La tecnología, la regulació i la justícia social - Josep Maria Loste - Blogs de l'indirecte!cat\nBarcelona, Catalunya, Justícia social, taxi, tecnologia\nEn les societats complexes i sofisticades -del postmodernisme postindustrial occidental- les qüestions i els problemes socials, politics, laborals i reivincatius no són fàcils de solucionar. Un exemple clar d’això seria el darrer comflicte del taxi i de les anomenades VTC .\nEn aquest sentit, de moment -no saben exactament com acabarà tot això i si arribarà als tribunals - considero que el govern català i, especialment , el Conseller Calvet, han portat unes negociacions relativament bé, amb sentit de l’equiibri i de la responsabilitat, tot tenint en compte que era/és una problemàtica “molt gruixuda” .i “vidriosa” . No hi ha dubte que el confrontació, la problemàtica pivota,en tres “potes” : la tecnologia, la regulació i la justícia social .\nDes del meu punt de vista, en aquestes societats europees complexes la tecnologia (la posada en pràctica de la tecnologia) s’ha de regular amb intel•ligència; i sempre s’ha de tenir en compte -a vegades aquest punt queda molt bandejat- la justícia social; és a dir, , en aquest cas las condicons laborals dels treballadors , tant dels taxistes com de les VTC han de ser dignes i, alhora també s’han de combinar amb una competència acceptebe i raonada que beneficiï el consumidor . DE fet , és un autèntic trenca


