Una invasió diferent per a Soldeu - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUna invasió diferent per a Soldeu\nLa població canillenca, que des de la fi de la temporada d’hivern vivia dies amb poca activitat, ha despertat durant unes hores amb la Cimera, amb l’arribada de policia, delegacions, periodistes i per descomptat, els mandataris internacionals\n21/04/2021 (18:57 CET)\nSoldeu és un poble eminentment turístic. Acostumat a invasions de visitants que, a l’hivern, busquen les pistes d’esquí, i a l’estiu, la tranquil·litat de la natura i la muntanya. La viscuda aquests dies, però, és una invasió diferent: periodistes, cossos de seguretat (tant andorrans com de fora) delegacions diplomàtiques i, per últim i en aquest cas més important, mandataris internacionals. Tot per una Cimera que ha animat un poble que, expliquen els seus habitants, estava mort feia setmanes. Per això, assumeixen amb un cert estoïcisme els inconvenients d’aquests dies.\n“Nosaltres veiem passar molta gent. Sobretot policia. I també els cotxes de les autoritats”, explica la Maria Rosa, dependenta d’una de les poques botigues que es mantenen obertes. I és que, recorda, “França està tancada i estem passant una temporada molt dolenta”. En una línia similar s’explica l’Anabel, encarregada de la farmàcia del poble. “Per la pandèmia i pel fet que s’ha acabat la temporada, moltes coses estan tancades, tret de comerços essencials i està una mica més trist que si se celebrés a una altra època”, remarca. Davant això, admet que “ens agradaria que hi hagués més moviment, que el poble estigués més alegre”.\nEl que està clar que ha generat més curiositat o sorpresa entre els habituals de Soldeu és el dispositiu de seguretat. Costa caminar estona sense trobar-se algun agent, sigui de la policia andorrana sigui d’algun cos estranger com ara la Guàrdia Civil, que dona suport en les tasques per garantir la protecció dels mandataris internacionals presents físicament a la Cimera. Així ho destaca Diego, un dels treballadors del complex hoteler que alberga l’esdeveniment.\n“Nosaltres veiem passar molta gent. Sobretot policia. I també els cotxes de les autoritats”, explica la Maria Rosa, dependenta d’una de les poques botigues que es mantenen obertes\n“Veig una organització i una seguretat tremenda. És impressionant. Estic sense paraules”, afirma. Tot i això, assegura comprendre la situació. “Les mesures no són excessives. Són les justes”, assegura. De fet, destaca la capacitat que ha demostrat el Principat per poder gestionar un esdeveniment d’aquesta importància. I té clar que encara es pot anar més enllà. “Andorra dona per això i per a molt més. No es pot posar en dubte la capacitat que té”, manifesta.\nMés enllà d’agents de cossos de seguretat, la invasió que viu Soldeu també és de periodistes. Segurament, pel fet que gran part dels països participin de forma telemàtica, en un volum inferior al que hauria arribat en cas d’una cimera totalment presencial. El centre neuràlgic és l’hotel on s’ha ubicat la sala especial de premsa. Molts, de fet, gairebé no han sortit d’allà, com reconeixia Iñaki Aguado, enviat especial de Mediaset. “No hem tingut gaire contacte amb gent d’Andorra”, ha admès.\nSi hem de fer cas al que expliquen, l’experiència de viatjar “per primer cop” al Principat és positiva. “Andorra ha estat capaç d’organitzar amb coratge i valentia, fins i tot després de l’ensurt de l’episodi del brot a l’hotel”, ha destacat. Per cert, Aguado treballa per a un dels mitjans que més ha parlat de la polèmica dels ‘youtubers’. Reconeix que la situació -personatges espanyols coneguts que s’instal·len al país per aprofitar la baixa tributació- “no és nova”, però que en els darrers temps “s’ha refrescat la controvèrsia”. Ara bé, preguntat sobre si algú li ha recriminat el paper del seu mitjà de comunicació en posar l’assumpte a primer pla, assegura que, per ara, ningú ho ha fet.\nEn línies generals, i malgrat les dificultats que els pot comportar aquests dies la celebració de la Cimera, els habitants de Soldeu es mostren favorables a la cita. “És important per a Andorra, ens deixem veure i es parlen de coses importants. Ens donem a conèixer”, comenta l’Anabel.\nA partir d’aquesta nit o, a tot tardar, dijous al matí, la Cimera abandonarà definitivament Soldeu, després de dies d’intensa activitat. La població tornarà a quedar solitària, a l’espera que, en les pròximes setmanes, la millora de la pandèmia pugui permetre novament reactivar el turisme que tant necessita. Per ara, l’esdeveniment ha suposat un parèntesi en una calma, tot sigui dit, gens desitjada.\nreportatge gràfic: Ronnie Pino i Cimera Iberoamericana\nPolicies a l'exterior de l'hotel protegint la sortida dels mandataris.\nUn grup dels periodistes que cobreixen la cimera.\nTreballadors entren a l'hotel un dels panells de l'esdeveniment.\nUn policia amb el seu gos als carrers de Soldeu.\nTreballadors dels serveis sanitaris caminant pels carrers.\nAgents de la Guàrdia Civil a un teulat.\nMandataris i convidats al sopar de dimarts pasejant per Soldeu cap al lloc de l'acte.


Solucionem qualsevol necessitat odontològica\nCom es troba la teva salut bucodental? A CDS treballem amb tot tipus de tractaments per solucionar problemes relacionats amb la salut bucodental i l' harmonia estètica de la boca en la seva totalitat.\nLa mala alimentació, els hàbits higiènics inadequats o fins i tot , factors hereditaris, poden ocasionar diversitat de problemes dentals que a CDS resolem amb tot tipus de tractaments: des de canvis de coloració, , fractures dentàries o asimetries, fins a emblanquiments dentals, pròtesis estètiques o ortodòncia.\nTot, sense oblidar en cap cas la prevenció, un aspecte clau a tenir en compte per aconseguir una boca sana en diferents etapes de la vida. El nostre equip de professionals comprèn totes les especialitats d'odontologia, per a millorar la salut de la boca, des d'una perspectiva global i eficaç.\nApostem per tractaments senzills i indolors, que es poden realitzar en una sola sessió sense necessitat de desgastar les dents, aconseguint resultats 100% efectius.


“Gràcies als tècnics d’inserció laboral sóc capaç de veure el futur amb esperança” - Incorpora "la Caixa"\n“Gràcies als tècnics d’inserció laboral sóc capaç de veure el futur amb esperança”\nA la foto, d’esquerra a dreta, Patience Okojie, usuària del programa Incorpora, i Laura Iriguibel, propietària de l’Hotel Iriguibel.\nLa història de Patience Okojie és la de moltes persones migrants que es veuen obligades a abandonar el seu país per buscar un futur millor. Amb només 17 anys, va deixar la seva Nigèria natal a causa de la situació de guerra que vivia el país i va posar rumb a Espanya, un lloc desconegut que li augurava un futur incert. “Poc després d’arribar a Espanya, vaig tenir la sort de topar amb una família que em va acollir a casa seva per treballar-hi d’interna. Després d’aquella feina vaig anar a la Creu Roja, on vaig participar en el programa d’atenció a dones”, ens explica la Patience.\nDes de llavors han passat més de vint anys, en els quals ha hagut de començar des de zero i, com es diu, fer-se a si mateixa. Durant tot aquest temps, no han faltat els moments difícils que sempre comporten els començaments, però també les fites i les alegries. Una de les més grans ha estat aconseguir la inserció laboral amb la Creu Roja i el programa Incorpora.\nGràcies al suport dels tècnics d’inserció de l’entitat i a la seva constància, treball i esforç, la Patience ha aconseguit una feina a l’Hotel Iriguibel de Navarra, on treballa actualment. Ella i Laura Iriguibel, propietària de l’hotel, ens expliquen com ha estat aquest procés d’inserció laboral i com és el dia a dia de la usuària al seu lloc de treball.\nUna història de superació personal per mitjà de la inserció laboral\nFa menys d’un any, la Patience va anar a Creu Roja Navarra disposada a millorar la seva situació laboral i personal. Va ser així, gràcies a la intermediació d’aquesta entitat col·laboradora, com va descobrir el programa Incorpora. “Aquest últim any ha estat, per posar un símil, una mena d’enlairament. He participat en sessions d’orientació laboral, tallers grupals i sessions d’empoderament que m’han ajudat a augmentar l’autoestima, organitzar-me millor, confiar i creure en mi. Des del programa Incorpora m’han ajudat a estructurar-me la vida i mirar el futur amb entusiasme”, ens explica la Patience.\nDes de l’entitat, amb els tècnics Incorpora Beatriz Utrilla i Miguel Ángel Mancho, van dissenyar un itinerari d’inserció laboral amb el qual la Patience ha aconseguit desenvolupar les seves competències transversals i adquirir les habilitats que li han permès assolir la seva feina actual de cambrera de pisos i ajudant de cuina a l’Hotel Iriguibel. Quan li preguntem arran de la seva feina, la Patience no pot dissimular la satisfacció de formar part de l’equip de l’Hotel Iriguibel. “És un hotel petit, però per a mi és una gran família. Tots aprenem de tots. La Laura, la propietària, és una més a l’equip i cada dia m’ensenya alguna cosa nova”, explica amb un somriure. Un sentiment compartit per la Laura, que confessa que “la Patience és una noia que s’ha adaptat molt bé tant a l’equip com en les diferents activitats que exerceix a l’hotel”.\nIncorpora: impulsant la inserció laboral des d’una perspectiva integral\nEl cas de la Patience és un exemple clar que la tasca del programa Incorpora no se centra només a ajudar a promoure la integració social i laboral de les persones en risc d’exclusió, sinó també a impulsar el seu benestar personal i trencar amb els tabús que la societat ha imposat sobre els col·lectius més vulnerables. “Ara sóc una dona més segura, he après a enfrontar-me amb les meves pors, a afrontar les meves limitacions, a superar una entrevista de feina, he aconseguit treballar en un hotel, on em sento estimada i on estic aprenent molt. Els tècnics Incorpora han aconseguit encaixar la meva personalitat i les meves capacitats amb les necessitats d’aquesta empresa. En l’àmbit emocional, em trobo més bé que mai i els meus fills se senten orgullosos de mi”, comenta, emocionada, la Patience.\nPer la seva banda, la Laura destaca la doble missió social i empresarial que porta a terme el programa Incorpora ajudant tant les persones com les empreses amb les quals treballa. “Incorpora ofereix a les empreses un servei de preselecció de persones amb qui ja ha treballat prèviament, per la qual cosa ens en poden transmetre aspectes que a nosaltres ens és impossible detectar en una entrevista. Aquesta tasca ens facilita molt la feina, ja que de currículums ens n’arriben molts, però comptar amb entitats que ens fan aquest primer filtrat no té preu”, assegura la Laura.\nA més, la Laura destaca la feina de sensibilització del programa Incorpora: “Fa molts anys que participo en aquest i altres programes, contractant persones en situació d’exclusió social i, en general, puc dir que responen molt bé i estan molt motivades”.\nLa Fundació Ilundain Haritz Berri, reconeguda com a Escola de Segona Oportunitat\nEl programa Incorpora participa en la feria de trabajo TudEmpleo\nEl programa Incorpora renueva su colaboración con 7 entidades de Navarra para mejorar la inserción laboral de colectivos vulnerables\nLa Fundació Ilundain reconeix 45 empreses pel compromís amb la inserció laboral juvenil


L'Spar Citylift Girona exhibeix fermesa contra el Cadí La Seu (71-56) (Àlex Gozalbo)\nL'Spar Citylift Girona exhibeix fermesa contra el Cadí La Seu (71-56)\nGalleda d'aigua freda per a l'Snatt's Femení Sant Adrià (65-68)\n1 min. Barcelona 03/02/2019 18:56\nEl líder de la Lliga Dia s'ha endut el duel català i ja acumula 13 victòries consecutives. L'Spar Citylift Girona ha gestionat amb fermesa el partit contra un combatiu Cadí La Seu (71-56). Les locals han recuperat Shay Murphy i Bea Sánchez en una tarda en què Núria Martínez s'ha quedat a un pam del triple doble, ja que ha sumat 8 punts, 8 assistències i 6 rebots. Entre les visitants ha destacat Georgina Bahí, amb 15 punts i 5 rebots.\nDesprés d'un primer quart igualat (19-15), l'equip local ha trencat el partit amb un bon segon període (41-25). Tot i els esforços del Cadí La Seu, l'Spar Citylift Girona ha sabut gestionar la diferència de punts durant una segona meitat, en què no ha abandonat la concentració.\n651x366 Una imatge del partit / @CBBembibrePDM Una imatge del partit / @CBBembibrePDM\nL'Snatt's Femení Sant Adrià ha perdut un partit contra l'Embutidos Pajariel Bembibre PDM (65-68), un rival directe en la lluita per evitar el descens. Aina Ayuso ha fallat un triple que hauria enviat l'enfrontament a la pròrroga. Mariam Coulibaly, que ha sumat 15 punts i 15 rebots, ha tornat a ser la jugadora local més destacada.


