Les regles del joc – Lo bloc\nQuan de petit em van explicar què era una Constitució, vaig entendre que eren les regles del joc. No era una llei final, sinó el marc general per on s’han de moure les lleis més concretes.\nPer tant, no és adient intentar colar limitacions a les polítiques que el dia de demà algú cregui que són necessàries o convenients. No em va semblar bé que els del tripartit volguessin fer-ho en un sentit, no em sembla gens bé que PP i PSOE s’ajuntin ara per a fer-ho en un altre sentit.\nI molt menys, sense oferir un debat obert i profund sobre el tema. Presentar la suggerència (o ordre?) de la Merkel com una mesura absolutament imprescindible i ineludible és … impresentable.\nDit això, crec que aquesta reforma constitucional no ens afectarà en res pràctic. En aquest país, feta la llei feta la trampa. Els polítics aprovaran pressupostos irreals per cobrir l’expedient i després faran el que ells creuaran convenient.\nAngela Merkel hauria de passar més vacances a Mallorca, per entendre això.\n27 Agost 2011 12 gener 2017 IvanAngela Merkel, Espanya, política\n7 respostes a “Les regles del joc”\n28 Agost 2011 a les 1:05 pm\nAquest tema és fantàstic. Per una banda hi ha els qui ho veiem com una renúncia amb una forta component ideològica a un instrument que permet a la política econòmica actuar de forma contracíclica i, en aquest sentit, un cop a les polítiques keynessianes.\nPer una altra banda, hi ha els enamorats de l’ortodoxia econòmica liberal, els defensors de la política teledirigida des de Berlin a fi de bé i els que troben que cal tranquilitzar els mercats sí o sí.\nI finalment hi ha els que trobeu que no n’hi ha per tant perquè en aquest país les lleis són orientatives i tampoc ningú no hi farà cabal.\nHome, és veritat que d’entrada no resulta molt versemblant per a una norma fixar límits (de deute) poc creïbles però no trobo que sigui com per prendre-s’ho desmenjadament. Potser sí que podran continuar fent els pressupostos que vulguin però el que no podran fer és proposar en públic segons quina mena de política econòmica.\nParlem de voler proscriure un tipus de política econòmica a partir de la lletra petita i això va més enllà del seu efecte immediat en l’elaboració de pressupostos. Vol dir marginar-la (més que ara) del debat polític.\n28 Agost 2011 a les 1:18 pm\nJo el que crec és que a tu t’agrada molt esbroncar-me 😉\nEn els tres primers paràgrafs dic el que em sembla aquesta reforma constitucional que no ataca la convivència.\nEn un paràgraf, el quart, deixo clar que la política en aquest país és tant poc seriosa que tampoc no hi ha garantia que anem a lliurar-nos de dèficits ni deutes perillosos.\nPerò és clar, jo també reconec que de vegades és més divertit posar el pebre que els altres no hem tirat prou 🙂\n28 Agost 2011 a les 1:26 pm\nNo m’agrada esbroncar-te, tot i que admeto que sovint ho sembla ;-).\nEl que passa és que em sembla que el que estan fent és molt bèstia i no veig prou reacció. Entre els que ja està bé, els que troben que no n’hi ha per tant i els que no veuen per a que pot valer una cosa o l’altra, institucionalitzaran el liberalisme fiscal.\n28 Agost 2011 a les 4:13 pm\nLes regles del joc no són per respectar-les, sino per canviar-les quan et convingui, sempre i quan tinguis la majoria per fer-ho. No hi ha res més democràtic que això. A més, quan et truca la tieta rica i et diu que per heretar has de fer alguna cosa, doncs la fas.\nP.S. la reforma és tan difusa que permet la interpretació que et convingui, no fos cas que ens prohibíssim alguna cosa necessària en un futur.\nEstic esperant la reforma italiana, per veure un exemple de com posar histèric un alemany i que no et pugui dir que no has fet el que t’ha demanat.\n29 Agost 2011 a les 10:09 am\nLa tieta rica no t’està demanant un altre terròs de sucre en el cafè sinó que et tallis un braç i ja m’agradaria veure si tu et talles un braç tan alegrement amb el primer ganivet que trobes per la cuina (no passa res tieta, total, en tinc un altre) ;-).\nEl principi d’estabilitat pressupostària és un principi que, més que difús, s’ha de definir per aclarir com s’ha d’interpretar i el pacte entre PP i PSOE ja s’ha encarregat prou de definir-lo en el sentit de prohibir-nos coses necessàries en el futur.\nDe fet això és la reforma italiana que dius que esperes: al PSOE li ha semblat que si mai de la vida torna al govern i se li passa pel cap voler fer una política econòmica més o menys socialdemòcrata sempre podrà mirar de canviar la llei orgànica aprofitant la majoria absoluta que un dia o altre tornaran a tenir.\n30 Agost 2011 a les 9:04 am\nJordi: Això que acabes dient, s’assembla molt al feta la llei, feta la trampa que jo denunciava abans. Compte que no baixem la guàrdia! 😉\n30 Agost 2011 a les 10:17 am\nAixò que acabo dient no és el que jo crec que representa la cosa sinó una interpretació de en què deuen estar pensant en el PSOE per fer-se el hara-kiri ideològic.\nI encara n’hi ha una altra de més subtil que he trobat entre ahir i avui i que encara és més brillant. Resulta que la paraula clau és estructural. L’hi he sentit pronunciar al Jáuregui avui. Resulta que déficit estructural vol dir el déficit que tindries si no hi hagués la cojuntura del cicle econòmic. O sigui, ara l’Estat té una burrada de déficit perque hi ha crisi però igual hi ha alguna manera de dir que estructuralment, amb els ingressos normals, no n’hi ha cap de déficit.\nEm sembla que ja ho he escrit més amunt: per mi el problema rau en constitucionalitzar el liberalisme i proscriure a base de textos legals un cert tipus de política económica.\nAnterior Entrada anterior: Nadie es mejor que otro\nSegüent Entrada següent: La princesa prometida


Es presenta 'l’Associació Canina Mataró'\nVol més espais públics per als gossos de la ciutat\nDimecres, 30 Novembre 2016 09:34\nL’Associació Canina Mataró es presenta en societat aquest divendres a les set de la tarda a la sala d’actes del centre cívic del Pla d’en Boet. L’entitat es vol convertir en un agent de diàleg entre veïns i Ajuntament per mirar de negociar la creació de zones d’esbarjo públiques per als gossos de la ciutat.\nL’organització que es presentarà públicament divendres, va néixer formalment fa tres anys, arran de l’augment de la taxa per la tinença d’animals, que va passar dels vuit als trenta euros, moment en què asseguren es va disparar “el descontentament dels ciutadans amb animals de companyia”.\nPer aquest motiu, un grup de veïns es va constituir en aquesta associació amb la voluntat de “ser un pont amb l’Ajuntament per reclamar que es redueixi aquesta taxa i que es construeixin més zones d’esbarjo per als gossos de la ciutat”. Així mateix, l’Associació demana que s'aprofundeixi més en “l’estudi per a la creació d’una zona de platja per a gossos”, un espai que asseguren “podria repercutir a favor de les zones de restauració, que podrien veure ampliat el seu àmbit de negoci i incloure el turisme caní”.\nAssociació Canina Mataró


Dublin Bus vol doblar el nombre de dones al volant - Liffey\nDublin Bus vol doblar el nombre de dones al volant\nAutobusos i més autobusos a College Green, Dublin 2 / Foto: Liffey\nMalgrat que Dublin Bus té uns 2.550 conductors, només n’hi ha 97 que siguin dones tot i les diverses crides que la companyia pública d’autobusos de la capital ha fet durant els darrers anys, una acció que també s’ha fet en altres mitjans de transport i és que el de conductor d’autobús, tren o tramvia és una feina dominada clarament pels homes.\nEn aquest sentit, la primera dona que va agafar el volant a Dublin Bus ho va fer l’any 1980 i com indica la xifra de 97 conductores actuals, sembla que la cosa no acaba d’engegar. De tota manera, la cosa s’ha arreglat una mica i per exemple, l’any 2016 hi va haver una classe, és a dir, un grup de persones que fan la formació juntes, en què totes els graduades eren dones.\nAixí doncs, a fi de convèncer les potencials conductores, la companyia ha organitzat quatre jornades de portes obertes, a l’agost -places exhaurides-, al setembre i a l’octubre, que permetran a les interessades de tenir una experiència real sobre com és la feina perquè podran conduir un autobús, això sí, no pels carrers de Dublin sinó per un circuit tancat. L’objectiu és de doblar el nombre de conductores i passar a dues-centes.\nLa companyia ofereix unes molt bones condicions laborals, amb un salari competitiu -632,05 euros a la setmana que al cap d’un temps pujarien fins als 859,62 euros-, baixa maternal pagada, gimnàs, metge de capçalera i ajudes per a les que decideixin estudiar a la universitat. Òbviament, com a totes les feines hi ha uns requisits: el més important, evidentment, és tenir carnet de conduir per a cotxe.\nL’NTA cerca negociadors de jardí per al BusConnects


Guanya entrades dobles per 'Maremar', el nou espectacle de Dagoll Dagom - Teatre Barcelona\nFinalitzat: Guanya entrades dobles per ‘Maremar’, el nou espectacle de Dagoll Dagom\nMaremar és el nou espectacle musical de Dagoll Dagom, amb música i lletres inspirades en les cançons de Lluis Llach, basat en Pèricles, el príncep de Tir, de William Shakespeare.\nRelata la història d’un pare, una mare i una filla que lluiten per a retrobar-se, una de tantes històries en que la crueltat de la guerra fa separar famílies. Una metàfora sobre la vida, explicada amb un viatge a través del mar.\nSortegem entrades dobles per veure’l els següents dies:\nDissabte 22 a les 17:30h\nDissabte 22 a les 20:30h\nDiumenge 23 a les 18:00h\nAquest és un concurs on només podràs participar a les nostres xarxes socials:\nTens temps per participar fins al divendres dia 20 de setembre a les 13.00h!\nEspectacle guanyador de dos Premis Teatre Barcelona (2018-19) en les categories de Millor Musical i Millor actriu de musical per Elena Tarrats. Dagoll Dagom presenta Maremar, un nou espectacle musical amb música i lletres inspirades en les cançons de Lluis Llach, basat en Pèricles, el príncep de Tir, de William Shakespeare. Maremar és la història d’un pare, una mare i una filla que lluiten per a retrobar-se, una de tantes històries en que la crueltat de la guerra fa separar famílies. Una metàfora sobre la […]\nSilvia Costa lopez\nmarta perez lopez


Figures històriques del PSC donen suport a Iceta - El triangle\nFigures històriques del PSC donen suport a Iceta\nEls signants del manifest consideren que és el candidat idoni per fer front als reptes que té el socalisme\nUn grup de 38 figures històriques del PSC, com José Montilla, Jordi Hereu, Josep Borrell, Manuela de Madre, Àngel Ros o Anna Balletbò; han firmat un manifest en suport a la candidatura de l’actual líder del partit socialista català, Miquel Iceta, davant de l’eventual celebració de primàries, el pròxim 15 d’octubre.\nEn aquest manifest es recullen deu motius per elegir a Iceta. La seva “trajectòria” política, “experiència”, “generositat”, “capacitat didàctica”, “visió estratègica”, així com la constant defensa que fa de l’autonomia política del PSC, o la claredat amb la qual s’expressa, són algunes de les qualitats que s’exposen en el document.\nEl manifest també destaca la seva capacitat per “negociar” i “traçar acords“, així com la seva capacitat per estar “sempre a disposició del partit“, i “sense buscar protagonisme“. Els firmants del manifest de suport a Iceta, reconeixen que el socialisme a Espanya no està passant per un bon moment. Consideren que hi ha una crisi institucional, que és “conseqüència de la incapacitat d’uns i altres per trobar una solució a l’encaix de Catalunya en una nova Espanya que reconegui la seva diversitat“.\nPer aquest motiu, han assegurat que Miquel Iceta, que competeix a les primàries per a la primera secretaria del PSC amb l’alcaldessa de Santa Coloma de Gramenet i vicesecretaria del partit, Núria Parlon, té la capacitat per influenciar al PSOE, i consideren que cal refer un pacte constitucional amb una reforma federal que reconegui el caràcter nacional de Catalunya.