Calderes - Gasoil\n14 litres o més\n2.000 a 3.000 frigories\n3.000 a 4.500 frigories\nCalderes > Gasoil\nLa gamma de grups tèrmics Argenta Condens es presenta com la gamma de calderes de gasoil de condensació més àmplia del mercat, que asseguren estalvis de fins a un 15% respecte a calderes del tipus estàndard.\nClassificació energètica *\nLa gamma inclou calderes només calefacció des de 24 fins a 50 kW, calderes amb acumulació d'ACS de 24 i 32 kW en cobinación amb acumuladors de 110 i 160 l, i calderes de generació d'aigua calenta instantània tant de 24 com de 32 kW.\nArgenta Condens té com a característiques principals la robustesa, durabilitat i fiabilitat, gràcies a la combinació d'un cos de caldera fabricat en fosa i un condensador ceràmic (major resistència a la corrosió que l'acer inoxidable).\nLes calderes inclouen una electrònica molt avançada que permet un control total de la instal·lació que es gestiona d'una manera senzilla gràcies al seu ampli display. Es poden controlar fins a 2 circuits amb la inclusió en el sistema d'un accessori de control.\n• Classe B en calefacció i A.C.S. Perfil de càrrega XL o XXL en funció del model.\n• Gamma disponible a 25kW i 37kW\n• Gran producció d'aigua calenta.\n• Vas d'expansió i vàlvula de seguretat per a calefacció.\n• Panell de comandaments digital\nGrup tèrmic de ferro fos per a calefacció i A.C.S. instantània.\n• Amb potència de 25 i 37 kW.\n• Compleix normativa ERP amb classe B d'eficiència energètica en calefacció i ACS. Perfil de demanda d'ACS: XL o XXL.\n• Gamma digital.\n• Amb intercanviador de plaques i vàlvula de 3 vies amb prioritat en A.C.S. 11,9 i 17,6 litres / minut.\n• Incorpora cremador de gasoil FERROLI SUN G.\nATLAS K UNIT\nGrup tèrmic de ferro fos a gas-oil per a calefacció i A.C.S.\n• Nou producte que compleix normativa ERP amb classe d'eficiència B en calefacció i aigua calenta sanitària amb perfil de demanda XL\n• Model disponible a 25kW i 100 litres d'acumulació.\n• Amb vas d'expansió i vàlvula de seguretat per a calefacció.\n• Gran producció d'ACS fins a 220 litres en 10'\n• Dues circuladors, un per calefacció i un altre per a ACS.\nATLAS SI UNIT\n• Gamma disponible a 25 kW.\n• Nou producte que compleix normativa ERP amb classe B d'eficiència energètica en calefacció i ACS amb perfil de demanda XL\n• Amb intercanviador de plaques i vàlvula de 3 vies amb prioritat en A.C.S.\n• Producció d'aigua calenta sanitària amb salt tèrmic de 30ºC de 11,9 litres / minut.\n• Caldera de Gasoil de ferro colat, per a ús de la calefacció central.\n• Cambra de combustió compatible amb la normativa DIN\n• Porta de la caldera reversible\n• 7 models de combustió convencionals i sortida de 23,5-57,5 Kw\nEstelle B Inox\nUtilitzant gasoil com a combustible la gamma de calderes per a calefacció, combinant amb un tanc demmagatzematge de 110 litres d'acer inoxidable.\nCambra de combustió segons la normativa DIN\nAmb la porta de la caldera reversible\nAquestes versions de Estelle B Inox compten amb una bomba hidràulica de circuit i planta de preparació de connexió de la bomba amb el tanc ple.\n• Caldera a gasoil a condensació per només calefacció\n• Post - condensador en acer inoxidable\n• Cambra de combustió a norma DIN\n• Porta caldera reversible\nEstelle HE B Inox\n• Caldera a gasoil a condensació combinada amb acumulador amb acumulació en acer inox . de 110 litres (vers. Estelle HE B Inox )\n• Disposen d'un circuit hidràulic compost de bomba acumulador i predisposició connexió bomba sistema\nEvolution HAC (Calefacció)\nEvolution HAM (Calefacció i ACS inst.)\n2 Potències: 28 i 38 kW\nAdequat a la ErP\nLa nova gamma de calderes de condensació a gasoil EVOLUTION EV HAM / HAC compleix amb les exigències en rendiment de la nova directiva ErP.\nEs tracta d'una nova generació de productes la principal característica és el major rendiment i l'estalvi de consum. Això s'aconsegueix aprofitant l'efecte de condensació dels gasos de combustió, amb estalvis de fins a un 30% respecte a les calderes convencionals.\nAquesta gamma de calderes de condensació a gas utilitza una càmera de combustió en acer amb 2 potències (28 i 38 Kw) i incorpora dues versions: només calefacció i calefacció més aigua calenta sanitària instantània.\nAmb la tecnologia de la condensació s'aconsegueixen rendiments superiors a un 103% sobre el PCI, el que es tradueix en estalvis molt importants respecte a les calderes estanques.\nPRODUCCIÓ D'AIGUA CALENTA SANITÀRIA DE FORMA modulant\nLes calderes de condensació a gas d'aquesta gamma estan equipades amb un sistema electrònic que modula la bomba de circulació d'ACS, de manera que s'estabilitza la temperatura de consum independentment del cabal d'aigua requerit i de la temperatura de l'aigua d'entrada a la caldera . Això permet treballar amb baixa temperatura de la llar, menors temperatures de fums i un millor aprofitament de la calor latent dels fums de combustió.\nEl disseny i el complet equipament d'aquesta gamma faciliten una instal·lació ràpida i eficaç.\nEn no utilitzar l'aire de l'estança en què està situada, es pot instal·lar fins i tot en habitacions sense ventilació.\nLa possibilitat d'evacuar els fums per tubs de sortida de gasos, sense necessitat de xemeneia exterior, disminueix el cost d'instal·lació.\nEl gran aïllament acústic sobre el cos de caldera i envoltants, així com l'estanquitat del cremador, fan que aquesta gamma de calderes de condensació a gasoil funcioni amb molt poc soroll.\n3 POTÈNCIES de 19 a 40 kW\nCos de ferro colat\n- Evolution HFM (amb producció ACS inst.)\n- Evolution HFC (només calefacció)\nCaldera estanca de condensació a gas\nLa nova gamma de calderes de condensació a gasoil EVOLUTION EV HFM / HFC compleix amb les exigències en rendiment de la nova directiva ErP.\nEs tracta d'una nova generació de productes la principal característica és el millor rendiment i un major estalvi en el consum (de fins al 30% respecte a les calderes convencionals). Això s'aconsegueix aprofitant l'efecte de condensació dels gasos de combustió.\nAquesta gamma utilitza una càmera de combustió en ferro colat, amb 3 potències (20, 30 i 40 Kw), i incorpora dues versions: només calefacció, i calefacció més aigua calenta sanitària instantània.\nUtilitzant la tecnologia de la condensació s'aconsegueixen rendiments superiors a un 103% sobre el PCI, el que es tradueix en estalvis molt importants respecte a les calderes estanques.\nEn no utilitzar l'aire de l'estada, es pot instal·lar fins i tot en habitacions sense ventilació.\nLa possibilitat d'evacuar els fums per tubs de sortida de gasos, sense necessitat de xemeneia exterior, disminueix el cost de la instal·lació.\n¿No és el model que està buscant? El convidem a descobrir la nostra gamma completa de calderes de condensació a gasoil.\nRendiment del 103%\nCos de ferro fos i acumulador inox\nProducció de A.C.S. per acumulació\nGrup tèrmic de condensació a gas\nLa nova gamma de calderes de condensació a gasoil EVOLUTION EV HFDX compleix amb les exigències en rendiment de la nova directiva ErP.\nÉs una nova generació de productes la principal característica és l'alt rendiment i l'important estalvi per al consumidor (de fins a un 30% respecte a una caldera convencional). Això s'aconsegueix aprofitant l'efecte de condensació dels gasos de combustió.\nAquesta versió integra un acumulador de 130 litres en acer inoxidable per disposar d'abundant aigua calenta sanitària en diversos punts de consum alhora.\nLa càmera de combustió és de ferro colat, amb 3 potències (20, 30 i 40 Kw), la qual cosa assegura una llarga vida al producte.\nGràcies a la tecnologia de la condensació s'aconsegueixen rendiments superiors a un 103% sobre el PCI, el que es tradueix en estalvis molt importants respecte a les calderes estanques.\nACUMULADOR EN ACER INOXIDABLE\nL'acumulador de 130 litres està construït íntegrament en acer inoxidable, un material amb excel·lents propietats de durabilitat. L'absència d'ànode de magnesi evita operacions costoses de revisió i manteniment de l'acumulador d'aigua sanitària.\nEn el disseny d'aquesta caldera s'ha prioritzat la facilitat de maneig per l'usuari. Per a això la caldera integra un panell de comandaments altament intuïtiu.\na) Sistema de seguretat per falta d'aigua.\nb) Sistema antibloqueig de bombes\nc) Sistema antiinercia\nd) Sistema Antihielo\nEl grup tèrmic EVOLUTION es subministra totalment muntat i amb l'equipament més complet el mercat:\na) Vas d'expansió d'aigua calenta, i el grup i seguretat.\nb) Maniguets dielèctrics en llautó (disseny exclusiu DOMUSA)\nc) Sistema hidràulic de doble bomba\nd) Purgadors automàtics de doble seguretat\nTotes les preses són fàcilment accessibles des del lateral, permetent una instal·lació senzilla, ràpida i segura.\nAquestes calderes de condensació a gasoil incorporen nombrosos sistemes (falta d'aigua, bloqueig de bombes, anti-inèrcia, anti-gel, prevenció de legionel·la, etc.) que asseguren un correcte funcionament i una llarga vida al producte.\nEls Grups Tèrmics GAVINA ha estat especialment dissenyats parell instal·lacions domèstiques per les seves reduïdes dimensions i baix nivell sonor. Presenten una acurada estètica i està disponibles en tot tipus de versions i sistema d'evacuació de fums. Els nous models de condensació amplien encara més la possibilitats d'aquesta prestigiosa gamma.\n2 potències: 20 i 30 kW\nAdequat al ErP\nLa nova gamma de calderes de condensació a gasoil Jaka HFD Condens compleix amb les exigències en rendiment de la nova directiva ErP. Aquestes calderes aconsegueixen un alt rendiment i aporten un important estalvi de consum a l'usuari.\nAprofiten l'efecte de la condensació dels gasos de combustió i aconsegueixen estalvis de fins a un 30% respecte a les calderes convencionals.\nPer aprofitar l'efecte de la condensació cal reduir la temperatura dels gasos de combustió per sota de la temperatura de punt de rosada. És en el condensador on es produeix aquesta reducció de temperatura dels gasos. Aquest condensador compta amb un especial disseny que evita que els incremats de la combustió es dipositin en la superfície d'intercanvi del condensador reduint els costos de manteniment.\nLa caldera Jaka HFD CONDENS va equipada amb un sistema de producció d'aigua calenta modulant que permet estabilitzar la temperatura de consum d'aigua calenta i ajustar-la a la seleccionada al gestor ubicat al panell de comandaments, independentment del cabal d'aigua requerit i de la temperatura d'entrada d'aigua freda en cada moment. La modulació permet l'adaptació contínua de la potència de la caldera als requeriments de consum d'aigua calenta en cada moment, permetent treballar a menor temperatura de caldera. D'aquesta manera, s'aconsegueix tenir retorns freds i per tant temperatures baixes de fums fins i tot per produir aigua calenta aprofitant amb això la calor latent per reduir el consum\nEl fort aïllament acústic sobre el cos i els envoltants de la caldera, així com la utilització d'un cremador estanc, converteixen aquesta caldera en una companya discreta.\nLa caldera Jaka HFD CONDENS permet reduir les emissions contaminants de CO2, contribuint a la disminució de l'efecte hivernacle, a causa que aquesta caldera consumeix menys energia per a un mateix servei de calefacció que una caldera convencional.\nCos de caldera en fosa\nEl seu cos de caldera fabricat en fosa especial assegura una vida llarga a la caldera\nElegant a l'exterior i eficient a l'interior, Grup tèrmic de Gasoil totalment carenat, amb el cremador integrat dins de l'envoltant.\nEl disseny del cos de Ferro Fos assegura el mateix consum.\nEn els models GTA, la producció d'aigua calenta sanitària està assegurada pels Acumuladors esmaltats, garantia d'higiene i qualitat.\nLa regulació d'aquests equips es realitza a través dels Quadres de Control Electrònic CONFORT ES, que permeten instal·lar tots els accessoris de la gamma CONFORT, com el Termòstat Ambient i central a distància via ràdio RA200.\nEls models "F" són els de combustió estanca, ideals per a la seva instal·lació en cuines i llocs tancats.\nLa regulació d'aquests equips es realitza a través dels Quadres de Control Electrònic CONFORT, que permeten instal·lar tots els accessoris de la gamma CONFORT, com el Termòstat Ambient i central a distància via ràdio RA200.\nLidia GT EM\nAmb la mateixa elegància exterior i eficiència que els models CONFORT, s'amplia la gamma de grups tèrmics LIDIA GT amb aquesta nova versió, que incorpora com a novetat un quadre de control electromagnètic.\nAquesta gamma desitja donar resposta als usuaris amants de les tradicions, que se senten més còmodes amb els controls analògics i desitgen gaudir de la robustesa del Ferro Fos de les LIDIA GT i el seu elevat rendiment en calefacció.\nLa versió EM és similar en potència i models a la versió CONFORT i es complementa al seu torn amb els mateixos models en versió R, amb rellotge programador setmanal.\nS'ha fet un important esforç estètic perquè aquesta versió EM sigui tan atractiva i moderna com la seva predecessora i complementi els grups tèrmics LIDIA amb el mateix nivell d'exigència que la gamma CONFORT.\nLidia GTA EM\nAmb la mateixa elegància exterior i eficiència que els models CONFORT, s'amplia la gamma de grups tèrmics LIDIA GTA amb aquesta nova versió, que incorpora com a novetat un quadre de control electromagnètic.\nAquesta gamma desitja donar resposta als usuaris amants de les tradicions, que se senten més còmodes amb els controls analògics i desitgen gaudir de la robustesa del Ferro Fos de les LIDIA GTA i l'alta producció d'aigua calenta sanitària que ofereix l'acumulador esmaltat que incorpora .\nS'ha fet un important esforç estètic perquè aquesta versió EM sigui tan atractiva i moderna com la seva predecessora i complementi els grups tèrmics LIDIA amb mateix nivell d'exigència que la gamma CONFORT.\nLogano GE 215\nCaldera de fosa de baixa temperatura\n• Caldera de fosa (GL 180M) per elements.\n• 3 passos de fums, envoltant completament la llar.\n• Rendiment: 94%.\n• No hi ha temperatura mínima de retorn.\n• No hi ha exigències quant a cabal mínim de circulació.\n• Llar enterament refrigerat per aigua.\n• Baixes emissions contaminants, combinada amb un cremador baix NOx (càrrega per unitat de volum baixa).\n• Fort aïllament tèrmic.\n• La caldera es subministra muntada en un sol bloc.\n• La porta frontal pot obrir cap a esquerra o dreta.\n• Pressió màxima de servei: 4 bar.\n• Temperatura de sortida: Mínima 50 ° C.\n• Màxima (seguretat): 120 ° C.\n• A seleccionar quadre de comandament simple (control de temperatura constant) o regulació amb variació de la temperatura d'impulsió en funció de les necessitats de la instal·lació (Regulacions de la sèrie Logamatic 4000).\n• Possibilitat de subministrar amb cremadors pressuritzats de les marques Weishaupt o Riello. Consulteu-nos\nLes Logano GE515 amb "Tecnologia Thermostream"\nestalvien costos de funcionament i instal·lació i es poden instal·lar en qualsevol sistema de calefacció de forma senzilla. Les calderes GE 515 es netegen fàcilment amb l'equip d'instruments de neteja.\nLes calderes de fosa Logano tenen la corresponent certificació CE i compleixen amb totes les normatives europees.\nEls avantatges de la GE315 / GE515 / GE615\n• Rendiment: 96%.\n• Els elements se subministren per separat o muntats en bloc.\nLogano Plus SB 325\nCaldera compacta de condensació de tres passos de fums\nSuperfícies d'intercanvi Kondens®, eficaces i autonetejables.\nRendiment de fins al 109% sobre PCI.\nTotes les superfícies en contacte amb els gasos són d'acer inoxidable resistent a la corrosió.\nReduïdes emissions contaminants.\nReduïdes dimensions exteriors.\nSenzilla instal·lació hidràulica (no necessita cabal mínim de circulació).\nManteniment còmode, fàcil accés. Gran obertura d'inspecció.\nDos retorns separats per als circuits d'alta i baixa temperatura.\nAprofitament optimitzat de la condensació.\nPressió màxima de servei: 4 bar.\nPossibilitat de subministrar amb cremadors pressuritzats de les marques Weishaupt\nLogano Plus SB 625\nCaldera compacta de condensació per cremadors pressuritzats a gas o gasoil baix en sofre\n• Caldera compacta de condensació de tres passos de fums\n• Superfícies d'intercanvi Kondens®, eficaces i autonetejables.\n• Rendiment de fins al 109% sobre PCI.\n• Totes les superfícies en contacte amb els gasos són d'acer inoxidable resistent a la corrosió.\n• Reduïdes emissions contaminants.\n• Reduïdes dimensions exteriors.\n• Senzilla instal·lació hidràulica (no necessita cabal mínim de circulació).\n• Manteniment còmode, fàcil accés. Gran obertura d'inspecció.\n• Dos retorns per separació dels circuits d'alta i baixa temperatura.\n• Aprofitament optimitzat de la condensació.\n• Pressió màxima de servei:\n• - 145/185: 4 bar\n• - 240/310: 5 bar\n• - 400/510/640: 5,5 bar\nLogano Plus SB 745\nCaldera compacta de condensació per cremadors pressuritzats a gas\n• Caldera compacta de condensació amb càmera de combustió d'òptim rendiment.\n• Rendiment de fins al 110% sobre PCI.\n• Totes les superfícies en contacte amb els gasos són d'acer inoxidable.\n• Atenuació acústica integrada. La caldera inclou en el seu volum de subministrament rails d'insonorització.\n• Construcció compacta que permet la seva instal·lació fins i tot en locals de reduïdes dimensions. (Alçada màxima d'instal·lació 2.05m).\n• Senzilla instal·lació hidràulica. No hi ha requeriments específics el que simplifica la seva instal·lació.\n• Fàcil manteniment i neteja. Gran obertura d'inspecció.\n• La caldera ve amb l'aïllament i la carcassa muntades de fàbrica el que permet la seva fàcil i ràpida instal·lació.\n• Pressió màxima de servei: 6 bar.\nModulens O AFC\n• Potència: 18 - 30 kW\n• Dimensions: H 111/119 x A 60 x F 68 cm\n• Regulació: Diematic iSystem\n• Pes sense càrrega: 113-133 kg\nAquests models de caldera de la gamma Modulens O són només per a calefacció.\nPrestacions i longevitat\nA la tecnologia de la condensació (amb un rendiment de fins a un 105%) i el cremador modulant s'afegeix el cos de caldera monobloc d'acer inoxidable, que garanteix les altes prestacions de la caldera Modulens O durant molt de temps.\nFacilitat d'instal·lació i manteniment\nTotalment equipada, muntada i llesta per a connectar, es caracteritza per:\n- Una bomba modulant de classe A que permet reduir el consum elèctric.\n- Disseny compacte: s'acobla a qualsevol lloc (F: 68 cm, A: 60 cm).\n- Possibilitat de connexió estanca o per xemeneia.\n- Fàcil accés als elements per la part davantera per facilitar el manteniment.\nModulens O AFC/B 160 SL\nAquests models de la gamma Modulens O estan pensats per a calefacció i producció d'aigua calenta sanitària. Acumulador de 160 litres adossat a la caldera per a necessitats importants d'aigua calenta sanitària.\n• Dimensions: H 111 x A 120 x F 68 cm\n• Pes sense càrrega: 201-221 kg\nModulens O AFC/B 220 SHL\nAquests models de la gamma Modulens O estan pensats per a calefacció i producció d'aigua calenta sanitària mitjançant energia solar. Acumulador solar de 220 litres adossat a la caldera per combinar-ho amb col·lectors solars.\n• Dimensions: H 120 x A 120 x F 68 cm\n• Pes sense càrrega: 232-252 kg\nModulens O AFC/V 100 HL\nAquests models de la gamma Modulens O estan pensats per a calefacció i producció d'aigua calenta sanitària. Acumulador de 100 litres amb intercanviador de plaques d'alt rendiment integrat sota la caldera per tal d'aconseguir un rendiment punter amb una solució compacta.\n- Possibilitat de connexió mitjançant ventosa o llar de foc.\n• Dimensions: H 167/174 x A 60 x F 68 cm\n• Pes sense càrrega: 169-189 kg\nModulens O AFC/VL 160 SL\nCombinar calefacció i aigua calenta: la solució guanyadora\nAquest model combina una caldera de condensació AFC i un acumulador d'aigua calenta sanitària de 160 litres amb serpentí, la qual cosa permet estalviar i proporciona al mateix temps un òptim confort.\nAigua calenta: màxim confort\nL'acumulador d'aigua calenta sanitària esmaltat ofereix la comoditat d'una aigua pura i abundant amb un cabal mitjà de 26 litres / minut. A més, ve equipat amb el nou Titan Active System, que garanteix una perfecta conservació i la longevitat de la instal·lació.\nDiematic iSystem: la solució de regulació simple i intel·ligent\nTota la gamma incorpora la regulació Diematic iSystem, amb un quadre de comandament integrat ergonòmic, intuïtiu, intel·ligent i orientat al control de sistemes.\nPermet gestionar gran diversitat de sistemes de calefacció: 2 circuits bàsics i 3 a opció per poder gestionar solucions de calefacció evolucionades i multienergía. Ofereix una gran facilitat de navegació i lectura (pantalla LCD extragran).\n• Potència: 10,5-30 kW\n• Dimensions: H 1710/1760 x A 600 x F 800 mm\n• Pes sense aigua: 201-221 kg\nCaldera de peu a gas de condensació de 24 kW que\nincorpora un acumulador de 100 litres.\nGràcies a la condensació, la seva eficiència arriba al 108.5%. El control permanent de la combustió i la gestió de la vàlvula de gas garanteixen un rendiment òptim. El seu rang de modulació proporciona un guany operativa addicional del 3% com a mínim.\nPlatinum GTAF Combi\nCalderes de peu a gas de condensació de 24 i 32 kW amb dipòsit de 160 litres, amb\nprotecció catòdica permanent per corrent impresa.\nIncorporen circulador de calefacció d'alta eficiència.\nTota la gamma posseeix la tecnologia GAS INVERTER que gràcies a la seva àmplia gamma de modula, generen estalvis energètics molt importants.\nL'avançada electrònica que disposa tota la gamma permet un control exhaustiu de la generació de calor, ajustant el funcionament de la caldera a les necessitats reals de l'habitatge, que a més d'un estalvi important, maximitza el confort de la llar.\n• Caldera a gasoil només per a calefacció\nClasse B en calefacció i A.C.S i perfil de càrrega XL, segons ErP.\n• Gamma disponible a 25 kW\n• Panell analògic\n• Àmplies possibilitats d'incorporar elements de regulació.\nSILENT D 25 K 100 UNIT\n• Caldera mixta amb producció d'aigua calenta sanitària amb salt tèrmic de 30ºC de 220 litres per 10 minuts.\n• Rendiment superior a 86% segons normativa ERP (classe B) perfil de demanda XL.\nGamma disponible a 30kW\n• Model classificat amb 3 *** de rendiment: alta eficiència i baix consum\n• Incorpora acumulador vitrificat de 100 litres amb 5 anys de garantia.\n• Gran Producte d'ACS\n• Alta eficiència energètica\n• Classe d'eficiència energètica B.\n• Mínim consum i baixes emissions contaminants.\n• Gamma digital: major precisió i control.\n• Disponible en 30 Kw\n• Amb bomba de circulació i vas d'expansió incorporats.\n• Gran producció d'ACS\nSILENT PLUS 28 SI UNIT\nGrup Tèrmic de gasoil analògic amb 3 * de rendiment. Inclou cremador Ferroli.\nPotència Nominal de 28 kW.\nAlta eficiència energètica: mínim consum i menors emissions contaminants.\nGamma Amb display digital: senzillesa i comoditat\nProducció de A.C.S. mitjançant serpentí interior d'acer inoxidable: FUNCIÓ CONFORT\nBomba De circulació i vas d'expansió incorporats.