"Jo no crec en l'intel·lectual dins la pròpia torre d'ivori, desentès de la pròpia circumstància històrica. És a dir, indiferent a determinats problemes de caràcter sociològic. ... L'escriptor s'ha de comprometre amb ell mateix i amb la seva obra ... L'escriptor ha de tenir un demble humà. Com un talant, com una fibra. Desfer-se d'això, crec que poc o molt el deshumanitza ... Crec que pot sacrificar una part del seu temps, i una part de l'energia, a canvi d'assumir més profundament els valors humans".\nUNA MICA D’HISTÒRIA DEL NOSTRE CENTRE\nL’edifici central, el més antic, que ocupa ara l’IES Josep M. Llompart va ser construït als anys seixanta del segle passat. Els dos estatges superiors varen acollir els estudis de Magisteri i els dos de baix varen ser per a l’escola de pràctiques, que als anys 80 passà a anomenar-se Col·legi Públic de Pràctiques (ara ubicat uns quants carrers més amunt). Es va bastir un edifici adjunt, que va ser utilitzat, al començament dels 90, per un nou institut de batxillerat, el número 5, mentre que els estudis universitaris es traslladaven cap al campus de la UIB. D’aquesta manera, el nostre institut ocupa més de les tres quartes parts de les instal·lacions (la resta pertany al CEPA del Camp Rodó).\nEl gener de 1993, l’institut va ser batejat amb el nom de Josep Maria Llompart, en reconeixement de la figura d’aquest intel•lectual de la nostra cultura. Malauradament, no pogué assistir a l’acte d’inauguració perquè la mort li sobrevingué poc temps després, però sí que ho feu la seva vídua, Encarna Viñas.\nJosep M. Llompart no era únicament un home de llibres i despatx; era un home inquiet, trescador, íntegre, una figura de combat amb tots els ets i uts. Amb paraules seves: “En un país amb cara i ulls, jo no hauria estat més que un escriptor”. I és que en Llompart ho era tot, ho és tot: poeta, traductor, jornalista, assessor literari, dinamitzador cultural, pixatinters municipal i lletraferit guardonat. El gener del 2013, el centre li va fer un petit homenatge a fi de reconèixer i rememorar la seva herència. Hi convidàrem Pilar Arnau, coneixedora de la vida i obra de Llompart, sembràrem un arbre al jardí del pati i llegírem alguns dels seus poemes.\nJosep Maria Llompart de la Peña neix el 23 de maig de 1925 a Palma, que aleshores era una ciutat de menys de cent mil habitants, sense universitats i poc oberta encara al turisme. Llompart, el petit de 4 germans, té una infantesa típica de fill “de casa bona”. Son pare és coronel d’infanteria. El 1926 el destinen a Galícia, on la família viu fins el 1930.\nAnys després, Llompart traduirà al català els seus poetes gallecs més estimats. El 1935 començà el batxillerat a l'Institut Balear, actual Institut Ramon Llull. Durant aquests anys descobreix Miquel Costa i Llobera, Joan Alcover i altres autors catalans. En aquesta època s'inicia en la música, que tindrà una presència important en la seva poesia. Des de 1956 fins a 1961 col·laborà amb Camilo José Cela en la redacció de la revista Papeles de Son Armadans. El 1961 inicià la tasca d'assessor literari a l'Editorial Moll.\nDes de 1978 a 1986 fou president de l'Obra Cultural Balear. Entre 1983 i 1987 fou president de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. El 1985 fou nomenat membre de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans. Del 1969 al 1972 i del 1987 al 1991 impartí classes de literatura catalana a la universitat de Palma. Publicà els primers poemes a l'antologia de Sanchis Guarner Els poetes insulars de postguerra (1951), els quals continuen el tema paisatgístic de l'Escola Mallorquina.\nEl primer llibre, Poemes de Mondragó (1961), es divideix en quatre seccions, escrites entre 1953 i 1959. La primera de 1955 duu amb el mateix títol del llibre, la segueixen "Llunari del port" (1955) i "Joc de l'amor i de les estacions" (1954). Encara que hi ha una presència del paisatge, els poemes defugen l'estètica de l'Escola i palesen la influència de la Generación del 27, amb l'ús de la metàfora i la introducció de temes populars. L'última part del llibre, titulada "Us ho diré amb paraules ben planeres", s'inscriu en l'estètica realista pel to narratiu i pel llenguatge directe. La Terra d'Argensa (1972) i Memòries i confessions d'un adolescent de casa bona (1974) continuen l'estètica realista, però des d'un posicionament irònic, amb marcades notes líriques que traspuen el seu jo més íntim. Urbanitat i cortesia (1979) només recull dotze composicions d'èpoques diverses. A Mandràgola (1980) abandona el realisme i inicia una etapa nova marcada per la reflexió sobre la mort i una intensa elaboració del llenguatge. Llompart basteix el seu món poètic de símbols a partir de l'experiència vital o cultural. La paraula connotativa i el poema en prosa, la presència de personatges simbòlics i l'estructura tripartita seran els trets dominants d'aquest i dels llibres següents: La Capella dels Dolors i altres poemes (1981), Jerusalem (1990) i Spiritual (1992).\nEl llenguatge com a tema literari és omnipresent en les primeres poesies fins a Memòries i confessions d'un adolescent de casa bona. El mite de la infantesa és evocat amb el nom d'Antònia, un passat irrecuperable que s'amara de nostàlgia i d'enyor. La tardor i la nit, símbols de la mort i de la decrepitud, seran els motius predominants de tota la poesia llompartiana. La mort esdevé l'ombra constant de la darrera etapa de la poesia de Llompart i es converteix adés en la bella Agnès seductora, adés en la Dama implacable i dominant que l'espera darrera la cantonada. Ha destacat com a traductor de poesia galaicoportuguesa recollida als volums: Quinze poetes gallecs (1976), Poesia galaico-portuguesa (1984), Poesia gallega, portuguesa i brasilera moderna (1988), Poemes de Luis Pimentel i Celso Emilio Ferreiro (1992). En el camp de la prosa excel·lí amb un petit recull de memòries, titulat Vocabulari privat (1993). Però és en el camp de la crítica literària i l'assaig de temàtica cultural on el poeta dedicà una vasta atenció, que comprèn els volums següents: La literatura moderna a les Balears (1964), Retòrica i poètica (1982), Països Catalans i altres reflexions (1991), La narrativa a les Illes Balears (1992), i, pòstumament, els volums Els Nostres Escriptors (1996) i El Llac i la flama (1998).\nOBRA (Alguns dels seus poemes més coneguts):\nla urgència del sexe, com les venes poden\nen un moment omplir-se d'aigua\nEn desvetllar-se l'endemà ella creia que\na l'alcova hi havia olor de roses,\n22 febrer 2019;\nCarnestoltes. Concurs de disfresses i xocolatada (APIMA)\n28 febrer 2019;\nFesta Escolar . Dia no lectiu\nDia de les Illes Balears (no lectiu)\n18 febrer 2019;\nBatx 2n A/C/D/E/F/G/H Teatre Llum trencada\nBatx 1er A/B/E/G/H i B2n B (alumnes de HMC) Teatre Llum trencada\n19 febrer 2019;\n4t ESO (9 alumnes) Sortida platja de Palma\n21 febrer 2019;\nESO 2n C/D Visita a la Fundació Alcover\nESO 2n A/B/C Visita a la Fundació Alcover


Joan Bou i Pla : Tancament del col•leccionable “l’Abans, recull gràfic de Tordera 1870-1979” de Joan Bou i Pla\nTancament del col•leccionable “l’Abans, recull gràfic de Tordera 1870-1979” de Joan Bou i Pla\nEl passat divendres 30 de maig de 2014, a les 19.00 h., va tenir lloc a la Biblioteca de Tordera la presentació final del llibre l’Abans. L’acte fou presentat per Joan Isern, president del Club Filatèlic Tordera, i Joan Carles Garcia Cañizares, alcalde de la població.\nJoan Isern, Joan Carles Garcia i Joan Bou Pla\nEl volum l’Abans Tordera: recull gràfic 1870-1979 és un projecte transversal, de caràcter introductori, que combina fotografies històriques amb informació bàsica. El contingut d’aquest treball obre la porta a múltiples possibilitats de recerca. La seva realització ha tingut una durada de gairebé deu mesos, temps innecessari per abordar la història contemporània del municipi d’una manera completa.\nTordera és una societat viva, amb inquietuds de conèixer el seu passat. Des d’un bon començament, l’Abans, es va convertir en un projecte col·lectiu que cridava l’atenció a tota la població, tant de particulars com de les institucions locals. Prop de 200 famílies hi han col·laborat cedint fotografies, fons documentals o transmetent les seves vivències de manera oral. Gràcies a totes elles.\nVisca Tordera !\nCloenda l'Abans-Tordera de Joan Bou i Pla\nPublicat per Joan Bou Pla a 12:31\nTancament del col•leccionable “l’Abans, recull grà...\nTordera: Ordenació Territorial (I)\nSant Ponç, l'aplec tradicional i popular per excel...\nEls orígens de l'hoquei sobre patins a Tordera