Natura, entitat de medi ambient: Respectem els pagesos i els conreus del nostre territori!\nRespectem els pagesos i els conreus del nostre territori!\nNo podem tocar el rebost de productes agrícoles de qualitat que tenim arran de casa, al marge esquerra de la riera d'Argentona, a les Cinc Sènies, al Pla de Cabrera o al Pla de'n Grau. Per això, Natura considera vital que l'ordenació del territori i el pas de noves infrastructures respecti el sòl agrícola, així com les administracions endeguin polítiques de promoció del sector agrícola i que facilitin la incorporació de nous pagesos i es permeti continuar treballant els actuals pagesos amb garanties de continuïtat. Per això Natura, dins el programa de Descoberta del Medi, te com un dels objectius d'educació ambiental el d'apropar els nens i nenes de la comarca als espais agrícoles i que coneixin als pagesos i els productes de primera qualitat que s'hi produeixen. Si voleu més dades sobre l'estat dels pagesos a la comarca podeu consultar aquest link: http://www.lamalla.cat/videogaleria?video=000000000002477/000000001238431\nAprovada una nova incineradora a l'àrea metropolit...\nRespectem els pagesos i els conreus del nostre ter...


Condemnat a pagar una multa el mosso que va ferir un menor de 13 anys amb un cop de porra a Tarragona\n27/02/2018 - 15.00\nPla mig del caporal dels Mossos d'Esquadra que va colpejar un menor amb la porra a Tarragona, d'esquenes, durant la vista de conformitat que s'ha fet a l'Audiència de Tarragona el 27 de febrer del 2018. (Horitzontal)\nACN Tarragona.-El caporal dels Mossos d'Esquadra acusat de colpejar un nen de 13 anys amb la porra a Tarragona, durant la vaga general del 2012, ha acceptat una pena de dos mesos de presó -substituïble per una multa de 4 euros diaris- per un delicte de lesions per imprudència. Les parts han arribat a un acord de conformitat i han evitat la celebració del judici aquest dimarts a l'Audiència de Tarragona. La sentència, que ja és ferma, reconeix els atenuants de dilacions indegudes i de reparació del dany, atès que la Generalitat ja ha consignat els diners de la indemnització per import de 1329,81 euros. El mosso també haurà d'assumir les costes processals, incloses les de l'acusació particular. Mig centenar de persones s'han concentrat a les portes de l'edifici judicial per fer costat al menor i a la seva família, i per exigir que s'acabi amb "la impunitat policial".\nEntre les nou i dos quarts de deu del matí, els manifestants han exhibit pancartes i cartells reivindicatius en el marc de la campanya 'Ni al cap ni enlloc', que demana el suport de col·lectius i institucions per acabar amb "la impunitat policial". A les portes de l'Audiència, la mare del noi ferit, Lorda Marauri, ha demanat "una revisió de les actuacions abusives per part dels cossos policials" i que lesions com les que va patir el seu fill Magí -que actualment té 19 anys-, "mai més li passin a ningú". La vista no s'ha acabat celebrant després que la defensa del mosso, l'advocat de l'acusació particular i la fiscalia hagin arribat a un acord de conformitat. Les parts han pactat que el caporal sigui condemnat per un delicte de lesions per imprudència a dos mesos de presó, que són substituïbles per una multa de 240 euros, i al pagament de les coses judicials. El tribunal ha accedit a què l'agent pugui fraccionar els pagaments en tres mensualitats.Inicialment, l'advocat de l'acusació particular sostenia que els fets són constitutius d'un delicte de lesions pel qual reclamava una pena d'entre dos i tres anys de presó -en funció de si s'accepta l'ús d'armes amb mètodes o formes perilloses-, la inhabilitació de l'agent durant el temps de condemna i el pagament de 1.329 euros. Per la seva banda, la fiscalia va considerar que els fets constituirien una falta de lesions imprudents, però com que aquesta infracció va quedar despenalitzada en la reforma del Codi Penal, tan sols demanava que l'agent pagués una indemnització de 500 euros al jove. Els fets es remunten al 14 de novembre del 2012 quan Magí Castro, de 13 anys, participava en una manifestació amb la seva mare en el marc de la vaga general. A l'alçada de la plaça Generalitat els mossos van carregar i un caporal que perseguia un manifestant el va colpejar amb la porra al cap. La imatge del menor sagnant va marcar la jornada de vaga.


4 p, 100.3 KB Treball de Fi de Màster  / Poch, Dolors ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n4 p, 101.2 KB Principis i Mètodes  / Poch, Dolors ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres


Dissabte arriba 'Odeim', de Cienfuegosdanza — Ajuntament d'Igualada\n16º max. / 8º min. 25/11/2020 15:42\nDissabte arriba 'Odeim', de Cienfuegosdanza\nSou a: Promoció Cultural i Relacions Institucionals / Notícies / Dissabte arriba 'Odeim', de Cienfuegosdanza\nUn espectacle que té el seu origen en la por i que sorgeix de la necessitat de dominar l’angoixa i fer fora el dubte.\nEl proper dissabte, 15 de novembre a les 21h, la companyia Cienfuegosdanza presenta al Teatre Municipal l’Ateneu d’Igualada Odeim, un espectacle que té el seu origen en la por i que sorgeix de la necessitat de dominar l’angoixa, fer fora el dubte, identiﬁcar la torbació. Llegint el títol a l’inrevés ens suggereix el terme en castellà miedo. Aquesta proposta coreogràfica de Yoshua Cienfuegos forma part de Platea, el Programa Estatal de Circulació d'Espectacles d'Arts Escèniques de diverses comunitats autònomes, que compta amb el suport del Ministeri de Cultura. Les entrades es poden comprar al Punt de Difusió Cultural i Turística d’Igualada (c/ Garcia Fossas, 2) de dimarts a divendres de 19 a 21h i el dissabte d'11 a 14h. També des de dues hores abans de l’espectacle a la taquilla del Passatge Vives i al portal www.ticketea.com. Tenen un preu de 15 i 12 euros, amb descomptes per a diversos col·lectius.\nL’espectacle Odeim · Per a la creació d’Odeim, la companyia va elaborar un procés d’investigació i creació que ha donat com a resultat una obra formada per quatre coreografíes amb la por com a denominador comú. Furtivo (on es detaca l’instint primari de l’ésser humà: la seva part animal); Ratas (l’epicentre d’aquesta peça és la pèrdua de poder econòmic); El rey (el personatge d’un rei permet analitzar el poder) i tanquen amb Claustrofobia (els ballarins s’enfronten al temor personal). Tal com diuen “el desig de la recerca, de canvi, de compromís, de manifestació, d’acció, genera i impulsa amb força aquest nou espectacle. Analitzem la por, les nostres pors, i ens hi encarem, que juntament amb el seu contrari, l’esperança, permeten comprendre els problemes ètics, religiosos i polítics”. Un espectacle ric en moviment i en la seva l’anàlisi. Un desenvolupament espacial molt estudiat i conscient. Un gran repte de cadascun dels còmplices que formen l’equip. Una volta de rosca d’aquesta companyia en el seu compromís artístic. La direcció musical és de Rut Quiles, que ha comptat amb música pròpia, de Joan Valent i de Ximo Arias. Unes melodies que volen transmetre emocions, sentiments, idees i bellesa i que són ballades per Raquel Torrejón, Marina Rodríguez, Ana Paredes, Diego Arconada i Maynor Chávez.\nYoshua Cienfuegos, coreògraf i director escènic · Graduat en Art Dramàtic a Astúries i en dansa contemporània per l’Institut del Teatre de Barcelona, Yoshua Cienfuegos és un consolidat creador i director de l'escena actual espanyola. Lidera i coreografia des de l'any 1999 la companyia valenciana CienfuegosDanza. Ha rebut diversos guardons com el Primer Premi del Certamen Coreogràfic de Madrid (1999), el Premi Nacional de Dansa de Costa Rica (2010), el VIVA’09-10, i el de Millor direcció coreogràfica (2008), atorgat per la Generalitat Valenciana. Les seves coreografies són Ainielle (1999), Ley de silencio (2000), Purgatorio (2001), A la mesa! (2002), Agua de arroz (2003), Cuando muere un ángel (2004), Ofelias (2005), Cisnes Negros (2008), 1618… DAVINCI, Leonardo inspira danza (2011), Odeim (2012), a més de muntatges per a públic familiar com El barón de Munchausen (2004), La Cerillera (2006), Amada Candela (2007) i La Bella Durmiente (2013).\nL’any 2009 va iniciar una revolució en el seu mètode de creació coreogràfica i va començar a gestar uns renovats codis estilístics, punt de partida per a un nou plantejament artístic i metodològic, el resultat del qual va obrir una nova linia creativa en la seva companyia i alhora va suposar la creació de diverses coreografies en entorns i formacions molt diferents. El procés creatiu ha estat la base de la tesi doctoral de Leticia Ñeco Programa de Optimización del Movimiento. (2014). Yoshua Cienfuegos és professor de dansa contemporània i Coordinador Artístic de les Jornades Internacionals de Dansa de Riba-roja del Túria (València).\nCienfuegosdanza · En quinze anys de trajectòria i amb més de quinze produccions, Cienfuegosdanza ha desenvolupat un treball rigorós amb el qual ha aconseguit destacats premis i el reconeixement del públic i de la crítica especialitzada. Aquesta trajectòria artística ascendent, és una de les companyies de dansa de referència en el panorama espanyol i internacional. Espectacles de gran format, propostes de carrer, peces breus, col·laboracions i encàrrecs coreogràfic per a grans companyies i la seva presència continuada en països com Espanya, Itàlia, França, Dinamarca, Israel, Xina, Costa Rica, Veneçuela, Guatemala, Argentina o Brasil, donen ja una idea de la seva projecció internacional i de la consolidació d'un estil i una forma d'entendre i apropar la dansa contemporània a l’espectador.


LES PROPOSTES DEL Bloc A DEBAT – Compromís per Almàssera\nEste mateix mes senyalàvem el desgavell en la gestió de bens comuns per part de l’Equip de Govern: pèrdua de subvenció per a la biblioteca municipal, estat lamentable i de gran perill del camí del barranc que connecta Almàssera i Alboraia, etc. Tal volta siga cansament, tal volta … El ben cert és que les ciutadanes i ciutadans d’Almàssera sofrixen les conseqüències.\nEls lectors d’HortaNoticias.com han pogut presenciar una picabaralla entre el posicionament de l’alcaldia i el del Bloc. Reproduim tot seguit les dues noticies que apareixen a este mitjà de comunicació (http://www.hortanoticias.com/seccion.asp?ref=7).\nHemeroteca :: 05/11/2009 – Almàssera\nEl Bloc ha demanat a l’Ajuntament d’Almàssera l’acondicionament del camí del barranc, que a hores d’ara té un gran perill per a la circulació de vehicles, donada la seua estretor de la via que unix Almàssera en la veïna localitat d’Alboraia.\nEl portaveu local del Bloc, Josep Miquel Adell, considera que este camí és una de les principals comunicacions d’Almàssera amb Alboraia, i cal una millora, “donat que hi ha un important risc de col•lisió entre vehicles”.\nEl Bloc proposa que es cobrisca les séquies que limiten el camí per guanyar alguns metres, i que al mateix temps l’Ajuntament d’Almàssera contacte amb l’Ajuntament d’Alboraia per tall de buscar una solució conjunta, ja que el camí està entre els dos termes municipals.\nAdell afirma que l’altra via que comunica Alboraia i Almàssera, el camí de les vinyes, i el desviament d’este cap a Almàssera per Les Tendes, és un lloc on s’han produït distints accidents en els últims anys. “No pot ser que dos municipis veïns tinguen unes comunicacions tan roïns”, ha destacat el portaveu del Bloc d’Almàssera.\nHemeroteca :: 16/11/2009 – Almàssera\nTornem a dir el que tothom ja sap: este pas suporta un gran volum de transit i en les condicions en què e´s troba és font d’accidents. Ja sabem els almasserins que este camí va ser inclòs entre els projectes d’acondicionament del Pla de Recolzament a la Inversió Productiva en Municipis de la Comunitat Valenciana, de la Generalitat. El que destaquem però els del Bloc és que fins que este projecte siga una realitat els accidents continuaran haver-n’hi, això no pot ser.\nSenyora Alcaldessa, els del Bloc recolzàrem este projecte. Ara el que diguem és que cal actuar amb mesures provisionals i de baix cost però eficients. Els del Bloc li proposem, per exemple que es regule el transit. Unes simples senyals verticals, reforçades amb altres d’horitzontals, serien suficients ara per ara.\n← PRESENTACIÓ D’AUTORS D’ALMÀSSERA\nLA POLÍTICA CULTURAL ÉS UNA QÜESTIÓ ESTRATÈGICA →