fantasmes: per què passa i com és dolent per a les relacions\nCaram maleït. Ho has fet.\nHas anat en unes quantes cites amb un nou cutie de Tinder, però et trobes esgotat per la idea d’una relació compromesa. Us envien un missatge de text per veure quan voleu tornar a passar l’estona i escriviu una nota mental per enviar-los un missatge de text més tard, potser Vull dir, que esteu ocupats.\nL’endemà, envien un altre missatge de text (a hores d’ara, probablement esperen que hagueu estat hospitalitzat per explicar la vostra absència) i de sobte us apagueu: això se sent excessiu pel que creieu que era casual.\nNo esteu exactament segur del que busqueu, però us sembla que ho faríeusaber-hosi era just davant teu. I això se sent una mica descortés, oi? Per tant, no dius res, mai més. O potser us heu convençut que els dos simplement us heu apartat a causa d’un desajustament.\nPerò siguem sincers: heu fet fantasmes.\nEl fantasma, com tots sabem, és un acte que desapareix, generalment reservat a les relacions romàntiques, en el qual una persona aparentment cau de sobte de la superfície del planeta: ja no hi ha trucades ni missatges de text, no hi ha més xarxes socials i potser fins i tot no hi ha més contacte amb mútues.\nI si heu fet fantasma amb algú (segur que sí) no estàs sol : Una cinquena part de la gent ha estat un fantasma i una quarta part ha estat fantasma.\nEl problema és que la gent ho odia: acabat 80 per cent de persones consideren que el fantasma és una forma inacceptable d’acabar amb les relacions a curt termini. I gairebé el 70 per cent diu que 'pensaria malament en un fantasma'.\nLlavors, per què ho fem?\nVaig contactar amb el meu amic (i, el que és més important, amb una educadora sexual genial) Cameron Glover per aconseguir que ella prengui el perquè dels fantasmes. Ella va dir: 'L'apel·lació de Ghosting a la persona mitjana prové simplement de la desconnexió de la responsabilitat personal'.\nÉs a dir, som fantasmes perquè se sent convenient .\nPotser cada vegada us sentiu menys atret per algú i us resulta incòmode anomenar-ho. Potser us han dit alguna cosa que us ha fet sentir enfadat, frustrat o avergonyit i voleu evitar una conversa incòmoda al respecte. Potser la relació és casual, de manera que us sentiu menys responsables de l’altra persona.\nSi voleu acabar la connexió d’una manera menys emocional i que requereix molta feina, simplement desaparèixer pot semblar un moviment pràctic.\nI això té sentit: en una cultura de cites on no es prioritzen les habilitats comunicatives saludables, la vulnerabilitat que suposa discutir els nostres sentiments pot ser terrorífica. Per tant, si podem evitar-ho del tot, per què no?\nBé, heus aquí per què no: el que vaig aprendre més tard a la vida és que les relacions funcionen -totrelacions.\nJa sigui un amic, una parella o una connexió casual, connectar amb algú, fins i tot breument, comporta responsabilitats: tret que us sentiu insegurs, teniu comptes de comunicar les vostres intencions, expectatives i, sí, desinterès.\nLa comunicació és més natural per a algunes persones que per a d’altres. Les persones amb creences més fortes de creixement (que les relacions impliquen un treball intencionat per alimentar-se) tenen més probabilitats de sentir-se negativament envers els fantasmes i evitar participar-hi. Però les persones amb creences més fortes del destí (que les relacions són destinades) tendeixen a sentir i fer el contrari.\nSí, la forma en què creieu les relacionshauriael treball pot tenir un impacte significatiu en la vostra probabilitat de fer fantasmes.\nPerò, la suposició que el fantasma és un producte de la tecnologia i les xarxes socials? En realitat, pot ser un problema # Millenial del que pensem.\nÉs clar, el terme acaba de començar guanyar tracció lingüística el 2006 , però la pràctica del desinterès gradual i l’evitació de conflictes pot ser tan antiga com les pròpies ruptures.\nSegons les investigacions del 1984, les ruptures segueixen a guió conductual . La majoria de coses de la nostra vida ho fan. Esperem i, per tant, seguim, una seqüència de comportaments en qualsevol situació. Per això, quan veiem un documental sobre un crim real, sospitem que la mare ha assassinat el nen només perquè no va plorar al funeral.\nAquests guions, com ara 'Hola, hola, quan el teu fill mor, hauries de plorar al funeral', estan tan profundament escrits a les nostres psiques que acostumem a seguir-los inconscientment.\nI les ruptures? Els seus guió conductual acostuma a ser 16 passos de llarg , segons un estudi de 1998. En les relacions compromeses a llarg termini, les persones tendeixen a treballar durant 16 etapes abans que la relació acabi finalment.\nAbans, fins i tot, de plantejar-vos comunicar sentiments i intentar resoldre problemes, podeu sentir (1) desinterès creixent, (2) atracció pels altres (um, sí, com el meme ), i (3) retirada de la relació, emocionalment i físicament.\nAquests tres primers passos són interessants a l’hora de considerar les relacions a curt termini, ja que només després succeeix el quart pas (intentar resoldre les coses).\nTanmateix, per a un possible aficionat a una relació casual, aquest quart pas pot no passar mai. I per què ho faria? Si no trobeu que val la pena la conversa vulnerable, podeu començar a lliscar per conèixer algú que us emocioni (!). Per tant, quan fas fantasma, acabes la relació en retirar-te permanentment.\nA continuació, expliquem per què fer això és una mena\nFa mal a la gent. Quan fas fantasma, el guió queda aturat i està inacabat pel teu interès romàntic. Es deixen a la seva disposició per intentar entendre què ha fallat i per què no valien ni un simple text de ruptura. El que és evitar conflictes per a vosaltres és en realitat conflicteperpetuacióper a una altra persona!\nTal com vaig saber de Kristine Seitz, que investiga el fantasma en el mateix programa de doctorat que vaig obtenir, 'L'ambigüitat i la manca de tancament són una recepta per augmentar l'ansietat'.\nElla explica: 'La ment és una màquina de fer significats i la gent normalment omplirà els buits amb la seva pròpia història (sovint autocrítica)'.\nL’única persona que es beneficia dels fantasmes és el fantasma. I si sou un fantasma, sobretot si feu fantasmes amb regularitat, pot ser perquè esquiveu el treball dur de sentiments i converses difícils. I això és important aprofundir-hi.\n'Què estic evitant?' pot ser una pregunta introspectiva útil. Seitz us proposa reflexionar sobre allò que us fa por: 'Tingueu curiositat pel que ve i sigueu intencionats per desempaquetar-lo'.\nPerò el fantasma notenirper ser el nostre nou normal. Ens podem ensenyar un nou guió per a les ruptures que, tot i ser més vulnerables, és més responsable.\nEt desafio a intentar aconseguir un equilibri la propera vegada que consideris un fantasma.No haureu de planificar una conversa assentada en persona (encara que segur que podeu). Un text senzill: 'Moltes gràcies per la nostra cita. Vaig a explorar altres opcions, però molta sort! ' - pot recórrer un llarg camí.\n'Animo a la gent a acabar les relacions amb amabilitat i lucidesa més que amb ambigüitats', diu Seitz. 'Una alternativa al fantasma pot ser un missatge senzill i breu, que valora el temps junts però que indica el límit'.\n'Hi ha un equilibri saludable', coincideix Glover. 'Podeu assumir la responsabilitat i estar al dia sobre els vostres sentiments, però també teniu límits que recordin a la gent que també és important protegir el vostre benestar emocional. Som més capaços de fer les dues coses del que ens atorgem '.\nPer fer-vos responsables de comunicar un desinterès eventual, fins i tot podeu esbossar des del primer moment que voleu tocar la base entre 24 i 48 hores després de cada data per tornar a avaluar el vostre sentiment els uns amb els altres (ho faig!).\nLa comunicació és la pedra angular de qualsevol relació sana. I, en la mesura que és segur, ho deus a les persones amb qui has sortit casualment per ser honest i sincer sobre com et sents.\nMelissa Fabello, PhD, és una activista de la justícia social que treballa en la política corporal, la cultura de la bellesa i els trastorns alimentaris. Segueix-la Twitter i Instagram .\ntacte persistent llenguatge corporal\nAptitud Com fer que el teu colom posi coo\nSalut Què fer quan es produeix un mal d’esquena\nViure 47 maneres d’afavorir el cervell ara


