La pintura orientalista -modalitat artística del segle XIX – Fotent's Blog\nL’art Orientalista europeu és considerat una de les modalitats estètiques més característiques del Romanticisme, i aquest terme s’aplica a una bona part de la pintura de la segona meitat del segle XIX.\nL’Orientalisme no va ser pròpiament un moviment o una escola pictòrica sinó més aviat una modalitat artística, un fenomen cultural d’uniformitat temàtica.\nPintors tan diferents com Renoir, Sargent, Klee o Kandinsky ens presenten l’Orientalisme com un tema artístic que transcendeix els diversos estils i les fronteres nacionals.\nL’entusiasme per l’Orient està molt estès i no s’adhereix a una disciplina artística concreta; totes hi participen: literatura, música, teatre, arquitectura, arts aplicades i fins i tot la fotografia.\nEl punt d’unió de tots ells és la temàtica: escenes, costums, personatges i objectes del Pròxim Orient o del Nord d’Africa i també d’interès per la captació de la llum i del color. Ja Delacroix, Ingres i Gleyre havien presentat temes orientals en la primera meitat del segle XIX influïts per l’idealisme literari de l’època.\nI és que durant aquest segle les ciutats islàmiques del sud d’Espanya havien estat redescobertes, desencadenant una gran curiositat per l’Orient, que aleshores s’estenia des d’Espanya a Orient Mitjà i des dels Balcans fins al Magreb.\nLa fascinació per aquesta regió geogràfica, que abasta tres continents i que va ser governada durant molt de temps per l’imperi Otomà, ha existit en el món occidental des de molt antic; no obstant això, al segle XIX l’orientalisme experimentà un auge sense precedents.\nMolts artistes comencen a viatjar a diversos llocs de l’Orient com emissaris oficials dels governs occidentals, o per iniciativa pròpia, per tal de documentar altres cultures, tot i que les condicions de viatge eren difícils; però fins i tot els que no viatjaven s’inspiraven en les històries d’altres viatgers, en objectes que portaven o fins i tot en fotografies.\nDurant tot el segle XIX s’imposa la presència colonial i comercial de França i d’Anglaterra , i els artistes aprofiten per a documentar-se, viatjar i estudiar les cultures del Pròxim Orient.\nS’ha de dir però, que la visió pròpia de l’orientalista europeu sol manifestar una posició etnocèntrica envers la cultura islàmica.\nLes seves pintures i fotografies varen fomentar el turisme i varen donar forma a una imatge particular d’Orient que va ser fortament influenciada pels motius colonials.\n“L’orientalisme en peinture n’est donc ni une école, ni un mouvement. Il ne se définit pas non plus, par un seul style. Pour certains des grands artistes, tels qu’Ingres et Delacroix, il s’agit d’un simple prétexte au développement de leur processus de création.”\nUn pensament sobre “La pintura orientalista -modalitat artística del segle XIX”\nAntonio Marin Cara ha dit:\n3 Mai 2014 a les 19:53\nEs inmensa la calidad de estos pintores que reflejaron el colorido y la vitalidad del Africa que vivimos en la infancia, connuestros padres en los tiempos del Protectorado español en Marruecos


La Comissió de Dones en Serveis d'Extinció d'Incendis i Salvament es reuneix per primer cop a Barcelona - Desembre de 2019 - Butlletí | Fahrenheit 451. Revista digital dels Bombers de Barcelona.\n#15 - Desembre del 2019\nLa Comissió de Dones en Serveis d'Extinció d'Incendis i Salvament es reuneix per primer cop a Barcelona\nDe l'11 al 13 de novembre, Barcelona va acollir la 16a edició de la trobada de la Comissió de Dones en Serveis d'Extinció d'Incendis i Salvament de la CTIF (Associació Internacional de Serveis de Salvament i Incendis).\nDurant la primera jornada va tenir lloc una recepció institucional al Saló de Cent de l'Ajuntament, amb la presència d'Albert Batlle, tinent d'alcalde de Prevenció i Seguretat; Sara Berbel, gerent municipal de l'Ajuntament de Barcelona, i Maite Casado, gerent de Prevenció i Seguretat.\nBatlle va donar la benvinguda a les participants, bomberes que representaven nou països: el Canadà, els Estats Units, Luxemburg, els Països Baixos, el Regne Unit, Finlàndia, Dinamarca, França i Suècia. I va destacar com un objectiu prioritari la feminització del Cos de Bombers de Barcelona. "Per primer cop tenim paritat en l'estament directiu al Govern municipal; dels 38 directius de l'Ajuntament, tenim 19 homes i 19 dones. En canvi, la presència femenina està molt desequilibrada a la policia municipal, on les dones són entre el 12 i el 13%, i és quasi anecdòtica als Bombers. Per això farem una campanya específica per captar dones per al nostre Cos. És una qüestió que volem canviar, tant en l'àmbit tècnic com en l'operatiu", va anunciar.\nLes xifres avalen aquesta necessitat perquè només 6 dels prop de 450 bombers de Barcelona són dones. Només hi ha una bombera, Clara Latorre, dins de la categoria de cap de guàrdia i pot, per tant, dirigir l’operatiu. De fet, només hi ha un 1,3% de dones bomberes operatives i un 3% si s'hi inclou tot el vessant de gestió i sanitaris.\nEl tinent d'alcalde va assenyalar així mateix que, encara que el servei dels bombers està molt ben valorat per la ciutadania, cal donar importància a la visió femenina perquè una gran part de les persones que s'atenen són dones. "Tot això forma part de la nostra voluntat de crear una cultura de la prevenció, una prioritat en la qual la visió femenina serà especialment rellevant", va dir. I va posar com a exemple la campanya d'instal·lació de detectors de fum en totes les cases de la ciutat.\nSara Berbel va parlar de la importància d'assolir la paritat i què s'ha de fer per aconseguir-ho: canviar la imatge tradicional del bomber i promoure una imatge també femenina, i eliminar els prejudicis, com s'ha fet amb la campanya "Bombera, per què no?". En aquest sentit, va recordar que l'Ajuntament té un protocol d'igualtat de gènere, però que cal estudiar bones pràctiques i aprendre d'altres països. "S'ha de continuar treballant", va concloure.\nA continuació va prendre la paraula la finlandesa Mira Leinonen, presidenta de la Comissió de Dones en Serveis d'Extinció d'Incendis i Salvament de la CTIF, qui va destacar la importància d'aquesta comissió com a punt de trobada "per informar-nos, intercanviar eines i donar-nos suport mútuament".\nSimulacre al Port de Barcelona\nEl dia 13, les bomberes van assistir a un simulacre d'accident químic al Port de Barcelona, amb la presència de Laura Pérez, tinenta d'alcalde de Drets Socials i Feminismes.\nDesprés que el cap de la Divisió d'Operacions de Bombers de Barcelona, Àngel López, expliqués la part operativa del simulacre, es va aplicar el procediment i l'actuació de risc químic, amb una intervenció en dues fases: una primera per efectuar el rescat, contenir el perill i efectuar el rescat; i una segona per fer efectiu el sistema d'aplicació i gestió de la informació dels bombers en grans emergències.\nEn total, van col·laborar en el simulacre 10 vehicles i 30 persones.\n"Cal trencar amb la idea que bomber és un ofici d'homes"\nEls objectius de la Comissió de Dones en Serveis de Salvament i Incendis són fomentar que els serveis de bombers i rescat siguin inclusius per a tothom, millorar les condicions laborals per a totes les dones dins d'aquests serveis i fer que els serveis de bombers i rescat siguin més atractius. D’aquesta manera, es vol aconseguir que les dones sol·licitin i esdevinguin bomberes operatives i continuïn tenint el suport per mantenir-se en aquesta professió, alhora que aprenen de les diferents experiències, recullen les millors pràctiques i animen més països a ser membres actius de la Comissió.\nPer tot això, al llarg de la trobada es va debatre sobre el paper de la dona en els serveis de prevenció, extinció d'incendis i salvaments, la seva promoció a càrrecs de comandament i les estratègies per promoure l'accés femení als cossos de salvament i incendis.\nDins de l'SPEIS, s'ha valorat la trobada molt positivament. Per a Clara Latorre, cap de guàrdia i tècnica de la Unitat Operativa de Desenvolupament, va ser molt enriquidora perquè es va generar "un espai de debat on representants de diferents cossos de bombers de diferents països van exposar experiències que poden servir per reflexionar sobre les línies de treball que cal seguir". Creu que és necessària una paritat de gènere més gran que permeti "establir sinergies i millorar eficiències i rendiments". Atès que els bombers serveixen a una societat diversa, veu lògic que aquesta diversitat es vegi reflectida en les dotacions. Per a Latorre, però, aquesta paritat més gran s'hauria d'aconseguir sota criteris d'igualtat i no sobre la base de quotes. Des del seu punt de vista, la problemàtica rau en un tema educatiu i, en cap cas, de capacitats. "Cal trencar amb la idea que bomber és un ofici d'homes i visibilitzar que tenim dones bomberes, totalment vàlides en l'execució de totes les tasques operatives. Calen polítiques que empoderin la dona basades en criteris d'igualtat i de mèrit", reflexiona.\nAna Miguel Quesada, arquitecta de la Unitat Operativa de Desenvolupament, destaca "la implicació de totes les persones participants i els temes tractats". La trobada va donar l'oportunitat de compartir experiències i criteris d'actuació que obren nous horitzons de treball. Per a ella, és bàsic que no es facin mesures que a la llarga puguin ser vistes com a discriminatòries per la resta del col·lectiu. "El respecte a les persones ha d'estar per sobre de les quotes i s'ha de treballar en favor de la valorització de les capacitats. Aquesta és la línia en altres països", apunta, i destaca treballs, fets amb nenes i nens molt petits, dirigits a crear una visió totalment igualitària, evitant construir barreres mentals. "Sense aquestes, la decisió d'optar per ser bombera és més natural", conclou.\nPer a Víctor Molinet, cap de guàrdia i tècnic de la Divisió de Protecció Civil i Prevenció, la trobada ha servit per tal que molts components de l'SPEIS coneguin la feina que duu a terme la Comissió de Dones en Serveis de Salvament i Incendis de la CTIF: "hem pogut conèixer la situació de la dona als cossos de bombers de diferents països. S'han tractat temes com les proves d'accés i la promoció interna, la maternitat, l'adaptació de la roba de treball a la morfologia femenina, l'educació i sensibilització de la gent jove, les infraestructures dels parcs de bombers o l'assetjament", comenta. Coincideix en el fet que el Cos de Bombers ha de reflectir la societat a la qual presta servei i que calen estratègies per incrementar la presència de la dona, però aquestes "passen per un augment de la visibilització i l'educació dels més joves, per mostrar a la societat que hi ha dones bomberes i fan les tasques amb totes les garanties, i que això pot fomentar vocacions futures".


