Energia | Sostenibilitat.ad |\nCelebració de la Setmana europea de l’energia sostenible 2017\nLa setmana europea de l’energia sostenible és una efemèride que va néixer l’any 2005 de la mà de la Comissió Europea amb l’objectiu de fomentar el coneixement i el debat sobre les bones pràctiques i la innovació en matèria energètica.\nAndorra s’ha sumat en aquest 2017 a la celebració de la setmana europea de l’energia sostenible amb un seguit d’actes que tenen l’objectiu de sensibilitzar entorn a aquesta temàtica. El lema triat en aquesta 12a edició és “Energia neta per a tots els europeus” inspirat en donar a conèixer entre els ciutadans les línies mestres del paquet de propostes de la mateixa Comissió dedicades a la transició energètica envers una energia més sostenible, segura i eficient per a tothom.\nA Andorra, els actes de celebració de la Setmana europea de l’energia sostenible 2017 organitzats pel Govern tindran l’inici el dimarts 20 a les 9.30 hores amb una jornada tècnica dedicada a la transició energètica i el canvi climàtic que serà inaugurada per la ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó. La trobada estarà dedicada a la reflexió i la participació pública sobre els instruments legals del nou model energètic d’Andorra.\nL’endemà, dimecres 21 a les 18 hores, el Museu de l’electricitat acollirà la Festa del Club Piolet què comptarà amb la presentació de les noves càpsules audiovisuals de FEDA dedicades a les bones pràctiques en l’ús de l’energia a casa i a l’escola, protagonitzades pel personatge d’en Pau Pampalluga.\nEl dijous 22 de juny serà el dia que més activitats aplegarà. Així a les 11 hores es farà la presentació de la web sobre l’aprofitament solar fotovoltaic als edificis conjuntament entre l’Observatori de la Sostenibilitat d’Andorra i l’Oficina de l’Energia i el Canvi Climàtic. Tanmateix, el mateix dijous tindrà lloc una jornada de portes obertes i la visita guiada a dues de les noves instal·lacions energètiques del país com són la central de cogeneració de Soldeu de FEDA i la minicentral hidràulica d’Arcalís de PER, S.A.\nUs animem a tots i totes a participar en l’Hora del Planeta, aquest dissabte 28 de març, apagant els llums de 20.30 h a 21.30 h\nCanvi climàtic Energia Sostenibilitat\nAquest proper dijous 5 de juny teniu una cita a Cinemes Illa Carlemany amb el film Tierra prometida\nUn any més, el Centre Andorra Sostenible, amb el patrocini de MoraBanc i la col•laboració de Cinemes Illa Carlemany, celebra el Dia Mundial del Medi Ambient (5 de juny) amb una projecció cinematogràfica gratuïta i oberta a tota la ciutadania relacionada amb un tema ambiental.\nEnguany, entorn del debat d’actualitat sobre el canvi climàtic i els impactes del model energètic basat en els combustibles fòssils, el film escollit ha estat Tierra prometida. Aquesta producció nord-americana dirigida l’any 2012 per Gus Van Sant i protagonitzada per Matt Damon, Frances McDormand i John Krasinski, posa sobre la taula la polèmica ambiental i social entorn del fracking. Aquest concepte fa referència a l’explotació de la terra amb finalitats energètiques a partir de la perforació i injecció al subsòl de substàncies a alta pressió (aigua, sorra i productes químics) per fracturar les roques i extreure combustibles fòssils (gas natural o petroli).\nLa història que explica Tierra prometida transcorre en un petit poblet de l’Amèrica rural, on un dia arriben dos agents comercials d’una important companyia de gas, Steve Butler (Matt Damon) i Sue Thomason (Frances McDormand), amb l’objectiu de convèncer els propietaris de la terra per signar contractes d’explotació a canvi de diners. Tot i que la crisi econòmica dels darrers anys entorn de les activitats agràries podria fer pensar que la feina dels dos comercials seria molt senzilla, l’escenari anirà prenent girs inesperats entre els ciutadans partidaris de vendre i els que s’hi oposen.\nEl film planteja una reflexió sobre l’impacte ambiental que tenen les pràctiques mineres derivades del negoci energètic mundial, fortament marcat per la dependència dels combustibles fòssils, essent el fracking un dels seus principals exponents en l’actualitat. També es posen sobre la taula diversos debats ètics, com la crisi econòmica del model agrari tradicional de les zones rurals, la problemàtica demogràfica i social d’aquestes zones o quin és el paper que juga el vincle emocional de les persones envers la natura: qui som nosaltres per hipotecar la terra, els seus recursos i el futur dels seus habitants?\nLa cità serà a les 20 h a Cinemes Illa Carlemany i l’entrada és totalment gratuïta, però limitada a l’aforament de la sala; per això es recomana fer reserva prèvia contactant amb el Centre Andorra Sostenible (andorrasostenible@andorra.ad o tel. 875 771)\nDissabte 29 de març, entre les 20.30 h i les 21.30 h, a Andorra també celebrem l’Hora del Planeta\nL’Hora del Planeta o l’Hora de la Terra és un esdeveniment de participació internacional promocionat per World Wide Fund for Nature (WWF) que se celebra l’últim dissabte de març de cada any i que consisteix en una apagada elèctrica voluntària, en què es demana als ciutadans, a les empreses, organitzacions i institucions de tot el món que apaguin els llums i altres aparells elèctrics de casa, dels edificis, dels monuments, etc. durant una hora.\nL’objectiu d’aquest esdeveniment participatiu és, més que l’estalvi energètic que es pot donar en aquesta hora, la conscienciació social envers la necessitat de prendre mesures per lluitar contra el consum insostenible d’energia. D’aquesta manera, a través d’un consum més racional i de l’estalvi d’energia, es poden combatre impactes ambientals que afecten la totalitat del planeta com, més enllà de l’excés de contaminació lumínica, els impactes associats a la producció d’energia com són principalment l’emissió de gasos d’efecte hivernacle a l’atmosfera (diòxid de carboni, metà, etc.) procedents de la crema de combustibles fòssils (petroli, carbó, gas natural) i les seves conseqüències directes: el canvi climàtic.\nLa història d’aquest moviment es va iniciar a Austràlia i van ser WWF i The Sydney Morning Herald (un diari amb seu a la ciutat de Sydney) les entitats que van pensar i promocionar la primera de les Hores del Planeta ara fa set anys. Aquesta primera crida a apagar llums i aparells elèctrics va tenir lloc a la mateixa ciutat de Sydney el 31 de març de 2007, entre les 19.30 h i les 20.30 h, i els resultats van ser una participació d’aproximadament 2,2 milions d’australians i un estalvi d’energia durant aquella hora estimat entre el 2,1 % i el 10,2 %. A partir d’aquesta primera edició i seguint l’exemple de Sydney, moltes altres ciutats d’arreu del món van adoptar l’esdeveniment l’any següent, amb la segona de les Hores del Planeta, que va tenir lloc dissabte 29 de març de 2008, de les 19.30 h a les 20.30 h. Just sis anys després, el mateix dia, però entre les 20.30 h i les 21.30 h, cadascú en la seva franja horària, celebrem la vuitena edició.\nAixí que, des del Centre Andorra Sostenible, us convidem a afegir-vos al conjunt de ciutadans i entitats i organitzacions que a Andorra i a tot el món apagaran els llums, sent conscients que la lluita contra el canvi climàtic i el consum insostenible d’energia no s’acaba dissabte a les 21.30 h, sinó que necessita tota la nostra contribució els 365 dies de l’any.\nTrobareu més informació sobre l’Hora del Planeta al seu web internacional i us animem perquè abans i després de l’acte participeu d’aquest moviment global en els perfils i espais habilitats a les xarxes socials Facebook i Twitter amb les etiquetes #EarthHour i #HoraDelPlaneta acompanyades de #Andorra.\nCanvi climàtic Consum responsable Energia Sostenibilitat\nJornada de conferències Dia Mundial de l’Aigua 2014 “Aigua i energia”\nAmb motiu de la celebració del Dia Mundial de l’Aigua 2014 (22 de març) el Departament de Medi Ambient ha organitzat una jornada de conferències entorn a la temàtica triada enguany per aquesta cita del calendari ambiental internacional: “Aigua i energia”.\nLa jornada, que tindrà lloc el proper dijous 20 de març entre les 10 h i les 13,30 h a la Farga Rossell de la Massana, una de les últimes fargues actives d’Andorra i exemple viu del patrimoni preindustrial del país, comptarà amb la intervenció d’experts i autoritats que tractaran i debatran les interrelacions entre aquests dos vectors ambientals.\nPodeu descarregar el programa de la jornada seguint aquest enllaç o bé contactar amb nosaltres per rebre més informació.\nLa casa dels enginys visita el Museu de l’Electricitat i presentació de la 2a edició del concurs escolar sobre eficiència energètica\nDesprés de la bona acollida de la primera edició del certamen durant el curs escolar 2012-2013, coincidint amb l’Any Internacional de l’Energia Sostenible per a Tothom, el Govern d’Andorra i Forces Elèctriques d’Andorra-FEDA convoquen la segona edició del Concurs escolar d’eficiència energètica per al curs 2013-2014.\nAquesta iniciativa educativa, destinada als alumnes d’educació secundària i batxillerat de tot els centres educatius d’Andorra, té per objectiu general la reflexió sobre la importància de l’energia en les problemàtiques socioambientals del món i sobre el potencial de l’energia sostenible com a recurs de futur.\nEnguany el concurs presenta algunes novetats. A més d’ampliar les edats dels participants, s’han reestructurat les categories, que han passat de tres en l’edició anterior a dues en aquesta convocatòria: Aportació d’idees ―on s’encabeixen els projectes de recerca de caire cientificotècnic (estudis, experiments, etc.)― i Material divulgatiu ―on es podran presentar propostes de comunicació i educació ambientals en qualsevol format (tríptics, còmics, audiovisuals, etc.).\nPer a cadascuna d’aquestes modalitats hi haurà un primer premi, consistent en un viatge a la Vall Fosca per a tota la classe del grup guanyador, i un accèssit, en forma de visita al museu i a les instal·lacions de FEDA per a tota la classe del grup premiat. A més, tots els alumnes participants rebran un obsequi.\nEl termini de presentació de propostes al concurs finalitza el dia 12 de maig del 2014 a les 15 h.\nPer disposar de les bases del concurs o consultar més informació podeu contactar amb nosaltres o seguir aquest enllaç a l’apartat Centres educatius del web del Centre Andorra Sostenible.\nAl seu torn, des d’aquest mes de setembre el Museu de l’Electricitat de FEDA acull temporalment en les seves instal·lacions el recurs educatiu La casa dels enginys. D’aquesta manera, tothom qui visiti el Museu, a més de veure-hi l’exposició permanent i la resta de propostes que incorpora, podrà gaudir d’aquest taller interactiu del Centre Andorra Sostenible pensat per treballar i reflexionar entorn dels vectors ambientals de l’energia i el canvi climàtic, fent èmfasi especial en temàtiques com l’ús eficient de l’energia, les possibilitats d’aprofitament de les energies renovables o la construcció sostenible.\nTrobareu més informació sobre el Museu de l’Electricitat seguint aquest enllaç.\nEntregats els premis del Concurs escolar sobre energies renovables\nAvui 22 d’abril de 2013, coincidint amb el Dia de la Terra, ha tingut lloc l’acte d’entrega de premis del 1er Concurs escolar sobre energies renovables, convocat pel Govern d’Andorra a través del Centre Andorra Sostenible i Forces Elèctriques d’Andorra-FEDA en el marc de l’Any Internacional de l’Energia Sostenible per a Tothom (2012)\nAquesta iniciativa, destinada a grups escolars d’educació secundària de tot els centres educatius del Principat d’Andorra, tenia per objectiu general que els joves reflexionessin sobre la importància de l’energia en les problemàtiques socioambientals del món i sobre el potencial de l’energia sostenible com a recurs de futur. Per aquest motiu, les temàtiques principals del concurs estan directament relacionades amb conceptes clau com l’energia renovable, l’ecoeficiència, la justícia energètica, el canvi climàtic o la sostenibilitat, treballades entorn tres categories: enginys i dispositius, documents tècnics i material divulgatiu.\nEls estudiants premiats amb el primer premi en la categoria Enginys i dispositius consistent en un viatge a la Vall Fosca per tota la classe han estat els alumnes Jordi Baró, Joel Call, Marc Ribert, Blanca Tuneu i Pau Visa de 4rt de la ESO del Col·legi Sant Ermengol, amb la proposta “Construcció d’un model reduït per millorar l’eficiència en la il·luminació urbana i domèstica”.\nTambé s’ha atorgat un accèssit especial dotat d’una visita al museu i instal·lacions de FEDA per a tota la classe al conjunt de propostes presentades a les categories Enginys i dispositius i Materials divulgatius als alumnes de Segona Ensenyança de l’Escola Andorrana de Segona Ensenyança d’Ordino que ha recollit en representació dels alumnes la professora Gemma Ribera. Amb aquest guardó especial s’ha volgut donar reconeixement a l’esforç i dedicació dels estudiants d’aquest centre els quals han presentat a concurs un total de 18 treballs distribuïts en dos categories diferents com són Enginys i dispositius i Material divulgatiu.\nConcurs escolar sobre energies renovables\nEl passat 20 de març va finalitzar el termini de presentació de les propostes al Concurs escolar d’energies renovables 2012.\nS’han presentat al concurs un total de 19 propostes: 3 propostes pertanyen a la categoria Enginys i dispositius i 16 a la categoria Material divulgatiu. No s’ ha rebut cap proposta en la categoria Documents tècnics.\nEl jurat ha decidit atorgar el primer premi en la categoria Enginys i dispositius consistent en un viatge a la Vall Fosca per tota la classe a la proposta “Construcció d’un model reduït per millorar l’eficiència en la il·luminació urbana i domèstica” dels alumnes de 4rt de la ESO del Col·legi Sant Ermengol.\nTambé s’ha atorgat un accèssit especial dotat d’una visita al museu i instal·lacions de FEDA per a tota la classe al conjunt de propostes presentades a les categories Enginys i dispositius i Materials divulgatius als alumnes de Segona Ensenyança de l’Escola Andorrana de Segona Ensenyança d’Ordino.\nL’entrega de premis es farà el dia 22 d’abril en un acte a la seu de FEDA, commemorant el Dia Internacional de la Terra.