Tres cartolines pel Centre Catòlic – Sants.org\n14 Abril, 2015 14 Abril, 2015 Memòria de Sants\nAvui comparteixo amb tots vosaltres una anècdota que em va fer arribar el company, i referent en això de divulgar la història local, Josep Maria Vilarrúbia-Estrany. Publicada al butlletí de gener – març del Triangle de Sants.\nAvui és 14 de juliol de 1931, vers al migdia. Els xiulets de les fàbriques anuncien la proclamació de la República i els treballadors abandonen les feines per celebrar la notícia als carrers de Sants i Hostafrancs. Poc després republicans i lerrouxistes es dirigiran a l’Alcaldia per penjar la bandera republicana i imatges dels màrtirs de Jaca.\nMentrestant, un home, Francesc Salvat corre a la impremta Porcar, a la carretera. Quan hi arriba hi compra tres cartolines amb els colors de la nova bandera. Un cop ho ha fet, corre de nou, ara a la seu del Centre Catòlic de Sants. Salvat, que és membre de la Junta, penja les cartolines al balcó tot i ser increpat per un soci carlista. Potser per aquest fet anecdòtic el Centre Catòlic sortirà indemne d’aquest episodi transcendent de la nostra història.\nPerò amb l’alçament feixista en contra de la República i la posterior revolució del juliol de 1936, el Centre Catòlic serà incendiat i molts dels seus socis perseguits. Com acostuma a passar enmig de situacions de terror com aquestes també es desperten les solidaritats.\nSegons una altra font oral que no va voler que la seva identitat fos revelada, quan els grups d’incontrolats van començar a cercar catòlics pel barri alguns membres de l’Ateneu Enciclopèdic Sempre Avant van ajudar als companys que eren a la vegada socis de l’Ateneu i del Centre, fent desaparèixer els llistats de socis de l’entitat.\nEndavant, amb coratge, amb valentia fins a la victòria final!\nTenim assemblea aquest divendres


Rubalcaba, amb R de Renovació (Iu Forn)\nRubalcaba, amb R de Renovació\nIU FORN Actualitzada el 05/02/2012 00:00\nFeia tant de temps que un socialista no guanyava una votació que quan el recompte es feia esperar tant més d'un va pensar que els dos candidats havien estat derrotats. Però no, al final els delegats del PSOE van optar pel canvi. Bé, això almenys és el que va oferir Rubalcaba en el seu discurs com a nou secretari general del partit, un canvi. Venint d'ell, la gent de seny pot estar tranquil·la perquè serà un canvi tranquil. I li diré més, tranquil és una definició extremada en excés.\nResumint: 1) El segon oficial del Costa Concordia sociata comandarà el vaixell que fa aigües. 2) El PSC ha tornat a perdre una elecció (un cop més). Si això fos un campionat, serien a 2a B. Paradoxalment, la derrota de Chacón/Xacó pot ser la seva salvació. 3) Chacón efectivament ha rebut una puntada de Pepe. De Pepe Blanco. I l'ha deixat sense les ungles i sense les dents. I 4) Rubalcaba no ha tingut cap problema amb la N i no l'hi ha calgut fer giragonses dialèctiques, que si ara em dic Alfredo, que si ara em dic Alfredón.\nMirant la història és evident que el zapaterisme haurà estat una anècdota, un breu interval, entre el primer pacte del Betis d'ara fa 40 anys i l'actual reedició, on hi ha més morts vivents que al videoclip de Thriller . La gran, la terrible diferència, és que en aquell PSOE de Suresnes almenys era gent jove amb futur al davant la que prenia el poder a la vella guàrdia. D'aquest PSOE de Rubalcaba només dir-li que una de les persones que li recollia avals era Txiki Benegas... prehistòria expulsada dels museus per caducada. La candidata catalana (però no gaire) ha resultat massa catalana i tot. "Antes un PSOE rojo que roto ". Quedava un federalista i ja l'han dissecat i l'exposen al lloc que va deixar buit el negre de Banyoles. Al seu costat alguns trossets de l'Espanya Plural recuperats de la comuna. Tot va ser un somni. Benvinguts a Jacobònia, el país de la realitat.


DOIT SISTEMAS MULTISENSORIALES\nNom del projecte: DOIT SISTEMAS MULTISENSORIALES\nNom de l’empresa, entitat o persona emprenedora:DOIT SISTEMAS MULTISENSORIALES\nResponsable del projecte: Xavier Aluja i Esteve Llauradó\nAdreça de correu: xaluja@doitsnoezelen.com\nOPTICAL ILLUSIONS DESIGNS, S.L. a través de la seva marca DOIT SISTEMAS MULTISENSORIALES dissenya i fabrica sistemes i entorns multisensorials adreçats a centres d’educació especial i centres geriàtrics o residencials.\nEls nostres productes s’han dissenyat per, a través del sentits, per trobar respostes adaptades als estímuls que se’ls hi proporciona a través de la vista, tacte, oïda y olfacte en un entorn controlat.\nDisseny, fabricació i venda de productes i projectes per a l’estimulació multisensorial així com a les eines d’avaluació per als usuaris de les aules multisensorials\nPersones amb discapacitat intel·lectual, demència i des de fa ben poc per a llars d’infants.\nEls productes DOIT actualment es troben a mes de 10 països, tenint presencia a Llatino-Amèrica, Àfrica, Europa i Canada.\nProductes dissenyats segons validació científica, treballem amb professionals del sector amb molt de prestigi i els hi desenvolupem les eines necessàries tant per al treball a les aules d’estimulació multisensorial com per a l’avaluació dels seus usuaris amb una eina específica per conèixer la seva millora.\nAquest 2016 esperem exportar els nostres productes a dos països mes de llatino-amèrica i Amèrica Central i hem desenvolupat una eina online per a l’avaluació i seguiment d’usuaris en entorns multisensorials per conèixer la seva evolució positiva a través de les seves respostes a cada estímul (SENSORYUP)


Objectius: | PyrMove\nHome » Projecte » Objectius:\nEls eixos prioritaris d'acció de el projecte inclouen:\nMillorar la capacitat d'anticipació i resposta dels actors del territori als riscos específics i a la gestió de catàstrofes naturals\nPer al seu assoliment es defineix un pla de treball subdividit en accions tècniques i que presnten objectius específics:\nAcció 1: Gestió de projecte\nLa gestió i seguiment de el projecte es durà a terme a dos nivells:\nProjecte: dirigit per un comitè de direcció format pels responsables de cada acció, el secretari executiu (J. Moya, UPC) i el coordinador de el projecte (J. Vaunat, UPC).\nAcció: coordinada pel responsable de l'acció. El responsable podrà formar un comitè de seguiment de l'acció constituït per representants dels socis i d'autoritats externes involucrades en l'estudi dels llocs pilots inclosos en el projecte.\nA cada nivell, el responsable s'encarrega de la coordinació i de la gestió administrativa i financera efectiva i d'acord amb el que compromès amb les autoritats de el Programa. En particular, s'encarrega de la comunicació interna, de l'intercanvi d'informació, del control financer i de control de qualitat i de temps d'activitats i de lliurables. Adicionalment, el comitè de direcció i, en la seva representació, el coordinador d'el projecte té la responsabilitat de donar a l'autoritat de gestió del Programa una visió clara i precisa de el progrés de el projecte.\nAl llarg de el projecte aquests responsables s'encarregaran d'elaborar:\nInformes interns d'avanç de el projecte.\nGuies de gestió administrativa i financera.\nInformes individuals d'execució i declaracions de despeses individuals.\nInformes globals d'execució i declaracions financeres de el projecte.\nAcció 2: Activitats de comunicació\nLes activitats de comunicació del projecte tenen com a objectius específics:\n1. Sensibilitzar autoritats i població a el risc d'esllavissades de terra de gran envergadura.\n2. Proposar mètodes de previsió i gestió de el risc.\n3. Reduir el risc en zones concretes amb problemes actuals d'esllavissades.\nPer això el projecte pretén:\nDifondre activitats i resultats del projecte mitjançant mitjans de comunicació regionals (notes de premsa i càpsules TV) i tallers específics.\nRealitzar activitats formatives en escoles secundàries i instituts o a través de xarxes formatives.\nOrganitzar 1 seminari transfronterer i 1 curs tècnic de transferència de coneixement.\nPublicar 1 monografia sobre MORLEs històrics.\nPresentar resultats de el projecte en congressos nacionals i internacionals.\nOrganitzar reunions tècniques periòdiques entre tots els actors tècnics i les autoritats locals en els llocs d'estudi de el projecte.\nAcció 3: Transferència de resultats a el territori\nL'acció 3 inclou activitats de transferència dels resultats de les accions tècniques 4 i 5 als diferents actors del territori. La definició d'aquesta acció es deu a el reconeixement de la importància crucial que recobra la transferència de resultats des de l'esfera tècnica cap a la no tècnica a l'hora de planificar la previsió i gestió efectiva de el risc.\nL'acció s'estructura al voltant de diverses qüestions, freqüentment identificats com a centrals en la definició, planificació i gestió de el risc i crisi:\n1. Sensibilitzar els usuaris finals als aspectes específics de l'perill estudiat.\n2. Reconèixer la importància de l'context natural, social i econòmic per a la definició dels nivells de risc.\n3. Transferir la informació tècnica en un format accessible a l'usuari.\n4. Avaluar l'efecte de la pèrdua d'informació en situacions de crisi.\n5. Identificar conflictes d'interès i punt de bloqueig en les mesures de reducció de el risc.\n6. Distingir i prioritzar les actuacions per realitzar en funció de el nivell d'urgència.\nEl tractament d'aquests aspectes requereix uneix comunicació permanent entre tots els socis i els usuaris finals de el projecte (autoritats regionals i locals, gestors del territori, gestors de riscos, organismes de protecció civil, població, i la conseqüent assignació de recursos específicament dedicats a aquesta tasca). Addicionalment, es pretén reforçar el caràcter transfronterer d'aquest tipus d'accions mitjançant la posada en comú de les problemàtiques i solucions que s'aportaran en els diferents llocs estudiats a Andorra, Espanya i França, amb la finalitat de proposar metodologies de transferència a el territori POCTEFA més general.\nLa informació tècnica de les accions 4 i 5 es sintetitzarà per ser apropiada per part dels actors de la gestió de riscos i crisis i de la població. Aquesta transferència participarà en la comprensió i acceptació de el risc.\nAcció 4: Previsió i gestió d'esllavissades grans afectant infraestructures\nL'acció 4 és una acció de contingut tècnic que es centra en la previsió i gestió d'esllavissades amb conseqüències importants en el territori, afectant poblacions i infraestructures. Aquestes amenaces es caracteritzen per moviments de terra (esllavissades i esfondraments), generalment de magnitud limitada, però involucrant volums que abasten vessants completes sobre les quals es troben poblacions, interessos turístics, carreteres o altres obres lineals (conducte d'aigua, línies elèctriques), etc. Per les seves característiques, és difícil controlar aquestes amenaces i les actuacions es centren en reduir les conseqüències mitjançant la previsió de com poden evolucionar els moviments en el temps i en l'espai. De manera general, l'estudi d'aquests esllavissaments involucra recursos importants d'adquisició i monitorització de dades (geològics, topogràfics i geotècnics) així com la posada en comú de dades i informacions d'origen divers (dades de camp, imatges satèl·lits...). A l'hora de planificar i gestionar els riscos associats a aquestes amenaces, es requereix caracteritzar físicament els fenòmens mitjançant la recol·lecció de dades històriques, in-situ i el monitoratge de camp.\nEls objectius principals d'aquesta acció engloben:\n1. Estudiar el risc associats a tres esllavissades de grans dimensions ubicats a Andorra (lloc de Canillo) i França (llocs de Vielha, Hautes Pyrénées, i Gourette, Pirineus Atlàntics) a través de la seva caracterització.\nAquesta activitat permetrà realitzar estudis geològics / geotècnics dels llocs pilot incloent:\nEl recull d'informacions existents.\nLa caracterització geològica i geotècnica.\nEl monitoreig de desplaçament (sondejos inclinòmetres, DInSAR, GPS diferencial, reflectrometría GNSS-R) i de el nivell de les aigües subterrànies.\n2. L'anàlisi de les condicions d'estabilitat mitjançant mètodes bàsics i avançats. 3. Aportar solucions per reduir el risc mitjançant la posada a punt de sistemes de vigilància i alerta, per tal d'afavorir la prevenció davant els fenòmens considerats.\nAquesta activitat consisteix a desenvolupar sistemes que justifiquin llindars de comportament (desplaçament, velocitat o acceleració) crítics per a les masses en moviment. Les variables monitoritzades poden relacionar-se directament amb el moviment o dependre de criteris hidrometeorològics. Aquests llindars podran valorar per a la realització d'escenaris de prevenció o de crisi destinats a les organitzacions de protecció civil per a la definició de sistemes operatius de l'tipus EWS (sistema d'alerta primerenca).\nLa gestió de crisi MORLEs es veu altament condicionada pel caràcter múltiple dels esdeveniments i la seva simultaneïtat amb el risc d'inundacions. Els danys extensos sobre persones, béns, infraestructures i activitats plantegen més la qüestió de la resiliència postcrisi del territori. En aquest context, la reducció de el risc MORLEs es basa essencialment en la predicció temporal d'esdeveniments múltiples i la simulació d'escenari de crisi. Això requereix establir correlacions entre les característiques de les precipitacions i la producció de MORLEs en zones amb diferents contextos geològics i hidrogràfics.\nAquesta acció té com a objectiu:\n1. Analitzar els factors geològics i hidrogràfics condicionants de MORLEs, amb particular interès en estimar els llindars de pluja desencadenants d'aquests lliscaments.\n2. Dotar el territori amb eines transfrontereres per anticipar i gestionar riscos associats a MORLEs.\nEl projecte desenvoluparà un software (simulador numèric) associat a una base de dades georeferenciada que permet avaluar zones susceptibles de conèixer esllavissades de terra tipus MORLEs sota l'acció d'un factor desencadenant amb certes característiques (p. ex. precipitacions amb períodes de retorn de 10 , 50 o 100 anys).\n3. Reduir el risc en zones concretes amb problemes actuals d'esllavissades de terra.\nEs definiran escenaris de crisi MORLEs utilitzant escenaris de pluges llindar en funció de les projeccions de canvi climàtic (segons el projecte CLIM'PY) per als diferents llocs pilot del territori POCTEFA. La simulació d'escenaris MORLEs per a cada lloc pilot proporcionarà a les autoritats locals, els actors regionals de protecció civil i altres parts interessades, la informació necessària per avaluar el risc potencial de MORLEs i preparar la gestió de les crisis esperades.