06/05/17. Qüestió d’inviolabilitat. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n06/05/17. Qüestió d’inviolabilitat. El Punt Avui.\nBARCELONA - 6 maig 2017 2.00 h\nEl TSJC tomba el darrer intent de Forcadell de posposar la declaració de dilluns i arxivar la causa contra els cinc membres de la mesa\nFront comú dels diputats de JxSí, CSQP i la CUP contra la ingerència judicial al legislatiu\nDiputats de JxSí, CSQP i la CUP, ahir, en l'acte de suport a la mesa del Parlament ACN Foto: Arxiu.\nLa defensa de Carme Forcadell va fer ahir un últim intent per ajornar la declaració de la presidenta del Parlament amb una apel·lació al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) d'acord amb la garantia d'inviolabilitat parlamentària dels cinc membres de la mesa perseguits per haver permès el debat d'idees entorn de independència a la cambra.\nEn menys d'una hora, la magistrada Maria Eugènia Alegret va tombar la petició de l'advocat de Forcadell, Andreu Van den Eynde, de sobreseïment de la causa, de vint pàgines, perquè “no procedeix en aquest moment processal” avaluar la inviolabilitat, una garantia del dret internacional recollida en el parlamentarisme espanyol i en l'Estatut (article 57.1). Alegret, per tant, va descartar posposar la compareixença, que tindrà lloc demà passat.\nLa inviolabilitat protegeix els drets dels ciutadans en la mesura que defensa la llibertat dels parlamentaris a l'hora d'expressar opinions i votar en l'exercici de les seves funcions. “Es lesiona cada dia en què es manté un procediment obert contra un diputat”, recorda Van den Eynde, que és també l'advocat de la secretària primera de la mesa, Anna Simó, que declararà igualment el dilluns.\nLa defensa s'empara també en el recent informe del síndic de greuges sobre llibertat d'expressió de càrrecs electes, en la resolució en aquest sentit aprovada per la cambra el 21 de desembre i en la carta de diputats britànics enviada amb el mateix argument la setmana passada al president espanyol, Mariano Rajoy.\nLa magistrada, però, va tirar pel dret i espera l'arribada de Forcadell i Simó en quaranta-vuit hores al Palau de Justícia. El president, Carles Puigdemont, diversos consellers i diputats les acompanyaran des del parc de la Ciutadella, on s'hi uniran alcaldes, regidors, els tres expresidents de la cambra i representants de la societat civil, en un format similar al primer cop que Forcadell va haver de declarar.\nUna mostra anticipada de suport als encausats va arribar ahir, en un acte unitari a les portes del Parlament, per part dels grups de Junts pel Sí, Catalunya Sí Que es Pot i la CUP, que van exigir l'arxivament de la causa “per dignitat democràtica”, perquè és “un atac al parlamentarisme i a la divisió de poders”. El cap de files de Junts pel Sí, Jordi Turull, va denunciar que “el que fa el TSJC és una ingerència, una intimidació que coacciona i amenaça; aquesta ingerència no té cap precedent en cap altre parlament de les democràcies consolidades”.\nD'altra banda, el president del grup de Catalunya Sí que es Pot, Lluís Rabell, va lamentar la causa penal “promoguda des del govern del PP”: “No hi ha res més perillós i pervers que intentar resoldre un conflicte polític per la via judicial, això enquista el conflicte, l'agreuja, l'enverina i té altres derivades molt perilloses.” En aquest sentit, Rabell va concretar que “la justícia no pot resoldre un conflicte polític que tiba les costures de l'ordenament jurídic; seguir per aquest camí provoca un xoc de legitimitats, i un enfrontament de legitimitats només es resol per la força”.\nPer part de la CUP va intervenir Albert Botran, que apareix en la querella “com a prova contra els membres de la mesa” per haver defensat, junt amb la republicana Marta Rovira, el dret a decidir. Va convidar CSQP a afegir-se sense complexos al camí unilateral: “Avui defensar el referèndum és defensar-lo per totes les vies possibles, amb garanties, però per totes les vies. En aquesta defensa hi hem de ser tots els que avui som aquí.” A una banda tenien els cinc encausats (Forcadell, Simó, Lluís Corominas, Ramona Barrufet i Joan Josep Nuet) i a l'altra, els consellers Raül Romeva i Dolors Bassa, així com Rovira i la dirigent del PDeCAT Marta Pascal. Els secundaven una quarantena de diputats en representació dels 83 parlamentaris partidaris d'un referèndum.\nEl que fa el TSJC és una ingerència, una intimidació que coacciona i amenaça\nPRESIDENT DEL GRUP DE JUNTS PEL SÍ\nLa justícia no pot resoldre un conflicte polític (...) Un xoc de legitimitats només es resol per la força\nDefensar el referèndum és defensar-lo per totes les vies possibles (...) Hi hem de ser tots


SOMRIURES I SOLIDARITAT | Blanc i Blau\nInstitucional / SOMRIURES I SOLIDARITAT\nL’Espanyol ha ofert la seva cara més solidària aquesta tarda amb la visita a la Fundació Gol, una escola de futbol per a nens de set a quinze anys amb risc d’exclusió social, que utilitza el futbol com a eina per a la integració social dels més desfavorits.\nLa Fundació Gol és un entitat creada per Juana Lasadre i presidida en l’actualitat per Jordi Chaparro, principal artífex del viatge de l’Espanyol a Bolívia, que compta amb set centres repartits pel territori bolivià. El de Santa Cruz acull uns 200 nens i compta amb sis monitors, a més d’un coordinador i un director d’una instal·lació que emprendrà en els propers mesos una ampliació de les seves oficines i una millora dels terrenys de joc.\nDurant la visita, els capitans de l’Espanyol van lliurar la Copa Internacional Cine Center aconseguida el dia anterior davant el Club Blooming als responsables de la Fundació. “Us volem donar aquest trofeu perquè entenem que aquest és el millor lloc on pot estar per la labor que feu amb aquests nens i que ells també puguin veure que amb l’esforç i el treball diari poden aconseguir els èxits als quals aspiren”, ha comentat Javi López, capità del conjunt català. A més d’aquest obsequi i d’un intercanvi de regals entre la Fundació, l’Espanyol i Laliga, els blanc-i-blaus també van donar a aquesta entitat tota la roba esportiva, incloent-hi la roba d’entrenament, que van utilitzar durant el partit davant el Club Blooming.


El Barça ensorrat: Koeman pot caure avui - XCatalunya.cat\nEl Barça ensorrat: Koeman pot caure avui\nEl Barça de Koeman tocat i enfonsat\nEl FC Barcelona ha tornat de Lisboa amb les mans buides. L’equip -encara- de Ronald Koeman va perdre davant del Benfica per tres gols a zero, el mateix resultat encaixat al Camp Nou davant del Bayern de Munich dues setmanes enrere. Igual que amb els bavaresos, els blaugranes van ser incapaços de xutar entre els tres pals i van oferir un joc molt pobre.\nGerard Piqué va veure la targeta groga al principi del partit i, pocs minuts després, l’àrbitre li va perdonar la segona. Això va fer que l’entrenador neerlandès mogués fitxa i el substituís a l’equador de la primera part. Una decisió tàctica, que suposava un risc evident.\nAmb l’entrada de Gavi el dibuix sobre el terreny de joc va canviar, però no va ser suficient per plantar cara al rival. Koeman va sortir d’inici amb el seu estimat 3-5-2, un sistema amb tres centrals que quan els laterals estan defensant es converteix en un dibuix ultra defensiu i poc vist en el Barça dels últims anys.\nDarwin Núñez, en dues ocasions, i Rafa Silva van ser els encarregats de marcar els gols de la victòria portuguesa, una victòria que podria haver estat molt més gran si els jugadors den Benfica no haguessin enviat una pilota al pal després d’una sortida errònia del porter Marc Ter Stegen.\nTot plegat fa que Ronald Koeman estigui sentenciat. El crèdit s’ha acabat i la directiva només discuteix si se la d’acomiadar de manera immediata o després del partit de l’Atlético de Madrid. No estem parlant ja de donar-li un vot de confiança, és que falten molt pocs dies pel partit davant del conjunt matalasser. Si la decisió es prengués llavors, hi hauria més temps per gestionar la decisió, doncs la següent setmana hi ha partits de seleccions.\nMai abans el FC Barcelona havia començat tant malament a la Champions amb sis gols en contra i cap a favor amb dos partits. L’últim episodi que es recorda en què es van perdre dos partits seguits a la fase de grups va ser l’any 2000, amb Llorenç Serra Ferrer a la banqueta, quan els blaugranes van perdre davant del Besiktas a Istambul (3-0) i davant del Milan al Camp Nou (0-2)\n1 pensamiento sobre “El Barça ensorrat: Koeman pot caure avui”\nRetroenllaç: Tot a punt: Si res s'esguerra aquest serà el recanvi de Koeman a la banqueta - XCatalunya.cat


Nutrients per via intravenosa? Masteguem això - Article, Abril 2021\nNutrients per via intravenosa? Masteguem això\nPer David L. Katz , MD, MPH, FACPM, Director FACP, Director del Centre de Recerca en Prevenció de la Universitat de Yale, Centre de Medicina Integrativa de l'Hospital Griffin\nEls defensors de nutrients intravenosos de vegades poden fer que sonin com el millor des del pa de motlle. O, per als devots amb pocs carbohidrats, el millor des de cansalada de gall dindi. Es diu que els nutrients intravenosos en diverses combinacions poden actuar com una autèntica font de joventut, un tònic per a poca energia i, potser, un remei eficaç per al que us afecti.\nPerò, per descomptat, si sembla massa bo per ser cert, probablement ho sigui. I els nutrients IV com a fórmula màgica s’adapten a aquesta factura.\nPer iniciar el procés de posar els nutrients intravenosos en un context adequat, recordem que, per definició, un nutrient es troba en els aliments i un aliment és quelcom que mengem. Això té moltes implicacions importants. Els nutrients dels aliments són, en general, ingerits en companyia d’altres nutrients i sovint actuen de manera conjunta amb ells. Es digereixen i entren lentament a la nostra sang. Es dirigeixen a través del fetge en el que s'anomena 'el primer efecte de pas' abans de deixar-se anar al conjunt del cos.\nEl fet d’estar aquí - i sobreviure malgrat una dieta que ha anat des dels aliments crus senzills de la primera edat de pedra fins als bunyols i refrescos dietètics de l’edat moderna - és testimoni de la robustesa d’aquest sistema. És el producte de milions d’anys de biologia evolutiva i està extraordinàriament afinat.\nPosar nutrients directament al torrent sanguini ignora tota aquesta enginyeria nativa i, en fer-ho, convida a una sèrie de possibles perills. La digestió regula la velocitat amb què els nutrients entren a la sang; la dosificació IV elimina aquesta protecció. Els IV sempre comporten algun risc, encara que petit, de contusions, coagulació, sagnat i infecció, cosa que, òbviament, no té.\nEls nutrients per via intravenosa s’utilitzen habitualment als hospitals per a pacients massa malalts per menjar. Aquesta pràctica ha deixat bastant clar que l’enfocament IV és l’últim recurs i no tan bo com la ruta nativa. Quan tots els nutrients són aportats per via intravenosa, l’atròfia del tracte gastrointestinal es converteix en un problema greu, amb una disfunció del sistema immunitari associada a causa d’un “intestí amb fuites” i un risc molt més gran d’infecció greu.\nAmb aquestes precaucions en ment, però, és important tenir en compte que els nutrients injectables poden ser importants si s’utilitzen en persones adequades en els moments adequats per les raons adequades. Com es va assenyalar, alguns pacients estan massa malalts per menjar i els nutrients IV poden ser essencials per prevenir la desnutrició en aquestes circumstàncies. Quan les persones grans no poden absorbir la vitamina B12 a causa de l’atròfia de l’estómac, injectar el nutrient és l’única manera d’assegurar els nivells normals de sang. Els nivells baixos de vitamina D o ferro poden requerir la seva reposició per injecció. I diverses afeccions que provoquen malabsorció, inclosa l’eliminació quirúrgica de parts de l’intestí, poden provocar la necessitat de nutrients per injecció.\ncom fer una neteja de 10 dies\nTambé hi ha un cas per a l’ús de nutrients per injecció com a “medicament” en el tractament d’una afecció específica. El còctel Myer, una barreja de minerals, vitamines del grup B i vitamina C, s’ha utilitzat durant molt de temps en cercles de medicina alternativa per a afeccions com la fatiga crònica i el dolor crònic. Al meu propi laboratori, vam realitzar un judici d'aquesta barreja per a la fibromiàlgia. Els nostres resultats no van ser definitius; vam veure una tendència a la millora tant amb el tractament actiu com amb el placebo IV, però van suggerir un efecte beneficiós. Continuem oferint el tractament de manera selectiva a la meva clínica.\nSi els nutrients intravenosos tenen el poder d’actuar com una “medicina”, també tenen el poder de fer mal. Aquestes dues coses vénen com a paquet, inevitablement. Per tant, té sentit procedir amb precaució.\nQuè passa amb els informes de les persones que obtenen nutrients per via intravenosa que se senten bé? També suggereixo precaució allà. Per una banda, això podria ser un efecte placebo. Però fins i tot si es deu als nutrients, sentir-se bé no és el mateix que bé per a nosaltres . Com a exemple, les drogues recreatives, segons els informes, fan que la gent se senti bé a curt termini, però clarament fa mal al llarg del temps. Això no vol dir que els nutrients per via intravenosa siguin necessàriament nocius, només que sentir-se bé i fer bé per a la seva salut no és el mateix de manera fiable. Per tant, compte amb el comprador!\nEls nutrients, en general, s’han d’ingerir i digerir; per a això serveix el nostre tracte gastrointestinal. Certament, hi ha un paper en els nutrients injectats. Però la idea que els nutrients s’han d’infondre és un argument amb la biologia i el geni de la selecció natural. Això mossega molt més del que podem mastegar i aconsello fermament no empassar-lo.\npla de pèrdua de pes ràpid i segur\nEl iogurt flip Chobani és bo per a tu\nmaneres fàcils d’estrènyer l’estómac\non comprar oli de palma vermell localment