Només escriu i prem "Enter"\nCalderes de vapor de recuperació – CR-CRP\nGenerador de vapor pirotubular mixt CMS-CR\nInici Generador de vapor pirotubular convencional SMS\nEls generadors de vapor convencionals CMS i SMS són del tipus de tres passos de fums i un hogar de combustió, centrat pel model SMS i descentrat per al model CMS. Són calderes d’emplaçament fix i horitzontal, i dissenyats per a la utilització de combustibles líquids o gasosos.\nProduccions de vapor de 4 a 20 T/h.\nEls generadors es subministren muntats sobre una bancada metàl·lica formant un conjunt compacte, a punt per funcionar després de la seva connexió a les xarxes de vapor, aigua, combustible i tensió elèctrica.\nUn disseny a mida de les seves necessitats energètiques i d’ubicació de l’equip.\nOptimització en el disseny termodinàmic amb un rendiment garantit l’ordre del 98%.\nModerns mètodes de fabricació realitzats per personal altament qualificat i avalats per anys d’experiència en el sector.\nAplicació de rigorosos controls de qualitat en totes les fases de desenvolupament d’un projecte d’acord amb el sistema de gestió de la qualitat ISO 9000 implantat..\nAvaluació final per un organisme notificat per al marcatge << CE >> del generador de vapor segons la Directiva Europea DEP2014/68/UE d’equips a pressió.\nMínims treballs de manteniment.\nDimensionament òptim de l’hogar de combustió per obtenir baixos índexs de contaminants (òxids de nitrogen i CO) complint totes les normatives europees més estrictes.\nÒptim traçat dimensional dels circuits de gasos aconseguint unes velocitats de circulació de fums equilibrades i per tant un rendiment elevat.\nCambra d’inversió de gasos totalment refrigerada per aigua i exempta de material refractari contribuint a l’intercanvi tèrmic.\nCambra de vapor i pla de vaporització dimensionats correctament per evitar els arrossegaments d’aigua.\nSeguretats i automatització\nLa generació de vapor està àmpliament estesa i primordialment en l’àmbit industrial. És per això que l’aplicació del vapor a la indústria requereix de l’adopció d’unes estrictes mesures de seguretat en els generadors. En aquesta línia els nostres equips estan equipats d’origen amb tots els elements de seguretat reglamentaris que exigeix la normativa vigent.\nIncorpora un panell elèctric dotat d’un PLC bàsic que informa sobre l’estat real de les funcions del generador.\nSota demanda es poden instal·lar als generadors, autòmats programables d’altes prestacions que mitjançant la targeta de comunicació adequada poden integrar a un control distribuït existent, indicant en temps real l’estat del generador (nivell, cabals, avaries, rendiment, etc).\nEls generadors també poden subministrar amb tots els accessoris necessaris per complir la normativa de seguretat de vigilància indirecta cada 24-72 h segons TRD-602/TRD-604 i EN-12.953-6: 2002 d’aplicació estesa en diversos països europeus.\nEficiència i estalvi.\nLa incorporació de recuperadors de calor del tipus aigua/gasos o bé aire/gasos abans de l’evacuació dels fums a la xemeneia, permet obtenir un augment del rendiment final del conjunt xifrat entre el 93% i 98%.\nEquipats d’origen amb tots els elements de seguretat reglamentaris\nDisseny a la mesura de les seves necessitats energètiques\nRendiment garantit de l’ordre del 98%.\nRendimiento elevado con velocidades de circulación de humos equilibradas.\nMODEL SMS 10 12 15 17 20 25 30 35 40 45 50\nProducció de vapor kg/h 4.000 5.000 6.000 7.000 8.000 10.000 12.000 15.000 16.000 18.000 20.000\nPotència Kw 2.625 3.282 3.938 4.594 5.251 6.563 7.876 9.845 10.501 11.814 13.126\nPes transport t 16.5 19 23 26 29 30 32 35 40 45 46\nB 2.650 2.850 2.900 3.050 3.290 3.465 3.600 3.815 4.150 4.215 4.215\nDiàmetre D 2.360 2.500 2.560 2.750 3.000 3.200 3.400 3.600 3.800 4.000 4.050\nAltura H 2.850 2.850 2.950 3.125 3.320 3.510 3.960 4.000 4.200 4.400 4.400\nL1 5.160 5.200 6.200 6.200 6.200 6.200 6.700 6.700 6.700 6.700 6.700\nLongitud sense cremador\nL2 6.150 6.150 7.150 7.150 7.220 7.450 7.950 7.950 8.070 8.400 8.400\nL 6.500 6.500 7.500 7.500 7.590 7.800 8.150 8.150 8.300 8.500 8.500\nd 550 550 600 600 700 750 800 900 900 1.000 1.000\nDisseny, fabricació i instal·lació de generadors de vapor pirotubulars\nTaller i adminsitració\nVista exemple en 3D instal·lació completa Sala de Calderes\nValtec Umisa continua donant servei !!\nanagrasa caldera calderas CMS generador generadores UMIBLOC umisa UMS


Dos menors es sotmeten a proves pericials pel cas dels mestres de La Seu acusats d'incitació a l'odi - Teleponent\nLarrosa paga els 3.000€ de la factura de telèfon del viatge…\nIpcena alerta que algunes cigonyes a Lleida presenten “anomalies, malaltia o…\nLleida registra 71 casos nous de covid-19 a la demarcació\nUna recerca lleidatana fa un important avenç contra l’atròfia muscular espinal\nEls set brots de coronavirus de Lleida sumen, almenys, 100 positius\nInici Tribunals Dos menors es sotmeten a proves pericials pel cas dels mestres de...\nDos menors es sotmeten a proves pericials pel cas dels mestres de La Seu acusats d’incitació a l’odi\nLes defenses han presentat un recurs d'apel·lació a l'Audiència de Lleida per invalidar-la i per demanar que el sobreseïment que afecta a sis dels vuit docents sigui lliure\nEl director del col·legi Mossèn Albert Vives, amb el director dels serveis territorials d'Ensenyament a Lleida, Miquel Àngel Cullerés, arribant al jutjat de la Seu d'Urgell amb quatre docents del centre\nLes investigacions per determinar si es va produir un delicte d’incitació a l’odi per part de vuit professors de diversos centres educatius de la Seu d’Urgell, arran del tractament que van fer a classe de l’1-O, han continuat aquest dimecres amb la pràctica de les proves pericials que havia sol·licitat la fiscalia.\nSegons fonts properes al cas, dos dels nens que presumptament es van veure afectats pels comentaris dels docents han comparegut als jutjats de la capital alturgellenca, on han estat visitats per un psicòleg i haurien confirmat el que havien dit en el moment en què els seus familiars van presentar la denúncia. Les seves declaracions s’afegiran al procediment contra les dues mestres de primària del col·legi Mossèn Albert Vives a qui el jutge manté obertes les diligències, ja que sobre la resta d’acusats va dictaminar-ne el sobreseïment provisional.\nLes defenses, però, van recórrer la seva decisió perquè entenen que l’arxivament ha de ser de caràcter lliure i, a més, van demanar que no es duguessin a terme les proves pericials. Les seves peticions van ser desestimades en els darrers dies, motiu pel qual els lletrats les portaran a l’Audiència de Lleida.\nUn total de cinc nens i nenes estaven convocats aquest dimecres a les proves pericials que va sol·licitar la fiscalia per a què formessin part de la investigació oberta sobre el presumpte delicte d’incitació a l’odi a qui els seus familiars van acusar a vuit mestres de diversos centres educatius de la Seu d’Urgell. D’aquests, finalment només s’hi han presentat dos, els quals han estat visitats per un psicòleg i, segons fonts properes al cas, s’han refermat en el què ja havien declarat anteriorment.\nLes proves s’han practicat amb tota normalitat després de deixar sense efecte el recurs que havia presentat el lletrat que representa a la Generalitat, que es va desestimar en els darrers dies després de considerar que aquestes eren necessàries i que es comptava amb l’autorització dels pares del menor per a fer-les. De totes maneres, l’advocat ha presentat un nou recurs d’apel·lació davant l’Audiència de Lleida que, en cas de ser admès, impossibilitaria l’ús de la prova en el procediment.\nPer la seva banda, les defenses dels sis professors a qui el jutge va sobreseure provisionalment la causa penal tenen previst dirigir-se també a l’Audiència provincial per demanar que l’arxivament sigui amb caràcter lliure, després que el magistrat també hagi desestimat el recurs que van presentar.\nAquesta decisió afecta a la directora i una professora del Pau Claris, la directora de La Salle, així com el director i altres docents del col·legi Mossèn Albert Vives. Mentre, les diligències es mantenen obertes per a dues mestres d’aquest darrer centre educatiu.\nEls vuit docents van prestar declaració com a investigats el 7 de novembre passat, així com els denunciants, que havien presentat els escrits entre els dies 2, 3 i 12 d’octubre de 2017 i en els quals s’afirmava que alguns dels professors van explicar als alumnes de només sis anys ”que la Guàrdia Civil és dolenta i pega a la gent”. Per la seva banda, els docents van negar les acusacions i van quedar en llibertat sense mesures cautelars.\nArticle anteriorLa Diputació de Lleida cobra per error dues vegades els mateixos rebuts d’impostos delegats\nArticle següentTancats els accessos al Segre a Lleida i Balaguer per la crescuda de cabal del riu\nPreveuen un creixement del 12% de la collita d’ametlla a Catalunya\nLarrosa paga els 3.000€ de la factura de telèfon del viatge a Rússia\nIpcena alerta que algunes cigonyes a Lleida presenten “anomalies, malaltia o infecció”\nteleponent - 1 juliol, 2020 0\nTroben un individu i altres restes en dues fosses de la Guerra Civil al...\nNou accident a l’A-2 a la Fondarella en direcció a Lleida


“Eleccions municipals. Drets laborals dels electors, membres de les taules i apoderats. | Notícies RM Assessors | Assessoria Girona Figueres\nEl dia 24 de maig hi ha eleccions municipals i en el Diari Oficial de la Generalitat del 22 d’abril es varen donar les instruccions per facilitar la participació dels treballadors en les eleccions. Destaquem el següent:\nEls treballadors que el diumenge, 24 de maig hagin de treballar i el seu horari coincideix-hi total o parcialment amb l’horari d’obertura dels col·legis electorals, tindran dret a un permís retribuït de 4 hores per que puguin anar a votar.\nEls membres de mesa electoral i els interventors, tindran dret a un permís retribuït corresponent a tota la jornada del diumenge (sols en el cas que haguessin de treballar el diumenge). i, en tot cas, de les cinc primeres hores de la jornada laboral del dilluns. Per poder rebre la retribució els treballadors hauran d’acreditar a la seva empresa la condició de membre de la mesa o d’interventor.\nEls apoderats que haguessin de treballar el diumenge tindran un permís retribuït durant la jornada completa del mateix diumenge.\neleccions municipals 2015 permís retribuït eleccions permís treballadors eleccions


Segona victòria de la temporada de la Penya Esplugues a la màxima categoria. L’equip català va derrotar diumenge el Majadahonda per 2 gols a 0 i suma el segon triomf consecutiu de la temporada. Les jugadores de Robert Caneda pugen fins a la vuitena plaça. A la pròxima jornada visitaran la pista del Cidade De As Burgas gallec.\nEls dos gols de la Penya Esplugues contra el Majadahonda els va fer Laura Oliva. Oliva, de 22 anys, afronta la cinquena temporada al club del Baix Llobregat. Abans havia jugat amb el FS Castelldefels a Segona Divisió i el Molins 99, l’equip de la seva ciutat.\nLaura Oliva és de Molins de Rei i durant anys va compaginar el futbol sala amb el waterpolo. No va ser fins als 16 anys —quan va fitxar pel Castelldefels— que va haver de triar un dels dos esports. I l’elecció de la jove jugadora va ser el futbol sala. Com a jugadora de waterpolo, fins i tot fer de portera.\nBàsquet Cinc equips invictes al capdavant de la Copa Catalunya Femenina després de tres jornades La Xarxa\nHandbol L'OAR Gràcia Sabadell és millor a Sant Boi i la Lleidatana i el Vilamajor comparteixen lideratge La Xarxa