Programa Kit Digital – Vilar Riba\nAconsegueix 12.000€ amb el Programa Kit Digital\nQuines solucions oferim des de Vilar Riba?\nLes dades es converteixen en agents del canvi en les organitzacions. La mentalitat de les organitzacions s’ha d’adaptar a treballar les dades per recollir-les i utilitzar-les com una font d’avantatge competitiu.\nSolució A: Quadre de Comandament en MS PowerBI\nDisseny i implantació d’un Quadre de Comandament alineat amb el model de negoci i enfocat a la millora de les activitats. Un bon Quadre de Comandament aporta autonomia en l’anàlisi de la informació, minimitza els recursos necessaris per la seva preparació, incorpora elements gràfics, assegura la fiabilitat de les dades i permet el desenvolupament i adaptació futurs.\nRang de preus: entre 3.000€ i 8.000€\nSubvenció fins a 4.000€\nSolució B: Ciència de dades: predicció, clusterització, optimització, recomanació.\nAplicació d’algoritmes de ciència de dades per resoldre problemes del negoci.\nSolució A: Digital Lean Management\nRang de preus: entre 5.000€ i 9.000€\nSubvenció fins a 6.000€\nEl programa KIT DIGITAL és un nou ajut públic adreçat a la digitalització d’empreses. El principal objectiu del programa és implantar solucions digitals que ajudin les empreses a assolir un nivell de maduresa digital, imprescindible per a tot tipus de negoci. El programa s’adreça a petites empreses, microempreses i autònoms que pertanyin a qualsevol tipus de negoci o sector.\nProcedent de fons europeus, el programa KIT DIGITAL és una nova iniciativa del Ministeri d’Afers Tecnològics i Transformació Digital.\nFAQ'S sobre el bono digital\nPodran sol·licitar-ho PIMES i Autònoms de qualsevol sector empresarial entre 1 i 50 treballadors.\nEntre 10 i 50 treballadors: 12.000 €\nEntre 3 i 10 treballadors: 6.000 €\nEntre 0 i 3 treballadors: 2.000 €\nSer una empresa, microempresa o autònom.\nEstar inscrit al Cens d’empresaris, professionals i retenidors.\nNo tindre la consideració d’empresa en crisi.\nNo superar el límit d’ajuts de minimis (ajuts de petita quantia),\nHaver realitzat l’avaluació del Nivell de Maduresa Digital, d’acord amb el test de diagnòstic disponible a la plataforma Accelera pyme.\nTé algun cost per a l'empresa sol·licitant?\nEl subjecte beneficiat portarà a terme el pagament de l’ajuda a través de la cessió a l’Agent Digitalitzador adherit de la part del «bono digital» vinculat a l’acord de prestació de solucions de digitalització subscrit, i l’abonament de la part pertinent dels costos no subvencionats.\nEl tipus de subvenció és en concurrència no competitiva. S’assignarà per ordre d’arribada fins a esgotar els fons a què compleixin els requisits. Es lliura en forma de “bono” que serà bescanviable per paquets o solucions digitals.\nCom se sol·licita el Kit Digital?\nL’empresa interessada haurà de visitar www.acelerapyme.es i fer un test de diagnòstic digital. Després, i si compleix els requisits, podrà adquirir una o diverses de les solucions digitals del catàleg. Després haurà de sol·licitar l’ajut a la seu electrònica de red.es. Un cop concedida la subvenció, accedirà novament al catàleg de solucions, contactarà amb l’agent digitalitzador i signarà el contracte amb ell.\nTota la informació oficial està disponible a acelerapyme.gob.es\nSom agent digitalitzador i estem al teu costat!\nSom agent digitalitzador i estarem encantats d’ajudar-te en la teva transformació digital.\nComencem? Posa’t en contacte amb nosaltres sense compromís!


12 d’octubre: pobles units contra l’imperialisme i el feixisme! - Indymedia Barcelona\n12 d’octubre: pobles units contra l’imperialisme i el feixisme!\nper EIB\t 06 oct 2009\nRe: 12 d’octubre: pobles units contra l’imperialisme i el feixisme!\nper Fabra\t 07 oct 2009\nJa té collons, els qui enalteixen les grandeses de conqueridors com Jaume I i els seus successors i les seves gestes militars genocides (com totes les de l'època) a Mallorca, a València, a Sícilia o a Grècia... ara critiquen el que feien els castellans, amb qui per cert s'hi duien prou bé les dinasties catalanes...\nNacionalismes borderlines, ni aquí ni enlloc!\nHispanitat és genocidi? Catalanitat també? Va, home... o tots o ningú.\nper indp anticapitalista\t 07 oct 2009\n"els qui enalteixen les grandeses de conqueridors com Jaume I"\ni tant que en té, té collons com de poc importa a molts col·lectius el català, perquè no és "rentable" econòmicament i després són els reis del antiimperialisme.\nEvidentment, no és igual el torturador que el botxí, i si, jaume I era un torturadorm i que jo sàpiga ningú l'enalteix ni es defensa la corona catalanoaragonesa.\nFés-te un favor, i abans de criticar, llegeix una mica els manifestos dels col·lectius que critiques. Potser aprens alguna cosa.\nI insisteixo, "o tots o ningú" no!, no és igual Israel que Palestina, no està en la mateixa situació la cultura catalana i el seu poble que l'estat espanyol.\nper anrcoindepe\t 07 oct 2009\nni la situacio dels catalans te res a veure amb la dels palestins.\nper pixaliat\t 08 oct 2009\nQuan diem pobles units contra el feixisme, que volem dir exactament? Pobles, com ara, Castellterçol, Sallent, Llinars del Valles,o Vila de cavalls per exemple, units contra el feixisme, o volem dir Nacions Unides rollo la ONU pero sense reconeixement???\njo mai enalteixo a Jaume I. Aquest tema ja fou tractat en altres posts vells.\nJo si surto al carrer, serà contra el genocidi als pobles indígenes, vaja, com tothom crec.


La Diputació de Castelló farà accessible l’observatori de Culla amb un pressupost de 30.000 euros | DiaDia\nInici Turisme, cultura i festes Coses que fer La Diputació de Castelló farà accessible l’observatori de Culla amb un pressupost...\nPatricia Puerta destaca que amb aquesta inversió “seguim apostant per afavorir la mobilitat de les persones amb discapacitat en espais públics i turístics”\nLa Diputació de Castelló aportarà el seu gra de sorra per a fer accessible l’Astromaestrat, l’Observatori Astronòmic Turístic de Culla. Serà a través d’un conveni de 30.000 euros amb el consistori local, el que permetrà l’adequació de les instal·lacions perquè totes les persones amb mobilitat reduïda puguen accedir a elles.\nDes de l’àrea de Benestar Social, la vicepresidenta i diputada Patricia Puerta ha explicat que, amb aquest inversió, “seguim apostant per millorar la mobilitat de les persones amb discapacitat en espais públics i turístics, perquè volem ser una terra oberta, on tothom puga gaudir dels nostres recursos i on no es deixe ningú de costat”. En aquest cas, una vegada estiga adequat el centre, “les persones amb mobilitat reduïda podran gaudir d’una interessant oferta d’oci nocturn i ambiental com poques a la nostra terra hi ha”.\nEl projecte ha estat elaborat per COCEMFE Castelló, entitat de referència en l’àmbit de la discapacitat física i orgànica, la qual ha analitzat les deficiències actuals de l’edifici turístic i del seu entorn per a adaptar-los a la legislació vigent. Així doncs, Puerta ha avançat que amb el finançament provincial s’adequarà la zona d’aparcament i els accessos, es farà plenament accessible la plataforma d’observació i es construirà un nou mòdul de lavabo adaptat.\nAstromaestrat està localitzat en un dels punts més alts de la comarca històrica del Maestrat, a 1.030 metres d’altura, lluny de qualsevol punt de contaminació lumínica, el que li atorga unes condicions privilegiades per a poder contemplar el cel estrellat amb tot el seu esplendor. Per a la visió, l’observatori compta amb una cúpula de 15 metres quadrats, amb un aforament màxim de 15 persones. Es troba a l’ermita de Sant Cristòfol de Culla, a un quilòmetre de distància del nucli urbà.