Fundació Impulsa Balears - IMPULSA BALEARS aborda els efectes de la digitalització a APD\nIMPULSA BALEARS ha participat en la jornada ‘Perspectives del sector turístic balear 2018’ organitzada per l’Associació per al Progrés de la Direcció (APD). Abordar la transformació tecnològica que afecta disruptivament tant al consum com a la producció de béns i serveis ha centrat la intervenció efectuada pel director tècnic de la fundació, Dr. Antoni Riera, a través del panell ‘Efectes de la digitalització. El turista digital’, que ha compartit amb representants d’empreses amb una forta base tecnològica, com Google i Booking. En aquest marc,, IMPULSA BALEARS ha posat de manifest que les oportunitats de la digitalització són especialment rellevants per impulsar la competitivitat turística des de la connectivitat, l’accés digital al client, l’automatització dels processos i l’explotació digital de la informació.\nCompetitivitat global impulsa compromís iItòpics vectors estratègia missió Fundació productivitat Recursos eines Unitat Programes patronat Impulsa vigilància governança participació Intel·ligència econòmica intersecció econòmica Comitè executiu transferència Àgora-Impulsa sensibilització funcions cercle d'intel·ligència valors Direcció tècnica publicacions


La reforma laboral centra "La Tertúlia" | Mataró Ràdio\nDm, 28/02/2012 - 18:11\nEncara no fa un mes de l’entrada en vigor de la reforma laboral, impulsada pel nou govern espanyol, i de moment ja ha generat una gran controvèrsia. Defensors i detractors per una reforma que repassem amb 4 pinzellades. Es generalitza la indemnització de 33 dies per any treballat i de 20 si és per causes econòmiques justificades per l’empresa. Destaca també un contracte indefinit per a recolzar als petits empresaris (amb un període de prova d’un any). Bonificacions per contractar a treballadors de menys de 30 anys. I es limita l’encadenament de contractes temporals i impuls dels contractes a temps parcial. Punts que a primer cop d’ull poden semblar o molt negatius o molts positius per alguna de les dues parts, treballadors o empresaris però que cal analitzar en profunditat. Per fer-ho hem comptat amb la presència de representants sindicals: el secretari general de l’UGT al Maresme, Lluís Torrents, Jose Morillas, secretari d’acció sindical de CCOO, i per part de la patronal, la presidenta de la FAGEM, Roser Moré i finalment també ens acompanya l’economista, Manel Fernández de la Consultora Advisòria.


Per demà diumenge a Ascó, hi ha convocada una manifestació en contra del cementeri nuclear,malgrat la manca o la tergiversada informació que estan donant els grans medis, us haurà arribat a traves de la xarxa, els blocs, el facebook i altres eines mes populars.\nLa Generalitat va votar en el seu dia que no volia cap cementeri nuclear a Catalunya, així com 61 municipis i 7 consells comarcals (per cert on estan la resta de consells comarcals per donar suport encara que sigui tant sols moral?). Ara ves a saber per que (o si que se sap) les regles han canviat i això ha quedat com una casa de barrets a les 7 de la matinada, sense la mestressa.\nUna de les frases que s'estan fent famoses com slogang diu. "Que cinc persones no hipotequin el nostre futur" en clara referencia als regidors del consistori d'Ascó, 4 de CiU i un del PSC, i aquí es on començo a dubtar de moltes coses i sobretot dels polítics.\nConvergència (Unió ni pinta ni talla): En el seu dia al Parlament van votar en contra dels cementeris a Catalunya (pàtria del seu cor), ara Mas no diu ni ase ni bestia, des de la federació de l'Ebre diuen clarament que no, però mes que res ara que s'han vist que tornaven a estar fora de joc, com quan el PHN i reclamen a ERC i IC, que deixin el govern, per aixi veure si poden pillar alguna cosa. A l'A¡ajuntament d'Asco sembla que votaran que si, peti qui peti (i dinerets a caixa)\nPSC-PSOE: (que sembla que no pinta res, però talla tot): A Espanya han de posar un, al lloc que toqui sempre hi haurà problemes, però si toca Catalunya no es podran queixar que es una inversió mes pel territori, i així els catalans veuran com se'ls estima des de Moncloa, ames ara toca els jocs a BCN s'ha de compensar i en el fons això de la Ribera d'Ebre tampoc es Barcelona. Montilla era ministre d'indústria quan va començar tot el pollastre, ja la cosa pinta malament, per que per l'actual President de la Generalitat, crec que Catalunya i cinturo de Barcelona ve a ser lo mateix. Per ara no diu res clar, tampoc cal pensar que ho digui, per que diu alguna vegada alguna cosa interessant? A les Terres de l'Ebre també els ha pillat una mica a contrapeu i sense tenir res preparat i semblant que estan en contra, però al municipi també estan a l'equip de govern.\nERC: Han donat la cara, i s'han mostrat combatius en contra del cementeri, la seva postura la te molt definida NO i NO, en bona part la protesta surt de dins de les seves files, però els hi toca menjar-se els marrons d'altres. Políticament la seva força es redueix. Molts cops s'ha trencat la baralla, en altres assumptes, una relació amor/odi amb el PSC, i un festeig darrerament amb CiU, si això tira endavant, en tot el carinyo; serà la puta i haura de pagar el llit, donara la cara i ni podrà marxar del govern, ni podra dir que no a futurs pactes, ni amb uns ni amb altres.\nPP: S'ha mostrat sempre favorable a l'energia nuclear, aquí a Catalunya dona igual lo que diguin que ningú els escoltara, per que ni ells saben que dir. Yebra, un dels altres pobles candidats ha dit també que ho vol, però el president de Castella la Manxa ens el regala i amb llacet, per alguna cosa serà.\nIniciativa: També estan en contra, i de pas tancar les centrals, i anar tots en bici (nota d'humor de l'entrada), però al territori la seva presencia es nul·la així que tampoc es juguen res i no tenen res a perdre.\nCiutadans: Ascó? Terres de l'Ebre? Catalunya? Aquestos no tenen ni idea, sols saben que estan en contra de tot lo que la resta estiguin a favor a i l'inversa.\nFins aquí l'arc parlamentari actual, ahir em van fer un comentari (algú vinculat a Esquerra), sobre que des de Puigcerdà, en Carretero no deia res, i cert que no havia sentit res sobre ell, aquest mati he anat a la seva web i sembla que també parla dels Jocs Olimpics, i que per ells Catalunya s'acaba al coll de la Teixeta.\nTota aquesta parrafada, es pot resumir en que estic una mica fart dels partits polítics, a la Ribera som 4 gats i algun pecat haurem fet en un altra vida per estar tant putejats. Diumenge la gent omplira Ascó, però a l'hora de votar qui se'n recordara? Si no s'acaba fent a Ascó potser la lluita haurà servit, però crec que es per que algú es mes pringat que nosaltres (si aixo pot ser), i si es fa doncs a Barcelona quedaran tranquils i la Ribera amb una ferida entre la gent i un recor per centenars de milers d'anys,\nPublicat per xavi a 10:07 a. m.\nEtiquetes de comentaris: Comarca, El Món s'acava, Esquerra, Poble\nAvui, al 3/24, mentre esmorzava, he escoltat els de la plataforma "Volem viure a Flix" defensant la seva implantació i m'he quedat força astorat. L'anàlisi sobre la posició dels partits el trobo molt encertat. Sembla que les direccions es vulguin espolsar el tema i no mullar-se, fet que em sembla una mostra de menysteniment intolerable. Si això passés a Barcelona, de ben segur que n'estarien parlant tot el dia i que NINGÚ defensaria la seva implantació a la ciutat. Ho diu un de Barcelona tip del centralisme barceloní. Molta sort!


Ulleres i aigua | FisLab... el bloc\nUlleres i aigua\n12 febrer 2016 by tavicasellas\nVidres antireflexes: quan vas a l’òptica per renovar-te les ulleres una de les opcions que t’ofereixen és la dels vidres antireflectants… com són i com funcionen?\nEn el vídeo podem veure que les ulleres en situació normal reflecteixen els llums de color blanc, si ens hi fixem bé hi ha dos reflexes per a cada llum perquè les lents tenen dues superfícies, la de davant i la de darrere, i cadascuna crea una imatge (virtual) dels llums.\nSi hi deixem caure una pel·lícula fina d’aigua al damunt aleshores observem que el reflex adquireix un to violat (en el vídeo costa una mica de veure per l’ajustament automàtic de la lluminositat i del balanç de blancs).\nA què és degut aquest fenomen? Per evitar els reflexes en un vidre o una lent es recobreix d’una fina capa d’un material transparent però de diferent índex de refracció, el gruix d’aquesta capa ha de correspondre a una quarta part de longitud d’ona de la llum. Si és així els raigs reflectits en la primera superfície se superposen amb els reflectits en la segona i interfereixen entre ells de manera destructiva (desfasament de mitja longitud d’ona). Així doncs no hi ha llum reflectida gràcies a la producció d’interferències. Observeu l’esquema en el dibuix del costat: el raig es reflecteix (vermell) en la primera superfície i també en la segona (blau) i surten desfasats 180º per tant hi ha interferència destructiva; el segon raig (blau) ha recorregut exactament mitja longitud d’ona de més i això provoca el desfasament.\nUna qüestió important és que la llum visible va del roig al violat (cada color té una longitud d’ona diferent: de 400 nm a 700 nm) i cal triar el gruix (únic) de la capa antireflectant. Si triem el color centrat en l’espectre visible, el verd (550 nm), aleshores no hi haurà interferència destructiva pels colors extrems, hi haurà doncs un reflex vermell-violat. Sovint es fa un tractament multicapa per evitar reflexes d’un color determinat en cada capa.\nAquest és el color que observem en el vídeo sobre els vidres de les ulleres quan sobre hi situem una capa fina d’aigua, aquest fa de capa antireflectant però no per la llum de color violada.\nSi us compreu unes ulleres antireflectants observeu que sempre hi veureu reflexes violats especialment pels reflexes de llums o focus intensos… podeu anar ara mateix a comprovar-ho.\nAquesta entrada s'ha publicat en Òptica, Interferència, Reflexió i etiquetada amb òptica, interferència, reflexió. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nCristall i imatge doble →


L´altra - Marta Rojals -5% en libros | FNAC\nMarta Rojals (Autor) Publicado el enero de 2014 Normal (Libro) en catalán\nVende el tuyo L´altra en pocos clicks\nL’Anna, Annona, Nona. Dissenyadora gràfica per accident, autònoma de la vida, introspectiva, semprecalculant, equilibrant la balança, posant el comptador a zero per continuar endavant. I en Manel, Nel, Nelet, la sevaparella, tan a prop i tan lluny, tanta necessitat i tanta ràbia soterrada. És fàcil que les coses canviïn de sobte, i ala Barcelona d’avui això no és una excepció: una inquilina imprevista, una família que exigeix, la crisi que ofega, unatransformació vital que s’imposa. Com serà que l’Anna pugui equilibrar les... Ver más\nL’Anna, Annona, Nona. Dissenyadora gràfica per accident, autònoma de la vida, introspectiva, sempre calculant, equilibrant la balança, posant el comptador a zero per continuar endavant. I en Manel, Nel, Nelet, la seva parella, tan a prop i tan lluny, tanta necessitat i tanta ràbia soterrada. És fàcil que les coses canviïn de sobte, i a la Barcelona d’avui això no és una excepció: una inquilina imprevista, una família que exigeix, la crisi que ofega, una transformació vital que s’imposa. Com serà que l’Anna pugui equilibrar les coses, recalcular la trajectòria, continuar amb la seva vida cuirassada? Si és que pot, perquè aquests no són els únics canvis inesperats que s’acosten.\nAutor Marta Rojals\nOpinión Clientes L´altra\nOTRAS OBRAS Autor de Marta Rojals\nPrimavera, estiu, etcétera - Libro\nEl cel no és per a tothom - Libro\nPrimavera, estiu, etcetera - Bolsillo Narrativa en catalán\nNo ens calia estudiar tant - Libro\nL´altra - Libro\nLibros en catalán > Marta Rojals