La crema de fotos del rei arribarà a Europa\n«En un temps ple de desafiaments cladrà que assumim la desobediència com a única norma per assolir la llibertat del nostre poble»\n01/08/2015 Drets i Llibertats\nEl Tribunal Constitucional ha desestimat el recurs dels 2 independentistes condemnats per la que va ser la primera d'una llarga sèrie de cremes de fotografies dels reis, iniciada a Girona el 13 de setembre del 2007. L'alt tribunal espanyol rebutja que els fets puguin encabir-se en la llibertat d'expressió alhora que els situa en el camp dels delictes d'odi per la incitació a rebutjar la monarquia constitucional i desitjar la república, segons informa Alerta Solidària\nCap al Tribunal de Drets Humans d'Estrasburg\nEn roda de premsa, l'advocat dels independentistes, i des d'avui mateix també cap de llista a la circumscripció de Girona per la CUP-Crida Constituent, a les eleccions del 27 de setembre, Benet Salellas, ha resumit la sentència com un gran disbarat. Un més d'un tribunal caduc. "Durem el cas a Estrasburg i, un cop més, Europa ens donaran la raó". Ha assenyalat que no es vol tenir en compte ni el context ni la natura política i de reivindicació legítima de l'acció jutjada. I a més a més, denuncia una nova tergiversació del concepte de delicte d'odi. Aquest, creat per perseguir als qui promouen el feixisme i neguen els genocidis, és esgrimit per revestir amb més gravetat si cap, en la lògica espanyolista i conservadora del TC, la crema de fotografies de la família reial. Salellas ha remarcat el fet "curiós" que la sentència compti amb dos vots particulars, favorables a la defensa dels independentistes: precisament dels magistrats catalans i bascos. Aixi com també que la sentència, avui notificada, hagués estat filtrada a periodistes d'extrema dreta que en van fer al·lusió el dissabte passat en un canal de televisió de la caverna.\nOficialment encara no ha estat notificada però arrel de la filtració a periodistes de l'ala dura del règim, la sala del TC ha hagut de confirmar la sentència a l'advocat del cas. Una còpia d'aquesta ha arribat al migdia al seu despatx i d'aquí cap a l'Esquerra Independentista de Girona que ha cregut necessari donar una resposta immediata. Desafiant l'aparent apatia estival, vora 50 persones s'han plantat davant de l'Ajuntament de Girona a les cinc de la tarda. Va ser aquí, fa 8 anys, on tot va començar, ha recordat Martí Majoral, portaveu nacional d'Alerta Solidària. «El Jaume i l'Enric van cremar la foto dels reis com a resposta de la seva visita a la ciutat i hi ha qui encara no ha entés res, com l'ajuntament d'aquesta ciutat que segueix fent la pilota a la casa reial amb la Fundació Príncep de Girona».\nOportunitats perdudes i oportunitats noves\nEl portaveu de l'organització antirepressiva ha assenyalat que aquesta sentència és una nova oportunitat perduda per l'Estat espanyol per mirar de rectificar i actualitzar-se als estàndards europeus de respecte de la llibertat d'expressió. Alhora suposa una nova oportunitat per als catalans i catalanes per seguir desobeint lleis espanyoles i les seves imposicions. «En un temps ple de desafiaments cladrà que assumim la desobediència com a única norma per assolir la llibertat del nostre poble». També amb paraules per al Jaume i l'Enric, tot recordant que l'Esquerra Independentista ha canviat molt en 8 anys, però que com els dos represaliats, hi ha coses que no han canviat: «la dignitat, la fermesa i la determinació per desobeir i vèncer».\nEl TC confirma la condemna de dos indenpendentistes gironins per la crema d'una foto del rei l'any 2007


Els rodatges espanyols descobreixen el teletreball | Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya COEINF\nEls rodatges espanyols descobreixen el teletreball\nSubmitted by editor Coeinf on 23 juny 2020 – 9:00No Comment\nGran Canària acull durant la pandèmia els dos primers anuncis dirigits a distància en temps real des de Londres, produïts a Madrid i amb el so controlat des de Brasil.\nEls rodatges publicitaris, a l’igual que la majoria de sectors, han quedat paralitzats durant vuit setmanes. El nombre de rodatges cancel·lats que s’anaven a rodar a Espanya només al març va superar els 200. Només aquest mes, les pèrdues van rondar els 76 milions, segons dades de l’Associació de Productores de Cinema Publicitari (APCP). Els rodatges en streaming però, han permès reactivar alguns projectes, fins i tot en temps de confinament. Un dels treballs pioners han estat dos anuncis impulsats pel Govern de Canàries, que havien de rodar-se a les Dunes de Maspalomas, al sud de l’illa de Gran Canària.\nConscients de les restriccions imposades pel coronavirus, Jaime Romero, conseller delegat de Macaronèsia Films; Jacobo Saiz, productor de Kiss & Ride; i Eduardo Vieitez, CEO d’Creast i director de les campanyes, van assumir la impossibilitat de desplaçar a centenars de persones a l’illa. Cada un dels treballadors, fossin actors o realitzadors, viu en una part diferent de l’món. Les noves tecnologies, sobretot aquelles de teletreball, tipus Zoom i Skype, han estat d’utilitat, així com les que serveixen per emetre en directe. Els rodatges en streaming, asseguren, permeten que no calgui la presència física de el director o dels caps d’equip per a l’execució de l’rodatge.\nCom explica Vieitez, la preproducció ha estat clau. La tasca de direcció l’ha desenvolupat gairebé del tot abans de seure davant d’una pantalla en el seu despatx de Londres per controlar el rodatge. “Amb els actors havia assajat prèviament per videoconferència. Els enquadraments estaven seleccionats. Tot l’equip sabia el que havia de fer. Abans anaves en persona al rodatge i ara només ho supervises“.


EUROPA PRESS04.09.2018 - 16:12h\nLa vicepresidenta de la Generalitat Valenciana, Mónica Oltra, considera que el Consell "no pot estar satisfet" amb les dades de l'atur del mes d'agost a la Comunitat Valenciana -s'ha incrementat el nombre d'aturats en 7.591 persones en relació amb el mes anterior-, encara que ha assenyalat que "a l'agost sempre puja l'atur" i ha atribuït aquest increment "fonamentalment a la finalització dels contractes estiuencs".\nAixí ha valorat aquestes dades la també consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives en una roda de premsa celebrada per a donar a conéixer l'acord aconseguit pel ple del Consell sobre les ajudes pels danys de l'incendi de Llutxent (València).\nAquest dimarts s'ha donat a conéixer que el nombre d'aturats registrats en les oficines dels servicis públics d'ocupació (antic Inem) va pujar a l'agost en 7.591 persones a la Comunitat Valenciana en relació amb el mes anterior, un 2,08 més, amb el que el nombre total d'aturats ascendeix a 373.059.\nOltra ha opinat que aquestes xifres són "roïnes" i, amb elles, el Consell "no pot estar satisfet", malgrat que "és el mes d'agost amb menys atur des de 2009", ha destacat. Així mateix, ha indicat que a l'agost "sempre puja la desocupació" i ha afirmat que "l'increment es deu fonamentalment a la finalització dels contractes estiuencs".\nAixí mateix, ha posat en relleu que en el que va d'any s'ha reduït l'atur a la Comunitat Valenciana un sis per cent, per la qual cosa ha considerat que "malgrat el bec d'atur d'agost, les dades de l'any són bons". Finalment, ha apuntat que des del Servei Valencià d'Ocupació i Formació (Servef), "com a ferramenta de lluita contra l'atur", el Govern valencià "seguirà treballant perquè els valencians tinguen un treball".


xocolatada | AFA el Solell\nArxiu d'etiquetes: xocolatada\nAltra vegada, gran èxit de la Xocolatada Solidària. Mil gràcies!\nEnguany estàvem disposats a tornar a Muntar un bon cacau! Amb les aportacions de totes les famílies de l’escola hem recaptat …\nUs donem les GRÀCIES a totes les famílies per la vostra participació, hem aconseguit gairebé arribar a la gran xifra de l’any passat!\nAgraïm també a l’empresa Menjares, cuineres, monitors/es del servei de menjador, l’Obrador Roig i Copy Decu per haver fet possible que ahir els nens gaudissin de coca i xocolata, i a la direcció i mestres de l’escola per l’organització,\nGràcies per la vostra implicació i esforç que han fet que la campanya hagi tornat a ser possible.\nLa quantitat recollida serà transferida a l’Hospital Sant Joan de Déu contribuint així a la millora de la investigació del càncer infantil. Us informem també que a l’estanc.\nAprofitem també per comentar-vos que finalment la recaptació per la salut mental (la Marató de TV3) que es va realitzar amb la projecció de la pel·lícula «Encanto» va ascendir a la quantitat de 261,50 €.\nTambé us deixem una publicació de Bayer on s’explica com es va fer la distribució de tot el material recollit per Ucraïna.\nAquesta entrada va ser publicada a AFA, SOLIDARITAT i etiquetada AFA, SOLIDARITAT, xocolatada el 23 Març 2022 per AFA el Solell.


Aloha Oceanfront Suite Resort Sanya Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.8 Avenue QingShui Bay., Lingshui, Sanya, Xina, 572400 - Veure al mapa\nDeluxe amb 3 habitacions i vista sobre el mar (3-Bedroom Deluxe Sea View)\nHabitació de luxe familiar amb vista a l'oceà (Deluxe Ocean View Family Room)\nBarri Lingshui Dadonghai Badia de Sanya Dadonghai Baoting Dadonghai Dadonghai Centre de Sanya Lingshui Lingshui\nBen posicionat a Lingshui, Aloha Oceanfront Suite Resort és un lloc ideal d'inici d'excursions a Sanya. A només 60 km, aquest hotel de 5-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Aloha Oceanfront Suite Resort és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, casino, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, penjador de roba, te inclòs, llençols, mirall a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, platja privada, centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina exterior. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Sanya, el Aloha Oceanfront Suite Resort és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (18) Parelles (9) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (3) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (11) Grups (2)\nEstada de 20 nits en de desembre de 2015\n全海景 房間大 名牌電器


'La Xarxa' sona des d'avui pel canal 51 de ràdio de la TDT que gestiona Olot Televisió - Garrotxa Digital\nDes d’aquesta setmana ja s’emet ‘La Xarxa‘ pel canal 51 de ràdio de la TDT, que gestiona Olot Televisió. ‘La Xarxa de Comunicació Local’ és l’entitat a la qual estan adherits gairebé tots els mitjans de comunicació de Catalunya, tan televisions com ràdios, superant les 250 entitats i Olot Televisió és el representant de la Garrotxa juntament amb Ràdio la Vall de les Preses i Ràdio les Planes de les Planes d’Hostoles.\nÉs una plataforma multimèdia de suport a l’audiovisual local que té com a objectiu donar resposta a les necessitats del sector i contribuir a la seva dinamització. Per això treballa en coordinació directa amb els mitjans de comunicació adherits, treballant conjuntament en la coproducció de continguts. En aquesta línia Olot Televisió és una de les entitats més actives de ‘La Xarxa’ des de fa més de 10 anys. Amb l’emissió de la ràdio per la TDT es completa el compromís de difondre els continguts que produeixen les entitats, en aquest cas a través del canal de ràdio.\nEl ‘Torró dels Xuklis’ és una iniciativa solidària nadalenca que ja s’ha consolidat a la Garrotxa. És el tercer any que la pastisseria Cacau d’Olot destina tots els beneficis obtinguts de la venda d’aquests torrons a l’Associació de Familiars…\nL’Ajuntament d’Olot aprofita la menor activitat d’estiu per fer obres a la ciutat\nDurant els mesos d’estiu hi ha menys gent a Olot, i per això l’ajuntament aprofita per fer obres i modificar una mica la cara visible de la ciutat. S’estan remodelant voreres, accessos a carrers i reparant canonades, i ben aviat s’enderrocarà la casa…


Llega el poniente y suben las temperaturas en la Comunitat Valenciana\nEl ponent fa pujar les temperatures\nDesprés de jornades de pluja i fred l'entrada de vent de ponent ens permetrà gaudir de temperatures suaus durant aquesta setmana\nAquesta setmana arriba el vent de posant a la Comunitat Valenciana el que portarà amb si un augment de les temperatures. Els núvols alts seran aquest dilluns les protagonistes de la vesprada però no vindran acompanyades de pluges.\nEl dimarts els protagonistes seran els intervals nuvolosos que, això si, aniran remetent al llarg de la jornada. En aquestes jornada ja notarem un ascens de les temperatures, en zones del litoral els mercuris podrien arribar a marcar valors pròxims als 20 graus. També serà notable l’ascens de les mínimes en punts de l’interior. En aquesta jornada el vent serà de l’oest fluix a moderat.\nEl dimecres continuarem sota el vent de ponent que farà que gaudim d’unes temperatures suaus tant les màximes com les mínimes. En aquesta jornada hi haurà cel nuvolós a València i Castelló, i poc nuvolós amb intervals de núvols alts a Alacant.