La llengua catalana sota el franquisme (a Catalunya, 1959-1975) | Història! Bloc de Genís Barnosell\n← La llengua catalana sota el franquisme (a Catalunya, 1939-1959)\nEducació en temps de coronavirus →\nL’aperturisme de mitjans dels anys seixanta del franquisme no va aportar cap modificació substancial en el tractament que l’estat feia de la llengua catalana. El veto a tota l’administració, a la televisió, a la ràdio, al cinema, però especialment a l’escola n’eren la prova més concloent. Només el 1970 es va aprovar la reforma educativa que introduïa les «llengües vernacles» en els plans d’ensenyament, però el 1975 no arribava al 10 per cent els nens barcelonins que estudiaven el català.\nMés difusió del català hi va haver en els mitjans de comunicació escrits, que van aprofitar les escletxes del règim. El 1962 comencen a rutllar les Edicions 62, que no triguen a difondre tota classe d’obres en català; l’any 64 es va posar en marxa la càtedra de filologia catalana a la Universitat de Barcelona, una perfecta novetat després de la suspensió de 1939 i va començar a publicar-se el setmanari Tele/Estel, el primer en català durant la dictadura, que tirava uns 80000 exemplars; el 1968 es va començar a publicar la Gran enciclopèdia catalana. Els grans mitjans de comunicació de masses, però, els grans diaris, la televisió i la ràdio, eren tots en castellà.\nAdaptat de: August Rafanell, “Breu relació de la destrucció del català sota el franquisme”, Lengas, 66, 2009, p.7-30\nLa llengua catalana i la immigració\nLa immigració dels anys 60 va canviar la sociologia de la població catalana. Als anys 30 les tres quarts parts de la població tenien el català com a llengua familiar. El 1980, almenys el 60% dels residents al Principat era fruit directe o indirecte de la immigració. Davant d’una situació com aquesta i seguint les teories del demògraf dels anys 30 Josep Vandellós, una part del catalanisme va témer la desaparició de Catalunya o del català, i no faltà algun dirigent franquista que esperava aquest resultat de la immigració. Tanmateix, això no va ser el que va passar sinó més aviat el contrari: el resultat no va ser la desaparició de Catalunya o del català sinó l’afirmació de la catalanitat dels immigrants alhora que el reconeixement de la immigració com a element fonamental de la Catalunya contemporània.\nL’obra que va descriure i reflexionar sobre aquest fet va ser “Els altres catalans”, de Paco Candel, publicada el 1964, que va posar el fet migratori al centre de la definició de la identitat catalana alhora que denunciava els problemes d’habitatge o la manca de serveis de molts barris. La censura no va deixar publicar ni la demanda de Candel de dur la cultura catalana a tots els barris (en català o en castellà) i la denúncia de les males condicions de vida de les regions d’origen de la immigració.\nAdaptat de: Andreu Domingo, Catalunya al mirall de la immigració, Barcelona, L’Avenç, 2014


17 juliol 1947 (74 anys)\nactivista, aristòcrata, filantropa\n( Andrew Parker Bowles)\nDurant la seva infantesa, Camilla era una lectora voraç gràcies a la influència del seu pare, el qual li llegia freqüentment. Va créixer envoltada de gossos i gats i, a una edat jove, va aprendre a muntar a poni. Segons ella mateixa, la seva infantesa "va ser totalment perfecta". Als cinc anys, Camilla va ser enviada a Dumbrells, una escola coeducativa del poble de Ditchling. Va deixar Dumbrells als 10 anys per anar a la Queen's Gate School a Queen's Gate, South Kensington. Els seus companys de Queen's Gate la coneixien com "Milla". Entre els seus companys de classe hi havia la cantant Twinkle, que la va descriure com una noia de "força interior" que desprenia "magnetisme i confiança". Una de les professores de l'escola era l'escriptora Penelope Fitzgerald, que ensenyava francès i recordava a Camilla com a “brillant i animada”. Camilla va deixar Queen's Gate el 1964. Amb 16 anys, va traslladar-se per assistir a l'escola Mon Fertile a Tolochenaz, Suïssa. Després de completar el seu curs a Suïssa, va prendre la decisió de traslladar-se a França per estudiar literatura francesa i francès a l'Institut de la Universitat de Londres a París durant sis mesos.\nEl 25 de març de 1965, Camilla va debutar a l'alta societat de Londres, una de les 311 persones que ho van fer aquell any. Després de mudar-se de casa, va compartir un petit pis a Kensington amb la seva amiga Jane Wyndham, neboda de la decoradora Nancy Lancaster. Més tard es va mudar a un pis més gran de Belgravia, que va compartir amb la seva propietària Lady Moyra Campbell, la filla del duc d'Abercorn, i més tard amb Virginia Carington, filla del polític Peter Carington, 6è baró Carrington. Virginia va estar casada amb l'oncle de Camilla, Henry Cubitt, des del 1973 fins al 1979 (i el 2005 es va convertir en ajudant especial de Camilla i el príncep Carles). Camilla va treballar com a secretària per a diverses empreses del West End i més tard va ser contractada com a recepcionista per la firma de decoració Sibyl Colefax & John Fowler a Mayfair. Es va convertir en una apassionada de l'hípica i freqüentava activitats eqüestres. També tenia una passió per la pintura, cosa que va fer que dugués a terme una tutoria privada amb una artista, tot i que la major part de la seva obra "acabava a la paperera". Altres interessos eren la pesca, l'horticultura i la jardineria.\nRelació amb el Príncep de Gal·les[modifica]\nCamilla i el príncep Carles es van conèixer a mitjan 1971. Andrew Parker Bowles havia acabat la seva relació amb Camilla el 1970 i cortejava la princesa Anna, germana de Carles. Tot i que Camilla i Carles pertanyien al mateix cercle social i, de tant en tant, assistien als mateixos esdeveniments, no s'havien conegut formalment. El seu biògraf Brandreth afirma que la parella no es va reunir per primera vegada en un partit de polo, com s'ha cregut habitualment. En lloc d'això, es van conèixer per primera vegada a casa de la seva amiga mútua Lucía Santa Cruz, que els va presentar formalment. Es van fer amics íntims i, finalment, van començar a quedar, cosa que era ben coneguda dins del seu cercle social. Quan es van fer parella, es reunien regularment en els partits de polo a Smith's Lawn a Windsor Great Park, on Carles sovint jugava a polo. Com que la relació es va anar consolidant, Carles va conèixer la família de Camilla a Plumpton i ell la va presentar a alguns membres de la seva família. La relació es va interrompre després que Carles es traslladés a l'estranger per unir-se a la Royal Navy a principis de 1973, i va acabar bruscament després.\nEn general, la majoria dels biògrafs reials estan d'acord que, fins i tot si Carles i Camilla volien casar-se o haguessin buscat l'aprovació per casar-se, s'hauria refusat, perquè segons la cosina i padrina de Carles Patricia Mountbatten, alguns cortesans del palau van trobar en aquell moment Camilla inadequada com a esposa per al futur rei. El 2005, va afirmar: "Amb retrospectiva, es pot dir que Carles s'hauria d'haver casat amb Camilla quan va tenir l'oportunitat per primera vegada. Ells eren ideals, ara ho sabem. Però no va ser possible."[...]  "no hauria estat possible, llavors no". [. . . ]  No obstant això, van continuar sent amics. L'agost de 1979, Lord Mountbatten va ser assassinat per l'IRA. Carles va quedar afectat per la seva mort i suposadament va confiar molt en Camilla per obtenir consol. Durant aquest període, van començar a circular rumors entre amics íntims de les comunitats de Parker Bowles i de polo que deien que havien reprès la seva relació íntima. Una font propera a Camilla va confirmar que el 1980 ja havien tornat a ser amants. També hi ha veus del personal reial que afirmen que es van produir abans. Segons els informes, el marit de Camilla va aprovar-ho perquè ell mateix va tenir nombrosos amants durant tot el matrimoni. El 1981, Carles es va casar amb Lady Diana Spencer.\nL'assumpte es va fer públic a la premsa una dècada després, amb la publicació de Diana: Her True Story el 1992, seguida de l'escàndol de la cinta Camillagate el 1993, en què es va filtrar una conversa telefònica íntima entre Camilla i Carles. El llibre i la cinta van danyar immediatament la imatge pública de Carles. Mentrestant, els mitjans de comunicació van demonitzar Camilla. El 1994, Carles finalment va parlar de la seva relació amb Camilla en una entrevista televisada amb Jonathan Dimbleby. Li va dir a Dimbleby a l'entrevista: "La senyora Parker Bowles és una gran amiga meva ... una amiga des de fa molt de temps. Continuarà sent una amiga durant molt de temps". Més tard. va admetre a l'entrevista que la relació entre ell i Camilla es va reprendre després que el seu matrimoni es "trenqués irremeiablement" el 1986.\nRecuperació de la bona imatge[modifica]\nEl 10 de febrer de 2005, Clarence House va anunciar que Camilla i el Príncep de Gal·les estaven compromesos. Com a anell de compromís, Carles va regalar a Camilla un anell de diamants que es creu que va ser donat a la seva àvia, la Reina mare, quan va donar a llum a la seva filla, la reina Elisabet II. L'anell consta d'un diamant de tall quadrat amb tres baguettes de diamants a cada costat. Com a futur governador suprem de l'Església d'Anglaterra, la intenció de Carles de casar-se amb una divorciada es va considerar controvertida, però amb el consentiment de la reina, el govern i l'Església d'Anglaterra, la parella va poder casar-se. La Reina, el primer ministre Tony Blair i l'arquebisbe de Canterbury, Rowan Williams, van pronunciar els seus millors desitjos en declaracions als mitjans de comunicació.\nEl matrimoni s'havia de produir el 8 d'abril de 2005 i s'havia de celebrar en una cerimònia civil al castell de Windsor, amb un posterior servei religiós de benedicció a la capella de Sant Jordi. No obstant això, celebrar un matrimoni civil al castell de Windsor hauria obligat el lloc a obtenir una llicència per a matrimonis civils, que no tenia. Una condició per a aquesta llicència és que el lloc amb llicència ha d'estar disponible per a un període d'un any per a qualsevol persona que vulgui casar-s'hi, i com que la família reial no volia posar el castell de Windsor a disposició del públic per als matrimonis civils, el lloc es va canviar a l'ajuntament de Windsor Guildhall. El 4 d'abril es va anunciar que el matrimoni es retardaria un dia per permetre al Príncep de Gal·les i a alguns dels dignataris convidats assistir al funeral del papa Joan Pau II.\nEls pares de Carles i Camilla no van assistir a la cerimònia matrimonial. A canvi, el fill de Camilla i el príncep Guillem, fill de Carles, van actuar com a testimonis de la unió. La Reina i el Duc d'Edimburg van assistir al servei de benedicció. Seguidament, la reina va celebrar una recepció per als nuvis al castell de Windsor. Entre els intèrprets hi havia el cor de la capella de St George, l'orquestra Philharmonia i el compositor gal·lès Alun Hoddinott. Com a regal de noces, The Marinsky Theatre Trust de Sant Petersburg va portar una cantant mezzosoprano russa, Ekaterina Semenchuk, al Regne Unit per interpretar una cançó especial per a la parella. Després del casament, la parella va viatjar a la casa rural del Príncep a Escòcia, Birkhall, i van realitzar les seves primeres aparicions públiques com a matrimoni durant la seva lluna de mel.\nDuquessa de Cornualla[modifica]\nDesprés del seu casament, Clarence House es va convertir en la residència oficial tant de la duquessa com del Príncep de Gal·les. La parella també es queda a Birkhall per actes de vacances i a Highgrove House, a Gloucestershire, per a reunions familiars. El 2008 van establir una residència a Llwynywermod, Gal·les, on es desplacen cada any a l'estiu i en altres ocasions. Per passar temps sola amb els seus fills i nets, la Duquessa encara manté la seva casa Ray Mill House, on va residir del 1995 al 2003. La Duquessa de Cornualla té tres dames de companyia, inclosa la seva vella amiga Amanda MacManus, que és la seva dama principal i també la seva secretària privada auxiliar.\n↑ «So You Want to Be a … Lady-in-Waiting?». Royalty.com. Arxivat de l'original el 21 d'abril 2016. [Consulta: 20 abril 2016].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Camil·la_de_Cornualla&oldid=28436485»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2021 a les 09:26.


Manresa ampliarà els horaris d'estiu de diverses línies del bus urbà. Foto: Jordi Preñanosa\nFins ara, en els dies no lectius, al no haver-hi les escoles obertes, totes les línies veien reduït el seu servei, en alguns casos modificant-se les freqüències de pas i en altres reduint expedicions. Aquest fet havia generat queixes d’usuaris habituals que fan servir el bus urbà per anar a treballar, i que no podien gaudir de la mateixa qualitat del servei, i fins i tot en algun cas havien hagut de trobar algun altre mitjà de transport per anar a la feina. Amb l’ampliació d’horari de la temporada de no lectius (estiu, Nadal i Setmana Santa), s’espera poder incrementar el nombre d’usuaris que fan servir el transport públic en els seus desplaçaments habituals per la ciutat.\nLa Línia 4 (que cobreix els barris de la Font, Valldaura i Vic-Remei) i la Línia 5 (Sant Pau, Dolors, Pujada Roja i Viladordis) milloren el servei els dies no lectius. Abans tenien un servei de 10 hores en dos trams: 5 hores al matí i 5 hores a la tarda, amb un tall de dues hores al migdia. Ara, no tindran aquest tall de servei al migdia, i mantindran la freqüència habitual de pas de cada línia. Així mateix, el servei començarà més d’hora, a les 7.20 h en lloc de les 8.40 h a la Línia 4, i a les 7 h en lloc de les 9 h a la Línia 5, igual que els dies lectius. La Línia 1 millora el servei els dies no lectius i dissabtes, començant la freqüència de 15 minuts a les 10.20 del matí (abans era a les 11), per tal de cobrir la demanda que és més alta a partir d’aquesta hora. Abans la freqüència era de 20 minuts.