ᐅ Posicionament web Sant Gregori - Posicionament Google SEO Sant Gregori\nLi oferim un servei de posicionament web Sant Gregori potent i eficaç, que garanteix els millors resultats de posicionament a Google.\nExperts en posicionament web Sant Gregori\nEl nostre posicionament web Sant Gregori va de bones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies SEO nacional i internacional. El nostre equip professional a Sant Gregori analitza i confecciona en cada cas una proposta a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nPosicionament web Sant Gregori amb màximes garanties\nEls nostres resultats en posicionament web Sant Gregori els podem demostrar amb els nostres casos d’èxit reals i vigents, gràcies a la nostra gran experiència en aquest sector i gran quantitat de clients que confien en el nostre posicionament web Sant Gregori.\nEstratègies SEO Google de Gestinet. El millor posicionament web Sant Gregori\nEl nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia SEO Sant Gregori és aconseguir els millors resultats en la generació de trànsit potencial i sa des dels cercadors, sobretot el posicionament Google, cap a la pàgina web del client. La conversió d’aquest trànsit nou potencial en client nou aconseguit, és l’estratègia On-page que també cal abordar per assegurar-nos l’èxit i tancar el procés consolidant l’estratègia dissenyada.\nA l’igual que el Manteniment informàtic és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO de posicionament web Sant Gregori també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nMetodologia pròpia en posicionament web Sant Gregori\nEl nostre secret és tractar el posicionament web Sant Gregori com a metodologia i filosofia dins el nostre ADN i plasmar-ho a l’hora de crear i optimitzar les pàgines web que realitzem. Utilitzem en tot moment metodologia pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades i vigents, amb les màximes garanties d’èxit i sense riscos. Mai hem tingut una pàgina web penalitzada i en tots els casos realitzem una estratègia SEO a mida amb les màximes garanties per a consolidar els objectius marcats.\nAixí doncs, el posicionament web Sant Gregori és una forma de fer les coses, una metodologia constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web, optimització web i projecte en aquest sentit. Aquesta metodologia i filosofia de treball és el resultat de tants anys d’experiència en el servei de posicionament web Sant Gregori, i només es pot assolir entenent i transpirant durant tant de temps els paràmetres, motius i estratègies de posicionament web Sant Gregori òptimes i exitoses que Google contempla en el seu posicionament natural, en evolució constant.\nMetodologia de posicionament web Sant Gregori pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades.\nEls millors resultats en la generació de trànsit potencial mitjançant el posicionament web Sant Gregori.\nPropostes de posicionament web Sant Gregori a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page.\nBones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies posicionament web SEO Sant Gregori.\nSant Gregori i el seu posicionament web\nCada ubicació i zona geogràfica te un tractament específic a nivell SEO Google i això afecta directament en una gran majoria d’estratègies de posicionament web Sant Gregori que desenvolupem, tant sigui pel volum i tipus de competència, com tipus de sector, activitat, etc... Cal tractar cada projecte i estratègia de posicionament web Sant Gregori de forma personalitzada i a mida, només així es pot garantir l’èxit de la mateixa i aconseguir els resultats en posicionament web Sant Gregori esperats.\nGestinet ❤ Posicionament web Sant Gregori\nSi, ho reconeixem, som addictes i ens apassiona el cercador Google des dels seus inicis, i les estratègies de superació constant que dissenyem per tal que cada client sobresurti dins el Posicionament dins Google, evolucionant-les amb el temps per tal de millorar i optimitzar resultats constantment. Val a dir que a Sant Gregori comptem amb clients que són models de negoci online i gairebé la única captació de client potencial és via posicionament Google, amb l’exigència i pressió que això comporta.


La Fougère Saint-Luc Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoute Principale 67, St-Luc, Saint-Luc, Suïssa, 3961 - Veure al mapa\n"Very nice view. A small peaceful place very wellcoming staff..."\nMés informació sobre La Fougère\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Fougère està situat idealment a St-Luc; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLa Fougère també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Saint-Luc. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei de cangur, restaurant, servei de bugaderia, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, plat de dutxa, bany compartit per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esquí, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, La Fougère és una selecció idònia per a la vostra estada a Saint-Luc.\nCal que informeu el La Fougère de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Torre del Rellotge (Barceloneta) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Torre del Rellotge és un edifici del municipi de Barcelona protegit com a bé cultural d'interès local. La construcció coneguda com a Torre del Rellotge és un antic far construït el 1772 i transformat en rellotge el 1911.[cal citació] Aquest emblemàtic element es localitza al Moll dels Pescadors de Barcelona, al barri de la Barceloneta. Es configura com una estructura formada per una base de planta quadrada -a manera de basament- i un peu de gran alçada que es remata amb un cos quadrat on es localitza el rellotge.\nFar i rellotge de torre\nMoll de Pescadors. Barcelona\n41° 22′ 30″ N, 2° 11′ 09″ E / 41.374930°N,2.185769°E / 41.374930; 2.185769Coord.: 41° 22′ 30″ N, 2° 11′ 09″ E / 41.374930°N,2.185769°E / 41.374930; 2.185769\nEl cos inferior es configura com un gran basament de planta quadrada en forma de piràmide truncada, amb un revestiment que imita carreus de pedra i amb una porta en la cara més oriental que dóna accés al cos on es localitza el rellotge. Aquest cos es remata amb un terrat pla que serveix de terrassa a la torre i que es va afegir quan es va transformar en rellotge. La porta es configura com un arc escarser que queda emmarcada per un altre arc de la mateixa tipologia i que crea una mena de fornícula. Aquest cos es remata amb una cornisa decorada a la cara inferior del voladís amb unes mènsules motllurades. A continuació es desenvolupa la base de la torre -també quadrada- que disposa de dos parts clarament diferenciades i que es troba envoltada per una barana de ferro de barrots helicoïdals. Per una banda la part inferior, amb una estructura certament piramidal i una porta al mateix eix que la del pis inferior. Aquesta porta es remata amb un frontó triangular a sota del qual es disposa una placa de pedra amb la inscripció commemorativa de la seva construcció.\nTot rematant aquest cos es desenvolupa el volum quadrat on es localitza actualment el rellotge de quatre cares, que permet així ser observable des de qualsevol punt del port. Aquest cos es remata amb una cúpula i una estructura metàl·lica decorada que culmina amb un parallamps.\nL'any 1743 l'enginyer Joris Prosper Van Verboom va fer un projecte d'ampliació del Port de Barcelona on, al final del braç de ponent, hi va col·locar un far per dirigir l'entrada de vaixells. El far va ser objecte de nombrosos projectes -alguns de força monumentals- i finalment es va construir el 1772 quan el moll de ponent va estar acabat. A banda del far, el moll alloatjava el despatx de passaports, el control sanitari, la comandància de marina i la caseta dels pràctics.\nCom a conseqüència de l'ampliació del port, el far -que es va traslladar a Montjuïc- va perdre la seva funció el 1904. La torre no es va enderrocar i va conventir-se amb una torre rellotge.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 «Torre del Rellotge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 març 2016].\nMemòries del port de Barcelona, 1911-1915. http://www.portdebarcelona.cat/web/port-del-ciudada/archivo-historico\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Torre_del_Rellotge_(Barceloneta)&oldid=22411447»\nDarrera modificació: 24 nov 2019 a les 16:39\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 nov 2019 a les 16:39.


Golden Sheen Sapphire és una varietat de gemmes de corindums - video\nGolden Sheen Sapphire, és una varietat de gemstone del corindó mineral, un òxid d'alumini (α-Al2O3). Normalment es mostra un color daurat metàl·lic amb variacions comunes com el llautó, el coure i el bronze, tot i que també és possible la coloració metàl·lica blau, verd i groc. Una variació molt rara és un color vermell metàl·lic.\n[gdlr_heading tag=”h2″ size=”32px” color=”#ffffff” background=”#4cb1e5″ font_weight=”bold”]Buy natural sapphire in our shop[/gdlr_heading]\nEl nom de sabó daurat és sovint escurçat al zafiro d'or i el nom és intercanviable.\nA diferència del safir normal, el zafiro de brillantor daurat es produeix principalment com a resultat de les inclusions de ferro i titani, fent que la gema sigui més opaque. En aquest aspecte, és més com l'opal que una pedra preciosa típicament transparent o transparent. Les inclusions identificades són ilmenita, rutilo, hematita i magnetita. Particularment prominent és la hematita que sovint es traduirà en la formació de patrons geomètrics hexagonals dins del cristall de pedres precioses.\nEl terme lluentor d'or va ser descrit per primera vegada pel laboratori d'assaig de la GIA a Bangkok a 2013. Les mostres de la pedra preciosa es van provar per confirmar que eren veritables zafiros i el color era descrit com marró, amb efecte de brillantor d'or.\nNomés se sap que procedeix d'una font, una mina no revelada al nord-est de Kenya, prop de la frontera somali.\nEs mostrarà un canvi de color lleu o forta a la llum solar, càlida i fresca.\nTot tall de cabochon mostrarà algun grau d'asterisme.\nNo hi ha mètodes coneguts de calefacció o tractament per al safir de pentinat daurat. L'assaig de tractament tèrmic en lots de mostres ha donat lloc a la disminució de l'efecte de brillantor d'or, reduint l'atractiu de la pedra preciosa.\nEl corindão és una forma cristal·lina d'òxid d'alumini que normalment conté restes de ferro, titani, vanadi i crom. És un mineral formant roques. Pot tenir colors diferents depenent de la presència d'impureses de metall de transició en la seva estructura cristal·lina. Corundum té dues varietats de gemma primària, rubí i zafiro. Els rubis són de color vermell a causa de la presència de crom i els zafiros exhibeixen una gamma de colors depenent del metall de transició.\nSafir de pèl daurat, de Kenya\n[gdlr_heading tag=”h2″ size=”32px” color=”#ffffff” background=”#4cb1e5″ font_weight=”bold”]Buy natural sapphire in our gem shop[/gdlr_heading]