Bloc de Joan Rangel: El DNIe, una aposta estratègica del Govern d'Espanya\nEl DNIe, una aposta estratègica del Govern d'Espanya\nL’expedició del Document Nacional d’Identitat era un petit calvari pels ciutadans i ciutadanes: cues a les Comissaries de Policia, incertesa sobre si el viatge tindria èxit o caldria tornar un altre dia, sempre sortíem amb tinta als dits i tornar a recollir-lo al cap d’un mes.\nAra tot ha canviat, amb el DNI electrònic.\nPer començar, funciona bé la cita prèvia, que ens permet fixar el dia i hora per obtenir el document. Així, el temps esmerçat en la gestió és l’imprescindible.\nLa presa de dades és fa amb lectura làser, amb la qual cosa no ens embrutim les mans.\nEl document, del format d’una tarja de crèdit, es lliura en uns minuts, amb la qual cosa no hem de tornar.\nPerò el més important és el document en sí mateix: incorpora un xip amb la nostra informació i la signatura electrònica.\nEs tracta de l’aposta més estratègica, feta pel Govern d’Espanya, per impulsar l’administració electrònica. És a dir: més eficàcia, més eficiència i més qualitat en la gestió dels serveis públics.\nEn definitiva, anem en la bona direcció per modernitzar el nostre país.\nLa imatge recull la presentació de la nova oficina del DNIe a Viladecans\nPublicat per Joan Rangel a 14:02\nL'anomenada Ronda del Vallès\nMés efectius per la nostra seguretat\nPer la seguretat integral\nEl DNIe, una aposta estratègica del Govern d'Espan...\nRANGEL - OBAMA\nL'administració electrònica s'estén


Els bancs guanyen 5.874 milions fins al mes de juny - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls bancs guanyen 5.874 milions fins al mes de juny\nLa morositat del crèdit concedit per bancs, caixes i financeres\ncau el juliol al 9,39% i segueix en mínims des d'abans del rescat\nEls grups bancaris espanyols van guanyar 5.874 milions d'euros el primer semestre de l'any, fet que suposa el 27,2% menys que el mateix període del 2015, segons les dades publicades ahir per la patronal bancària, AEB.\nTal com mostren les dades, al tancament de juny la taxa de morositat es va tornar a reduir i es va situar en el 5,9%, per sota del 6,7% d'un any abans, mentre que la taxa de cobertura va arribar al 64%. El crèdit a la clientela va créixer el 3,3% fins superar 1,5 bilions d'euros, mentre que els dipòsits captats van augmentar 52.263.000 d'euros, el 3,9% més.\nPel que fa a la solvència, la ràtio de Common Equity Tier 1 (CET1) va arribar al tancament de juny al 12,43%, 14 punts bàsics per sobre del registrat un any abans, segons les dades publicades per l'Associació Espanyola de Banca, que revelen que el primer semestre el marge d'interessos dels bancs espanyols es va mantenir gairebé estable, el 0,5% més, fins als 27.773.000 d'euros.\nPer la seva banda, el marge brut es va reduir el 2,3%, fins als 40.953.000, mentre que el resultat de l'activitat d'explotació, que recull el conjunt d'ingressos i despeses derivades de l'activitat ordinària va disminuir el 4%, fins a 10.676 milions d'euros.\nFins al juny, el patrimoni net dels bancs espanyols va créixer el 3,9%, mentre que la xifra de provisions i pèrdues per deteriorament d'actius financers es va reduir el 12,2%, fins als 9.950 milions.\nCau la morositat al sistema\nQuant a la morositat, del crèdit concedit per bancs, caixes, cooperatives de crèdit i financeres que operen a Espanya, va tornar a caure el juliol per sisè mes consecutiu i es va situar al 9,39%, de manera que continua en el seu nivell més baix des del maig del 2012, abans del rescat al sector financer espanyol. Segons les dades provisionals publicades ahir pel Banc d'Espanya, aquesta nova caiguda es produeix després que els crèdits impagats que acumula el sector es reduïssin a 120.827 milions d'euros, enfront dels 122.508 milions d'euros que sumaven el mes de juny.


Treball de Síntesi 2.\nBloc I. URBANISME 3.\nDEFINICIÓ CIUTAT
CIUTAT Una ciutat és un lloc urbà que no està aïllat, es relacionar amb altres ciutats, formant una xarxa urbana; amb la qual adquireixen una diferenciació de funcions molt extensa.
\nREGIONS URBANES

Àrea metropolitana: conjunt que formen una gran ciutat més petites que les envolten, i es relacionen formant un sistema d'intercanvis. 5.\nConurbació: gran zona urbanitzada amb diversos nuclis centrals, que tenen diferents funcions. 6.\nMegalòpolis: conurbacions i àrees metropolitanes que es desenvolupen i es relacionen, formant una xarxa urbana.

\nDIFERENCIACIÓ FUNCIONAL

Administrativa i de servei: és desenvolupa a les parts més cèntriques del nucli urbà.

\n

Comercial: important centre d'intercanvis nacional e internacionals.

\n

Residencial: es desenvolupa en zones amb característiques molt diverses.

\n

Industrial: es troben en la perifèria, situats en els polígons industrials i parcs tecnològics.

\nUNA MICA D'HISTÒRIA... 12.\nPREHISTÒRIA I ANTIGUITAT

Barcelona es trobava al voltant de muntanyes per una banda i limitat pel mar.

\nBLOC II: COL·LECTIVITAT 15.\n

La proporció de població urbana és més gran. El creixement de les ciutats ha augmentat, que ha provocat un desequilibri que es tradueix en una marcada segregació espacial de la població .

\nQUART MÓN Des de l'any 1980, la pobresa ha augmentat a les societats desenvolupades, ja que han aparegut noves formes de pobresa. Aquestes bosses de pobresa citades en mig de la riquesa urbana és coneguda com el Quart món, i és troben en els barris antics que s'han degradat amb el pas del temps. 17.\nLa gravetat de l'actual pobresa es troba en el creixement del nombre de persones que cauen en la pobresa en plena joventut. La conseqüència és que totes les zones urbanes es caracteritzaran per l'amuntegament humà, el desarrelament.. QUART MÓN 18.\nENGRUNES Engrunes és una fundació privada de iniciativa social constituïda al 1982, que el seu objectiu central lluitar contra la pobresa i la exclusió social . 19.\nCONDICIONS PERSONALS

Persones majors d'edat 20.\nSituació de marginació, per motius personals o socials. 21.\nHan perdut un hàbit de treball. 22.\nPossibles dificultats per accedir a cursos programats.

\nCOL·LECTIUS

Díficil accés a llocs de treball i risc de perdre l'autonomia personal. 24.\nSituació de 3r Grau. 25.\nFase d'inserció sociolaboral. 26.\nDones de famílies mono-parentals, sense sostre.

\nLA CATEDRAL DE BARCELONA 28.\nÉs el temple principal i la mare de totes les esglèsies de l'arquebisbat, anomenat Santa Creu o Eulàlia. En l'època visigota l'anomenaven santa crucis, l'any 599. 29.\n

Basílica Paleocristiana (s. IV) 30.\nBasílica Romana (a. 1045) 31.\nBasílica Gòtica (a. 1298)

LES TRES BASÍLIQUES 32.\nBASÍLICA GÒTICA

Façana principal: (s. XIX) El cimbori té una alçaria de 70 m. Actualment es troba sobre de l'atri de l'entrada principal. 33.\nClaustre: fou construït en el segle XIV/XV.

\nCOMPONENTS

Marcos Martínez (Bloc I: Urbanisme) 35.\nAleix Villanueva (Bloc II: Sostenibilitat) 36.\nSònia Zamorano (Bloc III: Col·lectivitat) 37.\nMaria Elena Pizarro (Bloc IV: Comerç, Oci i Turisme)

\nPecha kucha: Guiness World Records\nPresentació Vilència de Gènere\nTerror Pecha Kucha Sergi\nPecha cucha Aleix\nELS TIPUES DE DANSES I BALLS\nLes cases més cares del món ester


Inici Cultura / Educació Diego Varea inaugura la temporada gratuïta de música i monòlegs en la cafeteria de la Casa de Cultura\nAdaptar-se al públic, gaudir de l'ambient, improvisar, la base del directe siga aquest un monòleg o una actuació musical, o millor encara, un menú variat on tot tinga cabuda… fins i tot un públic inesperat.\nDiego Varea ja va haver d'adaptar el seu monòleg fa uns anys en la falla Antiga Muralla i el 4 de maig, en l'inici de M&M, Música i Monòlegs, va haver de recórrer a l'experiència per a jugar amb el públic, insinuar sense mostrar, suggerir sense resultar evident, en un desafiament en el qual un mai sap si està improvisant o tot forma part del guió, si realment es troba en una situació forçada o l'artista es troba en la seua salsa.\nI com a mostra la brillant cançó en la qual parlava de la Corona, amb una lletra, amb una melodia… d'una senzillesa i una brevetat inigualables: el no-res més absolut. Un gag impecable.\nM&M continua durant tot el mes de maig amb variades propostes: el divendres 11 és el torn de Rubén Aparisi, un mag per a tots els públics que presenta el seu espectacle Hago chas… y Aparisi a tu lado.\nEl mentalisme també té cabuda, el divendres 18, amb un clàssic habitual en les nits de Puçol: Darío Piera i el seu Positiu compulsiu, on combina la màgia i la hipnosi sempre en col·laboració amb un públic que, com ell mateix assegura, ix feliç de les seues actuacions.\nEl 25 de maig es tanca la campanya d'enguany amb Eva Cabezas, una monologuista àmpliament coneguda per les seues aparicions en televisió (El club de la comèdia, Central de còmics) que estrena en la cafeteria de la Casa de Cultura de Puçol la seua obra Falta ilusión.\nEls divendres a la nit, descobreix una casa de cultura diferent… Gratis, naturalment.


El bacallà | Esmorzars de forquilla\nPosted by Dani Planas on 23 febrer 2011 in Gastronomia\nL’espècie Gadur morhua, capturada a aigües del nord de l’Atlàntic, a més de consumir-se en fresc, accepta bé el procés de salaó. En primer lloc, es buiden les tripes, es renta i, oberta la peça sencera, es deixa assecar a la serena. Posteriorment, es premsa i es posa en salmorra, aconseguint un llarg temps de conservació. Abans d’hidratar-se de nou per tal de perdre l’elevat contingut en sal, presenta un aspecte rígid i blanquinós, amb restes de polsim de sal, i amb un gust molt pronunciat que es va perdent a mesura que es va rentant amb successives aigües per eliminar-ne la salmorra. El bacallà és un dels peixos amb més protagonisme a la cuina catalana. Aquest paper especial li ha atorgat la facilitat de conservació, ja sigui salat i dessecat o dessecat sense salaó (anomenat ‘peixopalo’). Aquesta qualitat va permetre transportar-lo en bones condicions a les cuines de l’interior del país i fins als monestirs, en una època en què no hi arribaven altres espècies marines. Com deia Josep Pla a ‘El que hem menjat’ (1972), ‘després d’haver estat convertit en una mercaderia ressecada, momificada i fibrosa… és susceptible de ressuscitar’. La consideració com a plat de Quaresma, i per tant d’abstinència, li va proporcionar en el passat una immerescuda fama d’aliment vulgar.\nEl bacallà no és un peix autòcton sinó dels mars freds del Nord i van ser els bascos qui el van introduir a la Península. Quan els baleners feien cap a Terranova, es van adonar que els podien salar i conservar a la bodega o, simplement, deixar-los assecar a coberta amb el vent i el sol fins que guanyaven consistència. La popularització a Catalunya va produir-se quan els vaixells catalans anaven al Bàltic a portar vi.\nTé pocs greixos, però és ric en proteïnes i vitamines A, B12, D i E. Durant molts anys s’ha utilitzat l’oli del fetge com a suplement dietètic per als nens. I pocs ingredients són tan versàtils i admeten elaboracions tan diverses com el bacallà. Es pot preparar al forn, fumat, marinat, bullit, enfarinat i fregit, al vapor o gratinat. També es presenta cru acompanyat d’olives negres, tomàquet i pebre en l’esqueixada. De fet, hi ha un grapat de plats en els quals té el paper protagonista: bunyols de bacallà, brandada, arròs amb bacallà, amb espinacs, panses i pinyons, amb samfaina, a la catalana, a la manresana, amb patates o amb mel.\nLa preparació més popular és a la llauna. D’aquest antic plat de traginers hi ha moltes variants, però a grans trets es pot dir que aprofitaven una llauna per escalfar-lo, de manera que s’acumulava el suc en el recipient i no quedava tan sec. A la mateixa llauna escalivaven alls, tomàquets, mongetes o altres hortalisses.\nS’havia utilitzat com a preuada moneda de canvi a l’interior i se n’aprofitava tot; fins i tot la sal que deixava a l’aigua s’emprava per donar sabor a les mongetes. La tripa, el morro, el llom, la cua o les penques també són molt valorades avui dia i cada part és adient per a una preparació.\nPer remarcar-ne la singularitat es pot dir que és l’únic peix que, a casa nostra, ha tingut tradicionalment botigues especialitzades, les bacallaneries. Pla recordava nostàlgic una ‘gran època bacallanera’ en què hi havia parades al mercat amb aigua corrent per dessalar i esponjar el bacallà. El mateix escriptor també evocava un plat ben extravagant, el niu, que té com a base la tripa de bacallà però que pot incloure ou dur, patata, sípia, salsitxa, botifarra, morro de vedella i ocells (d’aquí el nom).\nTags: Bacallà Permalink\n← N’hi ha que et fan passar la gana i sempre són els mateixos\nDiscurs del Rei Carnestoltes a Sant Joan de les Abadesses →\nOne comment on “El bacallà”\nEl Rebost de Besora « Esmorzars de forquilla 3 Març 2012 a les 12:12\tRespon\n[…] Besora; Rebost 0 Estem a la segona setmana de Quaresma i hem trobat una bona pensada menjar bacallà. Per tant ens hem arribat a l’hostal de Santa Maria de Besora perquè diu que és el rei del […]


