Vacuna Covid: Quan i com arribaran i què passarà amb la pandèmia\nLa carrera per la vacuna\nEl dia que arribin les primeres vacunes\nEl pla de vacunació contra la Covid serà únic a tot Espanya\nAixí serà el pla de vacunació de la Covid-19 a Espanya: calendari i grups prioritaris\nLa vacuna Sputnik V té eficàcia de més del 95% i costarà menys de 10 dòlars\nAixí avancen les vacunes més prometedores\nL'aprovació d'una vacuna suposarà un abans i un després en la crisi de la Covid-19, però la pandèmia no desapareixerà d'un dia per l'altre\nBarcelona - Diumenge, 15/11/2020 | Actualitzada 19/11/2020 - 11:18\nEl món espera amb il·lusió al dia en què, per fi, arribin les primeres vacunes contra la Covid-19. Les previsions més optimistes situen l’arribada de les primeres dosis a principis de l’any que ve. L’aterratge d’aquests medicaments marcarà un abans i un després de la crisi sanitària. Però el seu efecte no serà immediat. Els experts apel·len a l’optimisme i la paciència perquè les vacunes salvaran vides, però la pandèmia no desapareixerà d’un dia per l’altre.\nActualment hi ha una desena de vacunes experimentals que s’acosten a la fase final dels assajos clínics. Si s’aconsegueix demostrar la seguretat i l’efectivitat d’aquestes fórmules, les autoritats sanitàries i els organismes reguladors els podrien atorgar una «autorització d’emergència» perquè es comencin a repartir entre la població. És possible que l’any que ve no n’hi hagi una, sinó diverses vacunes en circulació. Això sí, al principi les dosis arribaran amb comptagotes. I llavors començarà el repte del repartiment.\nEspanya ja ha començat a dissenyar el seu pla de distribució de la vacuna. «Estem treballant amb els representants de salut pública de les comunitats autònomes, el Ministeri de Sanitat i les filials espanyoles de les farmacèutiques per assegurar-nos que les vacunes arribin en la quantitat necessària i en els punts concrets d’ús perquè no calguin infraestructures excepcionals de què no disposem en aquests moments», afirma María Jesús Lamas, directora de l’Agència Espanyola del Medicament.\nLa logística s’haurà d’adaptar, per exemple, a les peculiaritats de cada vacuna. Hi haurà fórmules que requereixin estar a temperatura de nevera, entre dos i vuit graus. D’altres, necessiten congelació. I encara unes altres exigeixen cadena d’ultrafred. Com la de Pfizer i BioNTech, que s’ha de conservar a uns 70 graus sota zero. A Espanya, aquesta només es podria dispensar a través dels hospitals. Mentre que a molts punts de l’Àfrica, Sud-amèrica i Àsia aquesta trava logística en descarta del tot la distribució.\nAl principi, les vacunes seran un bé escàs. Quan comencin a arribar, n’hi haurà poques. I serà feina de cada país delimitar les seves prioritats. L’Organització Mundial de la Salut (OMS) suggereix començar pels col·lectius de risc; els més grans de 65 anys i els sanitaris de primera línia. Però tot dependrà de la vacuna.\nHi ha fórmules que estan dissenyades per reduir els efectes greus de la malaltia i d’altres que eviten la transmissió del virus. Així que unes estarien més indicades per als grups de risc i altres per als col·lectius propensos a contagiar. Els experts parlen de dissenyar un mapa de prioritats i un altre de vacunes. I a partir d’aquí anar ajuntant punts.\nL’anhel per la primera vacuna contra la Covid-19 reflecteix, en realitat, el desig generalitzat de tornar a la normalitat. Al dia a dia d’un món prepandèmic de gentada al carrer, bars plens i una vida sense mascareta. Les immunitzacions contra el virus ajudaran que aquest escenari sigui cada vegada més a prop. Però la tornada a la normalitat no serà immediata. Els epidemiòlegs Antoni Trilla i Magda Campins, les veus dels quals han ressonat en aquesta pandèmia com les d’unes estrelles del rock, entreveuen que a curt termini les restriccions es mantindran. Almenys en part.\n«A curt termini, caldrà mantenir les mascaretes i la distància. Perquè el virus continuarà circulant. I al principi hi continuarà havent casos», argumenta Trilla, expert de l’Hospital Clínic. A més, s’ha de tenir en compte que les vacunes no seran eficaces al 100% i que no està clar quant durarà la immunitat generada (per la qual cosa tampoc es podria descartar un escenari de revacunació, com amb la grip). «Tot i que els sanitaris siguem els primers a vacunar-nos, l’endemà cap es traurà l’epi per anar a treballar», recalca.\nLa bona notícia és que el futur de la pandèmia no està només en mans de la vacuna. Les autoritats sanitàries parlen de reprendre la vida en termes més o menys normals quan disminueixin els casos. Per exemple, quan estiguem en uns 25 casos per 10.000 habitants. O quan la velocitat de transmissió s’estanqui per sota d’1. Llavors podran tornar les trobades socials, tot i que a l’aire lliure. I les quedades amb amics, amb mascareta i distància. I tots els indicis d’aquesta nova normalitat.\nL’‘antiga normalitat’ anirà tornant a mesura que es forgi la immunitat de grup. «Quan el 60% de la població estigui immunitzada ja tindrem un pronòstic millor», diu Campins, especialista de l’Hospital Vall d’Hebron. L’horitzó, doncs, no està en l’arribada de les vacunes. Sinó en construir una protecció de grup contra el virus. A Alemanya, per exemple, Angela Merkel ha afirmat que mantindrà part de les restriccions fins que un alt percentatge de la població estigui immunitzada.\nPosar data a aquest objectiu és arriscat. Sobretot durant una pandèmia que, si alguna cosa ens ha ensenyat, és que els plans a llarg termini poden enfonsar-se en qualsevol moment. «Fer calendaris i pronòstics sobre la futura vacuna no és convenient. Encara no sabem ni quines vacunes arribaran ni en quina quantitat», il·lustra Daniel López Codina, expert en anàlisi de dades sobre Covid-19 del Grup de Biologia Computacional i Sistemes Complexos (UPC).\nAmb la mirada posada en el present, els experts criden a no relaxar les mesures de prevenció en vista de les expectatives creades per la vacuna. Primer, perquè a Espanya continuem arrossegant el flagell de la segona onada de la pandèmia. I segon, perquè amb immunitzacions contra el virus o sense no podem descartar l’arribada d’una tercera, quarta i cinquena onada de casos. «Ara hem de ser molt pacients. Tots ens en volem sortir, però ens hem d’adonar que la situació és molt greu», assenyala el biofísic, apel·lant a una fórmula d’optimisme i serenitat.\nLes vacunes contra la Covid-19 afegiran una arma més a la lluita contra la pandèmia. Rafael Vilasanjuan, conseller de l’Aliança Mundial de la Vacunació (GAVI), ho explica a través del següent símil. La protecció contra el virus es construeix com «talls de formatge suís». La mascareta, per exemple, suposa una primera capa de seguretat. Eficaç, però amb un forat. La distància de seguretat afegeix un tall més. I la higiene de mans una altra. La vacuna, quan arribi, afegirà una ració clau. Però si de cop traiem totes les altres, l’esforç fet fins aleshores no servirà de res.\nLes sociòlogues Marta Cerezo i Ana Navalon demanen abordar la conversa sobre vacunes amb honradesa i rigor; traslladant l’optimisme dels avenços, però sempre amb la cautela que es desprèn de la incertesa. «Especular amb les dates d’aplicació de les vacunes, fer pensar la població que el virus s’erradicarà completament i traslladar el missatge que tornarem de seguida a l’antiga normalitat pot ser contraproduent», argumenta Cerezo, des de la Universitat de Salamanca. Perquè quan aquestes promeses no es compleixin, la gent podria perdre la confiança en el procés.\n«Aquesta vacuna no serà obligatòria. I justament per això s’ha de fomentar la confiança de la gent, perquè si no tot l’esforç no haurà servit de res», diu Navalón, infermera i sociòloga de la Universitat d’Alacant. En aquest sentit, les expertes aposten per traslladar missatges clars i concisos sobre les injeccions; si aquestes fórmules passen per un procés d’assajos clínics, revisió i autorització és perquè són segures. I, tot i que el seu efecte no sigui immediat, el seu aterratge serà útil per reduir la incidència del virus.\nPerquè sí, en algun moment el món tornarà a la normalitat. Tornaran les festes, els concerts i els crits als estadis. Arribaran els retrobaments amb els amics, els tiberis amb tota la família i les abraçades sense mascareta. La futura vacuna contra el coronavirus aconseguirà que aquest horitzó sigui cada vegada més a prop. Però per arribar-hi, encara haurem d’esperar.


24 FORMATGERIES D’ARREU DE CATALUNYA S’HAN APLEGAT A LA 10a FIRA DE FORMATGES DE SORT - Pirineus TV\n24 FORMATGERIES D’ARREU DE CATALUNYA S’HAN APLEGAT A LA 10a FIRA DE FORMATGES DE SORT\nAbril 19, 2022 - 02:26\nAquest divendres i dissabte, aprofitant una de les èpoques de més afluència de turisme al Pallars Sobirà, Sort ha tornat a acollir la Mostra de formatges artesans de Catalunya, que enguany ha arribat a la seva 10a edició, i ho ha fet amb un èxit de públic.\nLa mostra s’organitza entre la formatgeria Tros de Sort, l’Ajuntament de Sort i l’Associació Catalana de Ramaders i Elaboradors de Formatges Artesans. La fira ha aplegat un total de 24 formatgeries procedents d’arreu de Catalunya i al recinte central, situat al parc del Riuet, s’hi ha pogut trobar fins a 80 varietats de productes, principalment formatges, la majoria de cabra i ovella però també de vaca i búfala. També s’han fet activitats complementàries relacionades amb el món del formatge.\nDes de l’organització es mostren satisfets pel resultat de la mostra i volen mantenir aquest format amb les mateixes proporcions per donar visibilitat als paradistes assistents.\nParlen al vídeo: JOSEP FONT, ORGANITZACIÓ


Hauríem de veure’ns més\nUn anunci mostra com hem arribat a perdre el contacte directe amb els que estimem\nArxivat a: Espot, Ruavieja, La butaca\nQuant fa que no quedes amb aquell amic, encara que el vegis cada dos per tres a les xarxes socials? L’anunci de la marca de licors Ruavieja ja d’entrada ens ho adverteix: “En els darrers sis anys l’ús del mòbil s’ha triplicat, consumim més contingut audiovisual que mai i el contacte amb les persones que ens importen s’està desplaçant a les xarxes socials”. És això el que pretenem?\nJjMor Novembre 20, 2018 11:28 pm\nNo sé si pretenem anar en aquesta direcció, però certament és atractiu per una societat adormida. Aviat ens imposaran collarets de projecció amb cúpules tridimensionals de realitat virtual amb visió 4K interactiva i sò d'AF dins les que ens perdrem a mons paral·lels, i sense moure'ns de casa. I dins la volta serem feliços somniant truites.. Andrew Stanton ens va representar bé a "Wall-e" ja fa 10 anys..\nAnònim Novembre 21, 2018 8:09 am\nFa 2 dies abans de veure aquet anunci baig fer el que aquestes persones han fet Ha sugut marabellos Fes ho\nLi Novembre 21, 2018 10:30 am\nNo ho dic jo. Ho diu Rafael Santandreu, el psicòleg que surt al vídeo. A la merda, home. El mateix paio afirma que la depressió ens la causem nosaltres mateixos, a força d'esforçar-nos molt. Cal ser mala persona. I no tenir escrúpols. I ser molt malt professional. Els propietaris d'aquesta marca de begudes alcohòliques haurien de mirar millor amb qui s'associen per fer publicitat.\nMIB Novembre 21, 2018 9:17 pm\nJo he arribat a la conclusió que qui no té temps per tu és per que no val la pena.. les persones que realment t'estimen sempre estàn disposades a fer una quedada i depenent dels horaris t'ho pots muntar o no i si realment et troba a faltar quedarem segur sense forçar situacions.. Lluita per les persones que importen i anula de la teva vida els que no tenen el moment per tu. Fi.\nRespon a Li Cancel·la les respostes


Acupuntura - Sílvia Montserrat\nL’acupuntura és una teràpia de la medicina tradicional xinesa utilitzada des de fa milers d’anys on s’insereixen fines agulles en punts específics del cos. Aquests punts anomenats xué tenen funcions diferents i acord al diagnòstic que fem inserirem les agulles en un conjunt de punts determinats per restablir l’equilibri.\nL’acupuntura parteix del fet que el Qi o energia vital flueix per l’organisme a través de canals anomenats meridians afectant el cos, la ment i l’esperit de la persona. Quan aquesta energia no flueix correctament en els meridians, pot causar diferents simptomatologies (dolors, inflamacions, desequilibris hormonals, afectacions al sistema nerviós, digestiu, circulatori, limfàtic,respiratori, entre molts altres)\nL’objectiu del tractament és restablir l’equilibri facilitant la circulació de l’energia vital per obtenir el benestar i l’harmonia.\nTipus de d’acupuntura\nRealitzo les visites d’acupuntura a Igualada i també a Valls on cada tractament que aplico és únic per la persona i situació en què es troba. Sempre acord al diagnòstic segons la medicina tradicional xinesa busco el tractament eficaç per resoldre el problema des de l’arrel i estimular el poder curatiu de l’organisme.\nEn una sessió d’acupuntura hi són presents d’inserció de fines agulles, però també hi poden ser presents altres tècniques com:\nla moxibustió una tècnica que aportar escalfor en una part determinada del cos\nles ventoses ben útils per desbloquejar contractures i altres parts del cos\nel gua sha una massatge de raspat que ajuda a eliminar els estancaments del cos\nel làser per potenciar l’efecte de les agulles en punts concrets del cos\nl’auricoloteràpia on s’estimulen uns punts concrets de l’orella\nTarifes de les visites\nLa primera visita és aproximadament 1:30h, en ella faig un estudi exhaustiu de la persona i la dolència acord a la medicina tradicional xinesa i després aplico el tractament adequat per solucionar el desequilibri.\nEl preu de la primera visita són 60€.\nLes visites de seguiment són aproximadament de 60 minuts, en elles faig un estudi de la persona i la dolència acord a la medicina tradicional xinesa i després aplico el tractament adequat per solucionar el desequilibri.\nEl preu de les visites de seguiment són 40€.