El divendres 3 de juny arriben als cinemes dues pel·lícules de no ficció i de temàtica heterogènia.\nEscrita i dirigida per Fernando León de Aranoa i produïda per Mediapro i Reposado.\nSinopsi: Política, manual de instrucciones enregistra al llarg d'un any a Podemos, la seva constitució, i assisteix als seus debats interns, a la seva articulació com a organització política: a la definició, en poc més de dos mesos, de les que serien les seves senyes d’identitat, la seva estructura. Estant present en els moments i en els espais claus de decisió, mostrant tant els bons moments com els dubtes, les crisis i les contradiccions. El documental de León de Aranoa es presenta com "un relat des de la cuina d’un dels processos polítics més inesperats i vertiginosos de la nostra història recent, un seguiment detallat de la construcció de Podemos. Un manual pràctic sobre com elaborar i comunicar un projecte polític en tan sols un any". L’esperit de treballs com The War Room (D.A. Pennebaker), Primary o Crisis (Robert Drew), juntament amb la intenció de brindar als espectadors l’oportunitat única d'assistir a situacions de rellevància històrica des de dins, ha inspirat el treball de Fernando León de Aranoa, director de pel·lícules com Los lunes al sol o Un día perfecto, i documentals como Caminantes o Invisibles (guanyador d'un Goya a millor documental).\nEscrita i dirigida per Diego Mas Trelles i produïda per Minimal Films, Televisión Española i Televisió de Catalunya.\nSinopsi: Sexe, maraques i chihuahues explica la història de l'únic espanyol amb quatre estrelles al Passeig de la Fama del Hollywood Boulevard, un biopic alegre i ple de música que enllaça els dos continents. Del blanc i negre al color, amb els extractes de pel·lícules rodades a l'estudi i per les grans Majors amb un elenc de grans estrelles. Rendirem tribut a l'auge de la ràdio i les grans orquestres. Recordarem els mítics clubs, les sales de ball dels hotels i casinos poc després d'acabar la llei seca. Reviurem la banda sonora de les grans pel·lícules musicals i dels xous de televisió. Explicarem una història d'affairs, amb mafiosos, cotxes de luxe i decorats de palmeres. Una història que va de Cuba a Barcelona, passant per la Meca del cinema i el naixement de Las Vegas al ritme de les maraques. Explicarem la increïble vida de Xavier Cugat.


Simfonia espanyola - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n7 febrer 1875\nParís, Arrondiment de París\nespagnole, Op.21 (Lalo, Édouard) Fitxa\nLa Simfonia espanyola (en francès Symphonie espagnole) per a violí i orquestra en re menor, op. 21, és una obra concertant per a violí i orquestra d'Édouard Lalo.\nEn unió amb Camille Saint-Saëns, inicià Édouard Lalo aquella renovació francesa que donaria tants fruits musicals en els últims decennis del segle XIX. Lalo va néixer a Lilla el 27 de gener de 1823 i morí a París el 22 d'abril de 1892. Descendia d'una família espanyola que s'havia assentat en terres flamenques en el segle XVI, i es va desviure per la música, que havia començat a estudiar com a art en segon terme.\nFou notable violinista; tocà la viola en el famós Quartet Armingaud-Jacquard, fundat el 1855 per difondre el repertori germànic; com a compositor inicià la seva carrera amb obres violinístiques, a les que seguirien altres més ambicioses.\nMentre per el gran públic francès. Lalo és autor de l'òpera Le roi d'Ys, pels assidus oients de música simfònica i de cambra és, a més, l'autor del Trio en la, de concerts per a piano, per a violí i per a violoncel; de la Simfonia espanyola, per a violí i orquestra, i de la Fantasia noruega, per a la mateixa combinació instrumental; d'una Rapsòdia noruega per a orquestra, de la Simfonia en sol menor, i de Suites orquestrals sobre el seu ballet Naumouna, sense contar les seves nombroses melodies i lieder.\nUnit al violinista Pablo Sarasate per amistat profunda, va escriure per a ell el Concert per a violí, op. 20, que el gran violinista navarrès interpretà el 8 de febrer de 1874 en els concerts del Châtelet. I al mateix Sarasate li dedicà Lalo la Simfonia espanyola. Guarda també relació amb Espanya i amb l'art espanyol, la seva Guitare per a violí i piano, op. 28, composta l'any 1882. Poden semblar més simfòniques o més plenes de color –diu un comentarista- altres composicions posteriors, com España, d'Emmanuel Chabrier, el Capritx espanyol, de Nikolai Rimski-Kórsakov, i la Rapsòdia espanyola de Maurice Ravel. Malgrat això, s'apreciarà degudament la vàlua de la Simfonia espanyola, de Lalo si es té en compte l'època en què es va compondre i que el seu autor, en traçar-la, es proposà realitzar unes melodies populars.\nAllegro non troppo; Número ple de passió vehement i de fogositat encesa. Està en tonalitat de re menor i agafa gran desenvolupament. Uníson dels instruments de corda, els quals ofereixen una frase musical que els timbals tenen cura de marcar. El violí canta sobre el fons orquestral, i presenta embrionàriament un tema el qual desenvolupament adquirirà plenitud en el final. El tutti, oposant-se al solista, recull el primer motiu. Canta el violí un altre motiu recolzat pels pizzicati de la corda. El metall intervé amb vida pròpia. Es recull la sonoritat i l'instrument solista exposa una idea seductora mentre l'acompanya la corda amb sordina perquè destaqui més la insinuada melodia cantable. Després reapareix la primera idea, però no repetida literalment, sinó variada, l'obligada reexposició dels dos temes principals amb nous desenvolupaments.\nScherzando; es caracteritza per la seva extremada vivacitat. Una tornada de seguidilla, tocat en pizzicati per la corda, serveix de ritornello. Es revesteix de llangor i de gràcia un tema cantat pel violí, mentre la corda de l'orquestra sosté una nota pedal, i les flautes i oboès introdueixen ornamentacions. Després del desenvolupament subsegüent, reapareixerà la melodia inicial vestint-se amb sonoritats plenes de llangor.\nIntermezzo; En la menor i en compàs de 2 per 4, l'inicia el metall brillant a l'uníson; corda i fusta continuen la frase. Ben aviat el solista canta una melodia sentimental vers un ritme format per un tresillo i dues corxeres. Brilla la virtuòsitat en un altre tema en 6 per 8, i en reaparèixer en el violí solista la idea principal, la sosté una orquestra recollida.\nAndante; En re menor i compàs de 3 per 4. després d'una introducció d'estil elevat en els instruments de vent, recita el solista un tema melangiós que concilia el bon gust amb la virtuositat i el qual color fa pensar més en Escandinavia que en Espanya. En ser repetida, s'associa el timbre del clarinet.\nRondó final; En re major i 6 per 8. Número riquíssim per l'amplitud en el desenvolupament i l'habilitat en el diàleg instrumental. Ritmes obstinats; varietat de matisos; tema viu i alegre del rondó; jocs sonors a diverses altures, i de sobte, com contrast, una esllanguida malaguenya. El tema del rondó reapareix, després de la prodigalitat en els virtuosismes; i ha ecos suaus a càrrec de la fusta; les arpes posen una nota de color, i la cadència final contribueix a realçar d'aquesta obra pseudo-espanyola.\nLas mejores simfonias, d'Ediciones Daimon\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Simfonia_espanyola&oldid=17293739»\nConcerts per a violí del Romanticisme\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 ago 2016 a les 18:38.


Bloc CALdesplugues: LA VANGUARDIA: BENVINGUTS A LA NORMALITAT... GAIREBÉ\nAvui celebrem una fita històrica: La Vanguardia, després de 130 anys de la seva fundació, apareix en la llengua del país on va néixer. Cal recordar que La Vanguardia s'ha editat sempre en castellà, fins i tot en els moments de més catalanitat de la república, els anys 30 del segle passat.\nAlguns creuen que en el fet que La Vanguardia s'hagi decidit a fer una edició en català, hi ha una bona dosi d'oportunisme barrejada amb un interès "d'aigualir" l'altra premsa que, ja des del primer moment, va fer una aposta per editar un diari en llengua catalana.\nPersonalment, no hi estic d'acord. Penso que el fet que una empresa com la dels Godó cregui que pot ser un bon negoci fer un diari en català, és una notícia altament satisfactòria. M'indica que la normalitat de la llengua va per bon camí. De fet és el que necessitem que, a poc a poc, el voluntarisme i el voluntariat vagi deixant pas al professionalisme, si més no pel que fa a la llengua.\nBenvinguts a la normalitat, doncs, senyors i senyores de La Vanguardia.... o gairebé, perquè de moment no arribarà ni al País Valencià ni a les Illes. Es veu que el fet de ser normals del tot és sempre una tasca difícil.\nPep dimarts, 03 de maig, 2011\nés clar que és bo que aquest diari espanyolista escrigui en el dialecte nord-oriental de l'estat, però la normalitat potser seria que desaparegués o fos minoritari.\nLlegeixo a l’ Entrebastidors del mes de gener de 2008 que s’ha creat un nou col·lectiu a Esplugues: La Guitza . Segons ens diu el comunic...