A qui seguir a les xarxes socials (II) / Marca personal\n(II) A qui seguir a les xarxes: Youtube, Instagram, Google+\nSi l'altre dia parlem de tres xarxes socials tal com són Linkedin, Twitter i Facebook, avui entrem a YouTube, Instagram i Google+. Cadascuna d'aquestes xarxes té diferents procediments de seguiment. Vegem-los:\nHi ha diverses maneres de seguir un usuari que ens aporta valor en Youtube, però primer val la pena identificar aquests usuaris, i ho farem de dues maneres, per nom (si el coneixem) o utilitzant Paraules clau en el cercador; si el vídeo està ben etiquetat apareixerà en un rànquing que podem ordenar per popularitat, per data, i també a través de canals i llistes de reproducció. Com podem habilitar el seguiment en aquesta xarxa?\nSubscripció al canal. És l'opció més interessant, que farà que cada vegada que l'usuari pugi un nou vídeo rebrem un correu electrònic notificant-nos.\nCreació de categories: si no volem seguir un usuari sinó una categoria (Exemple: Lideratge), des del mateix vídeo et demanarem “Classificar” i allà crearem una categoria. Aquesta opció és molt interessant ja que ens permet disposar d'un canal propi a YouTube sense penjar ni un sol vídeo. Aquell que connecti amb el nostre canal trobareu tots aquells vídeos que hem classificat.\nCom: una altra manera de seguir vídeos és simplement posant un Com. En aquest cas no seran els altres els que veuran aquesta preferència però veurem aquesta Com hem fet en un vídeo de tercers.\nConversa: si generem qualsevol comentari sobre el vídeo d'una altra persona podem fer un seguiment de tots els comentaris que vinguin més tard com a Facebook o LinkedIn.\nPublicar imatges: shutterstock.com\nAquesta és la xarxa social d'etiquetes per excel·lència. Si la #hashtag va ser inventada per Twitter, és a Instagram on desenvolupa tot el seu potencial. Quan fem una cerca a Instagram tenim quatre resultats: El més destacat, Persones, hashtags i llocs.\nDestacats: aquí veurem com de potent s'està compartint en aquesta xarxa i ens donarà una idea de qui són les persones amb els perfils que hem de seguir més de prop.\nPersones. Aquí podem buscar pel nom de la persona o posar una @ davant. Si aquesta persona no està utilitzant un Sobrenom desconegut el trobarem amb certa facilitat. La fórmula de seguiment és similar a la de Twitter, podem seguir a qui vulguem independentment de si no segueix o no segueix. L'única diferència és que hi ha molts perfils privats a Instagram. En aquells casos en què l'altra part no ens retorni el seguiment no podrem veure les imatges que puja a aquesta xarxa.\nHashtags. És la joia de la corona d'Instagram. És la manera més fàcil de cercar contingut en aquesta xarxa i trobar conceptes relacionats amb el que busquem. Si et veus bé, cada publicació d'Instagram va seguida d'un cert nombre d'hashtags. Així que si volem veure tot el que s'està publicant en drons només hem de fer clic al hashtag #Brunzit.\nLlocs. Una de les característiques d'Instagram és la geolocalització, és a dir, cada vegada que pugem una fotografia ens pregunta si volem dir on s'ha fet. En base a això també podem buscar llocs, és a dir, podem posar un lloc per exemple l'Escorial i veurem tot el que s'està publicant sobre l'Escorial en temps real. Això ens permetrà seguir a les persones que estan publicant sobre aquest tema.\nAquesta xarxa social obté el seu màxim rendiment quan s'utilitzen altres productes de Google, com ara el navegador Chrome O Youtube. A més, per poder operar en aquesta xarxa necessitem tenir un compte de Gmail o associat a Google. Google+ distingeix quatre fórmules de seguiment: el teu cercador et permet trobar col·leccions, Comunitats, persones i publicacions.\nPer exemple, si busquem “art abstracte” trobarem efectivament els quatre tipus de resultats.\nCoŀleccions podem seguir-los per veure totes les novetats que inclouen. És important saber que si seguim una col·lecció el propietari sabrà que l'estem seguint.\nA la Comunitats podem unir, i són senzills com prémer el botó d'unió per seguir tot el que la comunitat publica.\nEn el cas de Persones és on potser Google+ té el seu diferencial més gran, perquè ens permet fer un seguiment distingint si són familiars, Amics, coneguts o som seguidors.\nFinalment, en el cas de Publicacions, veurem els relacionats amb la cerca i podrem compartir els comentaris o simplement posar l'equivalent a like en aquesta xarxa, Un +1.\nSeguirem parlant de qui seguir a les xarxes socials, encara ens queda Pinterest, Periscope, Snapchat, Slideshare, BeBee (A prop de Sa, About.me, Venia, Eixam…\nCategories Xarxes actives, Marca personal, RRSS Etiquetes A qui seguir a les xarxes, a qui seguir en RRSS, Google, Instagram, protocols de xarxes socials, mitjans de comunicació social, Youtube Navegació de post\nInspirats fins que caduca, no exagerem?\n2 Reflexions sobre "A qui seguir a les xarxes socials (II)”\n17 Març, 2016 A 19:10\nGràcies per aquests magnífics consells de Guillem!\nUna publicació molt útil.\n18 Març, 2016 A 11:43\nGràcies, Francesc pel comentari! Continuarem amb les xarxes que falten!


Ràpid per a Janmashtami | Tipus de janmashtami ràpid - Altres\nPrincipal Altres Janmashtami Fast\nJanmashtami commemora el naixement de Lord Krishna. És en aquesta ocasió propícia quan els devots observen ràpid i ofereixen puja al Senyor. Molts observen ràpidament severament sense ni tan sols abocar una sola gota d’aigua, mentre que altres observen ràpid amb diverses consideracions. Obteniu més informació sobre els tipus de dejuni observats i sobre els aliments que mengen els devots en aquesta ocasió. Tu pots també enviar aquesta pàgina als vostres éssers estimats i propers perquè puguin conèixer els diferents dejuni observats i els aliments que es preparen exclusivament per a aquesta ocasió.\nJanmashtami, que marca el naixement de Lord Krishna, és un festival hindú que se celebra a tota l'Índia amb gran vigor i zel. Per commemorar l’ocasió, s’organitzen programes culturals de colors. Els nens petits generalment vestits de Lord Krishna i Radha escenifiquen molts episodis èpics per entretenir als devots, mentre que poques seccions dels devots es dediquen a cantar alguns Bhajans amb ànima en forma d’elogis. A més d’aquestes activitats culturals, el famós Raslila (drama de dansa) també és dirigit per diverses comunitats. El drama de dansa representa algunes de les fases importants de Shri Krishna, amb especial èmfasi en els dies que va passar a Gokul. Aquestes activitats culturals són algunes de les religioses de mitjanit aartis.\nA part de lliurar-se a programes culturals, els devots també s’asseguren que observen Upavasa o que dejunen per agradar al Senyor. Per tant, la pràctica del dejuni podria haver-se originat com a part de l’ofrena que es podria donar a Déu per aconseguir una benedicció. Així, els devots no deixen cap pedra per assolir el Senyor i així buscar les seves benediccions. Aquí hi ha algunes maneres en què els fervents seguidors de Krishna celebren el festival i busquen les seves benediccions.\nTipus de ràpid\nMolts fervents seguidors de Lord Krishna s’asseguren que celebren la festa de Janmashtami observant els dejuni de Nirjal, que literalment significa inanició. En observar Nirjal ràpid, no se suposa que els devots consumeixen cap tipus d’aliment ni, de fet, una sola gota d’aigua. El dejuni només es pot trencar a mitjanit només una vegada que es realitza l’arti i s’ofereixen prasad a la deïtat. Es creu així que els dejuni nirjal els ajudarien a apropar-se al Totpoderós.\nEl dejuni Phalahar és un altre tipus de dejuni observat amb motiu de Janmashtami. Aquest tipus de dejuni és molt més indulgent que el dejuni nirjal perquè el devot pot consumir llet i fruites en lloc de no tenir res. Però, en aquesta forma de dejuni, s'hauria de prescindir de qualsevol tipus de cereals i altres aliments. Igual que el dejuni nirjal, aquest tipus de dejuni es trenca a mitjanit, només després de Janmashtami Puja.\nTanmateix, els devots s’asseguren que, a part del dejuni, canten bhajans i canten el nom de Krishna perquè el Totpoderós estigui satisfet i pugui beneir els seus devots.\nMenjar per a Janmashtami Fast\nAtès que el senyor Krishna era molt aficionat a la llet i als dolços, per tant, tots els devots, sense parar, organitzin plats tan dolços per agradar al Senyor i, a canvi, busquen les seves benediccions. Els dolços que se serveixen particularment al Senyor són els de Peda, Shrikhand, Kalakand, Vella Seedai, Neyyappam. També es preparen plats de postres dolces (preferiblement kheer) en el moment del dejuni. Tanmateix, no consumirien els plats dolços ni cap altre menjar a menys que i fins que se’ls hagin ofert al Senyor Krishna, però un cop s’ofereixen els dolços al Senyor, ara estan preparats per ser consumits pels devots com a forma de prasad. Una cosa més que els devots s’ocupen de no incloure sal als menjars durant el dejuni.\nacudits de Pasqua i endevinalles per a adults


Hotel Kapok Shenzhen Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 1001 Bao'an South Road, Luohu District, Shenzhen, China, Luohu, Shenzhen, Xina, 518001 - Veure al mapa\nBarri Luohu Luohu Luohu Luohu Luohu Luohu Longgang Buji Luohu Luohu Parc de Ciència i Tecnologia de Nanshan\nSituat a Luohu District, Hotel Kapok és el lloc perfecte per gaudir de Shenzhen i els seus voltants. El centre de la ciutat és només a 3 KM i l'aeroport és només a 35 minuts. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Carrianna Shopping Plaza, Centre Comercial MixC, Sun Hospital.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Shenzhen. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'hotel compta amb 113 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna. Hotel Kapok és una elecció inteligents per a viatgers a Shenzhen, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 66 RMB\nTots els tipus de viatgers (91) Viatger de Negocis (61) Parelles (16) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)\nTots els tipus de viatgers (29) Parelles (5) Viatgers en solitari (17) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (1) Grups (6)


Dotze cellers de la DO Tarragona van oferir degustacions dels seus vins.\nLa cantautora vallenca Maria Jacobs.\nÈxit de públic a la Mostra de Vins de la DO Tarragona celebrada aquest cap de setmana\nActualitzada 22/05/2022 a les 23:05\nHi havia moltes ganes de tornar. Tant per part dels expositors com del públic assistent. Així ho demostra el balanç de la Music Valls Va de Vins, la Mostra de Vins de la DO Tarragona (MVVV), que s'ha celebrat aquest cap de setmana a Valls: «Estem molt contents, hem despatxat prop de 5.000 degustacions, recuperant així el nivell de l'anterior edició, que va ser l'any 2019», assegurava aquest diumenge Jordi Plana, tècnic de Turisme de l'Ajuntament de Valls.\nLa MVVV és una iniciativa de la Regidoria de Comerç i Turisme de l'Ajuntament, el Consell Regulador de la DO Tarragona i la Societat Agrícola de Valls, amb la col·laboració de l'Associació de Restauradors de Valls.\nDesprés de dos anys d'aturada forçada a causa de la pandèmia, la capital de l'Alt Camp ha recuperat per fi una de les cites de la primavera vallenca, en la qual els cellers de la DO Tarragona tenen l'oportunitat de trobar-se amb el seu públic i oferir-los degustacions dels seus vins (amb més de 50 referències de vins blancs, rosats, negres, espumosos i vins de licor).\n«Els dotze cellers que han participat en aquesta vuitena edició de la fira ens han mostrat la seva satisfacció per poder contactar de nou amb les persones interessades en el vi, en un ambient que ha afavorit el contacte directe», subratllava Plana.\nEn paral·lel a les degustacions, la Fira ha comptat, com ja és habitual amb un cartell musical que combina la música local amb noms de referència i grups que s'estan fent un forat en el panorama català. D'aquesta manera, hi han actuat la cantautora vallenca Maria Jacobs, que tot just acaba de presentar el seu nou treball Et porto escrit, els gironins La Ludwig Band, el grup de pop d'Igualada Marialluïsa i el carismàtic músic i divulgador Miqui Puig. A més, els visitants han pogut fer un tast de la gastronomia local en un espai on s'agrupava una representació dels restauradors vallencs.\nJordi Plana apunta que, amb aquesta recuperació, la MVVV agafa de nou embranzida per tal de continuar, ja de forma normalitzada, de cara als anys vinents: «Enguany ha sigut la fira de la represa i hem pogut recuperar el to que sempre ha tingut la nostra proposta», ha conclòs.\nComenta el contingut : La 'Music Valls va de vins' suma 5.000 glops