Els interns de Brians 2 organitzen demà la cursa popular Corre en Gran - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls interns de Brians 2 organitzen demà la cursa popular Corre en Gran\nCorre en Gran torna demà ARXIU PARTICULAR\nCorre en Gran torna demà\nEls interns del Centre Penitenciari de Brians 2 organitzen per segon any la cursa popular Corre en Gran, que es disputarà demà en favor de la investigació sobre l'ELA als carrers de Sant Esteve Sesrovires, amb dues curses de cinc i deu quilòmetres respectivament. La primera edició va aconseguir recaptar més de 8.000 euros destinats per a la investigació del càncer infantil. Aquests diners van ser enviats als responsables del Pediatric Center de l'Hospital de Sant Joan de Déu. Tot ingrés econòmic que s'obtingui de la cursa d'aquest any es destinarà a la unitat d'investigació de l'ELA de la Vall d'Hebron.\nEls interns han treballat des del centre amb l'objectiu d'aconseguir una organització impecable i dur a terme un servei social i una acció en benefici d'altres persones. L'esport ha servit a aquests interns per trobar una motivació que els està servint per accelerar el seu procés de reinserció.


Acció d'aprenentatge interactiu | Diputació de Valencia\nInici Bienestar Social Prevenció drogodependències\nAcció d'aprenentatge interactiu\nA través de grups de discussió, s'analitzen continguts relacionats amb les temàtiques plantejades en curtmetratges, dirigits per jóvens participants del taller de cine de FEPAD Dirigix la teua vida. Esta activitat afavorix treballar valors, actituds i comportaments saludables, amb jóvens des del seu propi discurs.\nInfluències de la publicitat\nActivitat dirigida a l'anàlisi del funcionament del sistema publicitari com a paradigma de la societat de consum on es desenvolupa la nostra vida quotidiana i la poderosa influència que exercix sobre les decisions personals relacionades amb el consum: de sexe, drogues, roba i béns materials.\nPositroni / Negatroni\nEs tracta d'un projecte de representació teatral, dirigit a treballar i reforçar els valors de comunicació interpersonal, ressaltant els factors de protecció i de risc, en el consum de substàncies addictives.\nSèrie d'animació gràfica, en la qual es relaten situacions a què s'exposen la família, el barri i els seus integrants en relació a les drogues: els primers consums, la pressió del grup, a través de huit capítols.\nAcció de sensibilizació\nAcció informativa bàsica


Sigues arqueòleg per un dia! Vine al castell i descobreix la història! : Patrimonio Cultural de Castalla\nSigues arqueòleg per un dia! Vine al castell i descobreix la història!\nDesprés de l’èxit de la primera convocatòria, la Regidoria de Patrimoni i el Servei Municipal de Patrimoni Cultural de l’Ajuntament de Castalla, organitzaran una nova edició de Sigues arqueòleg per un dia. D’aquesta forma, les xiquetes i els xiquets d’entre 4 i 9 anys podran convertir-se en hàbils investigadors i, com els nostres avantpassats, treballar la pedra o realitzar curiosos grafits.\nEls tallers seran GRATUÏTS i es desenvoluparan en el castell. El dissabte 18 de juny de 18:00 a 19:00 hores (primer torn, taller de la pedra), i de 19:15 a 20:15 hores (segon torn, taller dels grafits).\nEls interessats a participar s’hauran d’inscriure en el nombre de telèfon 669743440 (Juan Antonio). La inscripció també podrà fer-se per correu electrònic (patrimoniocultural@castalla.org). En ambdós casos s’indicarà el nom i cognoms dels xiquets i les xiquetes participants, l’edat, el torn d’inscripció i un nombre de telèfon de contacte. La inscripció serà necessària perquè el nombre màxim de participants per torn serà de 30. A més, les xiquetes i els xiquets hauran d’estar acompanyats per un adult.\nT’espere’m, no ens falles!\n« La creu de la Pedrera i el Conjunt Patrimonial del Castell de Castalla\nPer què? »


«Orgull gironí» a Segona B - Empordà\n«Orgull gironí» a Segona B\nOlot i Peralada jugaran demà a la capital de la Garrotxa el seu segon derbi de la temporada, entre els dos únics equips gironins de la tercera categoria del futbol espanyol després del descens el curs passat del Llagostera, ara líder a Tercera Divisió\nadrià millán 19.01.2019 | 06:30\n«Orgull gironí» a Segona B olot\nEl Girona va lluir l'eslògan Orgull Gironí a la seva samarreta des del febrer de l'any passat fins al final del curs, en la que va ser la primera temporada del club gironí a la màxima divisió del futbol espanyol. A Segona B, són Olot i Peralada qui presumeixen de representar la província de Girona a la divisió de bronze.\nLa Unió Esportiva Olot, equip que actuarà com a local en el derbi de demà, va patir molt per mantenir-se a Segona B la temporada passada. De fet, no es va salvar fins al temps de descompte de l'últim partit de lliga amb un gol de Roger Barnils que ja forma part de la història del club. En canvi, aquesta temporada, els de Raúl Garrido estan fent història realitzant la millor temporada del club a Segona B amb uns números increïbles i un joc molt vistós. Just abans del derbi, els olotins són setens a la classificació, a set punts de les posicions de descens. Els de la Garrotxa mostren uns números defensius extraordinaris. Fins aquesta última jornada, el conjunt olotí era el segon equip menys golejat del grup, però, amb la derrota per 3 a 0 a Cornellà, es converteix en el quart equip que menys gols encaixa del grup tercer de Segona B, fet que, de totes maneres, és molt meritori.\nI per últim, de la dada que es pot mostrar més orgullós el conjunt garrotxí, és d'haver encadenat 10 partits consecutius sense perdre en una categoria tan complicada com és la Segona B. La derrota d'aquest cap de setmana passat a Cornellà és la primera des del 21 d'octubre, quan van caure derrotats 0 a 1, a casa, davant el Lleida.\nHa tornat el millor Peralada\nA diferència de l'Olot, els de l'Alt Empordà no van patir massa per assolir la salvació la temporada passada. Amb l'arribada de Narcís «Chicho» Pèlach a la banqueta al mes de gener, l'equip es va mostrar més reconeixible, i amb l'exentrenador del Figueres al capdavant, el Peralada va assolir 9 victòries, 8 empats i 2 derrotes en les últimes 19 jornades de lliga. Aquests resultats van permetre als verd-i-blancs acabar la temporada novens a només 7 punts del play-off.\nTot i això, després de molts canvis en la plantilla, els empordanesos no van començar amb bon peu aquesta temporada 18/19. En les primeres nou jornades, els de Chicho encara no havien guanyat cap partit i sumaven 5 empats i 4 derrotes en total, però una victòria a Terol (0-1) a la jornada 10 gràcies a un gol del màxim golejador de l'equip, Pau Miguélez, va canviar la dinàmica.\nDes d'aquesta victòria a terres aragoneses, el Peralada ha sumat 5 victòries, 4 empats i només dues derrotes i ara mateix se situa desè amb dos punts menys que l'Olot i quatre per sobre del descens.\nLa bona notícia per als empordanesos no és només el fet de treure bons resultats, sinó que aquest cap de setmana passat es va veure la millor versió de l'equip en la victòria per 2 a 0 davant el Sabadell. Els de Chicho van recordar l'equip que es veia la temporada passada. Un conjunt ofensiu, que domina amb la pilota i sòlid en defensa.\nUn derbi igualat\nLa temporada passada ja es van veure dos derbis molt igualats entre Olot i Peralada. Tant en el partit de la primera volta com en el de la tornada el resultat va ser el mateix: 0-0. Aquesta temporada, en el partit de la primera volta a Montilivi, va ser l'equip de Garrido qui es va emportar els tres punts després de guanyar 0 a 1 gràcies a un gol d'Hèctor Simón.En el derbi de demà també es preveu un enfrontament sense favorits entre dos conjunts amb entrenadors d'idees molt semblants i que utilitzen el mateix esquema. El Peralada està en dinàmica ascendent després de dues victòries consecutives, mentre que l'Olot haurà d'aixecar-se del cop rebut a Cornellà. El que està clar és que ambdós conjunts han demostrat que tenen arguments per assolir la permanència sense patir i continuar representant el futbol gironí a Segona B la pròxima temporada.


Espai Menut | Biblioteques del Mar de Benicàssim: divertides i en anglès\nLes Biblioteques del Mar de Benicàssim -la de Jorge Comín, a la platja de l’Almadrava i la d’Heliópolis- tenen preparat un estiu d’allò més entretingut i, a més, estan d’enhorabona: fan 20 anys. Una d’aquestes propostes és el seu programa d’activitats lúdiques en anglès, ¡perquè divertir-se i aprendre no estan renyits! Tots els dissabtes des del 30 de juny a l’1 de setembre, les Biblioteques del Mar, en col·laboració amb Clap Languages, oferiran activitats de tot tipus amb l’anglès com a llengua vehicular.\nEls dissabtes al matí les activitats es desenvoluparan a la zona de gespa que hi ha just al costat de la Biblioteca del Mar Jorge Comín, la pionera en aquest tipus de serveis allà per 1992. De 11.00 a 12.00 serà el torn de xiquets i xiquetes de 4 a 6 anys i de 12.00 a 13.00, per als de 7 a 10 anys.\nA la vesprada, l’activitat es desplaça a la zona de sorra (aprofitant l’ombra) situada just al costat Biblioteca del Mar Heliòpolis, a la platja del mateix nom i també en torns: de 18.00 a 19.00 per als de 4 a 6 anys i de 19.00 a 20.00 per als de 7 a 10.\nLes places són limitades en ambdós casos -18 persones de capacitat i 2 de reserva-pel que és necessari preinscriure’s. Com es fa? Molt senzill: la mateixa setmana de l’activitat passa’t per la Biblioteca del Mar a la que et va millor que assisteixin els teus fills o filles i inscriu-los. També pots fer-ho d’un dissabte per a un altre. Ja està. Això sí, recorda que t’has d’apuntar cada setmana que t’interesse acudir. El programa és gratuït.\nDes Clap Languages ens expliquen en què consisteix el programa. “Farem jocs infantils, comptarem contes, realitzarem manualitats, jocs d’aigua, alguna gimcana … però tot en anglès. Amb això aconseguim que els i les participants aprenguin diferent vocabulari vinculat a cadascuna de les activitats”, detalla Nicolás. El més normal és que es treballe sobre el sòl, però per a algunes manualitats a les que utilitzaran pintures, argila o plastilina s’habilitaran taules.\n“Aquest és el tercer any que oferim aquesta activitat i té molt bona acollida”, afegeix Nicolás. Aquesta és una manera “més natural” d’aprendre un idioma i de familiaritzar-se amb paraules i estructures noves.\nEls monitors dinamitzaran l’activitat però són els pares els que s’han de responsabilitzar de la vigilància dels nens i nenes en funció de les seves edats. L’avantatge és que les dues biblioteques estan pegaditas a la platja.\nLes Biblioteques del Mar estan obertes de juny a setembre cada dia de la setmana de 11.00 a 14.00 i de 17.00 a 21.00.\nAquesta entrada va ser postejada en 4-7, 8-10, Jocs i tallers, Per edats i etiquetada com Benicàssim, Bibliotecas del Mar, Clap Languages, Jorge Comín, playa Almadraba, playa Heliópolis per Espai Menut. Bookmark the permalink.