Espanya cañí 314: sostenella y no enmendalla, encara que sigui al Kosovo - BARCELONA RADICAL\nEspanya cañí 314: sostenella y no enmendalla, encara que sigui al Kosovo\nDes que Kosovo va accedir a la independència el 2008, Espanya s’ha mantingut com un dels cinc únics països de la UE que no ha reconegut el nou Estat, un posicionament que provoca incomoditat diplomàtica cada vegada que es tracta el tema al marc europeu. Al Ministeri d’Afers Exteriors, reconeixen que aquesta situació suposa un problema. “Kosovo és una pedra a la sabata”, indiquen fonts diplomàtiques, afegint que, amb l’arribada de la nova ministra, han posat tot l’equip a treballar per veure quines solucions es troben.\nLa Unió Europea té catalogat Kosovo com a candidat potencial a l’ingrés i manté un acord d’ Estabilització i Associació, malgrat que Espanya, Grècia, Romania, Eslovàquia i Xipre no reconeixen aquest Estat que va declarar unilateralment la independència de Sèrbia el 2008. La posició d’ Espanya ha estat sempre molt bel·ligerant per evitar fins i tot ser a la mateixa sala o firmar la mateixa declaració que Kosovo. Per a no coincidir, Espanya ha vetat declaracions de la UE, no pel contingut sinó simplement per no figurar al mateix document.\nA més, el 2018, Mariano Rajoy es va absentar de la cimera entre la Unió Europea i els Balcans per aquesta raó i va delegar la representació en l’ambaixador espanyol davant la UE. El no-reconeixement de Kosovo es va prendre en el moment de la independència i els diferents governs espanyols que s’han succeït no han variat gens la posició.


Dues conferències en català, en dos dies, a la Universitat de Perpinyà - VilaWeb\nLa primera conferència es farà avui dilluns a les 17h30: Joan Becat, de l’Institut d’Estudis Catalans (IEC, l’Acadèmia d la llengua catalana) presentarà ‘Toponímia de Catalunya Nord’, el resultat d’anys de treball sobre les formes dels noms de lloc del nostre departament (publicat en 2015 per les Edicions Terra Nostra de Prada).\nLa segona conferència serà demà dimarts a les 14h, el professor Rossend Areny hi farà el balanç d’un any de funcionament de la important reforma de l’Escola Andorrana: ‘L’any 1 de la reforma de l’Escola Andorrana’. L’especificitat del sistema educatiu andorrà – amb forta presència d’habitants no nacionals i menester de dominar diverses llengües – ha conduït el Ministeri d’Educació a llançar un ambiciós pla de renovació pedagògic basat en el treball per competències. L’Escola Andorra renova així l’enfocament dels aprenentatges i de la pràctica plurilingüe (català, i també espanyol, francès i anglès).\nLes conferències són obertes a tots i de franc. Tenen lloc a la Casa dels Països Catalans, seu de l’IFCT a la Universitat de Perpinyà (entrada per darrera, al Camí de la Passió Vella, davant de l’aparcament de la Universitat). Les qüestions abordades són d’interès per a qualsevol i particularment encara més recomanades per a tots aquells i aquelles que preparen estudis de català (i d’altres llengües), que se destinen a l’ensenyament; i de manera més general a qualsevol que s’interessi per la llengua i els Països Catalans, en genral, i Andorra i Catalunya Nord.\n'L’any 1 de la reforma de l’Escola Andorrana'\n'Toponímia de Catalunya Nord'


El Bàsquet Girona es reforça amb el base argentí Pedro Barral - Diari de Girona\nEl Bàsquet Girona es reforça amb el base argentí Pedro Barral\nEl jugador, que prové de l'ALM Évreux francés, debutarà contra el Granada el diumenge 7 a Fontajau\nredacció girona 29.01.2021 | 12:16\nEl Bàsquet Girona es reforça amb el base argentí Pedro Barral El nou jugador del Girona, durant la seva etapa a l'Obras argentí\nPedro Barral (Ciudad Jardín, 1994) és nou jugador del primer equip del Bàsquet Girona. El base argentí (1,87 m.) arriba a la disciplina gironina després de la seva primera experiència europea, a la segona divisió de França. El nou jugador cobreix la baixa de Dani Garcia, que va ser recuperat pel Manresa, el club que el tenia cedit a Fontajau, la setmana passada.\nPedro Barral prové de l'ALM Évreux Basket de la segona divisió francesa. Abans d'arribar a Europa, va desenvolupar tota la seva trajectòria a l'Obras Basket de la primera divisió argentina (2011-20). Prèviament, havia arribat al conjunt sud-americà a l'edat de 14 anys. El seu debut amb l'equip de Carles Marco serà el diumenge 7 de febrer contra el Granada a Fontajau (12h). Contra l'Alacant, dimarts, no podrà jugar perquè en el moment en què estava programat aquest partit encara no havia fitxat (el duel es va ajornar al desembre pels casos de covid a l'equip gironí).\nEl jugador ha estat internacional amb les categories sub18 i sub19 i va debutar amb l'absoluta fa un any.


Les entitats d'acció social catalanes reclamen incidir en les polítiques socials a Europa | Activitats | Diplocat | Diplocat\nLes entitats d'acció social catalanes reclamen incidir en les polítiques socials a Europa\nLa jornada “Pobresa i ocupació” ha donat veu a les entitats catalanes federades a ECAS per fer arribar les prioritats del país a les institucions europees\nEl dimecres 8 de juliol, Diplocat ha organitzat la jornada en línia Pobresa i ocupació, què volen dir les entitats del tercer sector social a Europa?, juntament amb les Entitats Catalanes d'Acció Social (ECAS), amb l'objectiu de traslladar les prioritats i la realitat catalana als responsables de les polítiques socials de la UE, en un moment en què la Comissió Europea ha obert un període de consultes per treballar en el reforçament del Pilar europeu de drets socials i en la seva implementació mitjançant un Pla d'acció previst per a l'any 2021.\nLa jornada ha estat inaugurada per Alfons Gonzalez Bondía, director general d'Afers Europeus i Mediterranis de la Generalitat de Catalunya, qui ha precisat que la jornada és del tot encertada en un moment com l'actual, en què la crisi de la pandèmia del coronavirus ha impactat fortament en l'economia i la societat del nostre país, sobretot en aquells col·lectius més vulnerables. En aquest context, el marc europeu és imprescindible per afrontar junts els problemes comuns i, amb aquest objectiu, Catalunya ha tingut sempre una vocació europeista i ha mostrat àmpliament la seva voluntat de tenir una veu pròpia a la UE.\nA continuació ha pres la paraula Xavier Puig, president d'ECAS, qui ha remarcat l'interès de l'entitat en crear lligams amb entitats internacionals per incidir-hi en els diferents nivells de govern, i que en un món interconnectat es necessita que els temes de pobresa, exclusió i ocupació es treballin de manera global. Ha finalitzat exposant que és molt important treballar en el Pilar europeu del drets socials i incidir-hi per a que tingui importància sobre la realitat de les persones.\nLa presentació de la jornada ha finalitzat amb les paraules de Laura Foraster, secretària general del Consell de Diplomàcia Pública de Catalunya (Diplocat) qui ha emfatitzat que aquesta jornada és un exemple de com Diplocat acompanya la societat civil i les entitats membres del consorci que volen tenir presència en l'escena internacional, ja sigui per contribuir en els principals reptes i debats globals, per trobar espais de col·laboració entre elles, com per donar a conèixer la realitat del nostre país a l'exterior. Les Entitats Catalanes d'Acció Social (ECAS) formen part de la Taula del Tercer Sector social de Catalunya, membre de Diplocat.\nTot seguit, Marta Cid, responsable de la vocalia internacional d'ECAS, gerent de la fundació Gentis i moderadora de la jornada, ha donat la paraula als ponents. Ana Carrero, cap de l'Equip per a España i Malta del Fons Social Europeu a la Direcció General d'Ocupació, Afers Socials i Inclusió de la Comissió Europea, ha estat la primera en parlar. Ha presentat les diferents línies d'acció amb les que la Comissió Europea treballarà durant el període 2021-2027 i ha exposat la importància que té el Pilar europeu de drets socials que es va aprovar al 2017 amb el suport del Consell Europeu, la Comissió Europea i el Parlament Europeu. Posteriorment ha especificat els diferents fons que existeixen per reactivar l'ocupació, incrementar la formació i l'ensenyament, i augmentar l'accés als serveis socials i els plans de recuperació que s'aplicaran concretament a cada país. També ha exposat la rellevància de participar en les consultes que s'estan produint a nivell europeu per poder influir en les polítiques de reforma i en les convocatòries que interessen a les entitats, i així construir uns plans d'acció el màxim de beneficiosos per a les entitats i el més ajustats possibles a la realitat ciutadana.\nIsabel Caño, vicepresidenta del Comitè Econòmic i Social Europeu, ha exposat que la crisi ha afectat sobretot als col·lectius que ja anteriorment eren vulnerables, destacant el paper de la dona dins d'aquesta vulnerabilitat laboral. Ha mencionat totes les polítiques que s'han fet a nivell europeu i espanyol però ha constatat que s'ha d'anar més enllà per poder arribar a la recuperació, ja que la vulnerabilitat laboral a Espanya ja venia d'abans. Ha ressaltat la necessitat d'augmentar la coordinació i la unió entre els països de la UE i treballar plegats per sortir d'aquesta nova crisi. Ha recordat també que les polítiques d'austeritat que es van promoure en la crisi del 2008 són les que ara han afectat al sistema sanitari a tot Europa i per això ha exposat que la lluita contra la pobresa té tres potes: el pla de recuperació nacional i europeu, el pla d'inversió social i la protecció social, que ha de ser universal. Considera que la renda mínima europea ha de ser la darrera opció dins la xarxa de seguretat, però que ha de ser-hi a nivell europeu.\nFerran Busquets, vocal de pobresa d'ECAS i president d'Arrels Fundació, ha fet una anàlisis de la situació de la pobresa a Catalunya i ha remarcat com en els darrers anys el risc de pobresa ha augmentant en tots els indicadors. Ha exposat que la vulnerabilitat i el risc d'exclusió s'incrementa si no has nascut dins de la Unió Europea. Ha remarcat les dades exposades per Intermón que constaten que amb la crisi de la COVID-19, el risc de pobresa pot arribar fins al 26% de la població. Finalment, ha indicat que tant la renda mínima garantida com l'ingrés mínim vital no arriben als 11.000 euros anuals, xifra que marca actualment el llindar de la pobresa, i ha denunciat el fet que l'administració no garanteixi a la gent sortir de la pobresa.\nFinalment ha pres la paraula Sonia Moragrega, membre de la junta d'ECAS i directora de la Fundació Intermedia, qui ha centrat la seva ponència en l'ocupació. Ha dividit la seva exposició en quatre punts. Primerament ha apuntat com la COVID ha afectat a l'ocupació destacant l'augment de l'atur en els últims mesos i el fet que en aquest recompte no s'hi incloguin els treballadors en ERTO, que són més de mig milió. Ha continuat parlant de les noves vulnerabilitats que han sorgit, sobretot en les persones que treballaven en l'economia submergida, els autònoms que hauran tancat els negocis, o els ERTOS que revertiran en acomiadaments, a més de la gran tendència de la contractació parcial.\nA continuació ha exposat les necessitats de reubicar els treballadors i les treballadores en el mercat, tant dins del seu sector, com en aquell que tingui més ofertes de llocs de treball, fet que precisarà en molts casos de formació i de programes que podran ser més llargs o més ràpids depenent de la persona i el sector. Finalment ha apuntat les línies prioritàries d'ocupació on ha remarcat la importància de l'educació, els programes d'ocupació juvenil i per a persones migrades, així com programes de reactivació de l'economia, la promoció del contracte directe i la renda bàsica de ciutadania.\nA continuació s'ha donat pas a les preguntes que diferents entitats del sector d'acció social català han adreçat a Carrero i Caño. La primera pregunta, de Josep Serrano, membre de la Junta Directiva de la Confederació i president de la Comissió de Gent Gran, ha versat sobre com la Comissió pot revalorar el treball social i com pot mantenir els fons europeus i els que s'estan creant ara, en el context de la COVID. Caño ha exposat que el sector social ha passat de ser invisible a ser essencial en aquesta crisi, però que no hi ha un model únic de com sorgir de la crisi. Tanmateix, aquest ha de consistir en un model que doni més veu a les entitats, perquè siguin més presents en la construcció de les polítiques europees, ja que no es poden fer les lleis sense saber per a qui són i les entitats són les que hi treballen directament. Carrero, per la seva banda, ha exposat que des de la Comissió es parla des de diferents sectors de les cures per tal de potenciar-les i protegir-les i ha exposat que l'arribada dels fons no depèn de la Comissió, sinó que son els Estats qui marquen les prioritats i els sectors on van els fons, i que és en els processos de creació d'aquestes llistes de prioritats que les entitats han de participar i incidir.\nLa segona pregunta l'ha fet Teresa Crespo, membre de la Junta Directiva i de la vocalia de pobresa d'ECAS, qui ha preguntat si la UE té la voluntat de canviar el seu model socioeconòmic per tal de garantir als seus ciutadans els drets laborals, els drets fonamentals i garantir la dignitat de tots els treballadors. Carrero ha respost que la Comissió esta treballant en el Pla del Sector Social i s'està iniciant la iniciativa de la renda mínima europea, però que totes aquestes coses es tracten de manera multidisciplinar a la Comissió i que des de fa temps s'està enfortint la dimensió social a la UE. Caño ha reiterat que ja s'estan fent coses des d'Europa però ha recordat que no es poden fer canvis sense el suport dels estats.\nLa tercera pregunta l'ha fet Rosa Balaguer, vicepresidenta i vocal d'incidència pública d'ECAS, qui ha preguntat com es veuria des d'Europa avançar cap a una Renda Bàsica Universal adaptada a cada país de la Unió, però garantida a cada país. Carrero li ha dit que, de moment, no hi ha cap proposta al respecte i ha recomanat participar en els fòrums de propostes per al pla sobre drets socials de la UE.\nEsteve Ferrer, secretari d'ENSIE i membre de la Federació Europea d'Empreses d'Inserció ha comentat el fet que la major part de les empreses d'inserció són contractades majoritàriament pel sector privat i ha exposat la manca de contractació de part pública. Caño ha respost que les autoritats públiques han d'estar més compromeses amb la realitat i ha exposat que la normativa europea sobre el tema té el problema que permet que els estats es reservin el seu dret a no aplicar-la, tot i que tant ella com Carrero han exposat que no saben com aquesta s'ha transposat a la normativa espanyola. Carrero també ha exposat que s'està promovent un Pla d'Economia Social i ha convidat a la seva participació per tal que aquest realment es dugui a terme de la millor manera possible, ja que remarca la importància de les empreses d'inserció.\nFinalment, Jesús Delgado Almendros, membre de la junta i responsable de Relacions Internacionals de la Taula del Tercer Sector, ha preguntat sobre quins creien que haurien de ser els compromisos que els Estats haurien d'assumir per respondre de manera coordinada als fluxos migratoris actuals i futurs. A la pregunta Caño ha remarcat la falta de voluntat política per a fer-ho i Carrero ha exposat que la Comissió ha exposat diferents maneres.\nFinalment, s'ha obert el torn de preguntes dels oients que ha estat moderat per Ana Ollo, membre de la Comissió d'Internacional i Innovació social d'ECAS, destacant la pregunta sobre com es pot visualitzar el paper social de la Unió Europea en un moment de desconfiança cap a les institucions europees. Els ponents han remarcat que sobretot cal fer feina diària d'explicació i sensibilització de les accions que es poden dur a terme gràcies als fons europeus.\nLa cloenda de l'acte ha anat a càrrec de Laura Foraster qui ha agraït la participació dels ponents i ha remarcat que la jornada ha complert amb les expectatives, i s'han compartit idees i visions entre Europa i Catalunya, amb l'objectiu d'assolir un repte compartit i crucial com és el de millorar la qualitat de vida de les persones.\nÀGORA DIPLOCAT 3: Propostes per a una Europa més social. Aportacions de les entitats d'acció social catalanes a la UE