El MoraBanc Andorra reprèn el bon camí (93-69)\nEl MoraBanc Andorra s’ha fet aquest diumenge amb la desena victòria de la temporada a la Lliga Endesa (10/8) després de superar 93-69 el Monbus Obradoiro. L’equip tricolor, molt superior en el rebot (40/19), amb un molt bon percentatge en el tir de dos (30/42), no pas en el tir lliure (18/32), trencaria el partit en la segona meitat amb un 46-26 de parcial. Nacho Llovet, 6 punts, 9 rebots, 23 de valoració, i Clevin Hannah, 14 punts, 20 de valoració, els millors del conjunt andorrà.\nDesprés d'acabar la primera volta amb una derrota al Nou Congost de Manresa, el MoraBanc Andorra ha encetat el segon tram de la Lliga Endesa amb una necessària i balsàmica victòria que li permet deixar enrere tres derrotes consecutives entre ACB i Eurocup. Tres doloroses derrotes contra la Penya, BAXI Manresa i Tofas Bursa què, pel que s’ha vist aquest diumenge, poden marcar un punt d’inflexió.\nDesprés de fer realitat l’objectiu de la Copa, el MoraBanc Andorra ha començat amb bon peu la segona volta de la Lliga Endesa en busca d’un nou repte, un nou objectiu: els play-off ACB. Amb Walker recuperat del seu procés víric però encara sense Moussa Diagne, el MoraBanc aprofitaria el partit contra el Monbus Obradoiro per recuperar la seva confiança. Amb una bona posada en escena des de la defensa i jugant amb pausa en atac amb protagonisme inicial per Dejan Musli, l’equip tricolor començaria dominant clarament el partit i el marcador arribant a tenir un màxim de catorze punts de diferència (20-6). Però l’entrada a pista de Fletcher Magee amb el seu habitual encert exterior despertaria el Monbus Obradoiro amb un 5-9 de parcial i un 25-16 al final del primer quart. Les forces s’igualarien en el segon quart. Amb Magee liderant l’equip gallec, el Monbus seguiria retallant les diferències (28-23) però l’aparició de Clevin Hannah amb cinc punts consecutius tornaria a deixar un +10 pels andorrans (33-23). Una diferència que els locals ampliarien en la recta final de la primera meitat (47-36) malgrat fallar nou tirs lliures (9/18), catorze en tot el partit (18-32) però un últim minut fatídic amb un 0-7 de parcial faria que l'Obradoiro marxés al descans amb un ajustat 47-43.\nPerò en la segona meitat el MoraBanc sortiria per feina. Amb una gran intensitat defensiva, amb una aportació ofensiva molt repartida i un Nacho Llovet imperial, l’equip d’Ibon Navarro s’aproparia a la victòria amb un +17 al final del tercer quart amb un 25-12 de parcial (72-55). En els últims deu minuts, sense baixar el llistó, el conjunt tricolor no donaria cap opció al Monbus Obradoiro i amb un 46-26 en la segona meitat, recuperant la seva identitat, els del Principat sumarien la desena victòria de la temporada a la Lliga Endesa (93-69).\nEl MoraBanc Andorra afrontarà aquest dimarts la tercera jornada del Top-16 de l’Eurocup contra l’Unicaja de Màlaga (20h) en busca de la primera victòria en directe per Ràdio Nacional i andorradifusio.ad.


Brussel·les vol les fronteres internacionals obertes al juliol Brussel·les vol les fronteres internacionals obertes al juliol – El Món\nBrussel·les vol les fronteres internacionals obertes al juliol\nACN 11/06/2020 12:45 pm\nLa Comissió Europea ha insistit als estats membre de l’espai Schengen i països associats que reobrin les seves fronteres internes abans del 15 de juny i també ha demanat que es comencin a reobrir les externes a partir del 30 de juny. Brussel·les ha instat aquest dijous a aquells estats que aixecaran les restriccions internes més tard, com és el cas d’Espanya, que s’avancin i ho facin a meitats de mes. A partir de juliol, l’executiu europeu vol que es comencin a aixecar de manera gradual les restriccions per viatjar a la UE . Els estats hauran d’elaborar una llista de països des d’on es podrà començar a volar al vell continent a partir de l’1 de juliol en funció de la seva situació epidemiològica i la resposta de les autoritats.\nBrussel·les recomana d’entrada incloure Albània, Bòsnia, Kosovo, Montenegro, Macedònia del Nord i Sèrbia en aquest llistat perquè considera que la seva situació és similar “o millor”. Des de Brussel·les defensen que es pugui reimposar els controls d’entrada a la UE si la situació empitjora en algun país. De totes maneres, l’executiu europeu recorda que els estats membre de la UE sempre poden rebutjar l’entrada d’un ciutadà no europeu si representa “una amenaça per a la salut pública”.\nMalgrat la reobertura generalitzada el 15 de juny, hi ha països com Xipre o Dinamarca que es resisteixen per ara a obrir les portes a viatgers provinents d’estats com l’espanyol, l’italià o el belga, on la pandèmia ha impactat amb més virulència en els últims mesos. El govern espanyol i l’italià van mostrar el seu malestar pel procés de reobertura de fronteres internes amb una carta a la Comissió Europea on reclamaven que no hi hagi “discriminació” i que s’apliquin “criteris epidemiològics comuns, clars i transparents”.


LICEU 17/18: EIN DEUTSCHES REQUIEM | IN FERNEM LAND\nEn un divendres on coincidien el popular E.T. de John Williams a L’Auditori i amb l’OBC i l’orquestra de Bamberg dirigida per Jakub Hrusa amb Viktoria Mullova al Palau, la temporada del Gran Teatre del Liceu oferia l’impressionant Rèquiem Alemany de Johannes Brahms amb el Cor i l’Orquestra de la casa, amb l’imprescindible suport de la Polifònica de Puig-Reig i la participació de Mojca Erdmann i José Antonio López en les parts solistes.\nCalia escollir i l’opció per a mi era clara: Brahms! Com jo uns quants més, perquè amb l’oferta esmentada jo creia que el Liceu presentaria una aspecte més preocupant, i tot faltant un grapat de butaques per omplir, l’aspecte no era desolador com altres vegades en altres concerts.\nEl repte era gran i pel resultat obtingut podria dir que no es va assolir del tot perquè la realitat és tossuda i si no s’inverteix en el projecte del cor i l’orquestra com es va dir que s’invertiria, és impossible que la millora dels cossos estables de la casa, el fonament de qualsevol teatre d’òpera que vulgui ser, es produeixi per molta abnegació i voluntat que hi posi el mestre Pons, que encara no entenc com pot aguantar tants anys esperant que el teatre compleixi les promeses que anaven associades amb la seva contractació.\nL’orquestra va oferir un so discret, només correcta i a estones anònima acompanyant d’un cor més potent i present. Mancava gruix a les cordes, mancava subtilesa en el so i calidesa en el fraseig, tot plegat només correcte sent generós, sense relleu i sense una especial personalitat. L’Orquestra del Liceu no podia oferir allò que el mestre Pons els hi demanava. Quan l’orquestra puja del fossat a l’escenari hom espera una alenada sonora que l’alliberi de l’encotillament soterrat on sempre ha de guanyar-se les garrofes i en canvi ahir l’orquestra sonava esporuguida.\nCom a preludi del Tristan und Isolde no és un bon presagi, però estic convençut que amb el Wagner el canvi serà radical.\nSegurament a la massa coral hi havia més membres externs (Polifònica de Puig-reig i algun reforç masculí de l’anònim Intermezzo que treballa molt més del que els programes de ma ens fan veure) que del propi Cor del Gran Teatre del Liceu i això deixeu-me dir que és lamentable. D’entrada el Cor del Liceu en una situació ideal hauria de poder fer front ell sol al difícil repte, però ja fa temps que el cor es va debilitant sense que no es prenguin les mesures, ara ja urgents, de renovació de les cordes des de fa massa temps envellides sense que la necessària incorporació de veus joves facin natural i gens traumàtic l’imprescindible relleu. El Cor actual del teatre no pot assumir un risc com el Ein Deutsches Requiem i el teatre contracte a la Polifònica i el resultat, sense arribar a ser excel·lent, va ser bo i passats els dos primers números, molt bo.\nCertament el protagonisme de l’obra recau en el cor i Brahms es llueix escrivint 7 grans números corals que l’obliguen a desplegar subtilesa, potència, lirisme, equilibri, precisió tècnica, calidesa, contundència i qualitat sonora.\nEls dos cors reunits van assolir moments molt reeixits, quasi sempre en els fortes o en aquells on es necessita la potència aclaparadora, tot i que en més d’un moment els aguts femenins sonaven molt més al límit que els masculins. En canvi poques vegades es va assolir aquell so ple però eteri dels moments més íntims en piano o pianíssims que van brillar per la seva absència.\nL’esforç, la voluntat i la professionalitat de tots plegats van aconseguir que els aplaudiments més generosos fossin per ambdós cors i els seus directors: Conxita García, Emmanuel Niubó i Josep Maria Conangla. Just és que fos així\nIncomprensible que per cantar el deliciós “Ihr habt nun Traurigkeit” es contractés a l’anodina Mojca Erdmann, una soprano que encara és l’hora que m’hagi de demostrar el perquè de la seva fama. A casa en tenim un sac de sopranos molt millors que ella per fer front a la part. Ella ni ho va cantar bonic ni tan sols diria que bé, mostrant una veu plena d’arestes que en més d’una ocasió resultaven feridores i que no em va oferir mai el consol que la seva part pregona.\nMillor el baix-baríton José Antonio López que sense ser un prodigi de subtilesa o bellesa vocal captivadora, va dir amb autoritat la seva part, tot i que vaig trobar a faltar una mica més d’emotivitat transcendent.\nAl final, sense ser un èxit memorable, el públic va respondre amb general satisfacció. Cal dir que es va respectar un silenci final molt necessari i no va sortir cap d’aquells espontanis entusiastes que sense contenció llencen a la bassa aquests moments de recolliment i reflexió final. El mestre Pons ho va saber controlar bé i el públic va respondre i això que em temia el pitjor després de que entre cada moviment hi hagués hagut l’habitual concert dodecafònic d’estossecs impertinents propis de temps de refredats però també d’un públic decididament mal educat.\nper Joaquim a 11 de Novembre de 2017\n← Staatsoper de Viena 2017/2108: Kátja Kabanová (Herlitzius-Baechle-Bankl-Lippert;Engel-Jenkins)\nEL QÜESTIONARI IFL DE SERBAN CR →\nGràcies per l.apunt! De fet crec que el liceu ha presentat avui millor entrada que concert. Llàstima perquè hi anava molt be predisposat!\n11 de Novembre de 2017 a les 0:29\nEl R Alemany encara no es dels meus preferits, però si no va arribar a ser memorable, al menys va ser èxit, per el que dius.\nGracies per la ressenya..\n11 de Novembre de 2017 a les 10:21\nEts molt benèvol. Jo també vaig aplaudir, per cortesia i per l’esforç del mestre Pons. El primer número el vaig trobar avorridíssim i em vaig espantar, desprès és va anar arreglar. No solament les femenines cantaven al límit sinó el poc gruix en les masculines sobretot en els tenors. Què hi farem el Rèquiem és grandiós.\n11 de Novembre de 2017 a les 10:31\nNo em va fer ni fred ni calor, i a estones també em vaig avorrir. Què hi farem!\n11 de Novembre de 2017 a les 11:47\na mi tambien me decepciono un poco….no encontre la sutileza y delicadeza acostumbradas de otras versiones escuchadas…pero siempe es un placer eschuchar una obra tan gigantesca en lo coral….en cuanto al aforo, pues habia mas gente que en mcuhas operas de las que e axitido ultimamente….las butacas mas vacias eran las mas caras, 3º,4º, y 5º estaban bastante llenos.\n11 de Novembre de 2017 a les 11:55\n12 de Novembre de 2017 a les 10:19\nDoncs a mi el que més em va decebre van ser els solistes, especialment la soprano. No em va agradar gaire. Crec que havia estat la Susanna de les darreres noces. L’obra m’encanta i cel·lebro la voluntat del mestre Pons d’haver-la escollit per aquesta iniciativa anual del Memorial Pau Casals. Encantat d’haver-te saludat ni que sigui molt breument. Una abraçada lleidatana!\n12 de Novembre de 2017 a les 13:21