EL FIL BLAU: MORT DEL POETA HEINRICH HEINE\nÉs curiós com atrau París els escriptors. Julio Cortázar a anar-hi des d'Argentina, i Heinrich Heine des d'Alemanya. I allí moriren els dos. En el cas de Heine un 17 de febrer de 1856.\nAquest poeta alemany nascut a Düsseldorf va ser considerat com l'últim poeta del romanticism i, alhora, qui el va véncer. Fou un personatge controvertit, alhora volgut i temut, per la seua tasca com periodista crític i polític, com assagista i com escriptor satíric. Aquesta vessant la podem advertir en algunes de les seues cites famoses:\n"Els savis emeten idees noves; els necis les expandeixen".\n"Déu em perdonarà: és el seu ofici".\n"Aquell delicte que no es converteix en escandol no existeix per a la societat". (Es pot ser més actual?).\n"Allí on es cremen els llibres, s'acaba per cremar els homes".\nAvui en dia Heine és un dels poetes més traduïts i esmentats de l'idioma alemany. Si voleu llegir alguns dels seus poemes aneu ací.


Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ | ACN | Barcelona | Llibres | El Punt Avui\nAnna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ + Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ E-mail\nBarcelona - 21 juny 2021 11.40 h\nL’escriptora Anna Fité ACN.\nAnna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ Anna Fité guanya el 1r Premi Emili Teixidor per a primers lectors amb ‘El concert més animal’ E-mail\nL’escriptora Anna Fité ha guanyat el Premi Emili Teixidor 2021 per lectors d’entre 5 i 7 anys amb el llibre ‘El concert més animal’, una història sobre l’amistat i l’instint de supervivència, tal com ha explicat la Galera. L’autora ha remarcat que el llibre també reflexiona sobre les persones que pateixen excessivament per coses que finalment no passen i que s’acaben solucionant. L’editorial publicarà l’obra, que està il·lustrada per Pedro Simón, el 26 d’agost vinent en català i a finals de setembre, en castellà. Fité ha ressaltat que tot el que sigui donar visibilitat a la literatura infantil i juvenil és benvingut i ha defensat que és una literatura també per a adults.\n‘El concert més animal’ explica la història de la gallina Fina i dels seus ouets. Quan el masover la vol posar dins el brou del sopar, la seva única opció és córrer sense mirar enrere. I així ho fa la Fina, que s’escapa del corral amb els seus tres ous acabats de pondre sota el braç. Però l’atzar la separa dels seus ouets, que quedaran abandonats al bosc sense la seva mare. Un grup d’animals s’organitzaran per tenir-ne cura.\nFité creu que el missatge està al final del llibre quan els pollets li diuen a la gallina: “Veus com no havies de patir?” És un missatge que a l’autora, ha dit, li agrada transmetre i viure. “Moltes vegades ens preocupem molt per les coses i patim per coses que finalment no passaran”.\nFité ha reconegut que li va fer molta il·lusió presentar-se al guardó i creia que la història d’’El concert més animal’ “connectava molt amb la convocatòria del premi perquè és una història en la qual els nois d’aquesta edat s’hi poden sentir molt identificats i passar-s’ho molt bé”.\nEl jurat ha decidit atorgar-li el premi per la capacitat de l’autora de “recrear una gran evasió de pel·lícula i convertir-la en una aventura divertida i esbojarrada amb una gallina com a protagonista, per dibuixar uns personatges secundaris valents i tendres i per escriure celebrant la rialla, la feina en equip i la música com a motors de l’amistat i la solidaritat”. Així ho ha valorat el jurat d’aquesta primera convocatòria format per la periodista de ’La Vanguardia’, Antònia Justícia; la llibretera de L’Espolsada, Fe Fernández; l’escriptora i editora, Laura Espot, i l’escriptora, Susanna Isern.\nAcompanyada per l’editora de La Galera Pema Maymó, l’escriptora ha ressaltat que tot el que sigui donar visibilitat a la literatura infantil i juvenil és benvingut. Ha manifestat que hi ha molts autors que publiquen “coses molt bones”, però desconeix si per la sobreoferta no arriba prou als lectors. Així mateix, Fité ha reivindicat que la literatura infantil i juvenil és per a adults.\nLa proclamació del guanyador de la primera convocatòria del premi estava prevista per el 2020, però, degut a la crisi del coronavirus, la Galera va decidir endarrerir la deliberació amb la voluntat de fer més visible l’obra guardonada. Amb el premi Emili Teixidor, La Galera vol posar en valor les novel·les per a primers lectors, que engloben la franja d’edat dels 5-7 anys, i que sovint són les primeres lectures que els infants fan sense dependre d’un adult.\nL’import del premi és de 2.500 euros. La Galera publicarà en català l’obra a finals d’agost i en castellà a finals de setembre. L’editorial també gestionarà els drets de traducció de l’obra en altres llengües i l’inclourà dins del Pla Lector, adreçat a tots els centres educatius de Catalunya.\nAnna Fité (Sabadell, 1958) ha escrit per programes infantils de televisió com ‘Barri Sèsam’ i ‘Los Lunnis’ (TVE), contes i novel·les infantils i juvenils (‘Xala,va!’, ‘Voilà!’, ‘Sopa de menta amb picarols’, ‘El bosc meravellós’, ‘La Mofeta presumida’, ‘El pixaner’…), espectacles familiars (‘Zoomwattts!’, ‘Estrella Delta’, ‘Sopa!’, ‘On és el Rovelló?’…) i cantates infantils i juvenils.


grau 3 seguretat - Qui som\nSom una empresa creada per Josep Monge l´any 2011 desde la seva experiència de més de 20 anys en el món de la seguretat.\nLa nostra fita és vetllar per la seguretat dels nostres clients.\nEstem auroritzats per l´ instal.lació i manteniment de sistemes de seguretat connectats a forces i cossos de l´estat, pel departament d´interior de la Generalitat de Catalunya. (num. 2012/13).\nTambé estem autoritzats per la insta l.lació i mantenimentde sistemes contraincendis i extintors al Registre d´Agents de la Seguretat Industrial. (núm .RASIC-005003350)\nDesde Grau 3 Seguretat ens sentim molt compromesos amb el medi ambient, tots els nostres productes gaudeixen de totes les certificacions medi ambientals pertinents per col.laborar a tenir un planeta sostenible.


Advocats en Dodoma - Directori - Llistat - Guia - advocats - Tanzània - Lawyertys\nPàgina d'inici › Per país › Tanzània › Advocats en dodoma\nAdvocats en dodoma Tanzània\nÉs vostè un advocat? Vols que aparegui en els resultats quan les persones busquen Advocats en Dodoma? Es pot triar la categoria a la qual pertany la seva localitat i ingressar totes les seves dades de contacte. Com més completa sigui la informació que poses és, més oportunitats i possibilitats potencials que els clients potencials en contacte amb vostè. Si vostè té un lloc web, en Lawyertys També es pot entrar-hi i d'aquesta manera els seus futurs clients pot tenir accés al seu portal.\nNecessita un Advocats en Dodoma? Aquí tenim el millor professional a l'abast. La nostra missió i compromís és per facilitar la seva vida, és per això que estem dedicats cada dia per perfeccionar i actualitzar els resultats de la nostra base de dades de manera que el problema es converteix en la solució.\nUn advocat és l'únic professional habilitat per als assumptes de legalitat dels fets i és l'únic intermediari entre la justícia i el ciutadà comú. Si vostè està buscant Advocats en Dodoma i encara no saben a qui acudir, volem que sàpiguen que qualsevol dels professionals que apareixen en aquesta pàgina són adequats per treballar al seu favor.\nAdvocats en Dodoma per categoria\nOferim aquí una llista dels advocats civils a prop de Dodoma (Tanzània) a tenir en compte els seus interessos i resoldre tot el que intriga o incomoditats a vostè. Tant si es tracta d'una cosa de família, així com problemes amb els seus veïns o alguna cosa semblant, no dubti en posar-se en contacte amb qualsevol advocat de la nostra base de dades.\nSi vostè es troba en un procés de divorci i vol fer-ho de la manera més silenciosa perquè la seva descendència pateixi el mínim possible, busqui a la nostra base de dades per a l'advocat més proper a Dodoma (Tanzània).\nMoltes vegades les persones no són conscients del risc d'estar en Dodoma (Tanzània) sense visat o amb un visat caducat. Si estàs en aquesta situació, qualsevol dels nostres advocats especialitzats en immigració serà capaç d'ajudar.\nHa estat pensant en deixar un testament en vida pels seus éssers estimats, però no han començat per no saber, i no sap a qui acudir? En Lawyertys li vam mostrar advocats agrupats per regió perquè pugui trobar el més proper a Dodoma (Tanzània) que pot ajudar d'una manera còmoda i fàcil.\ndret del treball és l'especialitat conformat per advocats laborals. A prop Dodoma (Tanzània) a trobar els millors advocats formats en aquesta matèria per poder donar-li suport i donar-li una bona solució a tot el que l'afecta en l'entorn laboral.\nLa defensa de les persones davant la llei és una part molt important del treball d'un advocat criminal. Si vostè ha incorregut en algun error o està acusat d'alguna cosa que no ho fa, o si vostè és el perjudicat un a causa de les actes malèvols de someome, es pot trobar un advocat criminal per ajudar-lo en tot aquest procés en Dodoma (Tanzània).\nAdvocats en Dodoma per ciutat important\nEn una població com Dodoma amb una estimació de 180541 les persones que hi viuen, cada dia diferents situacions possibles que poden fer que vostè necessita un advocat. Gràcies a la nostra xarxa de professionals seus problemes es poden resoldre ràpidament.\nNecessita un advocat en Kondoa? Enhorabona! Podem posar a la seva disposició una gran varietat de professionals d'alta qualitat a prop d'aquesta regió.\nSi acaba per exemple, va patir un accident de trànsit a prop de Mpwapwa i necessiten amb urgència un advocat entra aquí i buscar l'advocat més a prop de ser capaç de resoldre els seus problemes d'una manera discreta i eficient.\nSi està de visita Tanzània i un problema només ha passat en tractar amb el seu passaport a la ciutat de Kibakwe i necessiten l'ajuda d'un advocat en aquest mateix moment, posem a la seva disposició els professionals més propers a on ets per ajudar.\nUn contratemps que acaba de passar a vostè en Kongwa? Necessita un advocat? Estàs de sort perquè aquí a la nostra guia comptem amb tots els professionals més propers al lloc on està.\nTots els dies a Msanga situacions compromeses que de vegades ocorren requereix un advocat, com un divorci, una herència, etc. En aquests casos és important tenir un bon advocat. A continuació posem a la seva disposició una guia dels millors.\nAdvocats en Dodoma per província\nLlistat de advocats pròxims a Dodoma\ngeem attorneys- (Situat a 205.99 km)\nattorney general's office zanzibar- (Situat a 355.61 km)\ntanzania womens lawyer association- (Situat a 366.47 km)\ndar es salaam,, tanzania tanzania Dar es Salaam ,Dar es Salaam ,Dar es Salaam ,Tanzània .\nmalinyi- (Situat a 327.26 km)\nJ&E Legal Research Bureau & Consultancy- (Situat a 301.12 km)\nmatrix attorneys- (Situat a 301.75 km)\nlaw division house- (Situat a 300.26 km)\nimmigration offices moshi kilimanjaro- (Situat a 329.79 km)\nramadhani bakari chemasuet- (Situat a 353.58 km)\nAbenry and Company- (Situat a 364.82 km)