🔴 Terrible accident amb un ferit en Benissa\nUn ciclista ferit en un accident en Benissa\nL'home ha sigut traslladat fins a l'Hospital de Dénia\ndilluns, 4 de gener 2021 - 15:20h\nEl ciclista presenta un pronòstic reservat | iStockPhoto (Cobalt)\nEste matí de dilluns, cap a les 12.46 hores, s'ha produït un accident quan un home de 68 anys ha caigut amb la seua bicicleta en la localitat de Benissa, en la comarca de la Marina Alta (Alacant), en el que ha acabat ferit.\nEl Centre d'Informació i Coordinació d'Urgència de la Generalitat Valenciana (CICU) ha mobilitzat fins al lloc dels fets a una ambulància del Suport Vital Bàsic (SVB) i el seu equip mèdic ha assistit al ciclista, qui presenta un pronòstic reservat.\nUna volta estabilitzat, l'home ha sigut traslladat fins a l'Hospital de Dénia, en la mateixa comarca. A hores d'ara es desconeix l'estat actual de la víctima.\n"Pillen a dos xics fent grafitis en una fàbrica en Alacant" "Furten els diners de les pensions a ancianes a les portes dels bancs en València"


El Martinet de nit és una espècie que pertany al grup dels ardeids (els bernats, martinets i agrons). El Martinet de nit és un ardeid d’activitat principalment nocturna, i per això no sempre es deixa veure amb facilitat. La seva principal població nidificant a Catalunya es localitza al Delta de l’Ebre.\nAl Delta del Llobregat es presenta sobretot en migració, en gran nombre, mentre que durant la resta de l’any es pot observar, però en menor quantitat. Sempre hi ha hagut exemplars estiuejants, amb escassos indicis de nidificació aïllada.\nL’any 2004 es va poder confirmar la nidificació d’almenys una parella. La situació s’ha mantingut més o menys igual fins l’any 2015, en què van nidificar fins 5 parelles. Unes circumstàncies més favorables per a la seva nidificació van fer que el nombre de parelles nidificants pugés a 13 els any 2016 i 2017, mentre que aquest any el seu nombre ha ascendit fins les 27 parelles, xifra mai assolida al Delta.\nEntre les circumstàncies més favorables per a la seva nidificació cal citar un augment de la tranquil·litat en la zona de nidificació, però sobretot un augment de l’extensió de la seva principal zona d’alimentació. S’ha aconseguit aquest augment de la zona d’alimentació al inundar-se quasi tota la maresma del Remolar, ja amb les pluges del mes de gener, i al poder conservar la major part d’aquesta aigua durant els mesos següents, aconseguint encara grans extensions inundades durant el mes de juny. La permanència de grans extensions d’aigua ha permès l’existència de peixos i invertebrats aquàtics, que són el menjar preferit dels Martinets de nit, amb els quals alimenta els seus pollets.\nLa nidificació d’un elevat nombre de parelles d’aquesta espècie és una bona notícia, ja que és un ocell protegit per l’annex I de la Directiva d’Aus, que inclou aquelles espècies més escasses en Europa i en un estat més necessitats de conservació. Aquesta Directiva especifica que les zones d’alimentació, nidificació i repòs d’aquestes aus s’han de potenciar i preservar de qualsevol alteració.\nEl Consorci per a la protecció i la gestió dels espais naturals del delta de Llobregat s'encarrega dels seguiments de flora i fauna de les zones protegides, dintre dels seus programes de gestió i conservació. Entre aquests seguiments, s'inclou el seguiment de les poblacions d’ardeids.


Edifici Berna Pau Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Pau.\n-, Pau, Pau, Espanya, 17490 - Veure al mapa\nMés informació sobre Edifici Berna\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Palau-saverdera, no busqui més enllà de Edifici Berna. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEdifici Berna ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nL'ambient de Edifici Berna es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Edifici Berna.


Reinventar les caixes - El blog de Joan Rovira\nHome Unlabelled Reinventar les caixes\nReinventar les caixes\nBy JR&OC 6:02\nFa uns mesos que va prenent forma un projecte molt difícil i una mica utòpic: fundar una nova caixa catalana. Es diu exactament així: CaixaCatalana, impulsada per un empresari, Joan Olivé, amb molta moral i ganes.\nLes caixes continuen essent una bona idea del segle XIX, perfectament vàlida per al segle XXI: una mena de cooperativa, sense controls polítics ni coses estranyes, sense aventures, sense especulació, sense targetes “black”, sense directius divinitzats ni sous astronòmics.\nÉs a dir, entitats financeres enganxades al territori del país, al servei de les persones i les famílies “normals”, de les empreses “normals”.\nEntitats petites o mitjanes, que generin riquesa al seu territori, que prenguin les decisions en aquell territori, que facin les coses ben fetes i a poc a poc. Com les d’Ontinyent i Pollença, vaja, dues supervivents del catastròfic procés que ha posat tot el sistema financer espanyol en quatre mans, com si fos un “cortijo”, i que a sobre ha contribuït decisivament a arruinar el país.\nÉs viable una caixa? Sens dubte que sí. És necessària? Sens dubte que sí. Es pot construir ara una alternativa al sistema financer que ens han imposat, gràcies als errors dels genials directius de tantes caixes difuntes? Sí, però no és gens, gens fàcil.\nL'amic Joan Olivé vincula el seu projecte a una hipotètica independència de Catalunya, per complicar-ho encara més, però dubto molt que hi tingui res a veure: els diners són els diners i millor no barrejar-los amb altres coses. Recordem el vell model: caixes de pensions per a la vellesa i d'estalvis, "montes de piedad", la cultura de l'estalvi sensat, coses d'aquestes...\nJa serà prou difícil que arreli aquest projecte de caixa o qualsevol altre: la “crosta empresarial”, que és un subsector de la casta hispànica/catalana, no té cap mena d’interès a qüestionar l'actual “statu quo”. Ja els va bé.\nI en tot cas, si nasqués alguna caixa d'estalvis, el que intentaria fer "la crosta" és mangonejar-la, com ha fet sempre a totes les caixes: la casta empresarial és un tap per al progrés econòmic d'Espanya i de Catalunya, sobretot de petits i mitjans empresaris i emprenedors.\nUna nova caixa ha de néixer des de la base, des de la societat, amb idees molt clares, amb fórmules democràtiques que no siguin un obstacle per al bon funcionament del negoci i que impedeixin que el projecte sigui piratejat pels de sempre. Lluny, molt lluny, dels mateixos que van arruinar les caixes i ens donaven lliçons de finances galàctiques. Lluny de la Generalitat, lluny del govern espanyol, lluny dels partits polítics, lluny dels pirates de les finances, lluny de les immobiliàries...\nPot passar això en aquest país tan endormiscat, tan pendent del seu melic i tan indiferent al seu propi futur? No ho tinc clar. Ojalà, però...\nCatalunya ha perdut molts, molts trens, i no per culpa de Madrid: gran part del problema està aquí, aquest és un país bloquejat.\nTanmateix, van sortint algunes coses noves, idees engrescadores que insinuen canvis profunds i donen una mica d'esperança. A veure si una d’aquestes coses noves és la reinvenció de les caixes…\n(27 gener 2015)


bíter | enciclopèdia.cat\nNom anglès debitter (en)\nBeguda alcohòlica aromatitzada amb substàncies amargues de diferents tipus (pell de taronja, arrel de genciana i de ruibarbre, senet, càlam, àloe, quinina), a la qual hom afegeix campetx per tal de donar-li un color vermellós.\nÉs obtinguda per maceració, extracció o percolació en una solució hidroalcohòlica, si bé, els últims anys, s’ha comercialitzat amb èxit la mateixa beguda sense alcohol. El contingut mitjà d’alcohol és del 4%. És presa generalment com a aperitiu, per l’acció estimulant dels seus principis amargants sobre les papil·les gustatives. Un nombre molt petit de bíters són medicinals, bé que de valor terapèutic molt baix.