Radio Ribes: la radio segrestada - Construïm\nRadio Ribes: la radio segrestada\nÀLVAR FONT JANÉ\nAdvocat i comunicador de vocació\nRadio Ribes: la ràdio segrestada\nEl juny del 2012, el batlle José António Blanco va decidir suspendre les emissions de Ràdio Ribes de manera ininterrompuda. Darrera d’aquesta decisió ja es podia intuir la voluntat de fer callar aquell mitjà lliure que moltíssima gent voluntària havia tirat endavant des de feia més de tres dècades.\n10 de gener de 2021 / 10:00h\nDmitry Demidov (pexels.com)\nAmb el títol que he encapçalat aquestes lletres ja sabeu de què parlo oi? Sí, és d’aquella RÀDIO RIBES que fa més de VUIT ANYS ens l’han segrestat i que si TOTS, absolutament tots els ciutadans de Sant Pere de Ribes no ens apoderem, pot seguir així indefinidament.\nÉs molt probable que tot el que pugui escriure aquí us sembli un “dejà vu” però aquesta vegada ho faig no només com un clam sinó com un crit i un cop de puny sobre la taula, mentre per dins em dic amb veu alta: “equip del govern municipal: ja està bé de la presa de pèl”, no ús en foteu més del poble”.\nJosé António Blanco va decidir suspendre les emissions d’aquella ràdio, que de manera ininterrompuda, ens prestava un servei públic des de l’abril de 1981\nPels que encara no ho sàpiguen us faig un petit resum del tema i del “perquè de tot plegat”.\nCom bé sabeu, el juny del 2012 , amb el pretext de l’execució de les obres de restauració de l’edifici de la Casa de la Vila a Ribes, l’aleshores batlle: el senyor José António Blanco va decidir suspendre les emissions d’aquella ràdio que de manera ininterrompuda, ens prestava un servei públic des de l’abril de 1981.\nLa coartada que va fer servir l’alcalde Blanco per fer apagar els micròfons era tan absurda com falsa, ja que les petites instal·lacions de l’emissora es podien traslladar perfectament a un altre local municipal sense deixar d’emetre. És evident que amb aquesta maniobra ja es podia intuir la voluntat de fer callar aquell mitjà lliure que moltíssima gent voluntària havia tirat endavant des de feia més de tres dècades. Les obres de restauració i remodelació de la Casa de la Vila es van acabar fa tres anys i en elles, es va preveure un magnífic espai destinat a ubicar-hi la ràdio el qual roman buit des de llavors.\nDavant de l’immobilisme de l’equip de govern i de l’alcaldessa Abigail Garrido es va constituir la “PLATAFORMA PER LA RECUPERACIÓ DE RÀDIO RIBES”. El 16 de novembre del 2018 aquesta plataforma va fer la seva presentació davant la nombrosa assistència que va omplir la sala “Josep Lluís Palacios”, sala que, per cert, es troba just al costat de les instal·lacions previstes per la ràdio.\nHan passat gairebé tres anys d’ençà que les obres es van acabar i dos d’ençà que es va fer la presentació d’aquella plataforma, però “el més calent està a l’aigüera”.\nLa plataforma havia acordat tirar pel dret i aquí no us diré com, però si la maleïda COVID no hagués aparegut a les nostres vides, segurament ara no estaria escrivint aquestes quatre ratlles i ja parlaríem de realitats.\nMentrestant, el silenci de l’alcaldessa, ben aferrada a la seva cadira i fent servir el seu corró de la majoria absoluta, es mofa d’allò que la majoria de ciutadans del nostre municipi vol d’una manera aclaparadora i transversal. Ella, pretén justificar-ho amb el subterfugi d’una presumpta legalització i concessió de freqüència, que per cert, ja tenia la nostra ràdio des del 1981 i que segueix tenint al 107.2 de la F.M. (Si sintonitzeu la vostra tele de manera automàtica veureu com apareix sintonitzada, però callada, Ràdio Ribes).\n…fer una veritable RADIO RIBES en xarxa i així, fer aixecar de la còmoda cadira en la qual s’ha instal·lat l’alcaldessa.\nEm pregunto i segurament també ho feu vosaltres, si pacientment em llegiu, què podem fer? Per descomptat el que mai hem de fer és CALLAR i no fer res.\nSempre dic que si no existissin els somnis, mai hi hauria realitats, però cal lluitar per ells. No sóc un “somia truites” quan us dic que ara mateix no seria ni difícil ni costós engegar la ràdio pel nostre compte, però encara seria més fàcil fer-ho, de moment, mitjançant les xarxes.\nSóc un individu que ha fet el viatge des de l’analògic al digital en “pastera” i sense papers, però que creu que molts grans de sorra fan una platja. Per això, dins dels meus ínfims coneixements informàtics, uns quants ciutadans de Sant Pere de Ribes i també de fora el municipi, fa nou mesos, fem un grup de “whats app” que es diu “RADIO RIBES: LA RÀDIO SEGRESTADA”\nSóc conscient que això no és més que una espècie de simulacre de ràdio lliure, que es fa només mitjançant l’àudio d’un mòbil i penjant músiques del “youtube”, però així, molta gent hi pot dir la seva i sobretot, sap el perquè es fa.\nSegur que la majoria de vosaltres els que ja heu nascut a l’era digital, sabria treure- hi el suc i possibilitar que efectivament, es pogués fer una veritable RÀDIO RIBES en xarxa i així, fer aixecar de la còmoda cadira en la qual s’ha instal·lat l’alcaldessa.\nCom deia Marti Pol : “Tot està per fer, tot és possible” i des d’aquí, humilment us dic: FEM-HO POSSIBLE.\nDavant d’una evident manca de voluntat política fem servir la nostra VOLUNTAT CÍVICA.


SI SOU SERVITS: Un bon principi - TOTLLEIDA\nOpinió | Gastronomia: Per Francesc Murgadas / AMIC\nPer Francesc Murgadas Última actualització Jun 18,2022\nMai he estat partidari de les accions radicals. Solen tenir, com diu la dita, arrencada de rossí i parada de somera. Per això, ara que tothom s’ha posat el banyador i ha promès perdre més quilos que diners al bingo, em permeto aconsellar-vos una acció més discreta. Centrada en la cansalada que aquest temps de barbacoes, convida a menjar.\nUs proposo, en primer lloc, que blanquegeu la cansalada fent-la bullir en aigua 2 o 3 minuts. Són suficients per fondre una bona part del greix i, més important encara, retirar-li la major part de la sal que s’havia emprat per confeccionar-la.\nLa segona opció, vol paella antiadherent. Perquè es tracta de posar-hi, sense gota d’oli, la cansalada ben tallada i fer-la coure a foc ben suau uns quants minuts, remenant i decantant, cada 2 o 3 minuts, el greix que hagi deixat anar, i rematant-ho fent-la refredar damunt paper absorbent de cuina. Els “llardons” resultants són ideals per pastes i amanides. I podeu fer-los més o menys “magres” segons el vostre gust.\nLa tercera acció torna a reclamar paper absorbent. Per posar-lo, al microones, sota de la cansalada trossejada o llescada que farem coure un parell de minuts a potència mitjana/alta per aconseguir que, sense coure’s, fongui el greix i el faci suar cap al paper que l’absorbirà.\nAlguns us preguntareu ara si la cansalada ha de ser virada (amb vetes de carn rosada més o menys amples) o blanca. Aquesta és una decisió que heu de prendre vosaltres. Perquè jo el que intento és proposar-vos unes maneres de reduir la vostra ingesta de greixos animals en unes receptes on sovintegen. Que pugueu exercir la vostra responsabilitat en el control dels vostres plats i àpats sense haver d’estar pendents de la pastilleta que anuncia la televisió.


Tacte i seny\nJoan Riera | 17 octubre 2007\nNo és bo que els projectes legislatius que es comencen a conèixer semblin dur un increment de la tensió entre els socis del Pacte. Si mai no són bones les travetes entre socis de Govern, molt menys ho han de ser a partir de la correlació balear de forces, on el centreesquerre, conformat per un bon nombre de partits, té 30 diputats mentre que el PP totsol en tè 29. Just aquesta dada ha de ser una crida a la responsabilitat en cada decisió institucional que es prengui. Quan es té el poder a la mà és molt senzill cridar l'atenció, i més encara fer partidisme. Però el sentit històric del canvi de la passada primavera ha de ser tot el contrari. A l'hora de governar ha de ser tot un exemple de capacitat de sumar en comptes de restar, d'embastar en comptes d'esqueixar. En definitiva, ha de ser exemple de llum i de capacitat política. Tota protecció del territori ha de ser bona i benvinguda, però des del consens, la voluntat d'avançar junts i l'habilitat per superar contradiccions.Aquesta és la tasca fonamental del president Antich, que ha d'anar molt en compte a l'hora de llimar dissensions entre els diferents grups i fins i tot dins les ales del seu propi partit. Si aconsegueix establir una dinàmica conjunta, que dugui el mateix rumb, refermarà el seu lideratge i salvarà el Pacte.


El confinament per Setmana Santa s'anunciarà amb temps - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl confinament per Setmana Santa s'anunciarà amb temps\nSàmper afirma en la visita que va fer ahir a la nova seu de la Policia Local de Puigcerdà que la decisió «depèn de l'evolució els propers dies»\nacn. puigcerdà 05.03.2021 | 22:46\nEl confinament per Setmana Santa s'anunciarà amb temps Regió7\nEl conseller d'Interior, Miquel Sàmper, va explicar ahir que el tipus de confinament que estarà vigent per Setmana Santa, al marge del tancament perimetral de Catalunya, s'anunciarà «una mica abans» perquè «la gent es pugui programar». De moment, Sàmper va reiterar que és un tema que encara no s'ha començat a estudiar al Procicat, ja que es vol observar com evoluciona la pandèmia les pròximes setmanes. Tot plegat ho va detallar a Puigcerdà, on va visitar les noves dependències de la Policia Local i on va assegurar que espera que aquest cos sigui en un futur el primer de caire paritari de Catalunya.\nSàmper va destacar que ara per ara s'apliquen «mesures quirúrgiques» que tenen una setmana de durada i que l'objectiu és anar donant la informació sobre com quedarà el confinament de cara a la Setmana Santa en funció del resultat de les mesures que entren en vigor dilluns. «La voldrem donar, no dos dies abans, sinó una mica abans», va assegurar el conseller, que va recordar que el tancament perimetral de Catalunya continuarà vigent per aquelles dates, mesura que s'aplicarà a la resta de comunitats, tot i l'oposició de Madrid.\nCremen sis cotxes a Palafrugell, entre els quals el de l'alcalde i el del seu fill.\nEl Pirineu vol saber les mesures\nCàrrecs electes del món local del Pirineu, amb presència de representants de les comarques de l'Alt Urgell i la Cerdanya, van acordar en una reunió que va tenir format telemàtic demanar al Govern conèixer abans del dia 19 de març les mesures que entraran en vigor per Setmana Santa.\nEls electes van afirmar en la reunió que les empreses i els autònoms necessiten saber amb «suficient antelació» les mesures que s'aplicaran per tal de planificar-se.\nPel que fa a l'obertura d'hostaleria i restauració, plantegen una «obertura progressiva» al vespre per servir sopars, començant pels divendres, dissabtes i diumenges. Els territoris transfronterers demanen «permetre la mobilitat» en una franja de 30 quilòmetres.


25 detinguts, 19 a Catalunya, acusats de robar 200 cotxes de gamma alta i enviar-los al Paraguai\nEls investigadors atribueixen al grup ara desarticulat el robatori de fins a 200 cotxes de gamma alta, que enviaven via marítima al Paraguai\n14/12/2015 - 08.28 Actualitzat 14/12/2015 - 08.58\nUna factoria de vehicles (Reuters)\nEls Mossos, la policia espanyola i l'Agència Tributària han desarticulat un grup criminal que robava vehicles de gamma alta a Catalunya i després els enviava via marítima al Paraguai. Els investigadors els atribueixen el robatori de fins a 200 cotxes, 125 dels quals a Catalunya. En l'operació s'han fet 25 detencions, 19 de les quals a Catalunya.\nEls investigadors tenen acreditat el robatori de 200 vehicles d'alta gamma a l'Estat espanyol, 125 dels quals a Catalunya (2/2)\n Mossos. Generalitat (@mossoscat) 14 desembre, 2015\nLa investigació ha estat coordinada per un jutjat d'Esplugues dels Llobregat. El cas es va obrir en detectar diversos contenidors amb vehicles i peces de cotxes de segona mà que estaven a punt de ser enviats amb vaixell cap al Paraguai. Al cap d'uns mesos es va confirmar que una gran quantitat dels vehicles robats s'havien recuperat al país sud-americà.\nLa investigació ha permès acreditar que diversos grups perfectament coordinats integraven l'organització criminal. Els grups espanyols eren els encarregats de robar els cotxes i de fer les gestions logístiques, com ara falsificar-ne la documentació, per traslladar-los cap al Paraguai.\nA Catalunya s'han detingut fins a 19 persones a Barcelona, Terrassa, Granollers, Sabadell, Mollet del Vallès, Castellolí, Corbera de Llobregat i Sant Vicenç dels Horts. També s'han fet sis detencions en diverses localitats de la resta de l'estat.