LA PAU INTERIOR | Parròquia Sant Martí de Teià\n← DONACIÓ DE VERDURES A CÀRITAS\nGESTOS QUE EMOCIONEN →\nPosted on Mai 28, 2020 by santmartideteia\nEn aquesta etapa que estem vivint de desconfinament i tornada a la normalitat, es preveuen tot tipus de mides de control i prudència per a sortir eficaçment d’aquesta greu situació. Nosaltres, també planifiquem, com actuarem i qué desitgem, durant aquesta nova perspectiva que se’ns presenta, condicionada per indicadors de salut pública i evolució de dades. Però, és important no oblidar que “sense Ell no podem fer res” ( Jn. 15,5 ). A més de les imprescindibles recomanacions sanitàries, aprofitem també la valuosa norma de seguretat de la nostra fe. En aquest nucli essencial, hauriem de trobar la pau interior que necessitem, per enfrontar-nos amb maduresa a totes les dificultats.\nLa pau de Crist que asserena i vigoritza l’ànima d’un creient és una força interior insubstituïble. En el conjunt de la nostra vida, no podem quedar-nos -exclusivament- en mesures de prevenció externa. A l’interior d’un cor humà pot mantenir-se una dura lluita que no veiem. Un senzill cant de les celebracions litúrgiques pot ser una font ideal per a la meditació cristiana sobre aquest tema: “Que la pau ens acompanyi/per camins de veritat/Tots els jorns de nostra vida,/ pau de Crist ressuscitat./ Cors oberts a l’esperança/d’una nova creació/oferim la pau als homes/ com a signe de l’amor.”\nAquest mes de juny està ple de festes de la nostra fe d’una profunda intensitat: Jesucrist, gran sacerdot per sempre; la Santíssima Trinitat; Corpus Christi; el Sagrat Cor de Jesús; el Cor Immaculat de la Benaurada Verge Maria i alguns sants molt significatius. Aprofitem aquestes celebracions de la nostra religiositat, per vetllar i fer crèixer la pau interior. Demano a l’Esperit Sant, que quan s’esvalota la nostra ànima, l’ambient familiar, les relacions en el treball, , la convivència en la societat, ens ajudi a recuperar el fruit diví de l’equilibri, la serenitat i la calma dintre del nostre cor.\nMn.Esteve Espín Cifuentes\nUna parròquia en sortida\nLa feina a Càritas Teià durant la primera onada de la pandèmia


Taller online de prevenció d'incendis forestals a la Serra de Tramuntana en Ticket Ib\nTaller online de prevenció d'incendis forestals a la Serra de Tramuntana\nSerra de Tramuntana. Online via Zoom (ID: 810 3426 9523). Veure mapa\nEn aquest taller online donarem a conèixer la situació de vulnerabilitat front al risc d'incendi forestal en la que es troben els habitatges i urbanitzacions que limiten amb vegetació forestal. També veurem quines són les normatives que han de complir aquests habitatges i urbanitzacions, i quines són les recomanacions de mesures per prevenir i mitigar l'afecció per un posible incendi forestal, incloent la normativa d'ús del foc. Finalment, es parlarà dels Plans d'Autoprotecció per a urbanitzacions, de la seva finalitat i implantació.\nAquest taller està dirigit a particulars (persones propietaries i gestores de finques), associacions de veïns i veïnes, així com a administracions locals de Serra de Tramuntana. La jornada serà impartida per Empar Benlloch, tècnica forestal del Servei de Gestió Forestal i Protecció del Sòl del Govern de les Illes Balears.\nPer a connectar-vos, feis servir el següent enllaç:\n(ID de reunión: 810 3426 9523)\nOpinió sobre el taller de prevenció d'incendis forestals\nEl taller em va semblar molt aclaridor per la prevenció d'incendis a la Serra de Tramuntana. Ja sé que no és una opinió però sique m'agradaria poder tenr el PDF sobre la normativa dels incendis que và Llegir més eu penjar al xat, però que no he sapigut despenjar-lo. Moltes gràcies\nFer mes tallers, molt ineressant. Una salutacio


L'Ajuntament de Sagunt prepara la reobertura d'algunes de les seues dependències amb l'inici de la fase I de la desescalada\nEl Departament de Prevenció de Riscos Laborals juntament amb altres departaments treballen per a dur a terme un protocol que assegure les condicions de seguretat del seu personal i de la ciutadania\nL'Ajuntament de Sagunt reobrirà algunes de les seues dependències municipals amb l'inici de la fase I de la desescalada (ara ens trobem en la fase 0). El Departament de Prevenció de Riscos Laborals juntament amb altres departaments del consistori estan treballant per a dur a terme un protocol que assegure les condicions de seguretat dels treballadors i les treballadores públiques, així com de la ciutadania. Així ho ha informat este matí en la roda de premsa l'alcalde de Sagunt, Darío Moreno, encara que ha insistit que «esta actuació s'ha de dur a terme sota unes condicions de seguretat que eviten un repunt, perquè es permeta anar passant de fases».\nMoreno ha explicat que encara no està tancat el protocol d'actuació, però ha concretat que algunes de les mesures en les quals s'està treballant són la instal·lació de mampares de protecció per a l'atenció a la ciutadania; la disponibilitat, en tots els departaments i instal·lacions, de quantitats suficients de gels hidroalcohòlics, guants i altres materials de protecció; marques en el sòl per a mantenir la distància de seguretat i cartells amb recomanacions de fonts oficials, perquè tothom sàpia exactament quina és la normativa a seguir en les diferents situacions.\nD'altra banda, l'alcalde ha informat que, amb l'inici de la fase I, s'incrementarà el nombre de persones als carrers i les avingudes, i per esta raó, ha destacat la iniciativa del Departament de Mobilitat, que planteja destinar en les principals avingudes i carrers una vorera per a cada adreça, de manera que es mantinga la distància de seguretat entre els vianants. Esta mesura es començarà a implantar demà mateix, segons ha comunicat el regidor de Mobilitat Urbana, Javier Raro. En particular, els principals carrers en les quals s'establirà inicialment una vorera de pujada i una altra de baixada són l'avinguda Nou d’Octubre, l'avinguda Hispanitat, l'avinguda Camp de Morvedre, el carrer Camí Reial i l'avinguda Doctor Palos.\nMoreno ha especificat que també amb esta iniciativa es pretén incidir en el fet que en estos espais públics s'hauria d'evitar parar-se, parlar enmig del carrer obstaculitzant el pas a altres vianants o generar aglomeracions, perquè estes mesures tenen com a objectiu garantir una fluïdesa i un caminar tranquil pels carrers de la ciutat. No obstant això, Moreno ha aclarit: «Estes són recomanacions a seguir, naturalment no estem parlant d'una ordenança per a obligar a la gent, i amb les seues respectives sancions, sinó d'una bona pràctica que la Policia Local s'encarregarà d'informar i sol·licitar a les persones que la complisquen, perquè entenem que són mesures que van en la línia de minimitzar les exposicions i minimitzar els contagis».


En aquesta quinzena aprendràs a: Conèixer el valor de les xifres d'un nombre decimal. Ordenar nombres decimals. Aproximar per arrodoniment nombres decimals. Representar gràficament nombres decimals. Sumar, restar, multiplicar i dividir nombres decimals. Transformar unitats de longitud, de capacitat i de pes.\nOBJECTIUS DIDÀCTICS:Conèixer el valor de les xifres d'un nombre decimal. Ordenar nombres decimals. Aproximar per arrodoniment nombres decimals. Representar gràficament nombres decimals. Sumar, restar, multiplicar i dividir nombres decimals. Transformar unitats de longitud, de capacitat i de pes.\nCONEIXEMENT PREVI:Aquests continguts s'estudien en els cursos anterior i posterior a l'actual\nPalabras clave: peso longitud capacitat sistema mètric decimal nombres decimals\nURL repositorio: /repositorio/20112010/82/es_2010112023_9222748


Pep Lluís Martí: "Els jugadors són conscients del que ens juguem i estem preparats" - Diari de Girona\nL'entrenador del Girona valora molt positivament poder tornar a entrenar amb el grup al complet\nredacció 07.06.2020 | 12:32\nPep Lluís Martí, en un entrenament del Girona. GIRONA FC\nPep Lluís Martí, en un entrenament del Girona.\nA punt d'encetar la setmana de la represa de la Lliga, Pep Lluís Martí ha assegurat que "les sensacions amb l'equip són molt positives". L'entrenador reconeix que està "content" de tornar a entrenar amb el grup al complet perquè "ha estat una setmana molt productiva i els jugadors són conscients del que ens juguem i estan preparats".\nDesprés de l'aturada per culpa del coronavirus, el Girona visitarà el Las Palmas dissabte vinent (19.30 hores) i Martí explica que "serà molt dur" disputar 11 partits seguits "pràcticament sense descans", però "estem preparats i tenim una plantilla àmplica per afrontar la competició".\nGirona FC Segona sessió de treball de la setmana a La Vinya.\nLas Palmas assegura que els seus aficionats podran assistir al partit contra el Girona.\nL'esport es blinda pel coronavirus: totes les competicions es jugaran sense públic els propers 15 dies.


Krabi Sunset Hill Villa Krabi Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nThanon Khlong Hang, Tambon Ao Nang, Amphoe Mueang Krabi, Chang Wat Krabi, Ao Nang, Krabi, Tailàndia, 81000 - Veure al mapa\nDormitori 1 (Bedroom 1)\nNotable 7,8 (1994 comentaris)\nExcel·lent 8,8 (1241 comentaris)\nNotable 7,6 (1053 comentaris)\nBarri Ao Nang Ao Nang Ao Nang Ao Nang Ban Sai Thai Ao Nang Klong Muang Ao Nang Ao Nang Ao Nang\nSituat en el cor de Ao Nang, Krabi Sunset Hill Villa és un lloc ideal des d'on descobrir Krabi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Krabi Sunset Hill Villa, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Krabi Sunset Hill Villa.


Flash Life Style | Asun Esteban, il·lustradora i escriptora de literatura infantil\nPosted at 12:14h in Deco, People\tby\tFernando Coma-Cros Martínez 0 Comments\n“Teo és el resultat d’una trajectòria i molta feina”\nEns trobem en una casa romàntica, l’heura s’enlaira cap al cel en un intent d’escapar-se de l’ombra que fan les boges branques del pi centenari que reposa al jardí, arrelat a la terra la base del tronc descansa sobre la pinassa, un coixí que anima a quedar-se, alhora que la façana, valenta, afronta humil les intenses hores de sol estiuenc. Ella obre la porta, el seu somriure precedeix la il·lustradora, dibuixant, escriptora. Neguitosa amb les etiquetes que la puguin reduir a qualsevol de les seves facetes, defuig fins i tot de la paraula artista, la que potser defineix millor a una de les tres creadores de Teo, el personatge literari infantil que ha estat capaç de connectar fins a tres generacions de nens, impacients per descobrir el seu entorn. Asun Esteban, ens espera al replà, on més tard, dins els armaris que cobreixen de dalt a baix les parets del replanell, descobrirem la seva prolífica trajectòria. En obrir les portes de fusta pintada de color verd oliva, es troben les tantes col·leccions del famós personatge i altres llibres de la seva pròpia creació. Generosa amb el seu temps, paraules i gestos, em regala el llibre que commemora el quaranta aniversari de l’amic de petits i grans.\nMai hauria pensat que darrere del pseudònim Violeta Denou es trobaven tres persones…\nEl personatge és creació de l’estudi de disseny gràfic Denou. Carlota Goyta, Anna Vidal i jo mateixa érem les sòcies i a més a més de projectes relacionats amb el grafisme, fèiem interiorisme i estampats. Teo va estar fruit de diverses casualitats, una cosa ens va portar a una altra.\nTeo és fruit de la democràcia, de la il·lusió d’emprendre projectes per transformar la societat\nEn dissoldre l’estudi Denou, les tres sòcies es van repartir les làmines dels dibuixos originals de Teo. Asun Esteban segueix treballant amb Carlota Goyta les actualitzacions d’alguns títols. “Fem un gran tàndem”, assegura.\nUn personatge universal. A quants idiomes s’ha traduït?\nDoncs no t’ho sabria dir, però ens han traduït fins i tot al xinés i al japonès, alguna cosa que ens ha sorprès molt, donades les diferències culturals entre Occident i Orient.\nL’actualització dels diferents títols de Teo revisa qüestions de gènere, entre d’altres\nNo heu adaptat els llibres a altres realitats?\nEl que hem fet ha estat actualitzar-los als nous temps que vivim. Fa trenta o quaranta anys el rol de la dona era molt diferent del que té ara. La societat ha canviat i és el que hem reflectit en les últimes edicions.\nÉs a dir, que la mare de Teo ja no és l’única que cuina!\nHi ha làmines que avui dia no s’entenen, com una en la que surt el pare veien futbol a la sala d’estar amb els seus amics, mentre la mare serveix el sopar, la de Teo castigat cara a la paret, o una escena representada per uns gitanos hongaresos tocant l’òrgan, cantant i fent ballar óssos.\nEls racons de la casa estan decorats per objectes de gran significat i valor emocional. Les pintures de Carla Puig són les grans protagonistes.\nTeo té aquesta capacitat d’evolucionar, ens ensenya moltes coses!\nL’èxit de Teo ha estat ensenyar el seu entorn a través del dibuix, gairebé sense paraules. Però s’ha de corregir tot allò que actualment no és correcte, així com retirar del mercat aquells títols obsolets.\nVa coincidir amb l’arribada de la democràcia a Espanya, un moment decisiu, d’il·lusió per poder veure editades les nostres històries desbordants de color. Però també vam haver de lluitar molt pels nostres drets d’autor. Vam estar entre els fundadors de l’Associació Professional d’Il·lustradors de Catalunya, creada per defensar-los.\nAsun Esteban es defineix com una “gran lluitadora”. Autodidacta, va aprendre a dibuixar amb Teo i toca el piano i el violí a base d’esforç i entusiasme. “La música és la meva gran passió”, admet.\nI van arribar els premis!\nDurant la dècada dels 80 vam rebre diversos reconeixements, però m’enorgulleix especialment la Medalla de Oro al Mérito en Bellas Artes que ens va concedir el Ministerio de Cultura l’any 2011. Com a escriptora i il·lustradora independent, em van fer molta il·lusió haver estat dues vegades finalista del Premio Apel·les Mestres, així com em vaig sentir molt honorada de rebre el Premi Ciutat de Sant Cugat 2011.\nCoincidint amb el naixement del popular personatge, fa quaranta anys que Asun Esteban viu a Sant Cugat\nFilla d’adopcció de Sant Cugat!\nCoincidint amb el naixement de Teo, fa quaranta anys que visc en aquesta ciutat i uns vint que vam comprar aquesta casa de l’arquitecte Pere Benavent. En veure-la, em vaig enamorar, tant de la construcció, com de la cèntrica ubicació on es troba.\nCom viu la decoració?\nMoltes de les coses que decoren la meva casa estan fetes per a mi. M’agrada cosir cortines i coixins. Les pintures són quasi totes de la meva filla, l’artista Clara Puig, de la meva gran amiga Luisi Fabré i com no podria ser d’una altra manera, tinc molts records de les meves nétes, com els seus genials dibuixos.\nEs veu una àvia orgullosa?\nA diferència dels meus fills, les meves nétes són grans fans de Teo. A Júlia i Emma els hi agrada i gaudeixen amb ell. Per a mi és una gran satisfacció. La veritat és que encara no em crec que Teo segueix estant viu entre elles i les noves generacions.\nEn transcriure aquestes línies i comprovar com s’escriu el nom de l’arquitecte de la casa on Asun Esteban viu amb el seu marit, descobreixo que Pere Benavent també era escriptor, no només de textos tècnics, sinó tanmateix de poesia. Ara entenc, encara més, perquè durant l’entrevista m’envaïa la idea d’estar a la casa d’una escriptora de veritat, amb un porxo selvàtic i els ocells visitant el jardí sempre que tenen gana. Els records de l’adolescència em mostraven flaixos de la imatge romàntica que sempre he mantingut sobre aquesta. M’agrada saber que a la vida tot té un sentit.\nRetrat de l’autora de ¿Dónde estás Aldo? , entre altres títols de literatura infantil que Asun Esteban va publicar en solitari, tant com a escriptora com a il·lustradora.\nFotografia: Theresa Paul