LA PANXA DEL BOU: LLIBRES, BLOGS, INTERNET I TERTÚLIES\nLLIBRES, BLOGS, INTERNET I TERTÚLIES\nFotografies: Maria Carme Roca, facebook\nLa trobada de Palafrugell va ser intensa i interessant però amb poca assistència de blogaires, la veritat. Uns quants que havien confirmat la seva presència no van poder venir, però potser el que es va perdre en quantitat es va guanyar en qualitat, sobretot en l'evident qualitat que proporciona un debat en el qual es pot participar de forma oberta i activa. Em va saber greu per l'organitzador, Jordi Policarp, del blog Els llibres del Celler, que va fer un esforç molt important per tal d'endegar l'acte i les activitats.\nEls escriptors sí que vam complir i van venir per amor a l'art i a la literatura, cosa remarcable considerant que estan molt enfeinats, sobretot la Maria Carme Roca, en plena promoció encara del seu darrer llibre i amb qui sempre és un plaer xerrar una estona. També hi havia la llibretera de Torroella, bibliotecaris, editors, mestres i afeccionats i afeccionades a això d'escriure i llegir com sigui i on sigui. Sento no recordar els noms de les diferents persones que van participar, ep.\nEm va agradar molt la intervenció de Txell Costa, una jove emprenedora que ens va explicar estratègies per promocionar blogs i llibres i secrets ocults de la guguelogia, tot i que a mi el tema ja m'agafa una mica abaltida pel que fa a les aspiracions de passar a la posteritat o de treure algun rendiment crematístic a la tasca virtual i creativa. La intervenció de la Txell em va recordar algunes xerrades catosfèriques d'altres temps. Sembla que el blogger té els dies comptats i hem d'anar mirant de fer mudança vers cases més actualitzades, com ara la del Word Press, cosa que em fa una mandra immensa, la veritat.\nVaig conèixer en viu la Cantireta, Montserrat Aloy, i vaig poder comprar-li el llibre de poemes i també vaig descobrir la tasca del jove bibliotecari Cesc Llaverias, que té una novel·la amb un títol tan excitant com Dies de Porno i Kleenex i un parell de blogs actius i actuals que no coneixia. Un matí diferent i interessantíssim i un dinar excel·lent i a preu de menú casolà al centre de Palafrugell.\nEm van tornar a dir allò tan antic de què les entrades al blog no poden tenir més de tres paràgrafs però es veu que no tinc remei i menys ara, que ja sóc grandeta. Que el senyor Gúguel no m'ho tingui en compte. Una llàstima que tanta gent que conec no s'animés a venir a Palafrugell. Després de dinar, visita a la Fundació Josep Pla, el personatge més emblemàtic de la ciutat, molt ben aprofitat pel que fa a itineraris i promocions i encara un escriptor misteriós en molts aspectes, potser incòmodes per a les lectures una mica maniquees del present.\nEstic llegint ensems la biografia del Joan Perucho, del Julià Guillamon, i el llibre La primavera de Munich, del Jordi Amat, per això l'època planiana del setmanari Destino i aquella gent que s'hi relacionava em desvetllen una gran curiositat, no exempta de sal i pebre, com el que acompanyava les postres del dinar, aquestes pomes empordaneses que porten carn de botifarra de perol, a més a més d'altres components diversos i gairebé exòtics per al nostre paladar del present, ranci i poc dolç, en general, i que són tota una metàfora de la diversitat humana i de com fins i tot els elements més aparentment impossibles d'aplegar poden generar quelcom interessant i saborós quan treballen en equip.\n(...) Hom hi sent una estranya sensació de perill: tot sembla col·laborar-hi activament en la producció d'una gran desgràcia: veure com un camió aparatós aixafa sobre el mur del carrer un home o una dona o potser una nena d'ulls negres o de cabells rossos. Llavors les coses s'arreglaran ràpidament i de seguida començarà a créixer l'herba entre les pedres del carrer.\nEtiquetes de comentaris: Cesc Llaverias, Joan Perucho, Jordi Policarp, Josep Pla, Júlia Costa, literatura, Maria Carme Roca, Martí Gironell, Montserrat Aloy, Palafrugell, trobades blogaires, Txell Costa\nEn general, aquestes trobades sempre m'han resultat agradables, de la mateixa manera que m'agrada conèixer aquelles persones amb qui tinc un contacte virtual habitual. I si hi ha teca i és bona, encara més!\nA vegades és millor pocs i ben avinguts, que no molts. Els títols de l'entrada curts i cridaners, però això no es nomès aplicable a blogger sinó a qualsevol mitjà escrit o bé oral. Per cert, ens veurem demà a l'Ateneu?\nEnric, quan una cosa acaba menjant funciona sempre millor i té més continuïtat, està comprovat científicament.\nFrancesc, què fan a l'Ateneu demà?\nno t'ho han dit? hi ha una trobada d'escritores recónditos, organitzada pel Cornadó i el Cartisano.\nHola. Estic molt amoïnat i trist. A veure: Qui ho diu més apart de la meritxell costa que ens hem de passar al wordpress? A na mi també em fa mandra. Hi tinc unes cinc-centes entrades! Sé que abans es podia importar blog i exportar blog. Batúa! vaig a que no m'ho prenguin!\nTens raó, Francesc, no me'n recordava, miraré d'anar-hi però no sé si podré arriba a l'hora per temes de néta, però intentaré.\nJosep, no et preocupis que crec que encara en tenim per dies, no pateixis. Jo en tinc més de dues mil en un sol blog, així que ja veus quin problema.\nÉs que com que el 8 de juny fan la dels bloguers convidats m'havia fet un embolic.\nEl vuit del 6 és el meu aniversari... però no tinc cotxe. A quina hora és. Què és a l'Ateneu Barceloní? Sempre m'havia fet gràcia entrar-hi, però no i queperem! Què me'n dius? Des que heavia marxat que provo de exportar. importar. copia de seguridad, contarsenya no débil, copIehu en un word i ja veurem la cara que posa el meu blog manana cuando se despierte, com aquell acudit de bojos que li tallen al cap a un altre i esperen això: Quà passarà demà. Ara que hi penso el dissabte vuit de juny tinc exàmen a manresa a les 15:30... però ja hauré dinat! Gracies pel compliment Júlia! Ara tinc un amic nou al blog. Fins i tot ha escrit un comentari en una entrada meva que va trobar fent un search a bloguer i que diu trastorn esquizoafectiu. Ho trobaria però no depèn de mi. T'estimo.\nAh per cert en aquesta foto teva encvara estàs més guapa de com et recordava! Alça!\nGràcies, Josep. Això del final del blogger encara està lluny, ep, no cal preocupar-se.\nVoldríem fer tantes coses, Júlia, d'aquelles que ens vénen de gust... Jo en puc fer poquetes. Amb tot, amb la teva crònica em faig càrrec de la trobada!\nTeresa, crec que ara no tenim perspectiva per valorar-ho però es fan un munt de coses interessants per tot arreu.\nFrancesc Puigcarbó: Qui són, sisplau, en Cornadó i en Cartisano? Jo he trobat risilència social i Distímia i el límite elástico de materials a :\nSegurament que la trobada de blogaires, llibreters i escriptors no pretenia ser elitista però ho ha semblat. No he vist cap convocatòria organitzant l'anada, l'estada, la tornada, els temes de conversa proposats i el preu total de l'event.\nM'hauria passat pel cap anar-hi però sense sentir-me'n exclosa tampoc em sentia convidada. Vaig tenir una mica la impressió d'anar a les palpentes i entendre que hi deuen haver blogs i blogs.\nGlòria, no crec que fos la intenció però ho muntava gent de l'Empordà i encara no sé com em van avisar a mi, pura casualitat, de fet jo tampoc no coneixia els blogs dels participants, llevat del de la Cantireta, el preu no era cap preu, només el dinar si hi anaves. De fet si que van venir algunes persones de forma espontània, jo els vaig dir que faltava més publicitat, aixó sí. I l'anada i tornada com podies, he, he. Una mica de manca d'experiència, potser.


TALLER AUSA | Festival MiniBeat\nTaller d’introducció a l’enregistrament digital\n(Sessions d’1h a l’estudi d’enregistrament musical d’AUSA a La Roca Umbert Fàbrica de les Arts)\nIntroducció pràctica als estudis d’enregistrament i producció músical, tot entenent què és el so, com el tractem i com es processa digitalment per construir produccions digitals de qualsevol estil musical. Un repàs als processos bàsics de tractament acústic i un passeig per la tecnologia que podem trobar a qualsevol estudi de gravació.\n– D’analògic a digital. Què és una ona i com s’enregistra digitalment.\n– Parts de l’estudi de gravació (microfonia, interface, seqüenciadors, perifèrics).\n– Mix digital, conceptes bàsics.\n– Breu història dels estudis de gravació i de la música al segle XX.\n– Pràctica: mix en directe de temes reconeguts i històrics: Bob Marley, Nirvana, Queen, Radiohead.\nTallers impartits per Carles Gallego, format en Audio Engineering SAE Institut (Middlesex University), gestor de l’estudi d’enregistrament de l’Associació Urbana de Sons i Arts i de la productora Músiques d’Artesania. Guitarrista i enginyer de so a la companyia Always Drinking Productions i tècnic de so del Festival i el Cicle de Jazz de Granollers.


Aràbia Saudita advertí Londres que es preparaven atemptats\nZàmbia extradiu el presumpte «autor intel·lectual» dels atacs\nAràbia Saudita advertí oficialment les autoritats britàniques que es preparava un atemptat a Londres setmanes abans dels atacs terroristes del 7 de juliol que ensagnaren la capital britànica, segons els saudites.\nFonts dels serveis de seguretat saudites, esmentades pel dominicaThe Observer, investiguen actualment si un dels dirigents d'Al Qaeda anomenat Karim al Mayati, mort per les forces de l'ordre a Riad el 15 d'abril, féu en el seu moment telefonades al cervell dels atemptats londinencs.\nUn alt funcionari dels serveis de seguretat saudites digueren al diari que s'havien interceptat telefonades al Regne Unit efectuades amb un mòbil propietat d'Al Mayati i que indicaven l'existència a Gran Bretanya d'una cèl·lula terrorista activa que planejava un atemptat.\nSegons aquest funcionari, també telefonà al Regne Unit Younes Mohammed Ibrahim a l'Hayari, lloctinent d'Al Mayati, marroquí com aquest i considerat com el dirigent d'Al Qaeda a Aràbia Saudita fins a la seva mort, en un tiroteig amb forces de seguretat saudites, a Riad.\n«Està clar que un grup terrorista planejava un atac contra Estats Units. En el seu moment passaren la informació a l'MI-5 i MI-6 (els serveis d'informació interior i exterior del Regne Units)», digué la font saudita.\nD'altre costat, Zàmbia deportà ahir a Londres el ciutadà britànic d'origen indi Haroon Rashid Aswat, presumptament vinculat amb els atemptats de Londres del 7 de juliol, segons informes radials difosos a Johannesburg.\nAswat, de 30 anys, havia estat arrestat el passat 20 de juliol a Lusaka, la capital de Zàmbia, on va arribar el 6 de juliol des de la veïna Zimbabwe, amb un passaport britànic vàlid, després de passar prèviament per Sud-àfrica i Botsuana.\nSegons els informes de ràdio que esmenten fonts de l'aeroport de Lusaka, Aswat va ser conduït a un vol xàrter amb destinació al Regne Unit que sortí a les 9.00 hores.\nLes autoritats de Zàmbia havien decidit deportar Aswat dimecres passat després que Estats Units també s'interessàs pel ciutadà britànic.