Arrenca el Projecte Rossinyol a Sant Feliu de Guíxols\nINTERVENEN: Núria Mestres, suport tècnic del Projecte Rossinyol; Salvador Calabuig, regidor d'Educació de l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols\nJa està en marxa la 16ª edició del Projecte Rossinyol, un projecte de mentoria social que té l'objectiu d'afavorir a la integració cultural, social i lingüística dels alumnes d'origen estranger de diferents instituts del territori. Un dels municipis que hi ha participat ha estat Sant Feliu de Guíxols, on aquesta setmana passada els mentorats han pogut conèixer els seus mentors, que són estudiants universitaris de la UdG que durant tot el curs els hi faran un acompanyament.\nA Sant Feliu en aquesta edició hi han participat tres parelles, però en total el projecte es duu a terme a 19 municipis, el que suposa un total de 191 parelles, un gruix important. Des de l'Ajuntament de Sant Feliu estan molt contents de poder continuar donant suport a aquest projecte.\nEl projecte Rossinyol va néixer a nivell europeu l'any 1998, a la Universitat de Malmö, a Suècia, on un 52% de la seva població és d'origen estranger. Hi havia la voluntat d'establir una relació de diàleg entre els estudiants de la Universitat i els aumnes de primària. D'aquí va sorgir el projecte europeu Nightingale (rossinyol en anglès), en el qual la Universitat de Girona, fins a dia d'avui, hi participa de manera activa.


Una UE neoliberal per disseny? – IDEES\nSi des de l’extrema dreta es demonitza la Unió Europea per la manca de fronteres i la conseqüent invasió “bàrbara”, amb un flux excessiu d’immigració que “roba” els llocs de treball als “nacionals” i amenaça la cultura pròpia, des de l’esquerra radical s’afirma que l’arquitectura institucional de la UE és neoliberal per disseny i favorable sempre als interessos de les grans corporacions; o, de forma més genèrica, del “mercat”. A tal efecte, la UE ha buidat els estats membres de les competències necessàries per garantir el benestar social, sense passar a desenvolupar-les la pròpia UE, i ha reforçat el paper dels estats comn a instruments de contenció i repressió del descontentament social. El somni de l’Estat mínim de Hayek fet realitat!\nTots els socis de la UE han hagut d’acabar aplicant aquesta mateixa política, com a conseqüència inevitable del pacte d’estabilitat i creixement i malgrat que sigui un veritable i perillós contrasentit. Perillós, en la mesura que dependre de la demanda externa suposa pèrdua d’autonomia i control, i a més pot generar la resposta irada de qui ha de suportar un dèficit exterior simètric; com de fet passa avui amb els EUA de Trump. I contrasentit, perquè tot superàvit exterior equival a una manca de demanda interna que castiga els ciutadans d’avui, amb un menor benestar, i/o als de demà, amb una menor inversió.\nEl pacte d’estabilitat i creixement, en demonitzar la despesa pública, ha quasi polvoritzat l’estat del benestar i és incapaç de garantir l’ocupació\nEl pànic a convertir la UE en una “unió de transferències” és la raó última del pacte d’estabilitat\nLes polítiques d’oferta orientades a guanyar competitivitat van ser l’excusa perfecta per treure l’economia de les mans dels Estats i aconseguir rebaixes salarials amb l’amenaça de la deslocalització\nSegurament, la qüestió no és ser dins o fora de la UE, sinó amb quin balanç de competències entre la Unió i els estats membres\nPerò sigui d’una o altra manera, que en definitiva es tradueix en el volum de recursos i competències que es decideixi atorgar a la Unió, en ambdós escenaris és necessari un nou pacte entre socis que impedeixi els comportaments oportunistes, com ara el dúmping fiscal, i l’abús de posició dominant, com ara el “d’empobrir el veí” mitjançat devaluacions internes —que al capdavall és el que va fer Alemanya per erigir-se en l’actor hegemònic de la UE.\nEl control de saldos exteriors hauria de ser prioritari, coercitiu i com a mínim simètric, amb iguals límits i penalitzacions pels dèficits que pels superàvits\nPer acabar amb això, tant el Parlament com la Comissió europees han fet insistents propostes, bàsicament al voltant d’un base impositiva consolidada i una taxa mínima (CCCTB), que s’han trobat sempre amb la negativa dels Estats i la necessitat de consens per a temes fiscals que regeix avui i que cal canviar de seguida amb el “nou pacte”. De fet, l’única proposta seriosa passa per escalar l’impost de societats a escala europea i que sigui el principal ingrés propi de la UE. Aportaria prop d’un 3% del PIB, tres vegades el pressupost UE actual, i permetria eliminar les actuals contribucions dels Estats, guanyant la UE en autonomia.\nEn la mesura que la UE no presta directament cap servei públic, la provisió dels quals cal mantenir-la al màxim de descentralitzada tret de la defensa, que caldrà centralitzar, el gruix del pressupost europeu continuarà emprant-se en transferències als estats membres i les seves regions; i això farà necessari l’establiment d’un mecanisme de distribució transparent, equitatiu i eficient. Per tant, un mecanisme que haurà de garantir que amb el pas del temps cap regió o estat és receptor o donant net, sinó una cosa i l’altra segons el seu cicle econòmic.\nCal canviar la lògica i aplicar la intel·ligència econòmica que hi havia rere el pla Marshall, que beneficiava tant l’Europa receptora com l’Amèrica donant\nCal canviar la lògica i aplicar la intel·ligència econòmica que hi havia rere el pla Marshall, que beneficiava tant l’Europa receptora com l’Amèrica donant. Al capdavall, les regions menys desenvolupades també són les que tenen major potencial de desenvolupament. Quelcom molt evident avui, quan l’emergència climàtica obliga a cercar fonts d’energia renovable que principalment es troben a la perifèria: sol, sòl, vent i boscos. Desenvolupem doncs el Sud en benefici comú.


CEMAS i FAO treballen per a analitzar les repercussions de la pandèmia - CEMAS\nCEMAS i FAO treballen per a analitzar les repercussions de la pandèmia\nLa ciutat de València ha participat en l’estudi que la FAO ha impulsat per a analitzar dades a escala mundial respecte a l’impacte i gestió dels sistemes alimentaris urbans durant la crisi de la Covid-19. L’objectiu és garantir el proveïment i la seguretat alimentària durant el confinament. El treball de recerca està dirigit pel departament de FAO Food for Cities i en el cas de València ha sigut elaborat des del CEMAS, Centre Mundial de València per a l’Alimentació Urbana Sostenible.\nL’alcalde de València, Joan Ribó, s’ha mostrat confiat que les dades que es recullen serviran en els pròxims dies “per a realitzar una focalització més precisa de com està afectant la crisi sanitària mundial, el seu impacte i presa de decisions. A més, els resultats permetran compartir informació i bones pràctiques de les diverses accions que s’han pres durant els últims mesos en ciutats de tot el món, com València”. En aquest sentit, Joan Ribó, en una recent comunicació formal amb el director general de FAO, QU Dongyu, ha posat de manifest que l’actual crisi que patim demostra que “és de crucial importància un sistema alimentari urbà robust i actiu” així com la necessitat de “potenciar aliances i reforçar xarxes entre les ciutats i amb els organismes internacionals.\nDes que es va decretar la pandèmia per l’Organització Mundial de la Salut, s’han multiplicat les iniciatives a través d’Internet. Formularis, enquestes i webbinars se succeeixen des de nombroses institucions de caràcter mundial. El CEMAS ha participat en la prestigiosa trobada d’experts Food Systems Dialogues conduït per David Nabarro, enviat especial de l’OMS per la COVID. Es tracta d’un espai de reflexió i coneixement patrocinat pel Fòrum Econòmic Mundial i el Banc Mundial entre altres. Més d’un centenar d’experts de tot el món han compartit informació i metodologia adquirida durant aquestes setmanes, especialment enfocada a seguretat alimentària.\nD’altra banda, el CEMAS ha reunit aquesta setmana el seu Consell Rector per a avançar en els tràmits que permetran la seua transformació en fundació pública. L’objectiu principal és adequar la personalitat jurídica als objectius i activitats del Centre. L’Ajuntament de València continuarà ostentant la titularitat i el control, però aquesta modalitat permet la incorporació d’altres administracions públiques a més d’una major relació amb centres de coneixement, universitats nacionals i internacionals, així com la participació de fundacions i del sector privat. També permetrà una major participació d’agències de Nacions Unides, especialment de FAO i d’OMS.


Sr. Boot (pare)\nSra. Boot (mare)\nEn Terry Boot, era un estudiant de l'Escola de Màgia i Bruixeria Hogwarts. Durant el 1991 va ser ordenat a la Casa Ravenclaw, i va entaular amistat amb els seus companys Michael Corner i Anthoy Goldstein. En Terry, va participar a l'Exèrcit d'en Dumbledore i més tard a la Batalla de Hogwarts\nEn Terry va néixer entre el 1979 i el 1980 a Gran Bretanya o Irlanda, i com a mínim un dels seus pares era mag.\nAnys a Hogwarts Edit\nDurant el 1991 en Terry comença la seva educació a l'Escola de Màgia i Bruixeria Hogwarts. A la seva arribada, el Barret que Tria, l'ordena a la casa Ravenclaw. En Terry va ser seleccionat amb el Michael Corner, l'Anthony Goldstein i la Padma Patil. Durant el seu segon any, l'escola es troba amenaçada per l'obertura de la Cambra Secreta. Com a mesura de precaució, l'Albus Dumbledore va posar en marxa un Club de Duel, dirigit pel professor Gilbert Decors amb l'ajuda del professor Snape. Durant les pràctiques, el caos regna; la gent ferida anava d'un costat a l'altre sense saber que fer. En Gilbet, li diu a en Terry que presioni fort a l'hemorràgia per aturar-la.\nCinquè curs Edit\nAl seu cinquè any, Hogwarts està al punt de mira de la Conselleria d'Afers Màgics, destinant a la Dolors Umbridge, nomenant-li Suma Inquisidora de Hogwarts, i professora de Defensa Contra les Forces del Mal. L'Umbrige es nega a ensenya encanteris defensius i es nega a creure que en Lord Voldemort hagi tornat. Va ser alsehores quan l'Hermione amb ajuda d'en Harry i en Ron van decidir muntar l'Exèrcit d'en Dumbledore, on els estudiants podien aprendre a defensar-se i utilitzar encanteris defensius, sent ensenyat per en Harry, ja que s'havia enfrontat varis cops amb Lord Voldemort.\nEn Terry, es sorprèn molt amb l'Hermione, ja que les seves habilitats li permeten realitzar un encantament protector a les monedes utilitzades per l'ED, que era nivell de MAG. En Terry va ser un dels membres de l'ED que defensen a en Harry al Hogwarts Express, de tornada a Londres, de l'atac d'en Crabbe, en Goyle i en Malfoy.\nDurant el seu sisè any, definitivament es confirma la Segona Guerra Màgica, i Hogwarts queda sota la protecció dels Aurors. En Terry ca ser un dels dotze capaços de superar el seu GNOM de Pocions, i un dels quatre de Ravenclaw. Aquest mateix any, va assitir a les classe per desaparetre. Al final de l'any, es dóna la Batalla de la Torre d'Astronomia, on el director de Hogwarts, Albus Dumbledore, és assassinat per el professor de Defensa Contra les Forces del Mal, Severus Snape, amb la maledicció imperdonable Obitus per subitum, i va assitir al seu funeral l'últim dia de curs.\nSetè any i Batalla de Hogwarts Edit\nDurant el seu setè any, en Terry, s'allista al reconstituit Exèrcit d'en Dumbledore, que s'oposava al règim que havien imposat els germans Carrow i el nou director, en Severus Snape. Quan van sorgir rumors de que en Harry Potter, en Ron Weasley i l'Hermione Granger van entrar al Banc de Gringotts i van sortir amb un drac, en Terry va anunciar la notícia al Gran Saló, pujant a la taula i ho pregona als quatre vents, i com a conseqüència va ser torturat pels Carrow. Més tard va proporcionar informació sobre la Diadema de la Mari Pau Ravenclaw a en Harry.\nVida després de la Batalla Edit\nEn Terry no figura a la llista de morts dels 50 alumnes de Hogwarts, tot i que no se li pot seguir la pista després de la Batalla. Es sospita que es devia casar amb una alumne de la casa Ravenclaw.\nObtingut de «http://ca.harrypotter.wikia.com/wiki/Terry_Boot?oldid=2394»