Entorns digitals, llibertat o opressió? | Biennal de pensament 2020 | Ajuntament de Barcelona\n/ Entorns digitals, llibertat o opressió?\nEl progrés són més i més contrasenyes, algú va dir. Més i més interfícies virtuals que solquen el nostre dia a dia, públic i privat, per presumptament fer-nos la vida més fàcil. Tot plegat té implicacions de molts tipus, que afecten des de la construcció del jo a dinàmiques econòmiques globals. Aquest impacte, divers i controvertit, es tradueix en una oferta fecunda d’activitats que s’hi aproximen.\nPolítiques de la ficció tecnològica, la tarda del dimarts 14, compta amb Sheila Sen Jasanoff, professora de Harvard que investiga el paper de la tecnologia i la ciència en la política i la legalitat contemporànies. Junt amb Andreu Belsunces plantejaran com els poders polítics i econòmics s’entrecreuen amb la tecnologia per configurar realitats futures. El mateix dia, però amb temps per desplaçar-nos de Fabra i Coats a La Model, Capitalisme de plataforma no dubta en diagnosticar la tendència monopolística dels mercats tecnològics, amb l’efecte econòmic i també en l’àmbit de drets de la ciutadania que comporta. Els entorns digitals se suposava que ens havien de fer més lliures però els poders econòmics que els controlen muten ràpidament per generar noves jerarquies, sovint ben poc horitzontals.\nL’endemà, un escenari més esperançador, per aspiracional, se’ns presentarà a Ciutat glocal, ciutat digital, que posarà de manifest la conveniència de l’aposta per ciutats intel·ligents, que tendeixin al model fab city, segons el qual els seus ciutadans comparteixen aptituds tecnològiques per resoldre problemes locals i generar nous negocis i serveis. També empeny a la acció que incideix en l’entorn proper l’activitat Barcelona Digital: Cocreant la memòria, ecosistema i economia de la Barcelona digital en clau de diversitat. Serà el dissabte 17 al migdia i consisteix en una reunió, tant real com en línia, on diverses dones generaran diverses activitats que aporten en la construcció digital de diversos aspectes de la ciutat, sempre amb perspectiva de gènere: taules rodones, editatones, projeccions audiovisuals, música...\nSi abans hem esmentat el concepte capitalisme de plataforma, un altre que darrerament formigueja en les coordenades de tecnologia, economia i societat és el de feudalisme digital. És el que combatran la tarda del dia 17 dos activistes tecnopolítics com Claudio Agosti i Simona Levi. Escenaris d'acció col·lectiva contra el feudalisme digital oferirà eines de conscienciació i lluita envers el que anomenen “colonització” d’espais cívics i espais íntims per part de les plataformes digitals.\nLiliana Arroyo i Ingrid Guardiola aporten dues de les perspectives més valuoses (i crítiques) a l’entorn de l’impacte de les tecnologies de la informació i la comunicació en el nostre dia a dia. A la Lleialtat Santsenca oferiran els seus punts de vista en una trobada que porta per títol La falsa neutralitat política dels espais digitals, cap a una dictadura dels algoritmes?


Preciós: ✅ Emotiu missatge de Toni Cruanyes al seu gran mentor\nEmotiu homenatge de Toni Cruanyes al seu mentor en saber que es jubila\nEl mític presentador de TV3 Salvador Alsius plega als 71 anys després de dècades de dedicació a la comunicació en català\nper Eric Mendo dimarts, 21 d’abril 2020 - 16:38h\nToni Cruanyes s'acomiada d'un dels mentors dels Telenotícies de TV3, Salvador Alsius, que ha anunciat que es jubila | TV3\nSalvador Alsius, un dels presentadors més mítics de la llarga trajectòria de TV3 —aviat farà 40 anys en antena—, ha anunciat que es jubila després d'arribar als 71 anys. La decisió, totalment merescuda després d'anys al servei de la comunicació, ha provocat que altres pesos pesants de la televisió a Catalunya hagin volgut acomiadar-se d'ell i desitjar-li el millor en el seu descans.\nEntre les diverses mostres d'amor i respecte de companys de periodisme i de la televisió ha destacat el missatge de Toni Cruanyes, un dels presentadors més populars de la graella actual de TV3 i cara més visible dels seus informatius, precisament on Alsius també va destacar anys enrere. De fet, Cruanyes ha volgut destacar precisament aquesta part de la seva trajectòria per acomiadar-se d'un dels seus mentors.\n«Un homenatge ben sentit al mestre dels Telenotícies de TV3. Bona jubilació Salvador Alsius!» han sigut les seves paraules a la xarxa social de Twitter, on altres reconeguts noms del sector i fins i tot comptes associats a programes han posat la seva pedra per dir «adéu» a Alsius.\nUn homenatge ben sentit al mestre dels #Telenotícies de @tv3cat Bona jubilació! @salvadoralsiushttps://t.co/VIA4vEwQ5z\n— Toni Cruanyes (@Toni_Cruanyes) April 20, 2020\nSalvador Alsius, un dels presentadors de Telenotícies més recordats\nSalvador Alsius i Clavera va llicenciar-se en Ciències Econòmiques i en Ciències de la Informació a la UAB i és doctor en Periodisme a la Universitat Pompeu Fabra. Va exercir com a degà al Col·legi de Periodistes de Catalunya i és professor a la UB i la UPF. A més, compta amb una àmplia trajectòria a la televisió, especialment a TV3 i TVE-Catalunya, i a mitjans de premsa escrita com 'El Món', 'El Periódico' i 'L'Avui'.\nPer al gran públic és conegut especialment per ser la cara visible del Telenotícies, tant en la seva versió Migdia com en la versió de Nit, des de 1984. A més, des de 2014 és membre del Consell de l'Audiovisual de Catalunya.\nEntre les moltes cares conegudes amb qui ha treballat a TV3 des que va estrenar el Telenotícies s'hi troben noms com Àngels Barceló, Toni Cruanyes, Helena García Melero o Mònica Huguet, deixant a tots ells una petita petjada a la seva trajectòria.


La ceba tendra - El Cistell, agricultura ecològica\n08/03/2017 | Els nostres cultius\nAquesta setmana us volem parlar de la ceba tendra, que són cebes convencionals que són collides durant la formació del tubercle i abans de la seva completa maduresa. En canvi, les cebes per cuinar són collides un cop la tuberculització és acabada.\nUn dels avantatges de la ceba tendra respecte a la convencional és que ideal en les amanides, ja que quan es consumeix crua es mantenen molt bé les seves propietats. Si sou amants de l’amanida, preneu nota!\nA més, igual que l’all tendre, la ceba també actua com un antibiòtic natural, i això ens pot anar bé en refredats, bronquitis i fins i tot infeccions de tipus gàstric i intestinal.\nA nivell nutricional, la ceba tendra conté moltes vitamines i és molt rica en minerals. Té propietats antioxidants amb efectes beneficiosos contra malalties cardiovasculars. També és diürètica, relaxant i depurativa i cal tenir en compte que el seu consum afavoreix els nivells de colesterol, ja que permet reduir-ne el dolent i augmentar-ne el bo.


LA FONT DE GRECCIO: El P. Cebrià\nAvui a Montserrat ens ha deixat el P. Cebrià. I em surt d'escriure aquestes ratlles per un home que es feia estimar. Monjo savi, amic de la profunditat. Persona propera, obert a tothom. Com aquest arbre de la fotografia, el P. Cebrià era com un arbre que acull al seu redós tothom qui s'hi vulgui ajocar. Un home generós, ple de bondat. Els seus coneixements amplíssims en el camp de la teologia no el van fer pas una persona tancada, jo diria que al contrari: sabia apuntar l'essencial, i relativitzar allò que era secundari. S'admirava de les coses bones dels seus germans de comunitat, i de fet, de la bondat de tota persona. No havia perdut aquest sentit de meravella que a vegades els adults oblidem amb els anys. I reprenent la imatge de l'arbre, podríem dir que tothom s'hi podia sentir acollit perquè era un arbre frondós i, sobretot, molt ben arrelat en el Crist. Aquest n'era el secret.\nGràcies, Cebrià. T'estimem.\nNuria (Fenix) 5 de gener de 2016, a les 19:44\nSergi D’Assís !! Bonic record per el P. Cebrià. Ens has compartit l’estima que li tens,es palpable en les teves paraules escrites .\nJo només hi havia parlat (una bona estona) una sola vegada,i va ser en un banc de la plaça un dia d’inici d’estiu .El vespre, quant la tranquil•litat abraça Montserrat.\nJa se’l veia malat ,no obstant la seva mitja rialla i el seu afable caràcter van donar acolliment a la meva salutació”” bona nit P.Cebria,passejant una mica? “.La seva manera de fer propera ,feia que les persones ens hi apropessin ,saben que sempre tindríem una bona resposta. Puc dir que va ser un regal parlar una estona amb ell....\nP.Cebria , bon viatge cap els estels . ..la seva llum el guiaran ,cap a la Pau en Crist !!!\nEl meu condol per la seva pèrdua ,a tota la Comunitat de Montserrat.\nMarta 5 de gener de 2016, a les 21:19\nT'acompanyo en el sentiment, no el coneixia directament però per amics sé que és ben real el que expliques d'ell. El meu condol a tota la comunitat.\nM. Teresa 5 de gener de 2016, a les 22:00\nLes teves paraules ens apropen el P. Cebrià. Que ell ens sigui llum en el nostre camí. El nostre condol a la comunitat i us acompanyem en la pregària\nSor Rosa, filla de la Caritat 5 de gener de 2016, a les 23:14\nEl meu condol Sergi! Sempre costa perdre un germà estimat, però tenim l'esperança que desde el cel ens acompanya i que ara podrà fer moltes més coses al costat de Déu. En comunió amb tota la comunitat de Montserrat.\nUnknown 5 de gener de 2016, a les 23:35\nEl meu tiet ha estat un gran home. Un sabi. Un home bo. Un treballador incansable. Quan tot ens allunyava d'aquella esglèsia, ell te l'apropava novament amb tanta bondat i amb tanta generositat que,hores d'ara, es fa difícil poder transmèter tot el que ell ens va donar. Com va dir una tieta seva, benedicitna, en apropar-se el final de la seva vida:me'n vaig amb el "jefe". Crec que ja el deu haver trobat. Descansa en pau tiet...amic.\nSergi d'Assís 6 de gener de 2016, a les 10:33\nAls nebots us estimava molt! Ell desitjava que tots poguéssiu compartir la seva fe en Jesús. Però després d'expressar aquest desig, sempre afegia: "Però són molt bones persones!!". I quan deia això, es notava que us estimava molt. Felicitats per haver tingut un tiet així.\nSergi d'Assís 6 de gener de 2016, a les 10:36\nMoltes gràcies per tots els condols! Els qui de tant en tant comenteu haureu vist que n'he publicat un que no conté nom. És un nebot del Cebrià, i em sembla més que justificat publicar-lo per la seva qualitat, i per tant, fer aquesta excepció amb un nebot seu.\nBenet 6 de gener de 2016, a les 14:12\nEstimat Sergi, el meu condol més profund per la mort d'un Germà de la Comunitat que, com es pot veure en les teves paraules, es feia estimar de veritat. Que descansi en pau.\nMercè Solé 6 de gener de 2016, a les 22:18\nUna abraçada, Sergi. Jo no el coneixia, però n'havia sentit a parlar molt, i molt bé. Aquesta mort coincideix en el temps amb la del fill d'uns amics, que fa molt pocs dies ha mort d'accident: 32 anys i una vida intensa i compromesa. Em consola pensar que els joves i els savis s'acompanyen mútuament en la vida i en la mort. Viure simultàniament el dolor, l'agraïment i l'esperança sembla un contrasentit... però no ho és. El meu condol a una comunitat que sempre esdevé consol per a tothom qui s'hi adreça.\nSergi d'Assís 9 de gener de 2016, a les 12:39\nMoltes gràcies Benet i Mercè!