«Sóc l’esclava del Senyor: que es compleixin en mi les teves paraules»Text de l’Evangeli (Lc 1,26-38) – Bloc de Pere Codina Gironella\n«Sóc l’esclava del Senyor: que es compleixin en mi les teves paraules»Text de l’Evangeli (Lc 1,26-38)\nAvui contemplem, una vegada més, aquesta escena impressionant de l’Anunciació. Déu, sempre fidel a les seves promeses, a través de l’àngel Gabriel fa saber a Maria que és l’escollida per a portar el Salvador al món. Com sovint actua el Senyor, l’esdeveniment més grandiós per a la història de la Humanitat —com és que el Creador i Senyor de totes les coses es faci home com nosaltres—, passa de la manera més senzilla: una noieta jove, en un poble petit de la Galilea, sense espectacle.La manera és senzilla; l’esdeveniment és grandiós. Com són també immenses les virtuts de la Verge Maria: plena de gràcia, el Senyor és amb Ella, humil, senzilla, disponible a la voluntat de Déu, generosa. Déu té els seus plans per a Ella, com per a tu i per a mi, però Ell espera la cooperació lliure i amorosa de cadascú per a portar-los a terme. Maria ens en dóna exemple: «Sóc l’esclava del Senyor: que es compleixin en mi les teves paraules» (Lc 1,38). No és només un sí al missatge de l’àngel; és un posar-se en tot a les mans del Pare-Déu, un abandonar-se confiadament a la seva providència entranyable, un dir sí a deixar fer al Senyor ara i en totes les circumstàncies de la seva vida. De la resposta de Maria, així com de la nostra resposta al que Déu ens demana —escriu sant Josepmaria— «no ho oblidis, en depenen moltes coses grans».\nEns estem preparant per a celebrar la festa de Nadal. La millor manera és estar prop de Maria, tot contemplant la seva vida i procurant imitar les seves virtuts per tal d’acollir el Senyor amb un cor ben disposat: —¿Què espera Déu de mi, ara, avui, en la meva feina, amb aquesta persona que tracto, en la relació amb Ell? Són situacions petites de cada dia, però de la resposta que en donem en depèn tant!\nAutor LA VIDA EN UN BLOCPublicado el 20 diciembre, 2018 Categorías ESPURNES DE FE\nAnterior Entrada anterior: LA SOLIDESA DE L’ADULT\nSiguiente Entrada siguiente: SÀVIES PARAULES I REFLEXIONS AMOR SAGRAT I HUMÀ


Ja tenim aquí les 11 hores d'hivern de volei del Balmes (11/2/2017) - Horaris provisionals ~ Institut Jaume Balmes\nJa tenim aquí les 11 hores d'hivern de volei del Balmes (11/2/2017) - Horaris provisionals\nAquesta vegada tenim 36 equips al torneig 6 x 6 i 71 equips al torneig 2 x 2.\nS'han apuntat equips de tots els cursos de l'ESO i de batxillerat, de profes, d'exalumnes, de pares i mares...\nDesprés del sorteig públic realitzat el passat dilluns amb l'assistència us adjuntem els quadres de competició de les 2 competicions, amb la normativa, els participants de cada equip i els horaris. Ho tindrem també penjat al vestíbul de l'institut, al pati (vestidors), al facebook i al web.\nDe totes maneres us fem uns recordatoris generals importants:\n- Estem fent un gran esforç per gaudir de 11h hores de voleibol, però perquè surti tot bé és imprescindible la col·laboració de tothom i que els horaris es compleixin amb exactitud.\n(Demanem màxima puntualitat)\n- Hi haurà 3 pistes pel 6 x 6 (La 1 al primer pati), la 2 (pista central) al pati gran i la 3 també al pati gran al costat de la paret i 4 pistes pel 2 x 2 (les pistes 4 i 5 situades dins del gimnàs i de 9 a 12h les 2 pistes de la pista de la paret del pati gran)\nTorneig 6 x 6:\nEl torneig 6 x 6 tindrà 4 grups de 4 equips i 4 grups de 5 equips. Aquesta primera fase es jugarà de 9h a 15h. Es classificaran els 2 primers de cada grup per la Lliga OR i els tercers i quarts aniran a la Lliga PLATA.\nA la lliga OR i a la PLATA hi haurà eliminatòries amb eliminació directa (vuitens, quarts, semifinal i final),\nTorneig 2 x 2:\nEl torneig 2 x 2 tindrà una primera fase on hi haurà 24 grups de 3 equips, per tant cada equip jugarà 2 partits (de 9h a 15h). Els primers de cada grup es classificaran per les eliminatòries que es faran a partir de les 15h. Es jugaran dotzens de final, sisens de final i tercers de final quedant 3 equips que es jugaran el campionat en un triangular!\n- Tots els partits del torneig a excepció de les semifinals del 6 x 6 i la final del 2 x 2 es jugaran a temps, amb partits de 12 minuts on l'equip guanyador serà el que tingui més punts quan passin els 12 minuts. Les semifinals del torneig 6 x 6 es jugaran a 1 set a 25 punts amb avantatge de 2 i la final es jugarà al millor de 3 sets a 15 punts també amb avantatge de 2 punts.\nEl triangular final del 2 x 2 es jugarà a partits d'1 set a 15 punts amb avantatge de 2.\n- Tots els jugadors hauran de passar abans de començar el primer partit pel tauler de control per fer el donatiu de col.laboració d'1€ tant pel torneig 6 x 6 com pel torneig 2 x 2.\n- En el moment de fer el pagament us donarem uns números pel sorteig de material esportiu i de diferents obsequis que es podran recollir a partir de les 17h de la tarda.\nEn aquesta carpeta teniu:\nNormativa de la competició 6x6\nNormativa de la competició 2x2\nHoraris provisional de 6x6\nHoraris provisional de 2x2\n- Comproveu que està tot i bé i si hi veieu algun error ens ho feu saber el més aviat possible.\nSobretot mireu que no us coincideixen els horaris del 6 x 6 i del 2 x 2.\nSi s'ha de fer algun canvi ho intentarem fer fins dilluns a la nit. El dimarts publicarem els horaris definitius!\n- Al llarg de les 11 hores podreu utilitzar el servei de bar amb tot tipus de begudes, pastes, pica-pica, entrepans... Els diners que s'aconsegueixin es destinaran a la participació dels nostres equips de voleibol al torneig de volei d'Andorra del mes de juliol.\nMolta sort a tothom i fins dissabte!\n1, 2, 3.... Baaaalmes Visca!!!!!!!!!!!!!!!!!


Els veïns de Bellaterra busquen signatures en contra del tribut metropolità | BellaterraDiari\nEls veïns de Bellaterra busquen signatures en contra del tribut metropolità\nLa Farmàcia de Bellaterra és un dels llocs on es pot signar en contra de l'impost de l'AMB | Redacció\nLa Plataforma No Tribut AMB de Cerdanyola del Vallès ha engegat, a través d'alguns veïns, una recollida de signatures a Bellaterra en contra de l'impost metropolità derivat de la inclusió de Bellaterra i Cerdanyola a la zona 1 de transport metropolità. Aquest passat cap de setmana, 23 i 24 de novembre, s'han deixat diversos fulls per a recollir signatures a diferents establiments del barri, amb la intenció de sumar suports per la retirada de l'impost.\nEls fulls de recollida de signatures estan ja disponibles a la Farmàcia Bellaterra, la Llibreria Paper's, el Bar del Club Bellaterra i l'Hostal Sant Pancraç. Des de l'organització encoratgen als veïns de Bellaterra a participar, no només en la recollida de signatures, sinó també en les diverses mobilitzacions que s'estan duent a terme a la ciutat en contra de l'impost metropolità.\nQuè és el tribut metropolità i com afecta els bellaterrencs?\nEl tribut metropolità va començar a cobrar-se als ciutadans durant les últimes setmanes, tot i que la seva implantació venia determinada des de la integració de Bellaterra a la primera corona metropolitana, el passat 1 de gener. El càlcul de l'impost correspon a un percentatge del valor cadastral de cada immoble, que segons expliquen des de l'EMD de Bellaterra aquest primer any vindria amb un descompte del 60%. A partir de l'any vinent, el tribut metropolità es cobrarà de forma íntegra, segons l'entitat.\nLa Plataforma, per la seva banda, ha convocat una nova jornada de protesta aquest dijous 28, abans del ple de l'Ajuntament de Cerdanyola, a les 17.30 h, davant el consistori cerdanyolenc.