Eulàlia Ventura:“El nens no aprenen amb exigència, aprenen amb amor” | Waldorf a Catalunya\nCom ensenyeu sense llibres?\nEls fem sentir, apendre vivint-ho ells mateixos. Avui hem començat l’Edat Mitjana i he portat una calígrafa per ensenyar-los a fer filigrania. Hem après què és ser un escribà perquè hem estat tota la classe fent la “E”, “Ora et labora”!Han entrat en l’estat d’un monjo, no volien ni esmorzar!A part, l’únic que tenen és el seu quadern i són autèntiques joies de curesa.\nI quan toca ensenyar un “adjectiu” o la “preposició”?\nInvenció del mestre!Vaig fer un corona i un nen feia de Rei Verb manant-nos “seu”, “calla”, “menja. Tot són coses de moure’s. Aleshores tenim La Reina Anomena, el nom, la seva donzella Filomena, l’adjectiu. Mai apedran “jo vaig, tu vas, ell va”. La llengua ha de ser viva, que tinguin ganes d’escriure!\nCom es relacionen els nens Waldorf amb els nens d’escoles tradicional?\nPerfecte, l’únic problema que tenen és l’acadèmic. Nosaltres portem un altre rítme i ens vènen engoixats que els altres ja fan arrels quadrades. Però veus que els joves d’escoles tradicionals, molts no saben què fer, ni què escollir. Mai ningú els ha fet fer una mica d’introspecció, de saber qui són, què volen. Trien quaslevol grau universitari i clar, s’equivoquen i es frustren.\nPerò al ser una escola privada, no és molt elitista?\nBé, les famílies paguen força, però primen la pedagogia per sobre macro intal·lacions. Són famílies conscients i n’hi ha moltes d’internacionals. Ens busquen perquè a Alemanya, Holanda, les escoles Waldorf ja són públiques. Hem d’intentar arribar a tothom, sí, però això només s’aconsegueix amb l’ajuda de l’Estat.\nSou una escola catòlica?\nFONT:pròpia. ESCOLA WALDORF. Planta (si fós sense test) i Arc de Santmartí: fan molta pintura i acabes comprenent que els colors són aliança. Res més, descobreix-ho tu mateixa! Mare de Deú: Embolcallar-lo, que tingui el caliu que és necessesari per poder crèixer. Ho necessiten molt i una escola ha de donar amor.\nSóm una pedagogia eminenment espiritual, perquè jo educo l’Esperit. Però a Espanya l’espiritualitat es relaciona amb el cristianisme, en canvi pels alemanys és la ciència, l’art, la literatura… Encara hem de curar moltes càrregues negatives de la Guerra Civil.\nProblemes amb les inspeccions?\nL’inspector està negre perquè no tenim ordinadors, però no els volem en absolut. Els nens ja en tenen a casa, en saben molt i d’aquí res ja estarà tot obsolet. A part, creen molta dependència i ells encara no tenen prous recursos personals per enfrontar-s’hi!\nQuina relació teniu amb l’Ajuntament i la Generalitat?\nLa Generalitat està molt interessada en Waldorf i s’ha posat en contacte amb nosaltres diverses vegades. Veuen que el model antic ha caigut, no podem seguir creant autòmatas. Als Ajuntaments els hi estem demanant espais on crear escoles Waldorf per reciclar, homologats però en desús, com escoles de música pel matí.\nFONT:pròpia. ESCOLA TRADICIONAL. Planta amb test: creix, però no està arrelada a la terra. Hi ha artificialitat. Mercat: Hi ha molta vida, però és dins d'una estructura molt marcada. No permet que es desperti el nou ordre i ofeguen l'essència del nen.\nLes reunions les anem a fer a casa del nen. Així veus en quin context es cou i el pots entendre millor. És un apropament vital que forma part de la vivència del nen. Però s’ha de marcar bé la línia i mai poden qüestionar-te. Això és fonamental.\nEm podries fer una breu masterclass Waldorf?\nNo, no et puc dir res. Un mestre ho ha de viure. Hauries de venir a veure’ns!És una cosa que et surt de dins, natural, senzilla. S’ha de crear un entorn d’un mateix. Són molts processos.\nQUE L’ESCOLA WALDORF SIGUI PÚBLICA!\nEntrada anteriorLaura Sendra: “La millor manera d’entendre la realitat és elaborant-la un mateix”Següent entradaUn 71% dels enquestats per “La Vanguardia” opinen que l’escola mata la creativitat\n6 pensaments sobre “Eulàlia Ventura:“El nens no aprenen amb exigència, aprenen amb amor””\nRetroenllaç: Un 71% dels enquestats per “La Vanguardia” opinen que l’escola mata la creativitat | Waldorf a Catalunya\nRetroenllaç: Humberto Schwab: ‘TEDx és un exemple d’aprenentatge i comunicació mundial’ « tresidees\nMarç 27, 2012 a les 8:08 pm\nJa t’he trobat!\nT’envio una rosa!\nArsenio ha dit:\nMai 22, 2013 a les 6:06 pm\nEstimada Eulalia, las palabras no explican la emoción de reencontrarte, enviame tu dirección que quiero enviarte un par de libritos y si quieres también contarte algunas cosas.\nChristine Reixach ha dit:\nJuny 17, 2013 a les 10:01 am\nBon dia Eulàlia, sóc una mare d’un noi de 15 anys i a casa tenim molt interès en contactar amb l’escola Tretzevents que es veu està ubicada a La Floresta. No he trobat però a Internet les dades (telèfon, adreça…) per contatar directament amb l’escola i sol·licitar una entrevista.\nEl meu nom és Christine Reixach i el meu correu electrònic és: ocellfr@gmail.com. Gràcies per endavant per contactar amb mi i poder-me ajudar a contactar amb l’escola.\nEsther Cano Vila ha dit:\nOctubre 8, 2013 a les 11:04 am\nBon dia Eulàlia, he sabut del nou projecte a la floresta de tretzevents i m’encantaria poder conèixer-ho. si us plau, si fos possible escriu-me un correu a l’adreça: esthercanovila@gmail.com


Comiats per a grups a Platja d'Aro - D-aventura.com\nLANDING / Platja d'Aro / Comiats per a grups a Platja d'Aro\nComiats per a grups a Platja d'Aro\nA D-Aventura organitzem teu Comiats per a grups a Platja d'Aro. Som especialistes en l'organització d'esdeveniments i espectacles, especialment en comiats de solter i comiats de soltera, comiats mixtes, d'amics , teambuilding i activitats d'aventura . Principalment , realitzem les nostres activitats a Tossa de Mar, Lloret de Mar, Platja d'Aro, Girona i Barcelona .\nLa nostra experiència en Comiats per a grups a Platja d'Aro ens permet oferir diferents activitats , tals com: Humor Amarillo , sortides en Catamarà a Platja d'Aro , activitats amb Quads , Karting , packs Paintball , espectacles eròtics , stripboats , música ....\nA Platja d'Aro t'oferim les propostes més divertides i originals perquè Comiats per a grups a Platja d'Aro sigui inoblidable . A més , en D-Aventura , podem organitzar el cap de setmana complet amb activitats diverses, sopar , espectacle , allotjament , bars i discoteques a Platja d'Aro.\nUs convidem a clicar el link i conèixer detalladament totes la proposta que D-Aventura pot oferir en Comiats per a grups a Platja d'Aro.\nPer a més informació , també podeu contactar directament als telèfons : 935160928/972105911 / 628641890/619488495 . D-Aventura , l'especialista en Comiats per a grups a Platja d'Aro, la Costa Brava .


Formació | IRBLleida\nL’IRBLleida ofereix al personal jove investigador activitats científiques i formatives, així com un entorn propici per fomentar la col·laboració i establir contactes en l'àmbit de la recerca biomèdica.\nLa docència és una de les línies estratègiques prioritàries de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida (IRBLleida). En concret, el Pla Estratègic 2021-2025 inclou com a objectiu estratègic 'Desenvolupar el pla de recursos humans elaborat en el marc de l'estratègia europea HRS4R i dirigit al foment de la formació i del desenvolupament professional, així com a l'atracció i la retenció de talent.'\nL'estreta col·laboració entre professionals investigadors i clínics dels centres hospitalaris i d'atenció primària de Lleida i professionals de la Universitat de Lleida permet transformar el coneixement i transferir els descobriments del laboratori a la pràctica clínica, i a la inversa, amb l'objectiu final de millorar la salut de les persones.\nPla de formació IRBLleida 2022\nMemòria anual 2020 (CAT)\nMemòria anual 2012 (CAT)\nMemòria anual 2010 (CAT)\nL'Escola de Doctorat de la Universitat de Lleida es constitueix com a centre d'educació superior amb la missió d'organitzar les activitats acadèmiques i administratives al voltant dels estudis de doctorat, de manera que es garanteixi la qualitat de l'oferta acadèmica i l'eficàcia en la gestió per al foment de l'excel·lència en la recerca, així com la col·laboració interuniversitària i amb altres organismes, centres, institucions i entitats amb activitats d'R + d + I públics i privats, nacionals i estrangers, d'acord amb el que estableix l'article 9 del Reial Decret 99/2011.\nEn la pàgina web de la seva escola de Doctorat es pot trobar la informació dels diferents programes per realitzar el Doctorat a l'IRBLleida.\nMés informació: Escola de Doctorat\nEls grups de recerca de l'IRBLleida acullen estudiants que tenen l'oportunitat de participar en els seus projectes i aportar la seva feina per avançar en les investigacions. Es tracta d'una manera de completar la formació professional i capacitar a la persona per a la futura incorporació laboral.\nPer poder fer una estada formativa a l'IRBLleida, cal:\nHaver estat acceptat/da en un grup de recerca de l'IRBLleida (Carta acceptació o full de compromís signat pel responsable del grup).\nDisposar d’una matrícula a l'ensenyament universitari al qual es vinculen les competències a adquirir amb les pràctiques.\nFormalitzar el conveni de col·laboració per a la realització de pràctiques entre la Universitat o Centre d'Estudis i l'IRBLleida.\nAcreditar que l'estudiant disposa d'una assegurança d'accidents i responsabilitat civil en el moment de la subscripció del conveni.\nSi estàs interessat/da en ampliar la teva formació a l'IRBLleida i compleixes els requisits, posa't en contacte amb la secretaria acadèmica del teu centre d'estudis per iniciar les gestions necessàries. En cas que el teu centre no disposi de conveni de col·laboració amb l'IRBLleida, caldrà que es posi en contacte amb nosaltres a info@irblleida.cat per tal de formalitzar-ne un.\nAjuts per fomentar la incorporació de personal investigador a la recerca en salut de Lleida\nEl sistema de salut i el teixit científic en general necessita personal mèdic investigador per assegurar que els nous tractaments i coneixements de la recerca arriben realment, i s'apliquen en la pràctica clínica.\nL'IRBLleida, amb el finançament i col·laboració de la Diputació de Lleida, ofereix de manera anual una convocatòria d'ajuts per a la realització de projectes de recerca en salut, en tres modalitats:\nCal estar atents a la informació que es publica a la secció Convocatòries d'aquest web per saber el calendari d'aquesta ajuda.


Puríssima al Pirineu | Cerdanya EcoresortPuríssima al Pirineu | Cerdanya Ecoresort\nInici > Oferta-promo > Puríssima a la natura\nEscapeu-vos pel pont de la Puríssima\nUn any diferent però amb les mateixes ganes de sempre de gaudir de la natura i l’entorn\nUn pont de la Puríssima inèdit\nBusqueu desconnectar del dia dia però a l’hora reconnectar-vos amb la natura?\nVoleu estar amb tota la familia a la vora de la llar de foc al teu propi bungalow, gaudir d’una barbacoa de carn de Cerdanya, tastar un trinxat eco (i/o vegetarià) amb col dels nostres horts al Restaurant KM Cerdanya?\nCompleteu la vostra estada amb un ampli programa d’activitat:, excursions guiades de senderisme i/o raquetes de neu, la piscina climatitzada, ioga, Pilates, oferta de varies activitats i molt més. Disposem de forfaits més econòmics.\nHeu de combinar una escapada amb teletreball? Podeu comptar amb el nostre cowork amb finestrals grans amb saletes per fer vídeotrucades.\nTinguis en compte que el restaurant Arç de l’hotel obre només per esmorzar i sopar. El restaurant KM Cerdanya al càmping té la cuina tot el dia oberta. També hi ha menjar per emportar!