Actualització: 30.03.2022 - 21:18\nA l’editor i polític Xavier Folch li agrada més llegir que no pas escriure. I més escoltar que no pas parlar. Per això, el desafiament que escrivís unes memòries, com havia promès al seu amic i col·lega Jordi Herralde, podria semblar una quimera. De fet, hi havia una profecia autoacceptada que, com també s’havia predit del periodista Eugeni Xammar, Folch moriria inèdit. Àgraf, tal com el va definir el seu fill Ernest Folch. Perquè la figura de la persona intel·lectualment potent sense obra, que veia reflectida en Sòcrates, Jesús de Natzaret o el seu amic Octavi Pellissa, el fascinava. De fet, la promesa feta a Herralde va ser molt més un “ja ho veurem” que no pas un sí rotund, decidit secretament a sabotejar l’intent i portar a terme el pla vital traçat fins a les darreres conseqüències. Va preparar un índex, però més aviat va ser una manera divertida de fer callar la família i els amics. La malaltia i la mort, el passat 24 de juny, va fer impossible aquell projecte improbable de memòries.\nPer fortuna, tres còmplices –també en l’aventura infructuosa de l’autobiografia–, Jordi Amat, Josep Maria Fonalleras i Jaume Subirana, amb qui Folch va compartir converses, dinars, sobretaules, missatges i trucades d’aquest “gran telefonador”, acaben de contradir el fat amb Xavier Folch, editor i polític. Materials per a una biografia. El llibre recull les transcripcions de les seves converses en forma de relat, un àlbum de fotografies comentat i un recull de texts de Folch, i s’obre amb una modesta declaració d’intencions del fundador d’Empúries: “Jo he fet dues coses a la vida: una certa política i alguns llibres.”\nEditors i companys de lluites\nLa presentació del volum, aquest dilluns a la llibreria Ona, va servir tant per a posar-lo públicament en circulació com per a homenatjar Folch. No hi va faltar pràcticament ningú del “who is who” editorial del país. En aquest sentit, no se’l van perdre Emili Rosales i Pilar Beltran, de 62; Sílvia Sesé i Isabel Obiols, d’Anagrama, que acompanyaven el patriarca Herralde; Eugènia Broggi, de l’Altra; Ester Pujol, d’Univers; Maria Bohigas, de Club Editor –i filla del físic Oriol Bohigas i Martí, vell amic de Folch des dels temps escolars–; ni Izaskun Arretxe, directora de la Institució de les Lletres Catalanes; Bernat Puigtobella, editor de Núvol, i l’amfitriona, Iolanda Batallé, tots tres amb un passat vinculat al món editorial. Vells camarades, com Raimon, el síndic de greuges Rafael Ribó, el periodista Andreu Claret i l’urbanista Jordi Borja, i la representació institucional del director del Memorial Democràtic, l’escriptor Vicenç Villatoro, van presentar els seus respectes a l’home que Subirana, en nom dels tres autors, va definir com un “faedor”, algú que va treballar “perquè passessin coses, fer millorar i eixamplar la societat”.\nConscients de les dificultats que ha hagut de superar el llibre, des de l’autoria triple fins a la necessitat de transcriure el testimoni oral, passant per la pandèmia i la dolorosa pèrdua de la memòria de l’amic, a la qual van assistir com a testimonis, tal com va relatar Ernest Folch, els tres autors el presenten com un punt de partida que obri les portes als qui vinguin després. Per això han volgut assenyalar el subtítol, “materials per a una biografia” que més endavant es vulgui fer resseguint-ne la tasca com a editor d’Ariel, Crítica i Empúries, de figura clau de l’antifranquisme, des de la Caputxinada fins a l’Assemblea de Catalunya, i de la tasca política, com a diputat del PSUC, president de la comissió de Cultura del parlament i home transversal de l’esquerra catalanista, fet que li va permetre d’intervenir discretament en l’acord per a formar el govern tripartit entre PSC, ERC i ICV, presidit pel seu amic Pasqual Maragall, que el va nomenar director de l’Institut Ramon Llull.\nUna vella complicitat\nEn nom de la família, el seu fill Ernest –ell mateix editor, avui al capdavant de Navona– va agrair als autors –”tres persones que va estimar i que va respectar”– haver donat forma als records de la mitologia familiar i “aconseguir una cosa que molts crèiem que no veuríem”. És a dir, veure aplegats els records de Folch, i que es publiquin al costat “dels escassíssims texts que va escriure i, d’aquests, va conservar”. El fill també va assenyalar la importància de la mare, la professora Dolors Folch. Una figura sense la qual no s’entendria l’aspecte humà, intel·lectual i polític de Xavier Folch, i amb qui “eren als antípodes i es complementaven com a antagonistes”.\nL’acte, breu, concís, sobri i sense escarafalls, va ser una evocació d’aquella discreció que Salvador Espriu va destacar en una correspondència “apassionant”, en paraules d’Ernest Folch, que va evocar-la amb detalls, com la insistent petició perquè el poeta intercedís davant l’abat Cassià M. Just per demanar el perdó per Salvador Puig Antich, la qual permet de matisar la idea de passivitat de l’Assemblea de Catalunya amb el jove anarquista assassinat pel règim.\nJordi Herralde, parlant des d’una amistat que es perdia en la nit dels temps, va recordar un col·lega “amb qui érem molt diferents, però ens apreciàvem molt”, amb qui va portar a terme una col·lecció Anagrama-Empúries per a publicar en català títols que Anagrama feia en castellà, i amb la qual Herralde es va treure el mal gust de boca de la fallida col·lecció catalana dels inicis d’Anagrama. Aquella col·laboració, de “resultats discrets, però acceptables”, va acabar amb l’absorció d’Empúries dins el grup Planeta. Bàsicament, perquè era filla d’una complicitat personal. Una complicitat que el va fer evocar les paraules “Jordi Herralde, un bon amic”, amb les quals el va presentar a Gregorio Pérez Raimundo. Va fer riure l’auditori parlant d’Octavi “Pallissa”, per la loquacitat del dirigent del PSUC, tan diferent en aquest sentit de Folch, del “nen Folch”, referint-se a Ernest. I també va evocar els darrers passeigs per Sarrià, quan l’amic s’embadalia davant l’aparador de can Foix.


CONVOCATÒRIA EAC/S07/2020  Intercanvis i mobilitat en l'esport\n18/05/2020 - Subvenció - Generalitat de Catalunya Consell Català de l'Esport\nLa convocatòria va dirigida contribuir als esforços de les organitzacions esportives mitjançant el suport a la mobilitat d'aprenentatge del seu personal. Els intercanvis de persones, idees i bones pràctiques poden ser beneficiosos per als individus, per a les seves organitzacions i per a l'esport i la societat en general. L'objectiu general d'aquesta acció és donar l'oportunitat al personal de les organitzacions esportives (l'entorn dels esportistes) de millorar les seves competències i qualificacions i adquirir noves capacitats a través de la mobilitat educativa, passant una temporada en un altre país (dins o fora de la UE). S'ha d'entendre la mobilitat educativa com una inversió en capital humà i una contribució a la creació de capacitats de diverses organitzacions esportives. L'objectiu específic d'aquesta acció és fomentar la mobilitat educativa i els intercanvis, i al temps promoure la dimensió internacional de l'esport.\nLes entitats sol·licitants han de proposar accions que promoguin la mobilitat dels entrenadors/res o monitors/res i altre personal de les organitzacions esportives (inclosos els voluntaris), especialment a través del intercanvis d'entrenadors/res o monitors/res, col·locacions temporals, períodes de formació o d'estudis, aprenentatge per observació, ...\nPeríode d'execució de les activitats: del 1 de gener de 2021 al 31 de desembre de 2022\nEl pressupost total destinat al cofinançament de projectes s'estima en 1.400.000 (import màxim 200.000). La subvenció de la UE es limita a un percentatge màxim de cofinançament corresponent a el 80% dels costos admissibles.\n7 projectes, aproximadament.\n11/06/2020 i enllaç\nResta Espanya 87\nCaminada Popular de Tardor...


Federació d'ADF del Berguedà: Model notícia\nAixò seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria.\nAixò seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria. Això seria una notícia, aixó seria.


Marc Coma es proclama campió del Ral·li de Sardenya - Diari de Girona\nMarc Coma es proclama campió del Ral·li de Sardenya\nEl pilot de KTM s'adjudica la victòria a sis de les nou especials de la tercera prova del 'Cross-Country'\nep / sardenya 02.06.2011 | 00:19\nMarc Coma es proclama campió al Ral·li de Sardenya, la tercera prova del ´Cross-Country´. Nicki Martínez\nEl pilot de KTM Marc Coma ha aconseguit la victòria al Rally de Sardenya, tercera prova del Campionat de 'Cross-Country', adjudicant-se sis de les nou especials.\nComa va vèncer també en el primer 'raid' de l'any a Abu Dhabi i després de renunciar al segon a Tunísia, el pilot català s´ha adjudicat el torneig de Sardenya amb una gran autoritat, mantenint-se líder des del principi de la cursa.\nEl d´Avià s´ha mostrat "molt satisfet" amb la victòria a Sardenya. "Estic molt satisfet amb aquesta victòria, ja que no ha estat gens fàcil. Normalment les últimes etapes sempre acostumen a ser una mica de tràmit, encara que la d'avui ha estat realment complicada", ha afirmat Coma aquest dimecres.\n"El que realment compta al final és el resultat, així que podem estar tots molt contents. Hem estat consistents, treballant dia a dia i amb el suport d'una gran moto i un gran equip. Vull agrair enormement tot l'esforç que realitzen. El treball que es realitza a l'ombra és la part més important de qualsevol èxit ", ha declarat el pilot.\nA més, Coma ha assegurat que es mereixia "un descans" abans de l'última prova del mundial, el Rally dels Farons, que tindrà lloc a Egipte entre l'1 i el 9 d'octubre. "Ara hem completat el primer bloc de la temporada amb bona nota i espero que la segona part sigui igual de profitosa per a tots nosaltres. Ens mereixem un bon descans abans del ral·li dels Faraons", ha conclós Marc Coma.


ESCOLA DE CALDERS: 2017\nDIA INTERNACIONAL DE LA MIGRACIÓ\nEl dia 18 de desembre vam sortir fora a l'alzina de l'escola tots els alumnes de l'escola, des d'infantil fins a 6è. Vam commemorar el DIA INTERNACIONAL DE LA MIGRACIÓ, i vam llegir un manifest per recordar a la gent que al seu país està en guerra o busca un lloc per viure millor.\nTots vam sortir amb un full blau, que simbolitza el Mar Mediterrani, on cada dia hi ha persones que intenten arribar a Europa i hi perden la vida.\nTots els alumnes de Cicle Superior vam recitar un poema que es diu "Podries", de Joana Raspall.\nMarina, Marc i Ona P.\nEls Pastorets de l'escola\nA l'escola Anton Busquets i Punset hem fet uns "Pastorets" en que tothom hi ha participat. Tots els nens i nenes de la llar d'infants i de l'escola hem fet d'actors, els pares i les mares han fet els decorats, les mestres han ajudat i la Iolanda ens ha dirigit.\nHem hagut de fer dues funcions perquè hi capigués tothom.\nEns ho hem passat molt bé i als pares els hi ha agradat molt.\nG. Blancafort, G. Serra i J. Fenoy\nCM:EL MOIANÈS LA NOSTRA COMARCA\nAquest trimestre hem treballat el Moianès, hem après coses com per exemple que fins el 2015no era una comarca, que te 10 pobles, que el riu més important és el Calders, etc.\nAl final del projecte vam fer una maqueta de la comarca on hi hem situat els pobles, els rius, el castell i alguna muntanya.\nEns ha agradat molt conèixer més sobre el Moianès!\nSílvia i Arnau (Classe de la dansa de la mort)\nEl dia 9 de novembre, tota l'escola vam anar al centre cívic per veure el nou espectacle del bibliobús anomenat "GALAXIS". Aquests contes ens els va explicar la senyora Teia Moner. Va explicar alguns contes sobre: la galàxia, els astronautes i el extreterrestres! Va ser molt divertit!\n.FRANCESC CAPELL CS\nBàsquet club Manresa\nEl dia 14 de Novembre, van venir dos jugadors del club de Bàsquet Manresa: el Guillem Jou i en Cintvainis. Ens van explicar moltes coses, entre altres anècdotes com qui era el més alt o qui tenia el peu més gran. També ens van fer firmes en un cartró petit on hi havia una foto del seu equip.\nJa arriben els pastorets!\nDivendres 15 de desembre, els nens i nenes de l'escola de Calders farem Els Pastorets al centre civic. Els alumnes de tota l'escola ens ho estem preparant i estudiant molt, esperem que us agradi.