Una joguina a canvi d’una entrada pel Nàstic – Granada FC | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nUna joguina a canvi d’una entrada pel Nàstic – Granada FC\nEls granes col·laboren amb la Campanya de Recollida de Joguines de Creu Roja\nEl Gimnàstic de Tarragona col·labora amb Creu Roja Joventut a Tarragona en la Campanya de Recollida de Joguines, que es farà entre aquest dijous 29 de novembre i dimarts 4 de desembre a la parada d’ESPIMSA del Mercat Central. Totes aquelles persones que entreguin una joguina nova, no sexista, no bèl·lica, cooperativa i educativa, rebran un val bescanviable per una entrada per al partit Nàstic – Granada CF, que es jugarà dissabte 8 de desembre, a partir de les 16 hores, al Nou Estadi.\nEn la presentació de la campanya ha estat present el jugador del primer equip Bernabé Barragán que, acompanyat pel responsable de l’àrea social del Nàstic, Jordi Ruiz, s’han fotografiat amb el director de la Creu Roja Tarragona, Ramon Grau, i amb Rafa Aragoneses, director de l’oficina del carrer Eivissa del BBVA, ja que l’entitat també col·labora a la iniciativa amb l’entrega de les entrades mitjançant el programa “BBVA CX Junts Creixem”.\nLa recollida de joguines a la parada d’ESPIMSA del Mercat Central es fa entre les 10 i les 13.30 hores i de 16 a 19 hores. Un cop rebut el val bescanviable, la persona s’ha de dirigir a la Botiga i Museu del Nàstic de l’Avinguda Catalunya, on s’entregarà l’entrada per al partit Nàstic – Granada CF.\nA més, per a tots aquells socis i seguidors del Nàstic que també vulguin col·laborar amb la campanya, el dia del partit s’instal·larà una taula a l’accés al Nou Estadi perquè es puguin entregar joguines. Un cop feta la recollida, Creu Roja Joventut les classifica per edat i tipologia i es lliuren a les famílies necessitades que atén la pròpia entitat.


GVA.ES: La Biblioteca Valenciana manté el contacte amb els seus usuaris i usuàries amb consultes en línia mitjançant la web i les xarxes socials\nLa Biblioteca Valenciana manté el contacte amb els seus usuaris i usuàries amb consultes en línia mitjançant la web i les xarxes socials\n- En Bivaldi es poden descarregar 9.000 documents, entre els quals figuren novel·les\n- En la web es pot fer un recorregut virtual pel monestir, escoltar l''Encontre amb escriptors' en YouTube i consultar fotografies antigues en Pinterest\nLa Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu manté el contacte amb els seus usuaris a través de la pàgina web de la Biblioteca Valenciana i mitjançant les xarxes socials. També manté actiu el sistema de consulta virtual a través del programa cooperatiu de 'Les biblioteques responen'.\nLa Biblioteca Valenciana ofereix una sèrie de serveis que els ciutadans poden consultar sense eixir de casa. La Biblioteca Valenciana Digital està a només un clic en la direcció consultar ací. Prop de 9.000 obres des de mapes, cartells, manuscrits, monografies i llibres es poden descarregar de manera gratuïta. S'hi inclou una àmplia temàtica i varietat de documents.\nLa web ofereix també una visita virtual pel monestir de Sant Miquel dels Reis, edifici renaixentista declarat bé d'interés cultural en el qual reposen les restes mortals dels ducs de Calàbria, Ferran d'Aragó i Germana de Foix.\nEn el canal de YouTube es poden escoltar els escriptors que han passat per la Biblioteca en l''Encontre amb escriptors' i també es poden recórrer les exposicions temporals que mostren al detall els documents exposats. Per esmentar les exposicions més recents: 'Equipatge de tornada' sobre documents dels exiliats valencians i 'Música en paper' sobre els fons musicals.\nTambé es poden veure representacions teatrals com 'La Celestina', 'Entremeses' de Cervantes, 'El gran teatro del mundo' de Calderón de la Barca o 'Lletraferida 2.0'. Així mateix, els recitals-homenatges a Miguel Hernández, Joan Fuster o Vicent A. Estellés.\nEn el tauler de Pinterest es poden contemplar una mostra dels documents gràfics que té la Biblioteca amb taulers temàtics sobre: 'Cinema a València', 'La dona en el gravat', 'Modes, usos, treballs i costums', 'Cartells de circ', anuncis publicitaris, 'La Guerra Civil espanyola', l'exposició regional, etc.\nLa Biblioteca Valenciana manté el contacte amb els seus usuaris i (...)


4 de desembre de 2020 (15:30 CET)\nLa investigació d'Antonio Muñoz Sánchez, vinculat a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, ha tret a la llum el cas de quatre valencians que se sumen a la llista de 653 persones nascudes a la província enviades a camps de concentració pels nazis. Els germans Roselló, Luis i Juan, Francisco Navarro i Víctor Roselló havien passat inadvertits fins hui en ser catalogats com a presos polítics francesos.\nLa troballa de Muñoz Sánchez, que ha donat a conéixer no sols la història d'aquests quatre valencians sinó la conservació de determinats efectes personals, ha portat a la delegació de Memòria Històrica de la Diputació, dirigida per Ramiro Rivera, a demanar la col·laboració de tot aquell que puga aportar informació sobre aquestes persones i els seus descendents. Per a això poden contactar telefònicament marcant el 96 388 30 31 o escrivint un correu electrònic a l'e-mail memoria.historica@dival.es\nLa intenció de la institució provincial no és una altra que facilitar l'herència dels efectes personals conservats en un arxiu alemany als descendents d'aquests valencians, alguns dels quals van sobreviure a l'operació 'Espuma de mar' ordida pels nazis per a acabar amb la resistència a la ciutat francesa de Grenoble, i van acabar en un camp de concentració en el qual feien treballs forçosos per a la indústria armamentística alemanya.\nEntre els objectes que es conserven en l'Arolsen Archives alemany, destaca un rellotge de polsera que podria pertànyer a Francisco Navarro, qui apareix registrat amb el número 30.946 en Neuengamme i que li va ser confiscat a la seua arribada al camp. Aquest centre internacional de referència sobre la persecució nazi busca als familiars d'una trentena d'espanyols dels quals conserva objectes personals com el rellotge del valencià Francisco Navarro.\nEls germans Juan i Luis Roselló, nascuts a Favara en 1907 i 1913 respectivament, van ser arrestats el mateix dia a la ciutat francesa de Grenoble, on residien. Els Roselló treballaven com a calderer i moldeador i vivien al costat de les seues famílies en la coneguda com a 'Capital dels maquis' entre els aliats. Grenoble va resistir fins al final la invasió nazi, i l'ocupació per part de les tropes alemanyes en 1943 va donar pas a una dura repressió, que es va intensificar després de l'esclat del depòsit de municions alemany a les mans de la Resistència.\nEls germans de La Ribera van escapar al costat d'altres valencians, cas de Víctor Roselló (València, 24-3-1910), al Sant Bartolomé de Grenoble, una sagnant porga de la qual es van lliurar 369 detinguts, dels quals escassament un centenar van arribar vius al final de la II Guerra Mundial. Els Roselló, inclòs Víctor, van ser víctimes de l'operació 'Espuma de la mar', amb la qual els nazis van fer desaparéixer als resistents sense deixar rastre, com l'espuma de les ones de la mar. A diferència de molts altres represaliats, aquests tres valencians van sobreviure gràcies a la seua joventut i la capacitat per a fer treballs forçats.\nEls Roselló van arribar el gener de 1944 al camp de Buchenwald, les fitxes dels quals es conserven en el Arolsen Archives. No obstant això, els germans Juan i Luis a penes van estar uns mesos allí, ja que van ser traslladats a l'octubre al camp de Dora-Mittelbau, creat per a construir, en una antiga mina, una fàbrica armamentística subterrània que no poguera ser destruïda pels bombardejos dels aliats.\nL'arxiu alemany custòdia objectes personals d'una trentena d'espanyols deportats a camps de concentració i busca als seus familiars per a entregar-li'ls. La Diputació de València, a través de la delegació de Memòria Històrica, contribueix a trobar els descendents d'aquestes persones, especialment dels quatre valencians als quals es va perdre el rastre en estar catalogats com a presos polítics francesos.


