrocinats principalment per entitats diverses, no necessàriament per Clubs afiliats a la FCOC, com per exemple Ajuntaments i entitats esportives. El promotor del circuit és el responsable últim del seu circuit, incloent el manteniment. La FCOC en fa difusió, però no te responsabilitat ni "propietat" ni dret d'ús sobre els circuits.\nAl refugi de Malniu; per consultar calendari d'obertura i possibilitat d'adquirir el mapa fora d'aquest calendari: Web del refugi de Malniu LaNovaFita El municipi més proper i al que pertany el refugi és Meranges. Des d'allà, 10 km per camí de muntanya (5 asfaltats i 5 de pista practicable per a turismes.


El Casinet d’Hostafrancs rep centenars de veïns per gaudir del Vermut de la Festa Major | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nEl Casinet d’Hostafrancs rep centenars de veïns per gaudir del Vermut de la Festa Major\nDes de primera hora del matí de diumenge diversos voluntaris van treballar per preparar prop d'un miler de safates amb cloïsses i olives, així com el tradicional got amb vermut, que posteriorment es van servir al pati del centre cívic. [[Vegeu reportatge fotogràfic]]\nLa 23a edició del Vermut de la Festa Major d’Hostafrancs va reunir, un any més, centenars de veïns i veïnes. Des de primera hora del matí de diumenge diversos voluntaris van treballar per preparar prop d’un miler de safates amb cloïsses i olives, així com el tradicional got amb vermut. “Són unes cloïsses xilenes de diferents mides acompanyades d’olives farcides d’anxova”, puntualitzava Antonio Carballido, de Lleure Cívic, organitzadors de l’activitat. De nou, tothom hi podia degustar-les gratuïtament si comptava amb el tiquet reservat uns dies abans. A més, el got de plàstic de la Festa Major d’Hostafrancs va servir per omplir-lo de vermut Miró. “Ens fa goig veure que la gent pot gaudir i acabar la Festa Major amb un vermut”, afegia Carballido.\nAl vermut hi van participar representants dels diferents grups municipals, així com usuaris de la Llar de l’Afectat d’Esclerosi Múltiple i de l’Associació de Disminuïts: “Això ens causa orgull perquè els teus de casa i els hi crees una alegria”, assegurava Carballido. En Jordi, veí del barri va arribar al Casinet ben aviat per no esperar-se a fer cua per recollir el vermut. “L’acte està molt ben preparat i surts d’aquí satisfet”, deia. Més tard, la Rosa cridava amb entusiasme, “això és una meravella, no puc dir res més”. La veïna que anava amb els seus amics portava una bossa amb patates, llonganissa, olives i formatge per acompanyar el vermut.\nDes de l’organització, però, aposten per trobar una alternativa a l’actual manera de repartir les invitacions, ja que “hi ha gent que acapara i hem de mirar que no sigui així i arribar a molta més gent”, deia Carballido. Tot i això, ningú es va quedar sense el seu vermut, “no hi ha ningú del barri que vingui al Casinet i es quedi sense vermut”, assegurava Carballido.\nClicant al reproductor podeu escoltar el programa especial que es va fer en directe des del Casinet:


La Posada del Pirineo Sallent de Gállego Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 57 allotjaments a Sallent de Gállego.\nPlaza Mayor S/N, Tramacastilla de Tena, Sallent de Gállego, Espanya, 22663 - Veure al mapa\nLa Posada del Pirineo, situada a Tramascastilla de Tena, és a 20 minuts amb cotxe de les pistes d'esquí de Panticosa i Formigal, i disposa de servei de guardaesquís i habitacions d'estil rústic amb calefacció. Les habitacions presenten una decoració en tons blancs i crema, i combinen un mobiliari modern amb bigues als sostres i parets de pedra a la vista. Totes disposen de TV de pantalla plana i de bany privat amb assecador i articles de tocador gratuïts. L'esmorzar se serveix a l'Hotel El Privilegio, que és al costat de La Posada del Pirineo. A Panticosa i Formigal trobareu botigues i restaurants, i a l'establiment us podran preparar dinars per emportar. Tant el Parc Nacional d'Ordesa i Mont Perdut com el Parc Natural de la Serra i Canons de Guara es troben a aproximadament 1 hora amb cotxe. Osca és a uns 80 km de La Posada del Pirineo.\nEls registres d'entrada i de sortida s'efectuen a l'Hotel El Privilegio, al costat de La Posada del Pirineo. S'admeten animals de companyia per un suplement de 15 EUR per animal i nit.\nTots els tipus de viatgers (70) Parelles (55) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (2) Grups (5)