Creen gotetes de matèria de l'univers primerenc - Elhuyar Aldizkaria\nCreen gotetes de matèria de l'univers primerenc\nImatges de gotes de plasma de gluón en tres formes geomètriques: cercles, el·lipses i triangles. Ed. Javier Orjuela Koop\nUn grup d'investigadors ha creat unes gotetes de la primera matèria ultraviolada creada immediatament després del Big bang. De fet, han aconseguit una situació líquida similar a la del plasma quark-gluón, que suposadament va omplir l'univers en els primers microsegons després del Big bang, quan encara les partícules estaven massa calentes per a formar àtoms.\nHan realitzat l'experiment en l'acceleradora novaiorquesa Relativistic Heavy Ió Collider. Els paquets de protons i neutrons han fet xocar contra nuclis atòmics més grans i han vist que, en determinades condicions, es formen gotes de plasma quark-gluón que s'expandeixen formant formes geomètriques com a cercles, el·lipses i triangles.\nAmb l'experiment PHENIX, els investigadors busquen desentranyar quina és la matèria més petita de l'univers primerenc que pot existir. Per a començar, aquest treball ha ajudat a comprendre com es va refredar la primera matèria ultrabera per a formar els primers àtoms. L'estudi ha estat publicat en la revista Nature Physics.\nMés informació sobre quarkas i gluones: Han separat les quarkas?


D'allò bell, d'allò sublim: de juny 2012\nPRAT,Toni Margarida Poesia visual num. 141 dins Poesia Visual\nEl "m'estima/ no m'estima" alhora. Els pètals que volen aparellar-se de dos en dos. Les interpretacions que tenen més d'una lectura.\nPublicat per Helena Bonals a divendres, de juny 29, 2012 13 comentaris\nPRAT, Toni Progressió geomètrica. Poesia visual núm. 129. Matemàticopoema núm. 17. Dins Poesia visual\nDel personatge pla al rodó. De l'aprovat a l'excel·lent. Sempre a contracorrent. Els esglaons, tal i com se sol orientar la imatge, de dalt a baix, d'esquerra a dreta, fan baixada, arribar a l'excel·lent sempre és una pujada.\nPublicat per Helena Bonals a dimecres, de juny 27, 2012 8 comentaris\nLÁZARO, David. Hacia la luz dins Buscando lo invisible\nque es complementa amb tu,\nPublicat per Helena Bonals a dissabte, de juny 23, 2012 8 comentaris\nDUQUE, Manuel, 1972\nQue "la pintura podia estar carregada de poesia i sensibilitat i ser clàssica i espiritual alhora", creia Matisse. Aquesta obra plena de joia de viure desmenteix que tota l'abstracció és abstrusa o depriment, i que tot el primitiu no és delicat. Avui en faig 41, i m'agrada de celebrar-ho.\nPublicat per Helena Bonals a dimecres, de juny 20, 2012 24 comentaris\nCASTELAO, Oscar. Heaven's door, dins Mustapanki\n"Picant a la porta del cel" diu la cançó en anglès. És brutal, aquesta imatge. En ella mateixa una porta al cel. Que pot ser tancada o oberta, depèn de si la sabem interpretar bé.\nPublicat per Helena Bonals a diumenge, de juny 17, 2012 16 comentaris\nPer al 250è joc literari de Jesús Ma Tibau i poemes visuals de Toni Prat\nVencen els blancs.\nEls de fosc, perden.\nPublicat per Helena Bonals a dijous, de juny 14, 2012 13 comentaris\nPublicat per Helena Bonals a dilluns, de juny 11, 2012 7 comentaris\nMUNCH, Edgar. El crit\n(Olivares, Agustí, dins Una cosa molt gran en una de molt petita)\nLa força de l’originalitat d’aquesta obra, de la seva angoixa en silenci, és contundent com un crit. El pont cap a l'abstracció, la manca d'empatia, seria el pont entre el naixement i la mort.\nPublicat per Helena Bonals a divendres, de juny 08, 2012 15 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Expressionisme, Pintura\nLEPPÄLÄ, Anni Wood (Interior) 2010 dins Barbara Gross Galerie\nFusta d'arbre mort. Estelles seques, com la petrificació del sentiment. Món interior descobert, a la intempèrie.\nPublicat per Helena Bonals a dimarts, de juny 05, 2012 8 comentaris\nAnni LEPPÄLÄ, Anni. Shadow, dins Barbara Gross Galerie\nMés enllà de l'empatia amb què omplim la nostra vida, hi ha les ombres que s'entreveuen entre aquesta mena de teixit que fan les espigues de blat. Blat que per l'aparença daurada s'escauria amb aquesta felicitat que envolta les roques de duresa de la nostra existència.\nPublicat per Helena Bonals a dissabte, de juny 02, 2012 11 comentaris


Jornada sobre “Esport i diversitat funcional” a la Universitat Blanquerna - Special Olympics Catalunya\nEl proper dimecres 13 d’abril tindrà lloc la XIII Jornada Esport Blanquerna sobre “Esport i diversitat funcional” amb la participació de Special Olympics Catalunya.\nSpecial Olympics Catalunya serà present en la jornada “Esport i diversitat funcional” a la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna-Ramon Llull que té com a objectiu millorar les opinions, actituds i comportaments socials en relació a les persones amb alguna discapacitat que practiquen alguna activitat física. La XIII Jornada Esport Blanquerna girarà al voltant de l’esport i diferents discapacitats.\nÉs per aquest motiu que hi seran presents diferents personalitats del món esportiu com Gerard Figueras, secretari de l’esport de la Generalitat de Catalunya i Gerard Esteva, el president de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya. Per tractar diferents aspectes de l’esport i la diversitat funcional, Jordi Durà, president de Special Olympics Catalunya, compartirà taula amb Jaume Mercè, tècnic de la Federació Catalana d’Esports per a Cecs i Josep Medina, cap de readaptació funcional de l’Institut Guttmann.\nPer complementar la Jornada “Esport i diversitat funcional” esportistes de cada entitat explicaran la seva experiència amb l’esport en una taula rodona moderada per Josep Oriol Martínez, que fou president del Comitè Mèdic del Internacional Paralympic Commitee. En aquesta taula comptarem amb la participació de la Cristina Pandis jugadora de bàsquet del Club ACIDH, membre de la Federació ACELL.\nL’horari d’inici de la Jornada serà a les 18h a l’Auditori de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna-URL (c/Císter, 34. Barcelona).\nPROGRAMA DE LA JORNADA “ESPORT I DIVERSITAT FUNCIONAL”\nFederació Catalana d'Esports per a CecsGeneralitat de CatalunyaJornada Esport i diversitat funcionalUFECUniversitat Blanquerna\nIgualada serà seu del 32è Campionat de Catalunya de futbol sala de Special Olympics-ACELL


5ª Mostra de Cinema Etnogràfic de Catalunya, a Barcelona (EL Clot-Camp de l'Arpa) – Etnologia.cat\n5ª Mostra de Cinema Etnogràfic de Catalunya, a Barcelona (EL Clot-Camp de l'Arpa)\n10 setembre 2015 17 juliol 2017 xarxesDeixa un comentari\nData: Dijous, 17 de setembre de 2015, a les 19 h.\nLloc: Biblioteca del Clot-Josep Benet (Pça de les Glòries Catalanes, 37), Barcelona\nI els dies 25 i 26 de setembre, a les 11 h. a la Sala Polivalent del Mercat dels Encants, dins dels Actes de segon aniversari de la nova ubicació del Mercat dels Encants.\nOrganitza: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, Taller d’Història del Clot-Camp de l’Arpa i Institut Ramon Muntaner. Amb la col·laboració de: Biblioteca El Clot-Josep Benet, TV3–Sense Ficció Per a més informació: thclotcarpa@gmail.com\nL'Observatori, memòria oral, oficis, vida quotidiana\n12 Jornadas sobre alfarería y cerámica tradicionales\nCultura Viva 2015: Mirades al Montseny


Amanuense històric: 01/16/22\npd 2353 Allibereu els peus de les presentadores\nFisioterapeutes, osteòpates i traumatòlegs desaconsellen l'ús habitual de sabates de taló d'agulla. Causen problemes d'esquena, als genolls, als malucs i als peus. Poden provocar tendinitis en el tendó d’Aquiles, fascitis, varius, desgast dels cartílags dels genolls, artrosi i artritis. També poden originar metatarsàlgies, galindons, dits de martell i neuroma de Morton. En canvi, tant en teles públiques com privades cada dia veiem a les presentadores amb aquest calçat. En els informatius de TV3, excepte la Raquel Sans i l’Ariadna Oltra i la Núria Solé, la resta de companyes fan equilibris damunt d’uns talons ben prims. La proesa màxima la fan les presentadores d’Antena 3 i La Sexta, que també calcen els anomenats stilettos per explicar-nos les notícies... La televisió està imposant i perpetuant una estètica de l’elegància en les dones que no només és antiga, arquetípica i limitada sinó que és perjudicial per a la salut. ... per què trien aquestes sabates per posar-se davant de les càmeres? Qui ha decidit que aquest és el model d’elegància femenina? Els mitjans de comunicació estan col·laborant a reforçar una estètica per a les dones que fragilitza la seva imatge i les limita físicament. Les sabates de taló d'agulla són incapacitants i transmeten la idea que la dona a la feina hi és per fer bonic... Si de veritat voleu celebrar el Dia de la Dona, allibereu els peus de les presentadores.\nMònica Planas Callol, 7.3.2021\nPublicat per edmon a 23:51 Cap comentari:\npd 2352 Museu de Lleida\nL'espoli legal de les obres d'art provinents de poblacions de la Franja que formaven part del bisbat de Lleida (i que per tant eren al Museu de Lleida, que fa de museu episcopal) m'ha recordat una anècdota curiosa. Diu que en temps de Stalin, els llibres soviètics de filosofia parlaven del “filòsof rus Kant”. Rus? L'argument era que la ciutat on va néixer Kant, Königsberg, capital de la Prússia Oriental, després de la Segona Guerra Mundial va quedar incorporada a la Unió Soviètica amb el nom de Kaliningrad (ara forma part de Rússia). Doncs si la ciutat on va néixer Kant és a Rússia, què és Kant? Rus! Encara que fos prussià. I què té a veure això amb Lleida? Doncs que és la mateixa barbaritat. Un llibre d’història, quan diu què era Kant, no ho pot fer segons què és avui la ciutat on va néixer, sinó segons què era quan ell hi va néixer. Un museu sobre el bisbat de Lleida amb peces antigues no explica què és ara el bisbat, sinó què era quan es van fer aquestes peces. No serveixen per explicar el bisbat de Barbastre, que no existia. No es poden aplicar a l'explicació del passat les divisions administratives, polítiques o eclesiàstiques creades en el present. Si es fa, Kant acaba sent rus i les peces de la Franja acaben a Barbastre.\nVicenç Villatoro, 14.3.2021


Gerra de vidre ideal per a preparar els teus tes i infusions tant calents com freds. Inclou infusor amb funda que permet infusionar i colar el te a la pròpia gerra. Molt pràctica gràcies a la seva base antidegoteig. La millor manera de refrescar el teu estiu. Rentar el filtre i la tapa amb aigua corrent i retirar els residus després de cada ús. Evitar utilitzar substàncies agressives per netejar-la. Capacitat: 800ml. Dimensions: 20cm x 12,5cm x 12,5cm\nTe vermell (Pu Erh) Vanilla bellini\nTe vermell aromatitzat amb trossos de fruita i extracte de vainilla.\nTe Verd Sencha aromatitzat amb fulles i trossets de maduixa i escorça de taronja.