LA PANXA DEL BOU: Manuel de Pedrolo: Amb pacient ofici de vell artesà... (3)\nManuel de Pedrolo: Amb pacient ofici de vell artesà... (3)\n(Fotografia manllevada de la web de la Fundació Pedrolo, com també el vídeo que penjo en aquesta entrada)\nDos grans escriptors, avui també, ai, una mica oblidats, Maria Aurèlia Capmany i Jaume Fuster, van escriure, com molts d'altres, sobre la narrativa de Pedrolo. Copio dues cites que em semblen significatives:\nAmb pacient ofici de vell artesà Manuel de Pedrolo s'ha construït el seu llenguatge. No sense vacil·lacions i renúncies, naturalment. Avui podem dir que Manuel de Pedrolo està en possessió d'un llenguatge apte per a oferir aquella realitat que ell vol desvelar. És un llenguatge d'una aparent rudesa i simplicitat, un llenguatge d'una deliberadament falsa vulgaritat. A través del qual un món quotidià i gris es fa tètricament evident. I tot això gràcies a una extrema cura.\n(Maria Aurèlia Capmany, Cita de narradors)\nManuel de Pedrolo és un novel·lista amb ambició de globalitat. La seva obra reflecteix una preocupació totalitzadora, tant pel que fa a la temàtica, com pel que fa a l'estil. M'agrada més creure -i és una opinió personal, sense base científica- que Pedrolo escriu novel·les policíaques en un intent d'experimentar les possibilitats del gènere en un ara i aquí terriblement condicionant, que no pas per una actitud de servei per guanyar nous lectors per al català. De fet, però, l'any 1961, l'actitud dels benpensants de casa nostra era la del rebuig de la dita subliteratura i de l'exaltació de la literatura de qualitat. És lògic, doncs, que Pedrolo -com Tasis- justifiquessin les seves incursions en el terreny policíac com uns intents de servir la cultura catalana, guanyant nous lectors.\nLes frases de Pedrolo i les seves referències a situacions polítiques i socials, així com les reflexions sobre la vida, en general, podrien formar part de grans antologies del pensament i van molt més enllà del tema nacional, que potser és el més evident. En els Dietaris publicats després de la seva mort es troba molt del seu pensament íntim i també moltes de les seves decepcions davant de l'evolució del país. Unes breus mostres per anar fent tast:\nUn altre dels primers llibres que vaig llegir de Pedrolo i que em va agradar molt fou Un amor fora ciutat. Em sembla que va ser també el primer que vaig llegir en què es tractava obertament de l'homosexualitat. Escrit el 1959, publicat per primera vegada el 1970, va costar al seu autor un processament per escándalo público. Ahir, que se celebrava la desfilada del Dia de l'Orgull Gai hi vaig pensar, i també en el molt que, malgrat tots els entrebancs, hem avançat (a empentes i rodolons, això sí).\nPublicat per Júlia a 12:54\nM'agraden aquestes citacions que has posat.\nEstic toalment d'acord amb les dues. Jo crec que si Pedrolo escrivia novel·les policiaques era per provar un gènere més de tots els que va provar.\nVaig a mirar el vídeo!\ncaram com xalo! moltes gràcies! per cert, que podríem afegir-hi la tasca d'augur, si més no per la cita dels "grimpaires" :(\nPer això les he posat, Carme, com que ha sortit el tema del llenguatge de l'escriptor i les seves 'suposades' limitacions...\nD'augur, res, els grimpaires són eterns i immortals, he, he. Moltes cites de Pedrolo semblen escrites fa cinc minuts.\nDoncs, aviso... continuarà...\nTu i jo sabem que que es recordi l'aniversari d'un escriptor en els blocs depèn del fet que el blocaire de torn tingui sobtadament la idea de fer-li un homenatge i la capacitat d'enganxar la gent. Que l'autor sigui millor o pitjor (objectivament o subjectivament parlant, cosa que sol ser difícil de destriar)és indiferent.\nQui va recordar Carner no fa gaire? I a mi -ja deixo de banda la seva poesia, que és el que el fa més conegut-, em sembla en molts casos un prosista excel·lent.\nParlar de Pedrolo només havent llegit el Mecanoscrit, ja em sembla bé, però considero que és una de les seves obres més mediocres, fins i tot -sobretot?- si es tracta de parlar de S-F: En aquest aspecte són molt més interessants els relats de Trajecte final. És curiós, fins arribar a ser incomprensible, com hi ha tanta gent que ha llegit el Mecanoscrit, obligatòriament, és clar, i li ha agradat i després no s'ha interessat per res més.\n(Per raons extraliteràries, ho confesso, un dels meus llibres preferits és Cops de bec a Pasadena)\nPer què és llegeix poc Pedrolo? Doncs perquè no s'edita, perquè no se'n parla. Potser, també, perquè molts dels seus llibres -teatre inclòs- tenen actualment més un valor històric que l'interès o la complicitat immediata que busquen la majoria de lectors. També és veritat que si no s'editen ni es llegeixen, el que dic té poc valor.\nQui apreciaria avui Totes les bèsties de càrrega, una de les seves novel·les més de culte en determinat moment en sectors importants de la intel·lectualitat del país?\nJa m'aturo. Se m'acut que ja que els blocaires som a vegades tan joganers, ens podríem proposar llegir una obra de Pedrolo i parlar-ne un dia determinat. Encara no s'ha fet mai això.\nNo coneixia Un amor fora ciutat, el buscaré, m'interessa molt.\nPere, ja tinc en compte el que dius, efectivament, és així, i darrerament potser hi ha hagut un excés 'commemoratiu'.\nSobre Pedrolo i el Mecanoscrit, això mateix que comentes ho remarco en algun dels textos anteriors.\nNo sé si és llegeix poc o molt, la veritat. De fet, es llegeixen molt altres autors? Crec que tot va a modes, i passa una mica com la borsa, aviat parlaré de Maria Aurèlia Capmany, avui ben poc llegida, per exemple.\nEl valor històric i documental també és important i, pel que fa al país, no ens podem permetre oblidar tan aviat.\nPer cert, contra el que es comenta en d'altres blogs, he comprovat que, al menys a les biblioteques de la Diputació de Barcelona, es troben força llibres d'ell.\nMés enllà de l'escriptor, em sobta que una figura com ell, ideològicament parlant i tal com van les coses, no sigui més 'de culte'.\nJo mateixa no sé pas quin llibre recomanaria, ara, hauria de fer un bon repàs, els temps han canviat i jo també, però crec que en podríem trobar cinc o sis de ben bons.\nMolts dels que es publiquen avui amb molt de 'bombo' són força més mediocres que els 'normalets' de Pedrolo, la veritat.\nTens raó, Pere, es podria muntar això del 'grup de lectura virtual' sobre algun llibre.\nDeric, sé que em va agradar, no sé com haurà aguantat el pas del temps, però m'imagino que prou bé.\nSegueixo el teu excel·lent treball sobre Pedrolo i avui recordo Un amor fora ciutat en el que hi vaigh pensar, jo també, l'altra dia. Va ser un llibre molt valent que explicava l'amor entre dos homes en una societat tan reprimida com la nostra. La seva novel·la policíaca és també acceptable. Joc brut va ser una bona mostra.\nNo serà mai un dels meus escriptors i no he canviat d'opinió tot i escoltant i respectant les vostres però cal tenir-lo en compte i que la gent jove el descobreixi.\nGràcies, Glòria, de fet la memòria és enganyosa i jo mateixa precisaria d'una relectura actual dels seus llibres per poder-los valorar, només insisteixo en el tema pel fet que som un país que no es pot permetre tants oblits, França té escriptors molt valorats que són pitjos que Pedrolo, per exemple. Nosaltres també canvíem i el temps ens fa fer valoracions diverses, aquelles poques obres -més que no pas autors- que sobreviuen en bon estat de salut són, o haurien de ser, els clàssics. A més, sobre gustos no hi ha res definitiu, avui a Rodoreda la tenim per una 'clàssica catalana' per motius diversos, jo diria que també extraliteraris, però fa anys hi havia molta gent que no pensaven pas així. No hi ha res que pugui ser 'indiscutible', el pes de la crítica vigent també ens afecta.\nSemblaria que a la literatura catalana li falta màrqueting? Que consti que és una cosa que odio però hi ha material per pensar-hi...\nMarta, jo crec que no tan sols és qüestió de màrketing, en general la literatura actualment compta amb una producció immensa que el públic no som capaços d'empassar, més del noranta per cent del que arriba a les llibreries als dos anys torna a ser pasta de paper, això passa en els mercats grans, en un com el nostre, petit, i amb un consum limitat, això encara es fa més evident.\nA més, també hi ha el problema de les capelletes i les enveges en el sector, Pere Calders que va patir el tema explicava amb ironia que en aquest prestatget petit de la literatura catalana quan n'hi ha un no n'hi pot haver un altre.\nEl món mediàtic literari es mou per modes i novetats i, a més, en literatura passa una mica com en borsa, hi ha valors que pugen i valors que baixen i de vegades cal 'redescobrir'.\nNo crec que passi tan sols en literatura, els grans pintors realistes catalans són encara uns grans oblidats i menystinguts, per exemple.\nRusiñol per exemple, també va patir el menyspreu de la posteritat, deien que havia fet 'massa coses diferents'. Som així...\nEstà molt bé relativitzar i treure-li importància però tinc la impressió que la llengua catalana té una literatura que per tots aquests motius que has anat dient al final sembla que queda com una cosa folklòrica i petita, i en canvi per ser una literatura escrita en una llengua sense estat, poca broma. Suposo que això es pot valorar per les traduccions (autors catalans traduÏts i obres traduÏdes al català respectivament) que s'han fet i per la participació en els grans corrents. Sigui com sigui, no en sé gaire, però el poc que sé m'ha arribat massa sovint d'una forma poc atractiva i a això em referia. Vaja, que penso que hi ha poca 'vida' entre els docents de literatura catalana que m'he trobat i això ja seria un altre tema però per tornar al tema del màrqueting, estic seguríssima que tenim una literatura que jo penso (i potser m'equivoco) que no sabem explicar prou bé i d'una manera atractiva, i ara des dels blogs hi ha diversos exemples de 'generació espontània' que sí que estan aconseguint això que jo voldria que passés a les aules.\nMarta, estic d'acord amb tu, però els anys m'han fet veure que no ens podem refiar del professorat, condicionat sempre per la seva època i les seves dèries generacionals. Redescobrir també està bé.\nTenim una gran literatura i bones traduccions però també grans buits i mancances, no hi ha una política cultural constant i seriosa, de vegades s'ha intentat però són esforços que no duren.\nGrandeses i misèries de ser un país petit, vaja. I una mica esquizofrència.\nPensa que en el meu temps no sabíem RES DE RES de la cultura catalana i ens vam espavilar.


territoris.cat 16:17 25/11/18\nJoel Castanyé en el taller de l'equip de La Boscana\nL'equip del restaurant la Boscana de Bellvís, capitanejat pel xef Joel Castanyè i Judit Badia elaboradora dels vinagres Castell de Gardeny, van clausurar el passat dilluns, les jornades gastronòmiques Gustum, que es duen a terme en l'Escola d'Hoteleria i Turisme de Lleida (Eschotur). Una iniciativa que té com a objectiu promocionar els aliments produïts a les comarques de l'Urgell, el Pla d'Urgell, el Segrià i Les Garrigues i valorar davant dels futurs professionals del món de l'hostaleria.\nJudit Badia, va presentar el procés d'elaboració dels vinagres Castell de Gardeny, i també va rememorar la història dels seus avantpassats, ja que es tracta d'una empresa familiar que treballa des del 1908. Badia, va oferir un tast de vinagres en directe amb els alumnes per fer-ne una comparació i buscar-los-hi les qualitats i les diferències. Badia va insistir a buscar el concepte de l'originalitat i la diferència dels productes per posicionar-se en un mercat que està en canvis constants.\nL'equip de La Boscana, encapçalat pel xef Joel Castanyé, van elaborar dos plats, als que hi van afegir productes de Vinagres Badia. En aquesta sessió, els alumnes van aprendre a elaborar un ajoblanco amb brou de marisc, i unes postres molt tradicionals, les maduixes amb vinagre. Ambdues, propostes estaven ben equilibrades amb el producte que es presentava i incloïen el toc de cuina d'autor que caracteritza el restaurant gastronòmic de Bellvís.\nA través de quatre sessions els 35 alumnes del tercer curs del Cicle Formatiu de Grau Superior de Direcció en Cuina i Serveis de Restauració i els de tercer curs del Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Cuina, Gastronomia i Serveis de Restauració de l'Escola d'Hoteleria de Lleida han conegut de primera mà el valor dels productes a través d'un showcooking impartit per un xef de referència de cada comarca. Aquest han elaborat diferents propostes gastronòmiques utilitzant productes del seu territori. Durant la sessió cada xef ha repassat les qualitats i característiques de cada producte, la forma òptima de treballar-lo i els resultats que se n'obtenen.\nL'Associació Leader de Ponent i Gustum: impuls del producte local artesà i de qualitat\nGustum és un projecte coordinat per l'Associació Leader de Ponent i que té com a objectiu promoure el desenvolupament econòmic del territori a partir de la promoció del producte local artesà i de qualitat en sinergia amb altres sectors econòmics com la restauració, el turisme i el petit comerç.


El lideratge per valors és necessari que arribi als mitjans de comunicació\nApunts de lideratge, General, Lideratge, Lideratge empresarial, Lideratge en seguretat, Lideratge polític19 de gener de 20200Comments45Views0Likes\nLideratge transformacional: una disciplina important pels mitjans de comunicació.\nHem parlat en moltes ocasions de la importància de fer arribar el lideratge transformacional a diferents col·lectius.\nEl lideratge transformacional és necessari en tots els àmbits.\nPots prèmer aquí per llegir més sobre lideratge transformacional\nEls directius i els responsables de les empreses i organitzacions necessàriament han de desenvolupar el seu lideratge transformacional, doncs provoca que milloren les relacions entre les persones que hi treballen i amb les qui col·laboren i així poden assolir els objectius i treballar amb bon ambient de treball.\nEls col·lectius que tenen un impacte directe a la societat també han de quedar imbuïts del lideratge per valors. Polítics, jutges i fiscals, mestres , policies i metges son a ben segur els col·lectius que més impacte tenen en tots nosaltres.\nPer poder treballar per valors és necessari tenir un desenvolupament personal que permeti disposa d’un equilibri que permeti relacionar-se i treballar amb objectivitat i rigor. I a l’hora fer-ho amb generositat, respecte, humilitat i honradesa.\nNo és fàcil tenir la fermesa interna que ens doni la força per ser coherents amb nosaltres mateixos. Vivim en un món molt exigent on la competència entre nosaltres en moltes ocasions marca la pauta.\nObtenir els recursos econòmics i reconeixement social necessaris per viure en una societat que, tot ens ho exigeix, no és fàcil.\nEn mig del molt soroll de l’ambient, és molt fàcil dir que “ningú” actúa per valors. No és cert.\nSon moltes les persones i de tots els col·lectius que s’esforcen per treballar per valors.\nTambé és cert que el que més notem és el “soroll”, les estridències, les falsedats, les acusacions, les opinions buides i plenes de judicis, i les seves conseqüències dels qui no treballen ni actuen per valors.\nEls mitjans de comunicació son un dels col·lectius més sotmesos a les exigències negatives del mercat. Un mercat massa vegades sense ànima. Uns professionals que tenen en excessives ocasions la pressió editorial econòmica i política, si és que en aquest camp, l’un i l’altre es poden separar.\nLa necessitat d’audiència, la necessitat de fer més vendes, de ser més escoltats o llegits, de ser els primers i dels que aconsegueixen més likes o més seguidors, porta excessives vegades al sensacionalisme i a la falta de rigor a l’hora de fer les notícies.\nEm reconec en el dolor que provoquen les notícies falses i els judicis gratuïts a les persones. I també haig de dir que em satisfà enormement trobar-me noticies ben treballades i professionals amb valors.\nEl camí que queda per recórrer en el camp dels mitjans de comunicació respecte al lideratge transformacional i al treball per valors, és molt.\nPerò també és cert en que en mig del gran soroll mediàtic hi ha professionals que actuen amb honestedat i professionalitat.\nSer professional en un mitjà de comunicació ha de promoure la confiança amb les persones i en el missatge. La veracitat i l’objectivitat de la noticia ha de prevaldre per sobre de la pressa per comunicar i causar sensació a l’audiència. Reconeguem el valor del qui ho fa bé.\nEls professionals de la comunicació que actuen amb honestedat per sobre del “ferotge mercat” saben que els valors estan per sobre del “benefici”.\nLes notícies falses destrossen persones, col·lectius i organitzacions. És fonamental que el que es publiqui sigui veraç, que es respecti la presumpció d’innocència si és el cas i sobre tot és fonamental el respecte més absolut per totes les persones.\nEls mitjans de comunicació influeixen directament a la vida de les nostres famílies, dels nostres amics i de nosaltres mateixos.\nTreballem tots per reconèixer els treballs seriosos i exigim professionalitat i rigor als qui no en tenen i ens fan mal a l’ànima.\nGràcies de tot cor, als professionals dels mitjans de comunicació que ja sou en el camí dels valors. Feu un bé destacable a la nostra vida.\nFem-ho tots. Cadascun de nosaltres també.\nEns cal una societat que funcioni per valors:\nrespecte, sinceritat, honestedat i ètica.