Fundació Via Guasp - La Tutela\nLa Fundació Via-Guasp ofereix:\n· Assesorament i informació de temes al voltant de la incapacitat i tutela\n· Pre-tuteles. La fundació dóna resposta a aquelles situacions en que es preveu que una persona serà protegida per la nostra institució quan la familia no pugui ocupar-se’n. La pre-tutela assegura un seguiment de la persona en el seu àmbit familiar, laboral, i social fins el moment que passi a ser tutelat per la Fundació.\n· Tutela: te com a funció assegurar la protecció de la persona tutelada, l'administració i la guarda dels seus bens, i en general l'exercici dels seus drets.\nSERVEIS D' ATENCIÓ DIRECTA


La tercera edició de Foodture Barcelona posa el focus en l'emergència climàtica\nLa xef Laura Veraguas serà una de les ponents de Women in food. © Beatriz Janer\nPer Redacció TheNBP | 25 Nov 2021\nLa trobada d'innovació en food design, food tech i sostenibilitat se celebrarà divendres i dissabte al Disseny Hub de Barcelona amb ponents com Carme Ruscalleda, Antonis Mavropoulus, Luki Huber i Laura Veraguas. També hi haurà experiències gastronòmiques de la mà de Food & Mambo i Hidden Factory, creadors d'un menú amb proteïnes del futur i productes locals.\nFoodture Barcelona Augmented Gastronomy-Beyond Sustainability, creat per Barcelona Centre de Disseny (BCD) i Plat Institute, celebra aquest divendres i dissabte la seva tercera edició tornant al format presencial al Disseny Hub Barcelona. S’ha concebut com una trobada presencial, però inclou la possibilitat de poder seguir-lo en streaming. També es podrà consultar la Foodture Platform, un espai que aglutina alguns dels projectes internacionals més disruptius en alimentació i salut que l’organització ha anat detectant aquest darrer any.\nAquest esdeveniment de la innovació en food design, food tech i sostenibilitat posa el focus aquest any en l’emergència climàtica, mostrant com des de la innovació disruptiva i l’alimentació saludable i accessible es poden proposar solucions reals per a emergències globals. S’han programat xerrades, tallers i experiències en gastronomia i cocteleria, amb l’objectiu de poder veure, escoltar i tastar aquestes iniciatives. També hi haurà espai per a premis d’innovació sostenible per combatre el malbaratament alimentari i una zona expositiva que recull les millors propostes de talents emergents.\nMés enllà de les activitats programades, aquestes jornades aposten per visibilitzar el talent emergent a través del Showcase de Talent, on les escoles i universitats de disseny Elisava, IED, Fablab, IAAC, ESDI i BAU mostraran al públic els projectes que estan desenvolupant. També es presentaran les futures promeses del sector a la cerimònia de lliurament del premi Foodture d’Innovació Sostenible by Alpro. S’hi han presentat un total de 40 propostes, totes elles pensades per donar solució al malbaratament alimentari, i el guanyador es donarà a conèixer el divendres a la tarda, amb la participació en un programa d’acceleració com a premi. Així mateix, l’esdeveniment acollirà els premis Empowering Women in Agrifood, un programa d’EIT Food que dóna suport integral a deu emprenedores amb projectes d’innovació al sector agroalimentari, amb guardons de 10.000 i 5.000 euros per tal de poder implementar els seus projectes.\nConcretament, la jornada arrencarà el divendres amb les ponències Regenerative Brands, amb la participació de ponents com l’ex consultor d’Al Gore en matèria de sostenibilitat i actual president de Waste Atlas, Antonis Mavropoulus; el president de Seaqual, Michael Chtepa; la investigadora del centre científic Azti Marga Andrés, i la responsable de sostenibilitat i nutrició a Danone, Suelen Souza.\nEl dia continuarà amb la taula Women in Food, en què intervindran les xefs Carme Ruscalleda, Laura Veraguas i Adnaloy Osio, per debatre sobre innovació gastronòmica en clau de gènere. La xerrada servirà per reivindicar el talent de la dona en un sector principalment liderat per homes, com demostra que a la llista dels 40 millors xefs d’Espanya només hi apareixen reconegudes cinc dones.\nL’ex consultor d’Al Gore en matèria de sostenibilitat i actual president de Waste Atlas, Antonis Mavropoulus; el president de Seaqual, Michael Chtepa; la investigadora del centre científic Azti Marga Andrés, i la responsable de sostenibilitat i nutrició a Danone, Suelen Souza, donaran el tret de sortida a la jornada\nLa programació de divendres es completarà amb la taula rodona Food design for the planet. Els estudis de Sbiotica i NUNCA Estudio aprofitaran per debatre sobre què pot oferir el món de la creativitat i el disseny a la restauració actual per ajudar a regenerar el planeta.\nLa trobada de la innovació en food design, food tech i sostenibilitat continuarà el dissabte amb tallers. Hi haurà un amb Luki Huber i Gerrit Jan Veldman, els dissenyadors que van revolucionar el món de la cuina juntament amb Ferran Adrià. A Foodture Box Experience, desgranaran el Manual Thinking Box, un mètode de creativitat gastronòmica per innovar en l’oferta del delivery i el take away.\nUn altre taller serà el de Post War Food, on Iván Merino i Sergi Freixas (Biscuits Barcelona) dissenyaran noves estratègies mitjançant el food design per donar solució als problemes alimentaris que sorgeixen després de crisis com una guerra o una pandèmia.\nLuki Huber i Gerrit Jan Veldman desgranaran el Manual Thinking Box a Foodture Box Experience. © Luki Huber\nA la xerrada Augmented Gastronomy & Mixology es donaran a conèixer les propostes de VOM Edible Cloud i la cocteleria Paradiso. Un cop acabi la conferència, els assistents podran degustar les seves creacions al Drinkslab, laboratori de creació i degustació de begudes, en forma de còctels sòlids i aeris. Al Drinkslab, també hi haurà sessions especials de tasts de Las Numeradas de Cervezas Alhambra, cerveses envellides en antigues botes de roure; Las Jellys, còctels comestibles de gelatina, o Lov Ferments, begudes saludables fermentades.\nPerò la gastroexperiencia que Foodture Barcelona ha organitzat no acaba aquí. Hi haurà l’oportunitat de descobrir Taste the Future, un diàleg entre el passat i el futur dels aliments, on Food & Mambo i Hidden Factory crearan un menú on es combinaran proteïnes del futur de Cocuus Cooking Science amb productes locals d’Horta de Tramuntana o Cal Tomàs. Tot plegat maridat amb una selecció de vins ecològics de Celler Credo i The Green Wine Philosophy, i amb coberteria 100% comestible i 100% biodegradable, ideada per la startup Voilà de Laura Gispert.\nAl Drinkslab es podran tastar Las Jellys, uns còctels comestibles de gelatina.\nEl propietari de Nivea i Hansaplast amplia la planta d’Argentona\nLa multinacional alemanya Beiersdorf invertirà nou milions d'euros a la...\nNaturgy entra als Estats Units per créixer en energies renovables\nAmb la compra de Hamel Renewables el grup energètic posa...