เล่นเกมยิงปลายังไงให้ได้รางวัล_พนัน แปล อังกฤษ_วิธีเล่น บาคาร่า pantip\nแอพพลิเคชั่นเกมยิงปลาบนมือถือ V閟 a la navegaci?de Universitat Aut騨oma de Barcelona V閟 a la navegaci?de la p鄃ina V閟 al mapa del web\nL'equip del Projecte Bastida-UAB rep el premi Laurel en la categoria de ci鑞cia i recerca\nEl Projecte Bastida-UAB, premiat a la categoria de ciència i recerca, fa una dècada que investiga a Múrcia la formació i el desenvolupament de la societat d'El Argar, una de les més importants dels inicis de l'Edat del Bronze a l'Europa occidental.\nEl 13 de novembre s'entregarà a Múrcia el premi Laurel, atorgat pel Col·legi de Periodistes de la Regió de Múrcia des de fa més de 50 anys, que reconeixerà a la categoria de ciència i recerca les tasques d'investigació, conservació del llegat arqueològic i difusió del coneixement fetes pel Projecte Bastida-UAB.\nBastida-UAB fa una dècada que investiga a Múrcia la formació i desenvolupament de l'anomenada societat d'El Argar, una de les més importants dels inicis de l'Edat del Bronze a l'Europa occidental, fa uns 4200 anys. El guardó reconeix l'excel·lència i rellevància de la recerca, i també l'esforç continuat per comunicar els descobriments i resultats a tota mena d'audiències d'aquest projecte, coordinat pels professors del Departament de Prehistòria Vicenç Lull, Rafael Micó, Cristina Rihuete i Robert Risch.\nLes principals tasques d'excavació i recerca tenen lloc als jaciments de La Bastida (Totana) i La Almoloya (Pliego), dos dels més importants de la societat d'El Argar. A La Bastida s'ha identificat la capital d'un dels primers estats sorgits a l'Europa continental. Hi destaquen les restes d'un sistema de fortificació inèdit i monumental, que il·lustra el naixement de la violència militaritzada a la Mediterrània occidental. Per la seva part, les excavacions a La Almoloya han tret a la llum l'anomenat "Primer Parlament Europeu". Des d'un emplaçament geogràfic excepcional, en aquest edifici es prenien decisions de govern que afectaven milers de persones en el sud-est de la península Ibèrica. Sota la seva Sala Principal s'ha trobat també una de les tombes més luxoses dels inicis de l'Edat del Bronze, que acollia els cossos de dos membres d'una dinastia.\nMés informació a: La Bastida\nPremiat un article sobre pedagogia social d'纍gela Janer i Xavier 赾ar\nÀngela Janer i Xavier Úcar, del Departament de Pedagogia Sistemàtica i Social de la UAB, han rebut el III Premi Nacional Ángel González Hernández per un article publicat a l'European Journal of Social Work. Llegir m閟\nแอพพลิเคชั่นเกมยิงปลาบนมือถือLa UAB lliura el 15?premi Arg?a treballs de cicles formatius de grau superior\nLa quinzena edició de l'acte de lliurament dels premis Argó a treballs de cicles formatius de grau superior tindrà lloc el 6 de novembre, a les 17 h, a la sala de juntes del Rectorat. Seran guardonats els millors treballs de recerca realitzats per alumnes de formació professional. Llegir m閟


Una volta per les Montserratines\nA ponent del terme d’Odèn (Solsonès), sobre els antics nuclis del Sàlzer i la Móra Comdal afloren unes formacions de conglomerats que per la seva similitud morfològica se les ha batejat genèricament com a “Les Montserratines”. Aquest tipus de roca és molt corrent a la zona; El Corb i Sant Honorat, Cavallera, Canalda, Vilamala, etc... però de totes elles les que més s’assemblen a les de Montserrat i les que presenten formes més capricioses, són les de la Móra Comdal. Genèricament se les anomenen “Les Montserratines”, però topogràficament els diversos grups de formacions reben noms diferents: Roques de Molló, les Encantades, Roques de Medes, els Torms, Roques Blanques, del Quirol, de Serra-Seca, etc\nDesnivell: +/- 1.500 metres aprox.\nS’ha de prendre la carretera local que va des de Solsona a Cambrils. Passarem pel Pont del Clop i seguidament per Montpol. En poca estona arribarem al mirador de la Serra-seca on hi ha un monument del pas del Tour de France per aquest coll. En aquest indret hi deixarem el vehicle.\nSerra-seca – Turó dels Mals Aires – Cap del Roc del Grau – Roques Blanques – Torrent del Mal – Roques de Medes – Les Encantades – Roques de Molló – Plans de Sàlzer – Caseta de Sàlzer – Santa Magdalena del Sàlzer – Collada de Sàlzer - GR1 – Serra-seca\nComencem a caminar, deixant a mà esquerra el mirador, tot seguint les marques del GR-1. A la primera corba a mà dreta, remuntarem per la lloma rocallosa i anirem carenant cap al turó dels Mals Aires i seguidament cap al Roc del Grau. Abandonem el GR-1 i continuem pel camí del Grau. Seguim avançant mentre les vistes es van eixamplant. Cal estar atents a les marques blanques amb alguna que altra fita, doncs haurem de fer un gir a mà esquerra per davallar decididament, per terreny força inestable, fins una lleixa que ens apropa a les Roques Blanques (fàcilment reconeixibles pel seu color). Seguim caminant fins arribar al Torrent del Mal, on veurem una instal•lació amb dos parabolts per la practica del barranquisme. Un cop d’ull a l’estimball que forma el Torrent del Mal i continuem resseguint la carena. Les marques blanques segueixen marcant-nos el camí correcte. Anem observant les airoses Roques de Medes per sobre dels Torms. Una estona més i arribem al sector de les Encantades. Una zona amb formes montserratines impossibles i peculiars com les Amoroses que s’assemblen als caps d’una parella d’enamorats. Anem gaudint de les vistes de tot el que ens envolta. Seguim la caminada fins arribar-nos a la rasa de Molló on hi ha un rètol que ens senyala la font de la Voltrera. Arribats al coll de les Artigues, s’ha d’estar altre cop atent per regirar a mà esquerra i prendre un corriol pedregós que baixa decididament pel mig del bosc. Forta baixada que circula entre el Roc de la Pinyalada i les Roques de Molló. Passat una barana de fusta, remuntem un xic per seguidament davallar un altre cop. Conectem amb una mena de pista en desús fins arribar a una cruïlla amb uns rètols indicadors. Naltros prenem l’ampla pista a mà esquerra que es dirigeix cap als plans del Sàlzer. Continuem per la pista fins a la caseta del Sàlzer. Tota l’estona tindrem una amplia visió de tot el conjunt de Les Montserratines. Seguim la pista esmentada fins apropar-nos a casa del Sàlzer i tot seguit fins a l’ermita de Santa Magdalena que es troba al costat d’unes instal•lacions pel bestiar. Abans d’arribar a la collada de Sàlzer, hem de prendre un sender amb les marques del GR-1 un altre cop. Un tram una mica perdedor, pel que si ens derivem fins la carretera, en la primera corba a mà dreta tornarem a prendre el sender del GR-1. Un sender que no abandonarem, en constant pujada i que ens durà fins a l mirador de Serra-seca on tenim el vehicle.\nUna ruta circular que permet conèixer aquesta peculiar zona, amb curioses formacions montserratines. Una zona similar en certa manera a les properes Moles del Corb i Sant Honorat. Un dia calorós i lluminós ens ha permès gaudir d’aquesta caminada. Tot plegat, una bona excursió per aquestes contrades del Solsonès.\nEls caminaires: Josep i Mercè


Els nostres socis més coneguts i els seus #MomentsClau - RACC Bloc\nTags:assistència, avaries, curiositats, emergència, serveis, socis\nTant fa qui siguis, a què et dediquis o on siguis; mai saps quan necessitaràs que et donin un cop de mà. I si no, que els ho diguin als nostres socis més coneguts. Amb diferents professions, diferents edats i diferents situacions, tots tenen una cosa en comú: en els seus #MomentsClau, han tingut el RACC al seu costat. I tots ens els han explicat a RACC Magazine.\nMíriam Ponsa, dissenyadora de moda: Va salvar la seva participació en una fira de París gràcies a l’assistència en carretera del RACC. “Quan faltaven uns 200 km per arribar va començar a sortir fum del cotxe. Vam trucar al RACC i ens ho van solucionar tot: es van emportar el cotxe fins a la fira, el vam descarregar i se’l van endur al mecànic. A canvi ens van deixar un cotxe de substitució, i quan es va acabar la fira, el nostre cotxe ja estava arreglat”. Llegeix tota l’entrevista a l’últim número de RACC Magazine.\nPeter Vives, actor: Ell també sap què és que el RACC l’ajudi en una dificultat. Està triomfant en sèries per tot Espanya, però arribar a tot no és fàcil, i per això la seva assegurança ha hagut d’ajudar-lo en un dels seus #MomentsClau: “Un dia anant a la feina em vaig quedar sense gasolina i vaig trucar al RACC. Abans de mitja hora van arribar i em van portar cinc litres de gasolina per poder seguir. Només vaig arribar mitja hora tard”. Descobreix-ne més a la nostra revista del maig.\nJosef Ajram, expert en borsa i ultrafondista: Aquest soci del RACC ho és amb coneixement de causa. Com ell mateix explica en aquesta entrevista, “he tingut un munt d’incidències i sempre m’han ajudat amb rapidesa i amabilitat”. El seu principal problema sol ser la bateria del cotxe. Tant, que segons diu “al final em faran fora del RACC, he trucat mil vegades per la bateria”.\nOna Carbonell, capitana de la selecció espanyola de natació sincronitzada: Aquesta campiona es defineix com a sòcia del RACC “de tota la vida”. I pel que explica a la nostra revista, el RACC li correspon. “Una vegada el cotxe es va parar a Osca i vam tornar amb el RACC”, explica. Però les seves experiències van més enllà, ja que també va viatjar a l’Índia “en pla motxilla amb el RACC”.\nÀngel Llàcer, actor: El seu cas és una mica especial. Sol desplaçar-se amb moto i encara no ha utilitzat l’assistència del RACC, per sort! Però té un somni sobre això que ens va confessar a RACC Magazine: “amb el RACC tinc un somni: que un dia em vinguin a buscar amb helicòpter“.\nI tu, encara no n’ets soci? Fes com ells: tria la teva assistència RACC i viu més tranquil.


“Vella” cultura de l’aigua - De solanes i obagues\n“Vella” cultura de l’aigua\nPublicat el 19 de maig de 2008 per Santi Torres\nLa meva mare em comenta que sempre paga el mateix per la factura de l’aigua. Li demano que me l’ensenyi, ja que és estrany que no hi hagi cap variació entre l’estiu i l’hivern. Quan aconsegueixo desxifrar la factura, me n’adono que el tema és ben senzill. Hi ha un mínim de consum a pagar, independentment del consum real que en el seu cas és força inferior.\nElla que és més ecologista que no pas jo, no gastarà més per arribar al mínim, però em pregunto per quina raó hi ha aquesta mena de penalització absurda pels consums baixos.\nQuan es parla de “nova cultura de l’aigua”, suposo que vol dir en molts\naspectes recuperar la “vella cultura de l’aigua”, es a dir, la de\nl’aprofitament, la de la reutilització etc… Suposo que vol dir baixar\n“els mínims” de consum o directament treure’ls, perquè qui per raons\ndiverses consumeix molt poc no hagi de pagar una aigua que no gasta.\n19 de maig de 2008 a les 8:49 pm\nNo sé a quina companyia paga l’aigua la teva mare, i per tant no em veig en cor de generalitzar, sinó únicament de parlar d’Aigües de Barcelona, que és on pago jo.\nLa factura d’AGBAR consta de tres conceptes diferents:\na) La quota de servei, que es justifica pel fet que, es gasti més aigua o no se’n gasti tanta, hi ha unes infrastructures fixes que s’han de mantenir. És erroni, doncs, el concepte de ‘mínim consum’ (com també ho és aplicat a l’electricitat: no hi ha ‘mínims’).\nb) El consum d’aigua: hi ha diversos trams. Més amunt de 18 m3, el preu del metre cúbic es duplica: per tant hi ha un bon incentiu per estalviar-ne.\nc) Cànons i taxes, els uns vinculats a l’aigua (cànon de l’aigua i clavagueram) i d’altres que no (taxa de residus). Aquest bloc per a consum mitjans pot ser de l’ordre del 50% de la factura, i per a consums petits encara més.\nEspero que a ningú se li acudirà d’engegar una campanya d’estricta proporcionalitat – que seria lesiva per a l’estalvo -, com l’absurda campanya del pagament dels pàrkings per minuts que, com és notori i ja era previsible, no ha servit per a res.\n26 de maig de 2008 a les 9:49 am\nAlbert, m’he tornat a mirar amb calma la factura de l’Empresa d’aigües i serveis Cervera i la Segarra (EASCS), i sí, efectivament es recull un mínim de consum de 18m3, a un preu el m3 de 0,827 €. És l’existència d’aquest mínim el que trobo discutible.