Ahir per la tarda, cap a les 19'15, va haver-hi un casament de "niños bien" al Jardí. Fins aquí, tot normal... normal si tens diners com qui té porus a la pell. En fi. Per davant de taquilla van desfilar espècimens de tot tipus: pingüins de diversos colors i tamany, ocells diversos (i sí, més d'una urraca...), panses per tots els gustos i un llarg etcètera. Vaja, la "flor y nata" de la "higher-class" de Barcelona (era com veure Gossip Girl però a la catalana amb accent de Vallecas). No m'entretinc en els detalls, encara que tampoc n'hi ha gaires: el panorama anava de mal en pitjor. Ni jo tinc tan mal gust, paraula. Total, que es van quedar allà fins a les tantes de la matinada; crec que tenien llogat el Jardí fins a les 5.00, no sé. Doncs bé, per a UNA de les assistents, la nit o, més aviat, el "despertar de la bèstia" no se li ha posat gaire bé XD. A veure com explico això sense que m'agafi un atac de riure... aquest matí ens han trucat un dels "high-class" preguntant si havíem trobat un anell mentre "hacíamos labores de limpieza"...\n- punt 1: la neteja anava del vostre compte, a nosaltres no ens hi fiqueu.\n- punt 2 : no estem allà per recollir els vostres missatges ni per "ir llamándonos", vale?\n... un Anell amb una "pedra" blava marcada amb un escut d'armes, l'Escut Familiar. Evidentment, els hem dit que no; no hem trobat cap anell que reuneixi aquestes característiques. Ens han deixat un telèfon de contacte i un "ya nos iremos llamando, eh?". Bé, al cap d'una hora o així, ha aparegut per taquilla una Camisa Lacoste botonada a un home. La Camisa, i el seu home, ens ha dit que estaven molt, molt, molt preocupats per l'Anell, que l'estat d'ansietat en el que es trobaven només era comparable a l'adéu a Valentino. Muy, muy mal. Ens ha matat a preguntes del tipus "¿pero habéis limpiado bien?", "¿pero os habéis fijado en todos los rincones?", "y el equipo de limpieza, ¿ha hecho lo que debía?" i, així, fins que he deixat a la camisa i a l'home regirant tots els racons propers als banys i he anat a seure a taquilla per riure amb la Sònia.\nLa Camisa i el seu home estaven indignats... "Es que el Anillo lleva entre nosotros tres generaciones, ¿vale?. Estamos muy preocupados." Si, ja ho noto. Només li ha faltat (a la Camisa) demanar-me que m'apugés les mànigues i remenés entre la porqueria dels canals que recullen l'aigua bruta del llac a veure si trobava l'Anell del dimoni... ai no! perdó. Vull dir, l'Anell de la Senyora la qual té una Camisa (i l'home que l'ocupa). Resulta que la Senyora va treure's l'Anell per rentar-se les mans i va oblidar posar-se'l de nou, deixant-lo sol i desemparat al lavabo. Bé, el més lògic i, evidentment, també el més probable (Principi de Parsimònia) es que algú de la festa entrés darrere seu i... pa' la saca! Però no! La culpa havia de ser nostra; per haver netejat massa bé!! I mira que li he dit que el servei de neteja no vindria fins la tarda... i ell, tant si com no, que al netejar se'ns hauria passat. L'home d'aquesta Camisa no hi tenia cera a les orelles, no; i tenia ciment ràpid! Al final, i com és evident, ni Anell ni res.\nI perquè us explico jo la desgracia d'aquest pobra família? Doncs mira, perquè m'ha semblat d'allò més divertit XD... s'ha de ser burratontadeta per oblidar una relíquia com l'Anell... molt burratontadeta. Està claríssim que els hi han robat, by the face... però si no ho volen admetre, problema seu; com més triguin en canviar de fase, més dolor sentiran davant la pèrdua.\nIiiiiiiiiiiiiii d'aquí bé el títol de l'entrada "La millor nit de la teva (meva) vida": gràcies a la teva estupenda imprudència mentre era de nit i t'ho passaves bé, m'has alegrat el dia. Al final, resultarà que els "niños bien" també coneixen el significat de la paraula "altruisme", ja.\nM'hauria d'haver dut la càmera de fotos... així encara seria més evident que, els diners, no fan la bellesa: quan s'està podrit, s'està podrit, no hi ha maquillatge que ho amagui. Gràcies a les Deesses, als "voltants" d'aquesta colla de voltors tot és lleig; no hi ha maquillatge possible. Però a mi tant m'és, jo opino per lliure i crec que... SOU TOTS MOLT MACOS! Adéu!!\n俺は天才だ!... si Hanamichi: tots reconeixem el teu mèrit.


JD WILLIAMS FA CAP A LES DONES COMPRADORES AMB UN INTERÈS DEL 40% MENTRE QUE ELS NOIS PAGUEN NOMÉS UN 25% A LA SPIN-OFF JACAMO - NOTÍCIES DINERS\nJD Williams fa cap a les dones compradores amb un interès del 40% mentre que els nois paguen només un 25% a la spin-off Jacamo\nEls llocs de compres del CATÀLEG han estat acusats de discriminació i ànim de lucre després que es va comprovar que estan cobrant legalment a les clients femenines un tipus d'interès del crèdit més alt que als homes.\nDe manera semblant a les tàctiques que utilitzen les targetes de botigues, que l'expert en estalvi de diners Martin Lewis es refereix com 'el deute del diable', JD Williams cobra als clients una taxa d'interès elevada per comprar ara i pagar més tard.\nEl catàleg i el lloc web de JD Williams inclou roba de moda femenina de les millors marques, com ara Hunter, Monsoon i Toms.\nPerò The Sun pot revelar que el catàleg de roba de dona i de compres per a la llar cobra un interès del 39,9% TAE, mentre que el seu lloc web germà que flagella roba d'home cobra molt menys.\nJacamo, el popular lloc de compres promogut per l'antic capità de cricket d'Anglaterra Andrew Flintoff, cobra interessos només del 24,9 per cent.\nAixí, l'empresa propietària dels dos llocs, N Brown, està cobrant efectivament més a les dones pel crèdit que als homes.\nNo hi ha cap suggeriment que Flintoff aprovi de cap manera això i no s'ha pogut contactar amb ell per fer comentaris.\nLa sorprenent diferència de costos significa que les clients femenines que gasten 150 £ a JD Williams tornarien un 60 per cent més en interessos durant un període de dos anys que un client masculin de Jacamo.\nL'excapità de cricket d'Anglaterra Andrew Flintoff és un ambaixador de la marca de Jacamo i té un nom de roba que porta el seu nom al lloc web.\nEls clients que gasten 150 £ a JD Williams i paguen el saldo durant dos anys paguen un total de 220,08 £ pels seus productes.\nAixò són 70 £ més que l'import original gastat.\nPerò els compradors de Jacamo que gasten la mateixa quantitat tornarien 191,96 £, això és només uns 40 £ més del que gastaven originalment. .\nAquesta jaqueta de motard de cuir gris pàl·lid de 150 £ costaria als clients de JD Williams més de 220 £ durant dos anys\nAixò vol dir que les compradores destinen 28,12 £, o un 60 per cent, més en interès que els homes.\nI perquè les empreses que ofereixen crèdit només han d'indicar el seu interès TAE 'representatiu' -el que han d'oferir almenys el 51 per cent dels seus clients-la resta dels seus compradors podrien estar pagant molt més.\nAquesta jaqueta Under Armour de 150 £ costa als clients de crèdit de Jacamo molt menys del que pagaria JD Williams\nJustin Modray, fundador de Candid Financial Advice, va dir: És impactant veure que la mateixa empresa matriu cobra una taxa molt més alta al crèdit destinat a les dones que als homes.\n“Això sembla un cas clar de discriminació i especulació.\nEl cost d'aquest vestit o parell de botines de botó augmenta molt més ràpidament a JD Williams que els articles amb el mateix preu a Jacamo\nEn una gran victòria de la campanya Stop the Credit Rip-Off de The Sun, l'organisme de control de serveis financers ha anunciat plans per reprimir les empreses de catàleg a partir de la primavera vinent.\nHauran de tenir molt més clar el cost real de comprar ara pagar ofertes posteriors i ajudar els clients amb deutes persistents a pagar-lo més ràpidament.\nNO volem mai que pagueu més del doble de l'import que heu demanat, ja sigui per un sofà nou o un préstec per ajudar-vos a pagar les vostres factures.\nÉs per això que The Sun ha llançat una campanya que demana un límit al cost total dels préstecs de lloguer amb compte propi i dels préstecs a domicili al doble del preu original o de l'import del préstec.\nEn una victòria important per a la nostra campanya, l'organisme de vigilància de la ciutat, l'Autoritat de Conducta Financera, està consultant sobre el moviment, que podria entrar en vigor l'abril de 2019.\nTambé està prevista una repressió contra el deute de targetes de catàleg i botiga.\nEl regulador proposa els següents canvis:\nExplicar clarament als compradors les implicacions i els costos de no pagar en un període d'oferta\nInformar als clients quan els períodes d'oferta estan a punt d'acabar i fomentar el reemborsament\nDóna als compradors més paraula sobre si es canvien els seus límits de crèdit\nOferir més ajuda als clients amb dificultats financeres\nAjudeu els clients amb un deute persistent a pagar més ràpidament\nÉs hora d'aturar l'estafa de crèdit. Feu clic aquí per signar la petició.\nModray va dir: Quan es tracta de targetes d'emmagatzematge i catàleg, les empreses generalment semblen cobrar tant com poden escapar.\nEmpresa matriu N Brownté 4,45 milions de clients actius.\nAl voltant del 8,7% dels seus clients amb comptes de crèdit estan en mora i al voltant del 40% només fan els pagaments mínims dels seus préstecs cada mes.\nJames Daley, fundador de Fairer Finance, va dir: Sembla molt estrany que N Brown estigui cobrant molt més pels clients d'una marca que per una altra, i el 40 per cent és massa alt per a aquest tipus de crèdit.\nJacamo cobra un interès elevat, però les dones paguen encara més a la marca germana JD Williams\nEl grup va guanyar 922 milions de lliures de vendes l'any passat, uns 270 milions de lliures dels quals provenien dels serveis financers que ofereix, com ara acords de crèdit i assegurances.\nUna de les principals preocupacions és que aquest tipus de productes de crèdit al punt de venda animen la gent a demanar préstecs quan potser no és la millor decisió per a ells.\nEl lloc web de JD Williams posa èmfasi en la practicitat del seu compte de crèdit per als clients.\nOfereix alertes quan els usuaris arriben al seu límit, recordatoris de pagament útils i la possibilitat de comprovar el vostre saldo sobre la marxa perquè els clients tinguin sempre el control.\nQuants interessos pagueu per les vostres compres al catàleg?\nMalgrat això, no se'ls informa als clients quin serà l'import total que pagaran quan treguin crèdit durant un període prolongat.\nDaley va afegir: Crec que les empreses que ofereixen aquest tipus de crèdit al punt de venda haurien de veure's obligades a oferir als clients l'oportunitat de comprar, potser proporcionant detalls de les tarifes mitjanes juntament amb la seva oferta o dirigint els usuaris a un lloc de comparació per comparar ofertes.\nMentrestant, a Jacamo, el focus se centra en els avantatges i la conversa amb ofertes de descompte, lliurament gratuït, bonificacions d'aniversari i descomptes exclusius només perquè podem.\nDaley va afegir: La majoria de la gent podrà obtenir crèdits significativament més barats en altres llocs.\n'El préstec a aquests tipus elevats podria consignar els clients al deute durant molt més temps i deixar-los pagar centenars de lliures més en interessos del que necessiten.\nOn viu la Kathy Lee Gifford\nComentant en nom de JD Williams i Jacamo, Stuart Daniels, director de risc de crèdit i frau de l'empresa matriu N Brown, va dir: Quan vam reduir significativament les nostres TAE de Jacamo i JD Williams l'any passat, el nostre objectiu era ampliar l'atractiu del nostre oferta de crèdit.\n'Les TAE escollides van formar part d'una prova per entendre fins a quin punt els tipus d'interès més baixos atrauen més clients de diferents grups demogràfics'.\nVa afegir: No estem obligats a proporcionar un exemple de 'cost total del crèdit' quan anunciem el nostre compte de crèdit, tot i que proporcionem un exemple representatiu en el procés de configuració del compte un cop el client hagi registrat el seu interès en el compte de crèdit i abans que aplicar.\nDaniels va dir que més de la meitat dels clients de l'empresa paguen amb una targeta de crèdit o dèbit i que l'obertura d'un compte no vol dir que els clients incorrin necessàriament en interessos, ja que poden pagar el saldo íntegre en qualsevol moment.\nquants anys té el fill de reba mcentire\nMeryl Streep a la presó\nloni anderson bob flick\nel repartiment de full house es va portar bé