Humanitat i crisi Covid-19\nEls riscos necessaris d’amor en temps de coronavirus.\nEl patogen Covid-19 exposa malalties ocultes a la nostra societat: una és la por a la mort, una altra molt més forta és la negació de la mort, i una altra és una falta crucial de confiança en les nostres institucions, i una certa desconfiança és aquesta. ben guanyat.\nAquestes pors produeixen conductes errràtiques i irracionals. Ja ho estem veient molt en molts llocs.\nHi ha altres coses que el virus revela sobre el que ens fa mal (i que sempre té): el racisme, el fronteraisme, la vergonya i la preservació espacial.\nKatrina i la crisi financera del 2008 des del 9 al 11 hi ha una expectativa gairebé divina que els governs impedeixen perjudicar, controlar els desavantatges de l'existència humana i rescatar-nos immediatament de la natura i del que ens aporta. Només aquesta expectativa és una espècie de malaltia.\nI potser, en un sentit real, hauríem d’estar més preocupats per aquestes condicions subjacents que no pas aquest virus en particular, tot i que el virus sembla greu.\nUn altre aspecte del fenomen que es reprodueix al nostre voltant i arreu del món és la malaltia de les societats tancades (la meva definició: societats sense institucions independents que almenys intentin responsabilitzar els governs davant els seus ciutadans) on el lliure flux d’informació ve impedit o inexistent.\nEs tracta d’una intuïció educada, no d’experiència, però em sembla que fins que un patogen com aquest comença a funcionar a través de societats relativament * lliures * podem obtenir dades fiables sobre el seu abast, taxa d’infecció, transmissió, letalitat, etcètera.\nEl fet que les societats tancades i les societats obertes intentin viure en simbiosi és, com a mínim, una gent molt més intel·ligent i sàvia que jo, com a mínim, tenint en compte el que hem après els últims tres mesos, un risc molt considerable.\nDret? No puc ser la primera persona que ho digui, tot i que admet que vaig deixar de llegir la teoria de les relacions internacionals fa trenta anys.\nEm sembla que l’accés sense restriccions als viatges i als mercats ha de recolzar-se en un acord fonamental entre les nacions que les nostres societats realitzen amb transparència.\nCelebro que som globals com a humans, però sembla que estem aprenent (o ens veiem obligats a admetre finalment a la nostra era) que hi ha despeses letals quan la informació no és gratuïta i la gent no és gratuïta.\nÉs important tractar seriosament el patogen Covid-19 com un enemic de la humanitat, un enemic de tot ésser humà, però cal estimar -com en qualsevol tipus de guerra- la singularitat del coratge humà ... el coratge de viure la vida, el coratge de no Deixa que aquest enemic viral derrota el nostre esperit i la nostra voluntat de viure lliures.\nEs tracta de saviesa per no deixar que l’enemic, en aquest cas un virus, faci més mal que pot ser per les millors mesures defensives disponibles a través de les pràctiques de salut pública (algunes que poden semblar restrictives), i no obstant això és vital que no sucumbim a la por. . No podem deixar que aquest enemic ens faci menys humans.\nLa nostra resposta ha de ser parts iguals realisme, prudència, prevenció, proximitat, bondat, resolució, paciència i tantes altres coses, però ha de començar per la dedicació a la humanitat i a la terra, a la recerca de l'alegria en aquest miracle de l'existència. i la valentia humana ha de ser molt apreciada i recompensada.\nLa comunitat i la solidaritat humana comporten risc, però no hi ha res més bonic que els béns que ofereix.\nUna comunitat humana pròspera i lliure ha de superar el nostre desig de seguretat i d’aversió al risc. L’amor ha de ser el nostre objectiu i el final per viure.\nCoronavirus mostra la hipocresia, la temeritat, la falta de valor i la indústria de vehicles autònoms ...Com ponderen els impactes del coronavirus els inversors de programari?ChainUP, CoinTube i CoinTelegraph Xina ofereixen informació de la indústria en Blockchain enmig de COVID-19Cristians i Coronavirus: constància en la incertesaLa tristesa preval a mesura que el coronavirus s'estén: els sentiments d'un capgròs es dirigeixen cap al sud


Treballem junts - Txell Castells\nT’explico tots els passos del procés!\nAnàlisi: quedarem un dia perquè em puguis explicar qui ets i qui vols que sigui la teva empresa. Després de fer-te una sèrie de preguntes i escoltar les teves respostes, faré una anàlisi de la situació actual i de quins són els punts claus a millorar.\nDiagnòstic: Aquesta reunió em servirà per fer-me una idea de que és el que necessites. A partir d’ara res serà com abans! Un cop analitzada la teva situació, et presentaré un diagnòstic específic dels aspectes en els quals cal aprofundir i començarem, a treballar en el següent punt.\nSolució: el primer que farem arribats a aquest punt, és fixar un timing perquè tant tu com jo tinguem molt clares les dates de tot el procès. A partir d’aquí crearem un moodboard (tauler d’inspiració). Una imatge val més que mil paraules!\nUn cop tinguem clar que és el que volem és el moment de posar-se per feina i començar a dissenyar esbossos . Jo et presentaré un parell de propostes que comentarem i que ajustarem a les teves necessitats, i quan tinguem clar quin és el camí, desenvoluparé aquests esbossos en el disseny final.\nSi tens algún dubte o ja tens clar que vols que treballem junts, contacta amb mi per telèfon al 617 65 08 43 o per correu electrònic a hola@txellcastells.com.


Vilassar Educa: de novembre 2014\nSomescola.cat ha rebut aquest dimecres la Medalla d'Or de la ciutat de Barcelona en reconeixement "a la tasca cívica i social en el camp de l’educació i del compromís en defensa de l’escola pública catalana de qualitat", atorgada per l'Ajuntament de Barcelona.\nEn nom de la coordinadora formada per 43 entitats, la presidenta d'Òmnium Cultural, Muriel Casals, va recollir la Medalla d'Or lliurada per l'alcalde Xavier Trias.\nEls altres 5 premiats a proposta del Consell Plenari Municipal van ser Julio Ríos Gavira, per la seva trajectòria dins el món associatiu i que ha tingut com a objectiu la promoció i conservació de les tradicions i la cultura de les diferents regions; Dolors Renau i Manén, pedagoga, psicòloga, política i directora de l’escola d’educadors especialitzats Flor de Maig de la Diputació de Barcelona que ha treballat per la divulgació en defensa dels valors democràtics, del dret de les dones i de la pau i els drets humans; el fotògraf esportiuManuel Martín Román, a títol pòstum; i l’Associació per a la Promoció del Transport Públic, per la seva tasca a favor d’un transport públic sostenible i segur.\nFont: Somescola.cat i Òmnium Cultural.\nPublicat per Vilassar Educa a 12:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Òmnium Cultural, Som Escola\nVilassar celebra el Dia Internacional de la Infància\nAmb motiu del Dia Internacional de la Infància que es commemora el 20 de novembre, l’empresa vilassarenca Kitxalla, en col·laboració amb entitats i escoles del poble va organitzar la I festa de la Infància de Vilassar de Dalt.\nEl parc de can Rafart va ser l’escenari, el passat dissabte al matí, de la festa organitzada per Kitxalla i on van col·laborar el Club d’Esplai, l’Associació Petits i Grans, la colla de Geganters, l’AMPA de l’Escola Francesc Macià, l’IE Sant Jordi, l’Aula de Teatre, l’Aula de Dansa, el Centre Obert i la Secció de Muntanya de la Massa, tots ells preparant activitats expressament pensades pels més petits.\nLes famílies van poder gaudir de tallers de manualitats, de dansa i teatre, d’activitats d’aventura com el pont de mico, cercavila de gegants i també d’espectacles de màgia amb Maria Altés i les danses i cançons de Jaume Ibars.\nLa jornada també va voler aportar una part divulgativa. La periodista Neus Lloveras va conduir una taula rodona amb representants municipals i d’entitats que treballen amb infants per debatre sobre la situació actual dels drets de la infància. La xerrada va comptar amb la presència de la regidora d’Educació Maria Lluïsa Ruhí, la directora del Centre Obert Sílvia Domènech, Carme Terrades, dinamitzadora del Consell dels Infants de Vilassar de Dalt, Carles Corbalán de Kitxalla, Maria València, presidenta del MCECC de la Fundació Pere Tarrés i Carme Jara, referent tècnic del territori de Maresme i Vallès Oriental del Servei Territorial d'Atenció a la Infància i l'Adolescència.\nAquesta ha estat la primera edició d’una festa que vol fer-se un lloc en el calendari festiu del poble per commemorar cada any, el Dia Internacional de la Infància.\nPublicat per Vilassar Educa a 14:24 Cap comentari:\nEmotiu homenatge a Lola Salas\nLa professora de l'IES Jaume Almera, Lola Salas Ibañez, va ser homenatjada, el passat dijous al vespre ,en motiu de la seva jubilació després de 30 anys exercint a Vilassar de Dalt.\nMés de 200 persones van omplir el gimnàs de l’Institut per retre homenatge a la que ha estat durant 30 anys una de les professores més estimades de l’IES Jaume Almera, la Lola. Companys de feina, familiars, amics, alumnes i ex alumnes van voler reconèixer la seva trajectòria professional en un acte de comiat en motiu de la seva jubilació.\nAl llarg de les dues hores que va durar l’acte, es van poder escoltar els testimonis de quatre generacions de les tantes que han passat per les aules de la Lola. Tot i les diferències d’edats, tots els testimonis van coincidir en lloar la seva tasca docent, però encara més el seu tarannà, la seva empatia, la seva personalitat, el seu sentit de l’humor, la seva constància i la seva capacitat per impregnar als que l’envolten. I és que com es va dir en més d’una ocasió, la Lola no ha deixat a ningú indiferent.\nL’acte, presentat per la periodista i ex alumna de l’Institut, Àgata Fàbregas, va comptar amb una actuació de màgia, música en viu, audiovisuals, parlaments i un brindis final amb cava.\nL'Ajuntament de Vilassar de Dalt també va voler fer el seu homenatge a la Lola i un reconeixement a la seva tasca docent amb el lliurament d’una placa commemorativa a càrrec de la regidora d’Educació, Maria Lluïsa Ruhí.\nPublicat per Vilassar Educa a 16:12 Cap comentari:\nSomescola rep la Medalla d’Or de Barcelona per la ...\nVilassar celebra el Dia Internacional de la Infànc...