Holiday home Fællesdigevej G- 1075 Gedser Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Holiday home Fællesdigevej G- 1075\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Gedser, Holiday home Fællesdigevej G- 1075 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Fællesdigevej G- 1075 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gedser. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nL'ambient de Holiday home Fællesdigevej G- 1075 es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, forn microones, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Gedser, el Holiday home Fællesdigevej G- 1075 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Un àrbitre valencià li salva la vida a un cadet del Sedaví CF - Superdeporte\nUn àrbitre valencià li salva la vida a un cadet del Sedaví CF\nVa evitar que se li obstruïra la via respiratòria posant-li els dits a la boca\nUna imatge de l´àrbitre SD\nAquest dissabte, en les instal·lacions del poliesportiu municipal de Sedaví, va tindre lloc un fet amb final feliç però que podia haver acabat en tragèdia.\nIván, jugador del conjunt local del Sedaví CF, va patir un colp i una caiguda en el temps afegit del partit de categoria Preferent cadet davant Don Bosco i començà a convulsionar. Pablo, segon entrenador del seu equip, el directiu local Salva i el director esportiu Toni Calderón botaren al camp automàticament però en eixe moment havia estat ja Jorge Belda Blasco, l'àrbitre de l'encontre, qui s'havia llançat al costat del xic introduint-li els dits a la boca amb l'objectiu que la llengua no li obstruïra la via respiratòria.\nAmb la tensió del moment inicialment se li va aplegar a introduir una cartera de pell perquè la mossegara i així alliberar els dits de l'àrbitre que ja estaven sagnant, encara que Jorge aguantava com podia. Toni Calderón, testimoni directe, ho conta a SUPER: "El primer que férem va ser demanar que avisaren al 112 mentre corríem cap on ell estava i quan aplegarem, l'àrbitre ja tenia els dits dins de la seua boca. Després li posarem la cartera perquè traguera els dits fins que dugueren la cànula de Guedel. Pablo, el segon, és infermer i va ser qui li va introduir la cànula".\nEs va aconseguir obrir la via respiratòria —segons alguns testimonis Iván aplegà un moment en el qual començà a mostrar una coloració cianòtica pròpia de l'absència d'oxigen— i estabilitzar al xic fins que va aplegar una unitat del SAMUR, encara que després, al veure que no patia res greu, Iván va ser traslladat a un centre hospitalari pròxim amb un collarí en una ambulància no medicalitzada on va ser sotmés a proves mèdiques, les quals descartaren lesions greus, encara que l'esglai dels familiars —presents en el camp— i de tots els espectadors i jugadors va ser monumental.\nDe fet, l'acció heroica de Jorge, l'àrbitre, va ser premiada de forma espontània amb aplau diments pels espectadors que encara estaven al camp quan el xic, després de passar per les dutxes, se n'anava ja cap a casa. Tots els presents eren conscients de qui havia estat l'heroi del partit i aquesta vegada va ser l'àrbitre, Jorge.\nEs va fer «etern»\nEl partit va finalitzar amb el mateix resultat d'inici (0-0), encara que això quedà com anècdota. De fet, SUPER també es posà en contacte ahir amb responsables del conjunt del Col·legi Salesians, els quals reconegueren que es va fer eterna la tensió del moment: «Les cames li tremolaven al xic i varen ser uns minuts de moltíssima tensió fins que vàrem veure que es va estabilitzar. Una mare d'un dels nostres jugadors també és infermera i va intentar ajudar, però el mèrit principal va ser de l'àrbitre, qui es va llançar a ajudar al xic quan quasi ningú se n'havia adonat. La jugada acabà en mans del seu porter que estigué a punt de posar la pilota en joc perquè inicialment no s'adonàrem, però l'àrbitre va reaccionar de forma immediata».


113 – Inauguració a Tivenys de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” – ASSOCIACIÓ PER LA PEDRA SECA I L’ARQUITECTURA TRADICIONAL (APSAT)\nEl dilluns 7 de març del 2022, a l’Ajuntament de Tivenys, va tenir lloc la inauguració de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”, una mostra itinerant de la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural de la Generalitat de Catalunya i de l’Associació per la Pedra Seca i l’Arquitectura Tradicional (APSAT). La mostra es complementarà amb diverses activitats i visites per l’alumnat, entre altres activitats.\nL’exposició serà visitable en horari d’atenció al públic de l’Ajuntament de Tivenys fins al dia 27 de març.\nEladi Galbe, va inaugurar l’exposició posant en context la importància de la pedra seca a la localitat on hi són presents una gran quantitat de construccions la qual cosa pot esdevenir una font potencial en l’àmbit cultural, social i econòmic. Seguidament, la directora dels serveis Territorials de Cultura a les Terres de l’Ebre, Victòria Almuni, va esmentar que les construccions de pedra en sec formen part de la història i del paisatge de les Terres de l’Ebre i cal preservar la tècnica, les construccions i la gran diversitat de mots específics que hi estan vinculats.\nA continuació la directora de la Fundació el Solà i com a representació de l’APSAT, Cèlia Mallafrè, va remarcar la importància de la declaració de l’art de la pedra en sec Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per part de la UNESCO com una eina de reconeixement, protecció i divulgació tant de la tècnica com de les construccions de pedra en sec.\nLa directora de l’Institut Ramon Muntaner, Maria Carme Jiménez, va posar en valor la implicació de les diverses entitats i associacions que van contribuir en el desenvolupament de l’exposició. Un dels membres de l’entitat de Territori Inhòspit, Cisco Besalduc, va explicar la gran quantitat de construccions localitzades al terme de Tivenys.\nTot seguit, Cèlia Mallafrè, van fer un recorregut per als panells de l’exposició explicant la diversitat i algunes de les característiques de les construccions.\nPrevious Previous post: 92 – Olot TV enregistra barraques de Mont-roig pel programa “Paisatges Encreuats”\nNext Next post: 114 – Inauguració a Santa Coloma de Queralt de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”


Junts-PDECat: hi ha marge per a la reconciliació camí de les municipals? | NacióDigital\nper Oriol March , 17 d'abril de 2021 a les 20:25 |\nEls responsables d'organització de Junts i del PDECat han viscut situacions curioses al llarg dels últims mesos. Al partit de Carles Puigdemont, mesos després de la seva fundació, encara es troben amb persones al territori que es pensen que són militants de la nova formació perquè no han arribat a processar que l'expresident va trencar a finals d'agost amb les sigles postconvergents. I, al partit que lidera -encara- David Bonvehí, durant els dies posteriors al 14-F van rebre trucades de potencials votants que asseguraven haver-se confós el dia de les eleccions i estar convençuts que votar per Puigdemont era fer-ho pel PDECat. Són dues anècdotes que retraten bé com la ruptura entre el líder a l'exili i el partit de Bonvehí, ara extraparlamentari, és una carpeta de difícil digestió. Hi ha marge per a la reconciliació camí de les eleccions municipals, tenint en compte que en centenars d'ajuntaments s'hi ha imposat la convivència?\nDiverses fonts consultades per NacióDigital assenyalen, per exemple, que dins del PDECat hi ha un corrent del territori que aposta de manera "pragmàtica" per arribar a acords amb Junts i, d'aquesta manera, evitar que ERC s'imposi de manera clara a la segona corona metropolitana i també a tot arreu on l'espai postconvergent -que es va presentar sota les sigles de Junts per Catalunya el 2019- obté millors resultats. Des de la sala de màquines del partit de Puigdemont assenyalen que encara és molt d'hora per fer pronòstic, però insisteixen que, com més "confluència" hi hagi, "millor" per a tothom. "Encara és molt tendre, tot plegat", remarquen a Junts. Hi ha ferides que costen de cicatritzar i, de la mateixa manera que hi ha municipis on la convivència és bona, també n'hi ha d'altres en què hi ha regidors que ni tan sols es parlen.\nTampoc és bona la relació entre les cúpules dels dos partits, malgrat que David Saldoni i Marc Castells, responsables d'organització i de política municipal de Junts i del PDECat, respectivament, parlen "punt per punt" sobre l'estat de la qüestió als ajuntaments, als consells comarcals i també a les diputacions. A la cúpula que lidera Bonvehí hi ha una certa "agror" per com van acabar les converses per la refundació de l'espai postconvergent -la carpeta del nom està judicialitzada- i el malestar és tant amb Puigdemont -per haver estripat el carnet- com amb Jordi Sànchez, secretari general de Junts, a qui veuen com l'autèntic arquitecte de la ruptura. "Només els movia fer-nos desaparèixer", mantenen els postconvergents, que afronten els dies 15 i 16 de maig un congrés organitzatiu en el qual està en joc el lideratge de Bonvehí.\nSerà un conclave telemàtic, allunyat de la grandiloqüència de cites com aquesta prèvies a la pandèmia, i en el qual la gran incògnita és si Àngels Chacón agafarà les regnes del partit. Bonvehí compta amb suports notables dins la direcció i també al territori malgrat la desfeta del 14-F, i existeix el dubte de si Chacón, en cas de liderar la formació, ho faria amb la mateixa dedicació pels petits assumptes del dia a dia que l'actual president del PDECat. "És el perfecte secretari d'organització", asseguren des del seu entorn. El congrés també ha de servir per simplificar els estatuts, complexos des del moment de la fundació -els sectors enfrontats en la cita del 2016, que es miraven de reüll, van trufar les normes internes de traves per ser a la direcció-, i per reubicar-se.\nQuedar fora del Parlament ha estat un cop dur en clau política, però també econòmica: la campanya va costar 690.000 euros que no es podran recuperar amb les subvencions que s'atorguen als partits que entren al Parlament. Ni tan sols la presència d'Artur Mas en campanya -la seva participació telemàtica al congrés encara no està tancada- va servir per fer-se un lloc a la cambra i, de fet, el seu paper poc entusiasta ha comportat les crítiques de Chacón, candidata al 14-F. Aquestes crítiques han generat malestar en sectors del PDECat que veuen en Mas el referent més sòlid que li queda al partit. L'expresident és partidari de la reconciliació amb Junts i, quan passi el pitjor de la pandèmia, té intenció de viatjar a Waterloo per veure's amb Puigdemont.\nAmb l'Excel a la mà\nCada formació, això sí, té el seu Excel detallat amb els càrrecs que ostenten a banda i banda. Al PDECat sostenen que els que s'han quedat ja no tenen motius per marxar-ne, perquè ja han resistit les pressions de Puigdemont i les trucades dels presos per fer-se de Junts. Davant la perspectiva de ser escombrats al territori o de perdre alcaldies davant d'ERC, l'espai postconvergent medita si hi ha marge per refer el que es va anar trencant des de la fundació, la tardor del 2017, de Junts per Catalunya com a plataforma electoral del líder a l'exili. Sempre i quan el PDECat i el partit de Puigdemont -i Jordi Sànchez- puguin aparcar unes discrepàncies que encara supuren.\nImperdibles, Les anàlisis de NacióDigital, Política, diputacions, consells comarcals, ajuntaments, Marc Castells, David Bonvehí, David Saldoni, Carles Puigdemont, eleccions municipals, municipis, Junts, PDECat