Parlem amb l'ex-secretari de la Comissió de Llengua del Col·legi d'Advocats de Barcelona sobre la polèmica invitació del fiscal Javier Zaragoza i sobre la seva baixa d'Esquerra Republicana de Catalunya\nJosep Cruanyes (el Masnou, 1952) és advocat i historiador. Ara és president de la Societat Catalana d’Estudis Jurídics i fou secretari de la Comissió de Llengua Catalana del Consell del Col·legis d’Advocats de Catalunya, d’on encara és membre actiu. La junta de l’entitat, presidida per Maria Eugènia Gay, aquests dies ha estat al centre d’una forta controvèrsia per la invitació del fiscal Javier Zaragoza, un dels ideòlegs de la persecució judicial contra els presoners polítics independentistes. Cruanyes, una de les veus que ha criticat amb duresa la decisió de la junta, ens explica el seu parer sobre la polèmica. També hi parlem sobre els detalls de la seva baixa de militància d’Esquerra Republicana de Catalunya, que va anunciar no fa gaires dies, just després de cessar el seu mandat com a vice-president de l’Assemblea Nacional Catalana.\n―La degana del Col·legi d’Advocats, Maria Eugènia Gay, i la junta, han rebut moltes crítiques internes per haver convidat el fiscal Zaragoza. Haurien de dimitir?\n―Darrerament han passat coses molt greus en el funcionament de certs judicis que han afectat el dret de defensa i la junta del col·legi no ha dit mai res. Això és molt greu. Si pretenen, com fan ara, jugar a ‘l’equidistància’ i dir que tothom es pot expressar, molt bé, però és inadmissible de rebre, amb total normalitat, en un congrés d’advocats, un dels protagonistes de la vulneració de drets en el judici del procés i en alguns altres. Hi ha una línia vermella: el respecte als drets fonamentals. Per això molta gent ha demanat la dimissió de la degana. El paper del col·legi no ha de ser aquest.\n―Un comunicat de la Comissió de Defensa del col·legi recorda que Zaragoza ‘és el més fidel exemple del lawfare‘, és a dir, ‘d’emprar informació falsa i tòrcer el dret i la llei per tal de dur gent innocent a la presó’. Convidar-lo és participar en la repressió?\n―És normalitzar-la. Els òrgans de justícia i la fiscalia, que hi són per a garantir els drets dels ciutadans i la legalitat, la torcen i manipulen els fets amb informes falsos per a justificar la repressió. Ho va dir un informe del grup de treball de detencions arbitràries de les Nacions Unides, que constatava una actuació conjunta i coordinada de persecució de l’independentisme per part de fiscalia, de la judicatura i del govern de l’estat. El col·legi hi és per a garantir que els ciutadans tinguin judicis justos. No es pot consentir que això es trenqui, que la fiscalia es posi, com ha demostrat el senyor Zaragoza, a manipular la justícia per a perseguir de manera política i ideològica.\n―Aquest problema és exclusiu d’aquesta junta?\n―El col·legi ja fa massa anys que no es pronuncia sobre fets jurídics importants per a la societat, d’acord amb una suposada neutralitat. Es diu que els col·legis no es poden pronunciar sobre segons què. Això és una bajanada absoluta. El col·legi té obligació de pronunciar-se sobre allò que afecta el seu àmbit. Aquest col·legi té una tradició històrica de participar en la societat denunciant les vulneracions de dret. Al final del franquisme, per exemple, hi va tenir un paper important donant cobertura als advocats a qui s’atacava el dret de defensa. I això s’ha perdut. Ja va començar fa deu anys, quan va haver-hi la sentència de l’estatut i el col·legi no es va pronunciar.\n―A més, l’acte serà presentat per l’advocat José María Fuster Fabra. Com és que la junta emblanqueixi l’extrema dreta?\n―La junta diu que això és una qüestió de la Comissió de Penal,que ho ha decidit, però la junta ha de tenir una opinió sobre els actes oficials i com es presenten. No pot ser que es facin d’aquesta manera. Tal com és configurat aquest acte, és un acte de propaganda d’extrema dreta i de suport al personatge, a la fiscalia i a la repressió. Hi ha molts advocats que entenem que el col·legi no pot rentar-se les mans perquè si no fa res abona aquesta situació. Per això hem demanat que se suspengués l’acte.\n―En un comunicat, la Secció de Dret Lingüístic recorda que en el judici contra el procés es van vulnerar els drets lingüístics, entre més drets, amb l’ajuda de la fiscalia.\n―Sí. Els advocats van demanar que els processats poguessin parlar en català. El tribunal ho va acceptar però va dir que no faria traducció simultània, sinó consecutiva. És a dir: algú parla, s’atura, l’intèrpret ho tradueix, l’altre continua parlant, i així successivament. Això fa perdre la frescor de la paraula, és clar, i la llei diu que la traducció ha de ser preferentment simultània. En el cas dels testimonis, la llei també estableix que poden parlar en una de les llengües oficials. Però el tribunal no els va deixar cap opció i, fins i tot, als qui ho van demanar els van amenaçar amb un processament. I tot això amb l’assentiment de la fiscalia, que té la funció de preservar els drets dels ciutadans, també en aquest cas, i no ho va fer. Va assentir davant la discriminació lingüística.\n―I el col·legi no va dir res.\n―No. Eren qüestions que afectaven al dret de defensa i de tenir un judici just. Totes les interpretacions respecte de la llibertat provisional, per exemple, van ser monstruoses. I el col·legi va callar. I no pot dir que no ve d’aquí, perquè afecta directament la seva funció. Havia de defensar els advocats perquè poguessin exercir amb plenitud els seus drets. Quan hi ha irregularitats greus, el col·legi ha de fer sentir la veu de protesta.\n―D’una altra banda, fa poc que vau anunciar que havíeu abandonat ERC perquè dieu que no defensa les institucions.\n―Ha estat un desacord acumulatiu. D’una banda hi ha la qüestió política, respecte de les institucions. He discrepat absolutament amb decisions que ha pres ERC com ara la retirada de l’escó al president de la Generalitat. També crec que el parlament ha tingut actituds molt febles. Contra els atacs greus que ha rebut l’autonomia de Catalunya, la reacció ha estat molt tova. També estic en desacord amb la manera com el govern afronta les qüestions de memòria històrica i llengua. Sovint tenen posicions respecte de la memòria molt propagandístiques que no tracten qüestions de fons. La memòria no són actes simbòlics, sinó reparació de les víctimes. Jo, que vaig ser a la Comissió de Memòria d’ERC, ara estic en desacord amb moltes de les posicions que ha anat adoptant.\n―Què us sembla, d’una altra banda, el tomb discursiu del partit? L’abandonament de la defensa oberta de la unilateralitat, la voluntat d’eixamplar la base i dialogar…\n―Moltes vegades no entenc què pretenen. Una de les coses que critico és que jo he estat en reunions d’alt nivell, he sentit què s’hi diu i després allò que es fa no hi té res a veure. Es parla molt, es diu molt, però els fets no tenen res a veure amb les consignes i els plantejaments. Per això no entenc cap on va Esquerra Republicana. També he estat molt en desacord amb l’enfocament de la lluita antirepressiva. Entenc que ERC i totes les organitzacions rebessin un cop fort i pesés molt. Però crec que no es planta cara a la repressió com s’hauria de fer. Per por. No hi ha cap més explicació.\n―Quines contradiccions heu observat, respecte d’aquestes reunions, per exemple?\n―Hi he sentit dir que ERC no es creu la voluntat de diàleg amb el govern espanyol i que calia posar-lo en evidència. I després emprenen unes negociacions i sembla que no se’n recordin. Si en aquell moment es deia que el govern espanyol no voldria negociar mai, i això conduïa a defensar la unilateralitat, ara no s’entén una reacció tan tova. I menys tenint en compte les bufetades. El govern espanyol ha arribat a humiliar ERC. Ho hem vist, per exemple, en les negociacions amb el PNB, que si més no n’ha tret beneficis de govern.