La Borda d'Urtx - DIGUA'M DE QUÈ PRESUMEIXES I ET DIRÉ QUÈ ET MANCA -\nIGUES-ME DE QUÈ PRESUMEIXES I ET DIRÉ QUÈ ET MANCA\nwww.labordadurtx.org >> divulgació >>Lleis\nEl Reial Decret 558/2001, de 25 de maig estableix la regulació normativa referent als requisits a complir per les organitzacions o associacions de gossos de raça pura pel seu reconeixement oficial per portar o crear llibres genealògics i els criteris d'inscripció dels gossos de pura raça en els esmentats llibres o registres.\nA l'empara d'aquest Reial Decret són varies les associacions canines existents a Espanya que tenen reconeguda oficialment la gestió del seus respectius llibres genealògics, ja siguin d'àmbit estatal o comunitari.\nA Espanya, l'única associació reconeguda oficialment d'àmbit estatal per a la gestió del "Libro de Orígenes Español" (LOE) és la "Real Sociedad Canina de España" ubicada a Madrid. Aquest reconeixement està avalat per la resolució de data 21 de febrer de 2003 del "Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación".\nEn algunes Comunitats Autònomes de l'Estat espanyol, també existeixen associacions canines i algun club, de raça espanyola, que tenen el reconeixement oficial per a gestionar el llibre d'orígens de gossos de pura raça de la seva Comunitat. Per exemple, a Catalunya existeix la Reial Societat Canina de Catalunya, que està reconeguda oficialment pel Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat per a gestionar el Llibre Caní de Catalunya (LCC), segons dictamen de data 27 de gener de 2003.\nAixí i tot, és necessari subratllar que totes les associacions reconegudes oficialment per a la gestió dels seus respectius llibres d'orígens, només tenen el tractament d'oficials per aquesta gestió, mantenint la prerrogativa d'aquesta oficialitat mentre no es derogui el seu nomenament.\nEn conseqüència, totes les demés activitats, que desenvolupen les associacions canines oficialment reconegudes per portar els llibres genealògics com les associacions que no tenen aquest reconeixement, no tenen sota cap concepte el caràcter d'oficials. Un exemple ben clar d'això el tenim a les adjudicacions dels CAC (Certificats d'Aptitud de Campionat) a les exposicions de morfologia canines o els títols de campió d'Espanya que atorga la RSCE. Aquests certificats i títols, només pertanyen al seu àmbit privat com associació privada que és.\nA la vegada, la RSCE forma part de la Federació Cinològica Internacional (FCI) que tampoc és oficial, sent les adjudicacions dels seus CACIB (Certificat d'Aptitud de Campionat Internacional de Bellesa), un certificat totalment privat d'aquesta federació.\nTambé convé deixar ben clar que totes les demés associacions que són delegades de les associacions oficialment reconegudes per a la gestió dels llibres genealògics, no gaudeixen en absolut d'oficialitat ja que el seu paper és simplement d'intermediàries.\nAleshores, per què existeix una certa tendència per part d'una amplia capa d'individus que conformen l'arc cinòfil espanyol, d'atribuir una oficialitat a una sèrie d'associacions canines i clubs de raça i a les activitats que ells realitzen i a més, presumint d'això?, serà potser, per donar-se una importància que no tenen?, o per la necessitat en certa manera infantil de sentir-se més acotxats, sense voler acceptar l'evidència?. Tant si és una cosa com l'altre, el cert és que falten a la veritat i en conseqüència s'enganyen a sí mateixos i a les persones que no estan ben informades.\nEl refranyer és savi i per aquestes actituds en té un que encaixa a la perfecció: "Digues-me de què presumeixes i et diré què et manca".


El món faller de Borriana repetirà anàlisi per a 'controlar' els anticossos dels positius COVID\nL'inici de la pandèmia va coincidir amb Grans actes socials i va Deixar 1.500 altíssim Percentatge d'ment afectats per la covid per la qual cosa, Milers de fallers és van Fer els Proves i de més XNUMX persones, a l'Voltant de mig miler van resultar positius.\nLes més de 500 persones vinculades a l'món faller de Borriana que van donar positiu a l'estudi 'Covid Faller' realitzat fa uns mesos entre més de 1.500 individus, Hauran de repetir-se l'analítica per saber com tinença a els anticossos.\nAixi s'a Comunicat a les Diferents fallis de la ciutat perque puguen transmetre la informació entre a els Seus. Per Tant, a els Pròxims dies 1,2 i 3 de octubre, A l' llar Faller de Borriana, és repetirà l'analítica a Totes aquelles persones que van donar positiu, per saber quina és la situaciò en Què és troben en estes moments.\nCal recordar que des de l'Hospital de la Plana és va iniciar l'estudi 'Borriana per a l'Covid Faller,' o és van Fer de forma aleatòria els Proves a unes 1.500 persones amb XNUMX Percentatge de positius que va superar la tercera part de la mostra. De FET, a els contagis dins de de l'Àmbit faller és van multiplicar i és van expandir d'una manera dramàtica, ja que els tats dels Grans actes de presentacions i sopars van coincidir con los moments àlgids prevista a l'Aparició dels casos confirmats a la provincia i on per Tant ni tan Sols hi havia consciència de l'Perill que podien suposar els Grans concentracions.