Es negocien les comissions de servei per al curs 2021-2022 | STEPV\ndijous 22 abril 2021 19:59 h\nHui s’han negociat les comissions de servei per causes personals, familiars i socials en la Mesa Sectorial. Aquest curs s’haurà d’aportar tota la documentació justificativa dels motius al·legats i es tornarà a baremar a totes les persones que hi participen. Serà a partir d’eixa baremació que s’ordenarà a les persones per a la petició de centres. Aquest procediment ja l’havia proposat la Conselleria el passat curs, però el va ajornar per la COVID 19.\nEs mantenen els motius per poder sol·licitar una comissió de serveis:\n- Raons de violència contra la dona.\n- Informe d’aptitud laboral per al lloc de treball (informe d’INVASSAT).\n- Per malaltia greu del funcionari/a, malalties rares o tractaments de fertilitat.\n- Per exercici de càrrec electe en les corporacions locals.\n- Per malaltia greu del cònjuge o familiars de primer grau.\n- Per ser família educadora de la Comunitat Valenciana\n- Per conciliació de la vida laboral i familiar (tindre fills de 12 o menys anys)\nTambé es manté el motiu d’interés particular que va ser aconseguit per STEPV fa ara 5 anys i per al quals no cal aportar cap documentació justificativa.\nEnguany, s’ha eliminat el punt que feia referència a les comissions per ocupar el càrrec de director/a del centre. Aquestes comissions de servei dependran d’una resolució diferent que es publicarà més endavant.\nEl sindicat ha fet tota una bateria de propostes de millora, algunes de les quals venim reclamant des de fa anys.\n- Augmentar els motius per poder demanar comissió de serveis dins del mateix municipi.\n- Flexibilitat en municipis grans o amb pedanies o nuclis urbans. Conselleria s’ha compromés a revisar les possibilitats que hi ha.\n- Possibilitat de participar sense tindre destinació definitiva. Conselleria segueix sense contemplar la possibilitat.\n- Poder demanar comissió per habilitacions transitòries a secundària.\n- Graduació de la puntuació en les malalties greus, per donar cobertura a casos que altres anys han quedat fora. Conselleria ho parlarà amb la unitat mèdica que és qui va fer la proposta fa 3 anys.\n- Eliminació de burocràcia innecessària com haver de justificar que la resta de familiars de primer grau no es poden fer càrrec de la persona amb malaltia greu. Conselleria ha acceptat la proposta que STEPV venia fent des de fa diversos anys.\n- L’ampliació als 16 l’edat de fills/es, en cas d’acolliment o de conciliació familiar. Almenys haurien de tindre en compte fins als 14, pel canvi de primària a secundària i tot el que suposa aquesta etapa.\n- Canviar el criteri de desempat. Aquest hauria de ser l’ordre dels motius al·legats.\n- Comissions de servei en concurrència amb altra persona. Conselleria ha descartat la proposta per a aquest curs, per la impossibilitat d’implementar-la a nivell informàtic.\n- Comissions de servei per al cos d’inspecció.\n- Poder revisar la puntuació aconseguida a alguna plataforma.\nAixí mateix, STEPV també ha demanat mesures que flexibilitzen el procediment, donada la situació actual de pandèmia que seguim vivint, tals com la data dels informes mèdics o la possibilitat de, excepcionalment, poder presentar a posteriori la documentació que depén de tercers (informes mèdics, informes de serveis socials, informe INVASSAT…) fets que Conselleria ha valorat positivament.\nEl sindicat recorda que totes les persones que depenen d’altres territoris han de fer l’anunci de participació, a més de la sol·licitud de participació corresponent.\nD’altra banda, STEPV ha mostrat de nou la seua disconformitat amb el nou Decret de SPEs i ha tornat a sol·licitar la seua paralització. A més, ha sol·licitat solucions a les comissions de servei per a aquest col·lectiu en concret, si Conselleria decideix tirar endavant la nova normativa.\nLa Directora General ha explicat que les persones afectades amb destinació definitiva seran suprimides i adquiriran els drets derivats d’aquesta situació (acte suprimits i desplaçats i drets preferents en els concursos vinents). Les persones que actualment estan en comissió podran optar als llocs que s’oferisquen a les comissions específiques i a la resta de llocs d’orientació educativa, segons les bases de la convocatòria de comissions ordinàries.\nEn el torn obert, STEPV ha sol.licitat la convocatòria de la comissió de seguiment de l’acord de professorat interí per tractar la incorporació en borsa de les persones que no han arribar a prestar serveis. El sindicat ha detectat que algunes persones sí han pogut incorporar-se a la borsa, però altres no, fet que està generant un greuge a les persone que no els han permés fer-ho.\nConselleria ha manifestat que vol convocar en breu i que a eixa mateixa comissió de seguiment es tractarà el preacord que regularà l’acreditació de les titulacions de les persones suspeses en les oposicions de 2016 i 2018. Així mateix s’incorporarà un punt per regular l’entrada en borsa per a aquelles especialitats que requereixen una prova prèvia.\nEl sindicat ha tornat a preguntar per l’acord del 0’3% del fons addicional que donaria cobertura a cobrar els triennis i sexennis des de gener de 2020, a les persones que el curs passat estaven en pràctiques, entre altres aspectes. La DG ha informat que s’està endarrerint pel tramit que ha de fer hisenda, però ha afirmat que l’acord va endavant perquè ja va ser ratificat per la Mesa General de la Funció Pública i que espera que es puga fer efectiu el més prompte possible. També ha informat que, tal i conforme es reflexa a la Llei de funció pública recentment publicada, a partir del proper curs les persones en pràctiques tindran eixe dret. El mecanisme s’articularà a la convocatòria de la fase de pràctiques.\nSTEPV també ha preguntat per les comissions específiques. La Direcció General de personal ha informat que estan ultimant-les. Igualment ha sol·licitat una mesa de negociació per tractar les instruccions que han rebut les EOI i que afecten les condicions laborals del professorat d’aquest cos.\nSTEPV ha tornar a sol·licitar l’obertura de les borses de treball, fet al qual es va comprometre la Conselleria fa mesos i encara no ha portat a terme. Conselleria ha anunciat que no serà possible fer-ho aquest curs per l’acumulació de tasques. El sindicat rebutja aquesta decisió i considera que hauria d’haver sigut una prioritat, per donar cobertura a la cobertura de baixes, permisos, llicències i a les vacants generades, així com per facilitar que les persones que ja compleixen tots els requisits puguen accedir-hi i no carregar les adjudicacions de difícil cobertura com està passant actualment.\nPer últim, STEPV ha informat de diverses persones seqüeles per la COVID, que es voran afectades si aquestes oposicions continuen endavant, ja que estan actualment en tractament per pèrdua de memòria.\nLa Directora General ha informat que no es poden fer adaptacions si no hi ha informes dels organismes pertinents. El sindicat ha tornat a insistir en la necessitat d’ajornar unes oposicions que es volen portar en el curs més complexe de la història recent.


Paradis Apartments Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStikovica 63, Zaton, Dubrovnik, Croàcia, 20000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Paradis Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Dubrovnik, Paradis Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Badia Lapad, Cinema a l'Aire Lliure Lapad, Adriatic Kayak Tours.\nEl Paradis Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, lloguer de cotxes, canvi de moneda.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, jardí. Paradis Apartments és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Dubrovnik.


Torneo internacional de futbol base MICFootball | El RCD Espanyol Special i el Lluïsos de Gràcia s’enduen el MICIntegra a Vidreres\nEls equips del RCD Espanyol Special, en futbol, i el Lluïsos de Gràcia B, en bàsquet, s’han proclamat vencedors aquest divendres al vespre, a Vidreres, de la setena edició del torneig MICIntegra, un campionat per a jugadors amb diversitat funcional. La prova, inclosa en la 19a edició del MIC-Mediterranean International Cup, s’ha celebrat durant tot el dia amb 21 equips de futbol -dos més que l’any passat- i 4 de bàsquet\nEl RCD Espanyol Special s’ha emportat el títol en el Grup Motivació, format pels primers classificats de la fase inicial. El club blanc-i-blau ha superat (2-1) a la final l’Units Terres de l’Ebre, campió de l’edició passada, i obté el seu particular triplet de títols, ja que també el va aixecar el 2016 i el 2017.\nEn el Grup Inclusió, amb equips que havien quedat segons de grup a la primera fase, la UE Sant Andreu ha superat el Badalonès (2-1) a la final. En el Grup Companyerisme, integrat pels tercers classificat de la fase prèvia, la Fundació Ampans ha guanyat la partida (0-4) al MAP Abadessenc.\nEl Lluïsos de Gràcia B es desfà de la Fundació Ramon Noguera\nEn bàsquet, el Lluïsos de Gràcia B, de Barcelona, ha estat el vencedor després de superar (21-29) el Fundació Ramon Noguera, de Girona. L’excel·lent tasca en defensa sumada a unes transicions fluides en atac han permès la victòria del Lluïsos de Gràcia B davant un combatiu Ramon Noguera. En la lluita pel tercer i quart lloc, el Lluïsos de Gràcia A s’ha imposat (22-18) al CB Adepaf de Figueres en un duel amb pròrroga inclosa. El club barceloní ha agafat el relleu de l’Asociación Catalana de Integración y Desarollo Humano (acidH), campió de l’edició anterior.\nActe d’homenatge en memòria de Jordi Rovira i presència de Quim Torra\nLa competició, que té el suport de l’Obra Social “la Caixa” i de la Fundació Damm, manté l’aposta prioritària per construir un espai esportiu de competició per a jugadors amb diversitat funcional. L’edició d’enguany s’ha iniciat amb un emotiu acte d’homenatge dels voluntaris de CaixaBank en memòria de Jordi Rovira, un dels principals impulsors del MICIntegra fa set anys i que va morir al novembre passat. El seu germà i director del MICFootball, Juanjo Rovira, ha recollit l’obsequi.\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Quim Torra, ha assistit en les finals de futbol i en l’entrega de premis. Torra ha agraït la tasca de la organització, que ha qualificat “d’extraordinària” i s’ha desfet en elogis del MICIntegra, sentenciant que “només s’integra integrant”.\nPer a Juanjo Rovira, director del MICFootball, la valoració “ha estat molt positiva, és un alè d’aire fresc i d’energia en veure les cares de felicitat dels participants. Amb la medalla penjada el coll, els jugadors se’n van com a verdaders campions de la Champions League”.\nJordi Camps, alcalde de Vidreres, ha explicat que, pel seu municipi, tornejos com el MICIntegra “representen tota una festa esportiva que porta molta gent de fora i ens dona a conèixer com a població. Des de l’Ajuntament de Vidreres fem una aposta perquè tothom pugui participar en les activitats del poble”.


« Macarrons amb rovellons\nGuatlles amb xampinyons »\n2 Peces de 3/4 Kg.\nBarreja de fines herbes\n1/4 l. Cava\nPelarem les patates i les cebes, tallarem les patates a làmines d’un centímetre i les cebes en juliana.\nEn una plàtera amb oli posarem les patates, les cebes, fines herbes, sal i pebre, i ho deixarem coure al forn uns 15 minuts.\nSalpebrarem el peix, el marcarem, l’amanirem amb les fines herbes i ho posarem tot junt al forn. Quan faci 15 minuts ho regarem el 1/4 de litre de cava. Ho deixarem 20 minuts més controlant la cocció del peix.\nLes patates han de ser molt toves i el peix s’ha de separar de l’espina per saber quan està ben cuit.\nTags: besuc, orada\nUna vegada hagis pelat les patates, les talles a làmines d'un centímetre més o menys, i omples tot el fons de la platera....


Sílvia Grau farà l'estampa de Sant Fèlix d'aquest any | Festa Major 2018\nInici / Notícies / Sílvia Grau farà l'estampa de Sant Fèlix d'aquest any\nEls Administradors de la Festa Major han presentat la persona que s'encarregarà d'elaborar l'estampa de Sant Fèlix aquest any 2018. La dissenyadora vilafranquina Sílvia Grau, de 24 anys d'edat, és la persona escollida. Amb un estil intermig entre opcions clàssiques i d'altres més trencadores, la seva proposta gràfica original ha convençut els Administradors per fer-li l'encàrrec.\nL'estampera ha avançat que utilitzarà les tècniques d'aquarel·la i tinta xina, amb les que se sent molt còmoda, i que serà una estampa impactant i acolorida, però fidel a la imatge de Sant Fèlix, que mostrarà de mig cos. La dissenyadora manté en els primers esbossos que està treballant, la línia de les obres presenrades darrerament en el Firart per Festa Major.\nSílvia Grau s'ha especialitzat en disseny gràfic i imatge corporativa, i comta amb un Màster en Direcció d’Art per la Universitat Internacional de la Rioja i un Grau en Disseny per la Universitat de Barcelona. Actualment treballa com a dissenyadora gràfica Gràfiques Kerpe de Vilafranca i com a freelance, fent projectes diversos.\nHa participat en les últimes edicions del Firart de Vilafranca, on ha exposat nombrosos quadres de la ciutat i de la Festa Major; i ha exposat quadres, també de temàtica vilafranquina, a l’exposició organitzada pel Pilar de Vuit l’any 2016. Es declara amant de la pintura, el dibuix, la fotografia i l’experimentació artística en general.