Fires i productes - El Temps\nFires i productes\nMallorca són també els seus productes. Cada poble o ciutat s’ha volgut especialitzar, no només en els últims temps, a difondre i promocionar el consum d’uns determinats menjars, peces de vestir, eines i tot d’un seguit de béns que fan coincidir la seva difusió amb les fires locals, vertaderes dinamitzadores de l’economia i de la cultura.\nL’economia de la Mallorca moderna ha canviat profundament durant els últims cent anys. El turisme ha tingut un poder transformador majúscul; ha esdevingut allò que es coneix com un “monocultiu econòmic”, que tanmateix, i per fortuna, no ha aconseguit arrasar-ho tot. Això fa que, en part, moltes indústries hagin desaparegut o s’hagin hagut de refer, sovint dins la dinàmica d’una recuperació de l’artesania en clau més aviat localista, però de cara a l’exterior, tot buscant que la marca “Mallorca”, acompanyada d’un ressò d’autenticitat, ajudi a la projecció i l’èxit dels seus productes. Cada poble o ciutat pot haver tingut en algun moment un producte típic, sigui de les seves fàbriques o tallers artesans —d’espardenyes, d’embotits, de terrissa— o dels cultius que hi més abundaven: taronges, patates, ametlles. Cada poble té o prova de tenir la seva gran fira, sovint en clara competició amb altres pobles de l’illa. Per exemple, el Dijous Bo d’Inca —la tercera ciutat de Mallorca amb població després de Palma i Manacor—, que se segueix celebrant el quart dijous després del diumenge següent a la festivitat de Sant Lluc, és a dir, el 18 d’octubre, i és així perquè al segle XVI es va pactar així amb els responsables d’una fira similar al municipi de Llucmajor. El Dijous Bo continua sent una de les principals festivitats del pla de Mallorca, una de les fires més grans de l’illa, l’origen de la qual es remunta, per alguns historiadors, a l’època musulmana.\nEl Dijous Bo d’Inca, que convertirà la ciutat en la vertadera capital de l’illa, ve precedit pel seu Dimecres Bo, la vigília, una coneguda cita de festa i disbauxa. Durant tot el dia anterior, la ciutat s’omple de gent, i és ben difícil trobar taula per dinar o sopar als nombrosos i famosos cellers, on encara sol ser habitual demanar per sopar un bon tall de porcella. La zona de més activitat es concentra a la zona del centre, vora del Mercat Cobert i de la plaça de l’Àngel. El Dimecres Bo és una jornada de festa que s’allarga fins ben entrada la matinada, però podem dir que són molts els joves que aquella nit no dormen ni un sol minut. El servei de tren que arriba des de Palma i d’altres pobles fa aquella nit un horari especial, per facilitar l’arribada de la multitud i fer més segur el trànsit per les carreteres. Revetlla de música, de sopar i beure al carrer, de llargues passejades, és el pròleg del dia que el segueix, el Dijous Bo, amb tota la seva càrrega comercial i simbòlica.\nAquell dia, si pretenem arribar a Inca en cotxe, és recomanable llevar-se ben d’hora. A partir del migdia és ben segur que la ciutat estarà totalment col·lapsada, i que ens serà impossible trobar un sol forat per a deixar-hi el vehicle. Si arribem en tren des de la capital de l’illa o d’altres pobles, els combois els trobarem atapeïts, com els metros de qualsevol ciutat occidental en hora punta, cosa a la qual els mallorquins no estan gens acostumats. Inca, aquell dia, té una densitat de població que supera les ciutats de l’Índia més poblades; no és cap exageració. Si pretenen dinar en un celler, val més tenir-hi reserva des de dies abans: si no, haurem de menjar al carrer de qualsevol cosa, o lluitar a colzades a la barra d’un bar per aconseguir un plat de frit mallorquí o de freixura o de variat. Un pla òptim per a un bon Dijous Bo és armar-se de paciència i curiositat i començar a caminar entre la multitud atapeïda, per tots els carrers de la ciutat, ben plens de tota mena d’artesans, comerciants i, fins i tot, d’antiquaris.\nEl Dijous Bo serveix per donar visibilitat a les novetats comercials de qualsevol branca d’activitat: tant podem comprar-hi un tractor, un cavall, una vaca o una olivera com un pot de confitura. Des de fa uns anys, el centre de la ciutat és ocupat pel mercat pagès, on podrem tastar i comprar tots els productes típics de l’illa: sobrassades, embotits i bunyols, a més de roba i espardenyes, tot despatxat per botiguers vestits a l’ampla, és a dir, a l’estil tradicional mallorquí. A les grans places de la ciutat, com la plaça del bestiar, hi ha concursos per premiar el millor verro, truja, etc., al Concurs Morfològic del Porc Negre Mallorquí, que concedeix l’Ajuntament de la ciutat. El Dijous Bo és una meravella, un mareig i un deliri comercial que ens torna a les essències agrícoles i ramaderes de l’economia de l’illa.\nAquesta fira només té lloc un dia a l’any. Però a Sineu, un municipi del Pla de poc més de 3.500 habitants, cada dimecres s’hi fa una fira que ja és una cita indispensable, i que forma part de qualsevol ruta turística mínimament solvent. És un mercat de tradició molt antiga —i ben pocs del planeta ho poder dir— que es remunten fins a l’any 1306, quan el rei Jaume II va instituir-lo. L’àmplia varietat de productes que hi podem trobar justifica la nostra visita: bestiar, flors, eines, maquinaria agrícola, roba, calçat, vi i terrissa, i tota mena de petites coses que poden constituir un regal magnífic, autèntic en el sentit més saborós i local del mot.\nA la plaça des Mercat hi trobarem una exposició d’animals vius singular, perquè està reservada a les races autòctones, no només de Mallorca sinó també de Menorca i Eivissa.\nGairebé tan antic com el mercat de Sineu és el cultiu de la taronja a la vall de Sóller. Està documentat que a finals del segle XVI en aquest indret, un dels més bells de Mallorca, ja s’hi cultivaven taronges, les quals provenen, com sabem, de l’Índia. L’esplendor dels cultius de Sóller va fer que es desenvolupés un producte molt saborós, que va tenir a França una recepció fabulosa. Van ser nombrosos els sollerics que fins i tot van establir-se al país veí com a botiguers i comerciants. Les millors taronges solleriques arriben els mesos de juny i juliol; i fins al punt han distingit Sóller, que s’ha arribat a conèixer tot el seu terme municipal com “la vall dels tarongers”. L’emplaçament del municipi, arrecerat al fons d’una vall que li tapa les ventades i amb una terra feraç i humida, el fan molt adequat per a l’èxit d’aquest cultiu. Poetes com Gabriel Alomar o Rosselló-Pòrcel (o d’altres no tan justament celebrats, com Maria Antònia Salvà o Josep Lluís Pons i Gallarza) han parlat en versos emocionats de Sóller i d’aquesta dolça fruita esfèrica.\nLa manera més carismàtica i memorable d’arribar a Sóller, encara, és amb el tren que surt des de Palma. És una línia privada, una de les poques de l’Estat, i continua funcionant amb uns vagons i màquines d’aspecte antic, com si estiguéssim encara a principis de segle XX, que és quan es va inaugurar el trajecte, després de dècades de debat sobre el seu recorregut i de disputes sobre la seva viabilitat. En total, és un viatge no gaire llarg, d’uns trenta quilòmetres, però per fer-lo necessitarem prop d’una hora. La ruta és memorable: deixem enrere Palma i ens endinsem en els marjals, els alzinars, els camps d’ametllers i garrofers, les oliveres centenàries. El tren ha de travessar més d’una dotzena de túnels i viaductes, enfilant-se en desnivells de la serra de més de dos-cents metres. Convé estar atents al viaducte dels cinc ponts —de més de vuit metres d’altura—, la vista sobre el qual ens permet contemplar un paisatge fenomenal de tota la vall. El viatge se’ns farà curt si ens deixem emportar per la suau sublimitat del que s’hi albira, la serra de Tramuntana, declarada Patrimoni de la Humanitat l’any 2011. Des de dins el tren s’hi poden fer moltes fotos.\nLa ciutat de Sóller té molts incentius: el tren arriba a Can Mayol, una fortalesa del 1606 que ara n’és l’estació; a dins, hi ha una exposició permanent amb quadres de Miró i Picasso. Sobretot és interessant el conjunt de cinquanta peces de ceràmica de Picasso, que pertanyen a la col·lecció privada del magnat de la comunicació solleric Pere Serra. De Miró n’hi ha més d’una trentena de gravats, però el més visible és el gran tapís de l’autor, que presideix l’escala central de l’estació. A Sóller convé fer-hi diverses coses: contemplar la façana modernista del Banc de Sóller, i després anar a Can Prunera, el museu del carrer de Sa Lluna, en el qual sempre hi ha obres suggestives. A més, no hauria de ser possible deixar Sóller sense menjar-nos unes garrovetes del papa, un dolç local d’antiga tradició, la recepta del qual —sempre a base d’ou i sucre…— continua sent secreta, però les podem adquirir a qualsevol pastisseria.\nDes de Sóller, l’itinerari òptim ens mana que agafem el tramvia, també un mitjà de transport centenari, que ens baixarà fins al port en poc menys de trenta minuts. El port de Sóller, circular, natural, encara conserva per sobre de la massificació turística el regust del que era un tradicional poble de pescadors. Dinar-hi o sopar-hi vora el mar, en algun dels restaurants que hi trobarem dedicat sobretot al marisc, al peix i als arrossos, és un pla immillorable. Res més saborós que acompanyar el dinar amb un vi de l’illa, com el de Binissalem.\nEsglésia de Binissalim / Raúl Mahón\nAquest municipi és un dels principals de la comarca del Raiguer; de poc més de vuit mil habitants, és cèlebre pels seus vins, ja coneguts, gràcies a la revifalla d’aquestes últimes dècades, arreu d’Europa. Existeix ja una Denominació d’Origen Binissalem, que obliga que un 30% del raïm sigui de la varietat autòctona coneguda com a “manto negro” —amb aromes de figa, mora i garrova—, d’igual manera que la gorgollassa, una altra varietat local, té marcat en aquest 30% el seu màxim en els vins negres i rosats. A Binissalem s’hi fa cada any la popular Festa del Vermar o Sa Vermada, que va popularitzar-se sobretot a partir dels anys 70 del segle passat de la mà del poeta i dramaturg Llorenç Moyà, que també va fer tot el possible per preservar i promoure el gran llegat històric, artístic i arquitectònic del municipi. Si anem a Binissalem hem d’aturar-nos a la Casa Museu de Llorenç Villalonga, on residia bona part de l’any aquest gran escriptor, un dels noms més justament destacats de la literatura catalana del segle XX.\nSi arribem al poble durant les Festes del Vermar, que s’allarguen fins a les últimes setmanes de setembre, podrem trobar encara algun restaurant on se’ns ofereixin uns fideus del veremar, el plat típic —deliciós, acompanyem-lo de vi jove— que consumien els homes i dones que anaven al camp a fer la collita de raïm.\nVerema a Binissalem\nSi visitem Mallorca els primers dies de juny, no podem escapar l’oportunitat d’arribar a sa Pobla durant la Fira de la Patata, el tubercle que ha fet d’aquest municipi un lloc destacat en l’economia de l’illa. Els dies 1 i 2 de juny el poble s’aboca a cuinar tota mena de menjar a base de patata. Als restaurants i bars del poble hi trobarem des de gelat de coca de patata fins a les tradicionals espinagades de patata, llom i col o fins i tot gotets de crema de patata amb botifarró. Són més de noranta propostes, totes fetes amb patata local, que també podrem acompanyar amb bunyols o cervesa artesana fets a sa Pobla.\nLes fires de Mallorca són exhibicions d’una cultura encara orgullosa dels seus trets d’identitat, que els sap lligar amb l’afany comercial i amb l’hedonisme indispensable dels nostres dies.


Imprimeix Collserola - Activitat especial. Dia de les papallones\nConverteix Collserola - Activitat especial. Dia de les papallones a PDF\nActivitat dins el marc de la celebració del 4t Dia de les papallones. Hi trobareu taules informatives sobre papallones, recull de llibres i contes de papallones, i petits tallers autoguiats per a infants.\nCategories: Collserola, Cursos i tallers, Passejades, Educació ambiental, Biodiversitat, fauna, invertebrats,


dijous, 22 de desembre de 2016 02:51\nEl trenet funciona de 10 a 13.30 hores i de 17 a 20.30 hores\nFins dissabte, encara pots pujar al trenet\nFins aquest dissabte els qui ho vulguin podran passejar-se per Gavà pujats en un curiós trenet. Es tracta del “trenet del comerç” que dins la campanya de Nadal han posat en marxa les associacions de l’Illa de Gavà i la Unió de Botiguers amb el suport de l’Ajuntament de Gavà.\nEl trenet funciona de 10 a 13.30 hores i de 17 a 20.30 hores, excepte el dia 24 que només circularà fins al migdia, i fa 2 itineraris diferents. Un que parteix de l’avinguda Diagonal i acaba trajecte a la plaça Major, i un segon que comença a la plaça Major i acaba a l’avinguda Diagonal.\nD’altra banda, i per tal d’incentivar les compres de Nadal al comerç local, s’impulsen diverses accions de promoció amb rifes. També a Mercagavà, el 24 de desembre, d’11 a 13 hores, hi haurà animació infantil i la possibilitat de lliurar la carta al Pare Noel.\nEtiquetes: Associacions comercials Festa Major d'hivern Festes i tradicions\nDarrera actualització de dimecres, 21 de desembre de 2016 09:06


Setmana 3. David. Mentre bado - L'Apòstrof\n“…com si el viure fos\nquasi diries que ni passaven.”\nSoc en David, un dels socis més recents de l’Apòstrof, un aprenent. Visc a Vilanova i la Geltrú. Sempre he sigut molt de vila i sovint em queixo de la capital, però aquests dies trobo a faltar tot allò que maleeixo: els retards de la Renfe, el menjar preparat, el cafè de màquina, el postureig cultureta i els turistes a la cua del forn. Qui m’ho havia de dir.\nAlmenys menjo millor. Crec que m’he engreixat, i la Tina, la meva companya, m’ha dit que semblo més jove; de fet, em sento físicament més saludable, però el cap…, el cap ja és una altra cosa. Les bones idees em fan fintes mentre bado, circulen desendreçades, llunyanes i bordes i jo, fora de mi, només bado.\nEl temps hauria de passar lent i feixuc; m’ho imaginava així quan començava a assimilar això de confinar-se, però no. Em sorprèn que tot duri tan poc. Ja he d’anar a fer el dinar? Com pot ser? Si gairebé no he produït res! D’aquí a un parell d’hores, tinc una videotrucada amb Quepo i Riseup per seguir dissenyant el nou web de Cultura Viva i no me l’he preparat tan bé com volia. Com s’ha pogut fer tan tard? He perdut el sentit del temps. Deu ser amb les bones idees, a baix a la placeta, prenent el sol mentre riu de la meva fila de badoc.\nHe acabat la videotrucada. Per sort, era una reunió de treball i tots plegats estem força motivats amb el projecte. Va, que ho fotrem bé, això! Vaig a omplir el got de cafè. Ja és mitja tarda i potser no toca prendre cafè, però ja el tinc a la mà. Rumio en Cultura Viva, la cultura més enllà de l’encàrrec, i se’m fa estrany pensar-hi tancat en aquesta habitació. A la pantalla, veig un butlletí del correu on em conviden a diversos espectacles de teatre, circ, dansa, conferències, i em fa recordar que, d’aquí a una estona, Estopa farà un directe a l’Instagram. Per un moment, penso que tinc més accés a la cultura del que mai he tingut. Reculo. Alguna cosa falla, en aquest raonament. Tanco la pantalla de l’ordinador; hi porto massa hores.\nTorno a pensar en això de la cultura i evito mirar la prestatgeria dels llibres. Mai no he destacat per ser un gran lector. Giro la mirada cap a la taula. Castell d’il·lustracions, quadrets i projectes. M’agrada dibuixar. Bado davant el cabal dels rius, les migracions dels ocells, els cicles de la lluna. Cultura viva, doncs? Crec que estic a punt de trobar una idea, però m’assalten algunes preguntes en forma d’interferència. Què hi faig, encara sol, en aquesta habitació? Quin sentit té la cultura si no és comunitària? Pot tenir la cultura forma de fàrmac contra la por d’aquests dies? Aquesta crisi ens portarà a trobar nous formats, canals i eines per fer una cultura més horitzontal i accessible? És potser un moment clau per introduir pràctiques cooperatives i associatives dins del sector cultural per repensar tant la forma de treballar-hi com la forma de rebre-la, la cultura? David, fem el sopar o què? Miro l’hora. Com s’ha pogut fer tan tard? D’un salt, em planto a la cuina. Avui, tortitas. A la ràdio, sona “While you were sleeping ”, de l’Elvis Perkins. M’encanta. Em deixo badar una miqueta més. La finestra entreoberta. La lluna en quart creixent, aquesta setmana. Com un forat de llum, l’ocell hi entra.