«La màgia de Noa», un conte per a sensibilitzar als més joves sobre el parkinson - Levante-EMV\n«La màgia de Noa», un conte per a sensibilitzar als més joves sobre el parkinson\nL’Ajuntament de Gandia, l’Associació Parkinson Safor y el Centre Comercial La Vital sumen sinèrgies al voltant d’un projecte de divulgació de la malaltia\nLa presentació del conte, esta setmana, en l’Ajuntament. | ÀLEX OLTRA\nL’Ajuntament de Gandia ha presentat el projecte «La màgia de Noa salva el jardín», un llibre-conte que es tradueix en una adaptació de la història reial del descobriment del parkinson per part del Dr. James Parkinson en 1817, i que pretén conscienciar als més joves i a les seues famílies sobre aquesta malaltia amb motiu del vinté aniversari de l’Associació Parkinson Gandia-Safor, que es celebra en novembre.\nAquesta iniciativa impulsada per l’associació, i que compta amb el patrocini del Centre Comercial La Vital i amb la col·laboració de l’Ajuntament de Gandia, també té com a objectius desestigmatitzar a les persones afectades per la malaltia; desmitificar que estiga relacionada només amb les persones majors i amb el tremolor; apropar-la a la població des d’un punt de vista més humà que afavorisca la comprensió de la societat, i oferir a aquesta una imatge asexuada, inclusiva e igualitària (tant en les imatges com en el text del conte) des de la infància.\nLa idea és lliurar els contes de manera gratuïta al Centre Comercial La Vital Gandia (a través del Consell dels Infants), tal com s’està fent a altres municipis com Oliva, Xeraco i la Font d’en Carròs, i aconseguir, mitjançant la col·laboració de diferents entitats locals i Ajuntament, difondre la iniciativa als diversos centres escolars de tota la comarca perquè arribe a tots els xiquets i xiquetes.\nEl conte es presentarà i lliurarà a partir del 11 de setembre a les 19 hore en un acte que anirà acompanyats de la mascota «Tuli», d’un contacontes, globus, regals i un taller per a pintar tulipes, element que representa el Parkinson, i crear així un mural que es lluirà a la seu de l’associació.\nL’Associació Parkinson Gandia Safor celebrarà el 12 de novembre el Palau Ducal l’acte institucional del seu vinté aniversari. D’acord amb les enquestes anteriors, hi ha 935 malalts diagnosticats amb parkinson a la Safor.\nEl projecte «La màgia de Noa salva el jardín» ha estat presentat esta setmana per regidora de Salut, Polítiques Saludables i Infància, Liduvina Gil, acompanyada de Pepe Castellá, membre de l’Associació Parkinson Gandia-Safor, i de Javier Moreno, gerent del Centre Comercial La Vital.\nSe abre el tramo de una de las carreteras más peligrosas de la Safor