no és això: d’agost 2013\nFutbol violent, no\nVaig veure el partit Barça – At. de Madrid per la televisió, disputant la final de la super-copa d’España. El vaig trobar deplorable. La violència desplegada per l’equip madrileny va ser, al meu parer, extrema, traspassant els límits de l’ètica esportiva. Tanmateix l’àrbitre, amb una ambigüitat i una tolerància inusuals, va contribuir llargament a permetre agressions continuades i protestes constants. No solament això, sinó que l’equip que menys faltes va fer i menys es va queixar, va acabar la primera part amb més targetes que el rival. La imatge que m’ha empès a escriure quatre ratlles es va veure per TV i no l’he sabut trobar enlloc: un jugador de l’Atlético mirant l’àrbitre fit a fit, a un pam de la seva cara, amb una agressivitat fora de lloc. Em va caure l’ànima als peus en veure que l’autoritat del partit era incapaç de castigar, ni que fos amb una trista targeta groga, aquella actitud. Si el futbol ha de ser això, si l’esport té com a objectiu eliminar, que no guanyar , el contrari, aleshores no. Convé una reflexió.\nReflexió gratuïta per a les patums del PSC\nAquests darrers dies d’agost, normalment tediosos i ensopits, han estat anormalment distrets: el teatre del PSC, que no para, ens ha ofert declaracions, piulades i articles més que distrets. No deixa de ser trist que una organització com aquesta no tingui arguments de a sortir de la gravíssima situació en què es troba. És per això que els voldria donar, de manera altruista, algunes reflexions. Més que afegir-les, explicitar-les: el poder baixllobretenc i la pèrdua ideològica.\nEntenc com a pèrdua ideològica el fet que els dirigents del PSC han oblidat l'origen proletari del partit, la seva base obrera i la influència social sobre la classe mitja. Així, la classe treballadora, tota, també els “obrers de coll dur”, han perdut en pocs mesos drets que havien costat sang i dècades d'aconseguir. Aquesta gran massa ha cedit la major part dels avantatges socials sense que l'esquerra s'hagi immutat, i ha contemplat amb cara de circumstàncies com el PP es carregava qualsevol llei que protegís les relacions laborals. Amb uns sindicats còmplices, víctimes del clientelisme i les subvencions de l’estat, que tampoc han bellugat un múscul en defensa dels treballadors. On ha d’acudir ara tota aquesta gent? Ha estat un cras error que hauran de pagar durant molts anys. Una gran pena i una pèrdua incommensurable.\nD'altra banda, el PSC segueix encaterinat en dividir Catalunya en dues parts: el Baix Llobregat i la resta. Pensa que a l'àrea metropolitana encara existeix l'ànima de la “Feria”, quan en realitat ja fa anys que els martínez pensen en la independència com qualsevol menestral de l'eixample. El poder baixllobretenc també és el responsable de l’acostament suïcida al PSO español que ha impossibilitat una defensa lleial de Catalunya a Madrid. Lluny de perdre influència, a través de la tronada idea del federalisme ibèric, els baixllobretencs dominen l’aparell del partit i el duen inexorablement a una catarsi delirant i letal. Es resisteix així a integrar al seu sí els nous corrents, que arrosseguen amb una empenta formidable qualsevol talòs que hi oposi resistència.\nFa anys, vaig sentir un vell militant que em deia que primer era el socialisme i després el país. Doncs bé, ara paguen les conseqüències de posar la ideologia per davant de tot. En aquest sentit, és curiós constatar com d’una banda s’ha renunciat als plantejaments comunistes, origen del socialisme i de la mateixa socialdemocràcia, encara es conservin aquests principis. Com dei, i repeteixo, una pena.\nDe nou amb Xavier Amor\nExamino amb curiositat –i una certa morbositat, ho reconeixo– el blog de Xavier Amor, alcalde actual de Pineda i descobreixo diverses peculiaritats d’aquest home jove. De primer, que va estudiar poquet; no veig en la seva biografia que hi hagi cap referència a una formació concreta. També veig que als 23 anys ja va “entrar” a l’ajuntament a les eleccions de 1999. D’aleshores ençà s’ha dedicat exclusivament a la política local i no ha tingut ja cap més contacte amb el món laboral. Lo dels estudis em patina una mica, no els considero imprescindibles, però sí avaluables: entre dos candidats amb les mateixes qualitats humanes i naturals, m’estimaria més el que aportés formació. En definitiva, no tinc gens de titulitis. Em preocupa en canvi que no tingui formació laboral, que hagi treballat poc al mercat civil del treball; 5 o 6 anys no són res. És preocupant perquè aleshores se li acuden frases com aquesta: “Avui he sortit al carrer a lluitar perquè quan els nens tinguin la meva edat no ho hagin de fer”. És bonic dir això. És alternatiu, és sostenible, és femení, diria. Fer al·lusió als nens havia estat pels polítics un recurs retòric redundant, però l’han esterilitzat tant que ara ja no fan gràcia ni té efecte: ara fan por. I aquest és l’origen de la meva preocupació: la frase, estrafolàriament tòpica i utòpica, és pròpia d’aquell individu que no sap de la missa meitat de tot allò que ha passat, passa i passarà al món del treball. Del combat constant pels drets, uns drets que el mateix socialisme català ha permès que trepitgessin impunement les elits empresarials. Sense un gram de lluita, han permès que tot allò pel què va lluitar el seu pare –el pare del senyor Amor– se n’hagi anat al carall. Una porqueria de sindicats, amb la callada dels polítics dits “d’esquerres i progressistes”, ens ha dut a la indefensió i l’esclavatge del s. XIX.\nPer això, Xavier Amor fa discursos buits, sense propostes ni concrecions, com el que publica al seu compte de facebook (si teniu temps llegiu-lo) on pretén fer-se el renovador del PSC i parla del “catalanisme progressista” (collons quina mania amb la parauleta!). I és que deixa anar això: ”ens mou és la vocació sincera de servir els ideals de la llibertat, la igualtat, la solidaritat i la justícia social, i treballar pel progrés de les catalanes i els catalans dins l’ampli marc del catalanisme polític”. Més tòpic, més industrialitzat, més demagog, més estúltic... impossible. Salut i que li aprofiti senyor Amor; de polítics com vostè n’hi ha com les maries: fins i tot a les escombraries.\nOrwell i la bicicleta\nLlegeixo a l’ Aara que “Els Mossos denuncien una conductora per avançar uns ciclistes de forma temerària a Sant Fost de Campsentelles. Un dels esportistes va gravar els fets amb una càmera adossada al casc i ho va penjar a Internet”. Deixant a part la qüestió de si s’ha infringit la llei o no, cosa que no dubto, trobo que és una mostra de la societat orweliana a la què ens dirigim. Una societat certament fastigosa en la qual cada u es convertirà en el policia del seu veí; el triomf de l’estat policial en el qual una elit d’agents ens controlarà amb la informàtica i la llengua esmolada i traïdora dels conciutadans. Una merda, vaja.\nA través d’aquest ciclista, a qui no atribueixo la qualitat d’espieta o bocamoll, m’agradaria reflexionar sobre aquesta tendència. D’una banda, a la classe política ja els va bé i a certs ciutadans atribolats per la seguretat, també. Estem en una societat poruga, on el temor de perdre la hisenda ens torna miserables i esquerps. És així com vam començar desconfiant dels desconeguts i hem acabat malfiant-nos del veí de tota la vida. Sense ànim de polemitzar amb ells, i només com a exemple que ve al cas, fixem-nos en el cas dels ciclistes: recordo quan reivindicaven el carril bici a tot arreu, un desig impensable en un país amb orografia difícil –al contrari que Holanda i Dinamarca, països plans– i recursos limitats. Veient la guerra perduda, han derivat en reclamar el seu dret a circular lliurement i exigeixen respecte, perquè són la part dèbil. No se’n surten, les autoritats pressionen, posen multes i els conductors reaccionen. És així com la policia –falta de mitjans, desinterès, costos elevats– arriba a implicar al mateix ciclista en la seva pròpia seguretat i sorgeix la càmera: l’ull que tot ho veu. Convido, ja dic, a la reflexió i a evitar, com també deia, una societat de merda.\nEl dia 6 de gener de 2012 publicava jo en aquest blog l’entrada “La boutade de la Lucía”. Aleshores, l’eminent escriptora, deixava la literatura farta de què la llegissin sense pagar. Però al cap de poc, molt poc, va dir que rectificava i que tornaria a obsequiar-nos amb la seva sempre original obra. La senyora Etxebarria ara diu que ha de recuperar la seva estabilitat emocional, per la qual cosa el seu metge li ha recomanat vivament “abandonar España”. Doncs mira que bé, a veure si dura i d’una vegada ens deixa en pau, que ja n’hi ha prou de boutades, que som sensibles nosaltres i a veure si també haurem d’abandonar España. Però no tinc gaire confiança en aquesta bona dona i em sembla que haurem de continuar suportant els seus esgarips literaris i personals per força temps: no caerá esa breva, que diuen per les castilles. Mentrestant, com bé diu l’Empar Moliné, que als catalans ens enviï aquesta llumenera de metge que “a Catalunya, aquest home es farà d'or”.\nCarreteres, cargols i altres rampoines estiuenques\nL’estiu és temps de deixar tranquil el cervell, que s’atrofiï una mica, i que els pensaments esdevinguin tous, dúctils, simples, i, com qui no vol la cosa, deixar que l’encefalograma sigui una línia gairebé plana, amb alteracions imperceptibles destinades a garantir les funcions bàsiques. És aleshores quan un hom aconsegueix, gairebé, la transcendència. Però sempre hi ha qui s’ocupa, vulgues o no, de que no et desconnectis ni que sigui per unes hores i et clava una plantofada per la via auditiva: un sentit que no aconsegueixo d’apagar mai. És així que, ocupat en mantenir el meu cervell al mínim algú al poble engega un pregó, un sistema arcaic d’alterar el medi però que, ajudat per la tecnologia a base de watts, és molt i molt efectiu. El text, resumint, deia alguna cosa com: en els propers dies, no recolliu cargols per les vores de la carretera. El servei de manteniment del Ministerio les ha fumigat i els animalons podrien resultar-vos indigestos; tòxics, vaja. Jo, que ja tenia el meu pensament per la Meca, tirant a la Vall d’Andorra, em vaig alterar i aquella línia plana va experimentar uns pics preocupants. Ara sé, ves per on, perquè carai les herbes de la cuneta són negres i mortes des de fa un temps. Ja desvetllat per la insana curiositat, vaig entendre que, per allò de les retallades, ara ja no segarien mai més l’herba que creix, irreductible, al llarg de la carretera, sinó que l’acabarien amb herbicides. Així, ben segur que deuen estalviar temps als equips de neteja i diners al contribuent. Però les coses no són fàcils i l’estètica d’aquelles restes vegetals ennegrides no és pròpia d’un país civilitzat i, a més té efectes secundaris. D’una banda, provoca el naixement d’espècies resistents que rebroten enmig de la negror. De l’altra, ens priven d’un esport sà i català: anar a buscar cargols per fer-ne una bona llauna i menjar-te’ls content com un gínjol sense haver de gastar gens.\nEl meu cervell barbotejava absolutament desenfrenat, l’encefalograma, ni que jo no el veiés, saltava boig com una cabra i tot l’esforç per guardar la calma se n’anava a fer punyetes. Però a qui se li acut? Francament cansat, esmaperdut, fatigat per l’esforç, lentament el cervell, de manera intel·ligent, es va anar estovant de nou i vaig experimentar un alleujament immens quan els senyals de connexió externa es van anar debilitant de nou poc a poc. El darrer pensament que recordo ara mateix fou: ho deuen fer, com sempre, pel nostre bé. Beneïts siguin!\nAVE’s de pacotilla\n“Fre a la velocitat”. Així s’expressa el diari Ara d’avui en la seva portada, amb lletres ben grosses. Només veure-ho m’ha vingut un exabrupte, un renec vaja, que no reproduiré aquí per manca d’espai de tant recargolat com m’ha vingut a la boca. O sigui, que ens hem gastat l’oro i el moro en fer tren d’alta velocitat que no aniran tan ràpids com es pretenia perquè resulta que s’ha fet alguna cosa malament. Sembla l’expressió que utilitzava Rajoy, don Mariano, fa un dies per desentendre’s del cas Bárcenas: “Me equivoqué, no volverà a ocurrir, lo siento”, o ho va dir un altre això? Tornem als trens. En un país de bunyols sempre és Quaresma i ara resultarà que l’AVE serà un rodalies amb una mica de trempera i gràcies. Però que foten a España? No res, trens de la señorita Pepis!\nSobre reines i periodistes\nGuardo expressament el diari La Vanguardia del dilluns dia 5 d’agost perquè he vist a la portada que parla de les reines i la “reinamania”, un fenomen del qual, pobre de mi, no m’havia adonat. L’article és de Núria Escur i només començar ja em decep: parla d’una gitana d’un llibre de Falcones, que deixa anar una parrafada sobre la seva raça que no acabo d’endevinar què carai té a veure amb les reines de debò. Segueixo i de seguida em dono compte de que no parla de reines, en realitat, sinó que fa propaganda de diferents llibres novel·lats que tracten de personatges diversos que han ostentat aquest títol al llarg de la història. Certament decebedor: per això no calia un article sinó una ressenya i avall.\nMalgrat que, entre línies, es pretén donar una visió suavitzada de les seves vides, com a integrants de la línia alta de la noblesa, no cal oblidar que eren dames intrigants i, sobretot, poderoses, capaces de fer caure un rei i un regne. Fins i tot es parla de que eren menys lliures del que pensem, però no pas gaire menys que els seus marits. No guerrejaven perquè els vingués de gust, sinó empesos per una noblesa insaciable que si no era corresposta es menjava el rei amb patates. I quan no eren els nobles era l’església, que es treia de la màniga alguna creuada i corrien a treure el sancristo gros. Tot això mentre les seves reines guardaven el tron, una tasca encomiable de la qual parlaré un altre dia.\nQui és el problema\nHe passat una setmana a Sena de Luna un poble petit de la muntanya lleonesa, a Babia, allà on es perdien els reis de Lleó quan no volin saber res de les coses de govern. Cims no gaire alts, severs, pelats, temperatura moderada i, sobretot, no gaire fauna humana. Com per tot arreu, la Junta de la comunitat fa propaganda de les seves obres públiques i planta cartells arreu. Diuen “Junta de Castilla y León” a dalt ben gran, i a sota l’obra que paga. Molts d’aquests cartells han estat alterats i han tatxat lo de Castilla deixant veure només “Junta de León”. La cosa fa pensar, més enllà de qualsevol i impensable deriva independentista, que als lleonesos no els fa gaire gràcia pertànyer a Castilla. De fet, cal pensar que León va conservar una bona part dels seus furs fins el 1833, que és quan Castilla va imposar les “provincias”. No he vist ni escoltat cap crítica a España, la qual cosa em porta a pensar que els problemes territorials dels pobles ibèrics és Castilla, com a conqueridora imperialista dels altres territoris que conformarien la nació espanyola. Potser s’hauria d’aprofundir més en la premissa, però com a tesi potser valdria la pena desenvolupar-la. Ho deixo per sociòlegs i historiadors.\nTambé m’he preguntat perquè carai no queden ni castells ni muralles a León. Corres per Castilla i n’hi ha a pilons, gairebé cansen. Deu ser que Castilla els va derruir per evitar aixecaments? Solament uns llenços dels murs que protegien Astorga són encara visibles, presidits per un palau episcopal atribuït a Antoni Gaudí. Barroeries de la història.


Quart – Pàgina 3 – Escola Mogent\nLa dansa aèria\n3 d'abril de 2019 Quart\nLa Bawa de 4t A fa dansa aèria. Ens explica què és, la seva història i les seves característiques principals.\nL’Unai i Legoland\n29 de març de 2019 Quart\nL’Unai ens transporta a Legoland.\nPerò no n’hi ha un només, n’hi ha de diferents… i a diferents països!\nLa Laura a Altamira\n28 de març de 2019 Quart\nLa Laura ens ha fet un super mural d’Altamira.\nEns explica la història i moltes curiositats de les pintures rupestres que va trobar una nena com ella a Cantàbria fa un segle.\nLa Paula, una meravella!\n11 de març de 2019 Quart\nLa Paula Manga de 4t A ens ha fet una exposició de les Set Meravelles del Món.\nA qui li agrada viatjar?\nLa Martina i la fotografia\n8 de març de 2019 Quart\nLa Martina García de 4tB ens explica la història de la fotografia i la seva evolució fins un futur no gaire llunyà.\n18 de febrer de 2019 Quart\nL’Adrián de 4tA ens ha fet una exposició oral del Harry Potter. Des de l’escriptora que el va crear fins a les seves pel·lícules.\n13 de febrer de 2019 Quart\nEn Marc Cardona de 4t A ens fa una ràpida descripció dels vuit 8000 més importants de l’Himàlaia. Qui s’apunta a escalar-los?\nHistòria del Lego\n7 de febrer de 2019 Quart\nL’Albert Gómez de 4tA ens ha fet una exposició molt original de la història del Lego i ens explica un munt de coses sobre aquest joc de construcció.\nEn Martí Casadellà de 4t A va descobrir al Parc de Ferrari una llegenda, el Michael Schumacher. Ens explica la seva vida des dels 4 anys on ja conduïa en circuits.\n30 de gener de 2019 Quart\nEn Guillem Buded de 4tA ens fa un recorregut per tota la història de la moneda i dels diners en general. Des d’abans de les monedes fins als diners virtuals.\nEls animatrònics no em fan por\n29 de gener de 2019 Quart\nAl Noel de 4t A li agrada molt jugar a un joc que ens fa una miqueta de por, tot i que sabem que realment són uns personatges molt simpàtics. Ens ha explicat el funcionament del joc Five Nights at Freddy’s.