Palamós i els germans Roca al Rols de Parella de TV3• Ràdio Capital de l'Empordà\nL'espai de gravació ha estat el paisatge de la Pineda d'en Gori i el tram de camí de ronda amb vistes a Cala s'Alguer i la Platja de Castell\nEl programa de TV3, Rols de Parella, ha escollit el municipi del Baix Empordà de Palamós per gravar el capítol dedicat als germans Roca. Els propietaris del restaurant gironí, El Celler de Can Roca, concretament Joan i Josep Roca, millor cuiner i millor sommelier, respectivament; compartiran taula amb el periodista Llucià Ferrer.\nRols de Parella de TV3 a Palamós amb els Germans Roca | Imatge del programa\nLa direcció del programa ha decidit situar el rodatge en un paisatge cent per cent Costa Brava. D’aquesta manera, l’àmbit municipal de Palamós, ha estat l’escollit. Per ser més exactes, l’espai de gravació ha estat el paisatge de la Pineda d’en Gori i el tram de camí de ronda. Tot unit amb les vistes que des d’allà hi ha de cala S’Alguer i la platja de Castell.\nLa gravació d’aquest espai televisiu s’ha realitzat aquest mes de juny, on el programa ha desplaçat a Palamós tot el seu equip tècnic i de producció, enregistrant les entrevistes a Joan i Josep Roca en diversos punts de l’àmbit litoral de la Pineda d’en Gori.\nL’espai del programa dedicat a parlar de manera més extensa amb els dos convidats, s’ha fet davant d’una taula, parada per a dinar, i ubicada en el mirador de S’Alguer que hi ha a la Pineda d’en Gori, on compartint un àpat, la conversa i les reflexions permetran descobrir als espectadors moments i situacions que els germans Roca han compartit al llarg de la vida.\nL’àpat servit durant el programa, s’ha elaborat al “food truck” de “Rols de parella” pels xefs Carles Tejedor i el mateix Joan Roca. El programa s’emetrà aquest dijous a les 22:30h pel canal de la televisió pública de Catalunya, TV3.\nArticle anteriorCanvi en la tònica del temps\nArticle següentJosh Homme i el seu bigoti protagonistes del nou vídeo de Jake Shears


Petrechema (2.371 m.) hivernal\nEnviat per Marc el Dimecres, 07/01/2015 - 19:18\nAmb menys neu del que prevéiem sortim del refugi de Linza i prenem el camí de França cap a l'est fins un marcat coll on ja veiem la carena que ens portarà al cim. Amb trams pelats, d'altres amb neu i també passos sobre gel enfilem fort per la bonica aresta fins al cim fronterer, on gaudim d'immenses vistes sobre els pics nevats del sector més occidental dels Pirineus. Tornem pel mateix camí, amb alguna petita variant per fer-lo paisatgísticament encara més interessant.\nCanigó (2.784 m.) per la cresta de Gasamir\nEnviat per Marc el Dissabte, 25/10/2014 - 14:00\nSortim des del refugi de Marialles i avancem pel camí normal fins passada la cabana d'Aragó. Llavors enfilem pel dret, sense camí i en forta pujada cap al pic de Gasamir, on comença la cresta. Iniciem la progressió en suau baixada, grimpant entre blocs de granit. Al tram central trobem una successió de gendarmes amb els passos més complicats, grimpades aèries (III+), un ràpel i flanquejos exposats. L'última part de la cresta és més espectacular que difícil, amb un tram vertical i molt aeri. Des del cim baixem per la xemeneia i seguim el camí habitual.\nMalh de Bolard (2.750 m.) per la cresta des Cingles\nEnviat per Marc el Dilluns, 20/10/2014 - 14:00\nSituats a Montgarri planegem fins l'Arriu deth Horcalh i comencem a remuntar la llarga Ribèra d'Òrla fins assolir el port del mateix nom. El paisatge suau del vessant aranès contrasta amb les abruptes parets del Coserans, i grimpem ara per una cresta aèria. Anem encadenant trams caminant i trams de grimpada fàcil (II/II+). Assolim el Tuc des Cingles i cavalquem sempre pel fil pujant i baixant agulles i promontoris, amb algun pas delicat. Un darrer tram més dret ens situa dalt del cim. Baixem pel fons de la vall, entretenint-nos a les antigues mines d'Horcalh.\nBachimala (3.177 m.) per la cresta\nEnviat per Marc el Divendres, 22/08/2014 - 14:00\nSortim del refugi de Tabernés i remuntem el riu Zinqueta fins al port de la Pez, on pugem fort per la carena fins assolir els cims bessons de la Pez. Comencem la cresta grimpant i desgrimpant, amb algun pas més escabrós fins al pic l'Abeillé. La cresta esquistosa gira al sud, i sempre per damunt dels 3000 m. anem cavalcant sobre un terreny aeri assolint diferents puntes. Una forta pujada descomposta ens deixa al cim principal, i encara continuem per un tram exposat cap a la punta del Sabre. Entre boires baixem seguint la cresta fins als suaus lloms de Las Trallas.\nEnviat per Marc el Dissabte, 19/07/2014 - 14:00\nLes bordes de Lapre estan situades en un petit replà idíl·lic suspès sobre la capçalera de les valls d'Àneu. Des d'aquí comencem una caminada que remunta tota la vall d'Airoto, resseguint el riuet i fins arribar a l'ampli estany del mateix nom, clos al fons d'un circ envoltat de muntanyes. Al costat de l'estany hi ha un petit i acollidor refugi lliure. Excursió fàcil i molt bonica a una vall poc coneguda, al límit amb l'Aran.\nEnviat per Marc el Divendres, 04/07/2014 - 14:00\nLa coma de la Muga és el gran embut que encapçala la vall del Bastareny, i just a sobre trobem l'indefinit cim del Puig Terrers. Sortint del peu de les fonts del Bastareny prenem el camí d'Oreis i seguim fins a la Muga. Investigant un rastre de camí ens emboliquem i acabem pujant marges a través fins a dalt la serra de la Moixa. Seguim fins a Tancalaporta i el cim. Reseguim la carena en descens fins al Pas de la Cabra i per terreny molt dret baixem als Cortalets, on ja trobem camí més bo.


Adjudiquen per 1,5 milions d'euros les obres de reforma i ampliació de l'hospital de dia del Santa Caterina - Empordà\nAdjudiquen per 1,5 milions d'euros les obres de reforma i ampliació de l'hospital de dia del Santa Caterina\nEs tracta d'un projecte que duplicarà la capacitat de l'actual servei\nRedacció Salt 20.11.2020 | 06:30\nAixí serà un dels espais del projecte de reforma i ampliació de l'hospital de dia de l'Hospital Santa Caterina IAS Girona\nAixí serà un dels espais del projecte de reforma i ampliació de l'hospital de dia de l'Hospital Santa Caterina\nL'Institut d'Assistència Sanitària (IAS) dotarà al Santa Caterina de Salt d'un nou hospital de dia amb el projecte de reforma i ampliació del servei actual.\nEl projecte executiu i l'obra, que començarà a principis d'any, s'han adjudicat a l'empresa Serveis Obres i Manteniment SL per un import de 1.529.182,07 euros, amb l'IVA inclòs. Es preveu que l'obra estigui enllestida abans que acabi l'any 2021. Amb la reforma i ampliació de l'hospital de dia es duplicarà la capacitat de l'actual servei.\nEl projecte bàsic arquitectònic, dissenyat per l'estudi Albert Vitaller Arquitectura SLPU, abasta una superfície construïda de 1.276,05 m2. Les obres de reforma i ampliació es faran sobre el servei actual que es dimensionarà pel soterrani del centre, en l'actual espai de l'arxiu de documentació mèdica, que quedarà properament alliberat. Es construirà un nucli vertical d'escales i ascensor sobre el pati existent que comunicarà les dues plantes, de manera que tot el servei quedarà ben integrat en l'actual estructura del centre hospitalari.\nEspais del projecte de reforma i ampliació de l'hospital de dia de l'Hospital Santa Caterina - IAS\nLa planta baixa, amb un superfície total construïda de 475,75 m2, es destinarà a la recuperació dels pacients d'una cirurgia major ambulatòria i de proves diagnòstiques (endoscòpies principalment), així com a la preparació del pacient abans d'una intervenció quirúrgica.\nAquesta part del futur hospital de dia comptarà amb els espais comuns adients a l'activitat assistencial que s'hi duu a terme (control d'infermeria, sala d'espera, espais exclusius dels professionals així com àrees de magatzem, de neteja i rebuig, i serveis per als pacients, principalment), amb un espai propi per a la unitat de preparació abans de la intervenció (UPAI), diferents punts d'atenció al pacient quirúrgic i sis boxos polivalents.\nLa planta soterrani, sobre una superfície total construïda de 800,30 m2, acollirà tres sales de tractament diferenciades. Una per als tractaments propis dels pacients oncològics de l'àrea de referència, d'acord a la complexitat i necessitats d'atenció assistencial; una altra per al pacient mèdic-quirúrgic i clínica del dolor, i una tercera sala dirigida al pacient amb patologia crònica respiratòria, cardíaca o neurodegenerativa. Aquesta àrea disposarà de sis boxos polivalents.\nEn aquest nou espai de la planta soterrani s'hi ubicaran els gabinets propis d'exploració, amb un d'específic per a les proves pneumològiques i dos gabinets més de tipus polivalent, a més de tres consultes. Als gabinets s'hi realitzen les proves diagnòstiques de suport a l'activitat, ja sigui de manera ambulatòria o durant l'hospitalització.\nEl projecte s'ha dissenyat en funció de l'anàlisi de l'activitat actual i de l'evolució demogràfica prevista .\nCreixement de l'activitat\nLa cirurgia major ambulatòria (CMA) és aquella que no requereix l'ingrés del pacient, i que en poques hores la persona és intervinguda i donada d'alta. La CMA més freqüent a l'Hospital Santa Caterina correspon a les especialitats d'oftalmologia, traumatologia, cirurgia general, cirurgia pediàtrica, ginecologia, cirurgia vascular, urologia, i otorrinolaringologia i són les hèrnies, les fimosis, les extirpacions de tumors benignes de mama i sobretot cataractes, les intervencions més habituals. En els últims sis anys, l'Hospital Santa Caterina ha incrementat la cirurgia sense ingrés en més d'un 37%, registrant al 2019 més de 3.800 intervencions\nL'any 2019, l'hospital de dia va dur a terme 15.991 sessions, que suposen un creixement del 10% en relació amb l'any anterior (14.542 sessions). S'hi van atendre més de 5.300 pacients. En relació amb l'activitat dels gabinets, l'any 2019 s'hi van realitzar un total de 66.222 proves, nombre que correspon a un creixement de més del 9% en relació amb l'any 2018, en què es van registrar 6.718 proves diagnòstiques, amb un pes important dels serveis d'oftalmologia i cardiologia.


«Esperit, cap on guies les nostres Esglésies?» (2). Una Església que anuncia Jesús, el Senyor | Tarraconense\n«Esperit, cap on guies les nostres Esglésies?» (2). Una Església que anuncia Jesús, el Senyor\nData: 7 de febrer de 2021\nA la Carta Dominical del darrer diumenge, proposàvem de glossar i comentar durant unes quantes setmanes el document dels bisbes de Catalunya del mes passat, publicat a propòsit del vint-i-cinquè aniversari del Concili Tarraconense: «Esperit, cap on guies les nostres Esglésies?»\nEn l’intent de resposta a aquesta pregunta cabdal, cal afirmar, abans de tot, que la raó de ser de l’Església i la missió comuna de tots els batejats és anunciar que Jesús és el Senyor. L’Esperit ens empeny a aquesta tasca ingent, malgrat que els reptes que presenta el context en què ens trobem esdevenen enormes. Els bisbes constatem com «amb la irrupció de diversos fenòmens socials i culturals de gran abast, com la globalització, la secularització i la quarta revolució tecnològica, ha augmentat la indiferència religiosa i ha eclosionat una religiositat individualista allunyada de les confessions religioses tradicionals». Al mateix temps, «en el marc d’una societat líquida, s’han trencat moltes cadenes de transmissió “natural” de la fe, sobretot dins les famílies», tot fent que Catalunya esdevingui veritablement un país «de missió».\nDavant aquest nou paradigma, si bé «el subjecte que comunica l’Evangeli i surt en missió és el Poble de Déu en el seu conjunt», convé recordar que «cada batejat» és cridat a realitzar-ho en el seu propi àmbit. Cap cristià convençut en pot quedar exclòs. Ho exigeix la nostra pròpia dignitat com a cristians. «Escampar l’Evangeli i proposar-lo amb els fets i les paraules, suscitar nous amics de Jesús, no és proselitisme sinó profecia.»\nDir que Jesús és el Senyor va més enllà d’una presentació de la vida de Jesús de Natzaret. Vol dir confessar i proclamar que Jesús és el Fill de Déu, autor i salvador de la vida. «Qui creu en mi, encara que mori, viurà» (Joan 11,25), ens diu Jesús.\nEls cristians hem de comunicar aquesta fe enmig de la indiferència religiosa del món d’avui, estant «sempre a punt per a donar una resposta a tothom qui ens demani raó de la nostra esperança», com trobem escrit a la primera carta de sant Pere. Ara bé, la mateixa carta indica que això ho hem de fer «suaument i amb respecte, mantenint la rectitud de consciència; així quedaran confosos […] els qui ens difamen per la nostra recta manera de viure en Crist» (1Pere 3,15-16). Aquesta fe i esperança convé refrescar-la i enfortir-la. Aleshores la nostra convivència humana esdevindrà també una comunió de fe. Els camins que tenim per anunciar que Jesús és el Senyor, a més de l’anunci explícit en forma de proposta positiva, són el propi testimoni de vida, que esdevé imprescindible, però, a més, esdevé molt important el diàleg amb la societat, el servei gratuït i perseverant als necessitats i les manifestacions de religiositat popular.\nL’evangelització no és un procés mecànic. És Déu qui regala el do de la fe. Però, al mateix temps, demana la nostra mà d’obra.