Rússia, l’amenaçador amenaçat | política&prosa\nRússia, l’amenaçador amenaçat\nEl principal retret que cal fer a Europa i als Estats Units és no haver aconseguit una estructura de seguretat europea amb la Rússia postsoviètica\nUn soldat ucraïnès a les trinxeres de la frontera entre Ucraïna i Rússia al poble de Zolote, el 22 de gener del 2022. Fotografia d'Anatolii Stepanov. AFP. Getty Images.\nLluís Bassets 01 març 2022\nSi hi ha un retret seriós a fer als països europeus davant de l’actual crisi ucraïnesa, especialment als que pertanyen a la Unió Europea i a l’Aliança Atlàntica, és no haver aconseguit construir en 32 anys, des de la caiguda del Mur de Berlín, un marc estable per a la seguretat europea, qüestió que només es podia fer amb un esquema de diàleg i de relacions pacífiques i equilibrades amb la Federació Russa. Tots els retrets de Putin als aliats occidentals durant la llarga crisi amb Ucraïna, en canvi, pertanyen a l’univers de les veritats fabricades en els mons paral·lels tan propis de les dictadures i dels nacionalismes populistes, inclosa la versió virginal d’una Rússia enganyada i amenaçada pels Estats Units durant tot el segle XX i d’una Europa i d’uns Estats Units sempre preparats a dividir i amputar la Rússia eterna.\nJa no queden secrets sobre les negociacions que van cloure la guerra freda, els tractats que van permetre la reunificació d’Alemanya, la constitució i l’ingrés de tots els països de l’antic bloc comunista a l’Organització per a la Seguretat i la Cooperació Europea i després al Consell d’Europa, i fins i tot l’establiment d’una relació inicialment estable entre l’OTAN i Rússia, a través del Partenariat per a la Pau, primer, i del Consell OTAN-Rússia, després. No hi ha ni un sol compromís escrit, ni un sol esborrany o declaració pública vinculant, en virtut del qual Rússia rebés la garantia que ara demana Putin que no hi hauria cap ampliació de l’Aliança Atlàntica en direcció a l’Est ni tampoc que Ucraïna o fins i tot Belarús no hi entrarien.\nNucli fonamental d’aquesta història han estat dos acords de desarmament. El primer i més important és l’INF (Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty), signat per Ronald Reagan i Mikhaïl Gorbatxov el 1987, que va suposar l’eliminació dels 2.692 míssils terrestres de curt i mitjà abast, entre 500 i 5.500 kilòmetres, instal·lats en territori europeu. El segon, el Memoràndum de Budapest, amb rang de tractat internacional, signat pels Estats\nUnits, el Regne Unit, Ucraïna i Rússia, i conseqüència de la dissolució de la Unió Soviètica, que afectava una tercera part dels míssils amb càrrega nuclear de llarg abast, més de 5.500 kilòmetres, és a dir els coets intercontinentals. Era l’arsenal que quedava en mans de la Ucraïna independent, desmantellat a canvi de garanties escrites sobre la preservació de la seva independència, les fronteres del moment i la integritat territorial.\nFull de serveis terrible\nNi tan sols Ieltsin i encara menys Putin, inclòs el parèntesi de la presidència de Medvédev amb Putin de primer ministre, es van sentir còmodes amb l’statu quo resultant de la guerra freda. Les reformes econòmiques liberals, les privatitzacions corruptes, el capitalisme esbojarrat dels oligarques i els profits que en va treure el capitalisme financer de la City i de Wall Street van desviar l’atenció respecte a l’inestable horitzó d’una Europa i d’un món amb un imperi disminuït per les seves pròpies errades i situat en un pendent de decadència demogràfica i d’una economia dominada per les màfies. Malgrat tot, el 1997, encara amb Ieltsin, Rússia va integrar-se al G7, el grup dels països més industrialitzats –del qual seria expulsat el 2014 després de l’annexió de Crimea– i el 2012 a l’Organització Mundial de Comerç.\nLa globalització semblava perfecta, però en els fets, no en els tractats, la seguretat en quedava exclosa, tal com es va anar demostrant, fins a l’actual culminació i probablement punt final del món que hem conegut. El full de serveis de la Rússia postcomunista, a 30 anys vista, és terrible: ha conservat el pitjor dels dos sistemes, desigualtats de la societat de mercat i l’autoritarisme del comunisme, i fins i tot del despotisme imperial tsarista. Ni tan sols Ieltsin queda fora de la llarga llista de guerres lliurades en territoris de l’antiga hegemonia soviètica, tot i que ha estat Putin el més bel·licós, ja com a primer ministre de Ieltsin a Txetxènia i el Daguestan, després a Geòrgia, al nord del Caucas, a Ucraïna amb l’annexió de Crimea i a la regió separatista del Donbass, a Síria al costat de Bashar al-Assad, sense comptar les intervencions de mercenaris russos propers al Kremlin de la companyia Wagner a Síria, Líbia, Mali i la República Centreafricana.\nLes llavors de la guerra\nL’imperi amenaçador diu que se sent amenaçat. En tots aquests anys l’OTAN ha fet una sola operació sense la cobertura legal de Nacions Unides, a la guerra de Kosovo, mentre que la Rússia que ara se sent agredida per les ampliacions de l’OTAN dels darrers anys ha vulnerat els acords firmats al final de la guerra freda, i notablement els que garantien la independència d’Ucraïna. No es pot dir el mateix dels Estats Units, amb la seva guerra il·legal a l’Iraq, els seus incomptables errors a l’Orient Mitjà i, sobretot, la voladura de l’ordre internacional a càrrec de Donald Trump: ell va ser qui es va retirar el 2019 del tractat INF, va expressar les seves simpaties amb l’annexió russa de Crimea i va debilitar la posició d’Ucraïna per raons electorals.\nQuan Trump va entrar a la Casa Blanca tenien vigència tres tractats vinculats al control d’armes: l’INF, el de Cels Oberts (sobrevols desarmats de mútua vigilància) i el Nou Start (Tractat de Reducció d’Armes Estratègiques). Ara no en queda cap i no hi ha raons per la confiança ni possibilitats per verificar. Cal cuidar la pau i els tractats que l’estableixen. I quan no es fa, com ha passat amb Rússia, se sembren les llavors de la guerra.\n2022-03-01T22:22:37+01:00 Lluís Bassets|


'La voluntat d'un poble', lema de campanya de CiU - VilaWeb\nDilluns 05.11.2012 20:26\n'La voluntat d'un poble', lema de campanya de CiU\nHa presentat la imatge de campanya, inspirada en la manifestació de l'Onze de Setembre, en un acte a Viladecans\nEl director de la campanya electoral de Convergència i Unió, Lluís Coromines, ha presentat la imatge de campanya amb el lema 'La voluntat d'un poble' i una imatge d'Artur Mas amb els braços oberts i alçats. Contra del que s'havia rumorejat, el logotip de CiU hi apareix ben gran amb una frase a sota: 'Fem-ho possible'. Al fons de la imatge, un mar de senyeres i una estelada.\nMas: 'Si seguim fent el bon minyó no ens en sortirem'\nMas ha pres la paraula a l'acte per assegurar que 'hi ha il·lusió a Catalunya. Aquest projecte ens pot portar a millorar les coses, més que si no fem res. I no tenim altre camí.' I també ha dit que 'la via de la col·laboració generosa i honesta amb el conjunt de l'estat és la que hem seguit. Hem ajudat molt des del catalanisme. A Espanya no li hem fallat mai. No sé si l'actitud de l'estat ha estat la mateixa.'\n'El 2006, quin valor va tenir que aquest país votés un estatut que es van acabar carregant? Se'l van passar pel clatell!', ha afirmat. 'El que ens passa és que sabem que si seguim fent el bon minyó no ens en sortirem. Molta gent hem dit prou. Cal fer una altra cosa.'\n'Si cal que ara surtin 2 milions al carrer, ho haurem de fer, pacíficament'\n'La frase 'La voluntat d'un poble' resumeix bé aquest estat de coses. Tot depèn dels 7,5 milions de catalans, sense excloure ningú. Volem que el poble de Catalunya, els pròxims quatre anys, expressi lliurement què vol fer amb el seu futur. Ens intentaran negar la possibilitat de consultar el poble. Ens comprometem a cridar els catalans a les urnes per a decidir. La peça clau d'aquest nou començament és la mobilització del poble de Catalunya. No tenim moltes cartes, però tenim les bones: la voluntat del poble, la democràcia, la nostra manera de ser, pacífica i educada. I si cal que el poble de Catalunya surti al carrer no amb un milió, sinó amb dos milions, ho haurem de fer, pacíficament.'\n'Necessitarem que la gent s'ho cregui. Em diuen 'Mas, no afluixis': ho entomo, però quan vinguin les dificultats que hi siguin tots. Vaig avançar les eleccions amb consciència que em posava al costat del poble de Catalunya. Si el poble s'ho creu, farem camí junts.'\n'Al terreny de la democràcia i el respecte, guanyem nosaltres'\n'Ens volen portar al terreny de la bronca, perquè en això guanyen ells. Al de la democràcia i el respecte, guanyem nosaltres. En la bronca perdrem, no en sabem com ells, ni en volem saber.'\n'A Catalunya hi ha un projecte: dret de decidir i estat propi a la UE, per mantenir la nostra personalitat i viure millor. Espero que quan hi arribem, la gent haurà perdut la por que intenten introduir. No caigueu en la por. La seva estratègia és espantar la gent amb els arguments més barroers i sensibles, com les pensions...'


Quan parlem de transformació educativa hi ha qui posa el focus en l’evolució de les metodologies docents, amb més o menys tecnologia pel mig, i amb més o menys èmfasi en el paper del docent, l’empoderament de l’alumne o la tipologia de materials i recursos didàctics que s’utilitzen, per citar alguns detalls. Però el veritable repte per a la transformació educativa potser no depèn tant d’una mirada endògena cap als mètodes i recursos propis, sinó d’entendre el canvi de context i intentar adaptar-se a la transformació de la societat. Si apliquem una mirada històrica molt esquemàtica, potser massa, veiem que la revolució industrial va modificar les Universitats i les va escorar, potser massa també, cap a un paper capacitador per accedir al mercat del treball. D’una Universitat que era la porta d’accés al coneixement, cap a una altra Universitat que era la porta d’accés a l’ocupació. Això va condicionar no només els processos formatius o el disseny dels plans d’estudi, sinó sobretot els processos d’avaluació i acreditació.\nL’acreditació es va convertir en el certificat d’idoneïtat per a una ocupació. En el cas de que es donés un concurs per a un lloc de treball amb massa aspirants, la primera selecció es situava entre els que disposaven d’un certificat d’acreditació i els que no. Un mal estudiant dominat per la desídia, que potser fins i tot hauria copiat en algun examen, passava la primera selecció si disposava del corresponent títol universitari signat pel Rei o el rector en nom seu. Per contra, un professional amb quinze anys d’experiència però sense el corresponent certificat universitari es quedava sense opcions d’accés. Cal posar algun filtre, deien. L’accés a l’acreditació només era possible a través circuit acadèmic -no es donen títols si no et matricules i vas a classe uns quants anys- i això va acabar per pervertir i omplir les aules de gent més àvida de títols que no pas de coneixements. I el que és pitjor, va orientar els processos a l’obtenció del títol.\nÉs perfectament possible superar assignatures universitàries aprovant un examen o lliurant un exercici, sense haver participat, a la vegada, en cap procés educatiu ni haver acreditat comprensió o capacitat crítica. Això ja no passa en moltes assignatures, però encara succeeix en moltes assignatures. El sector públic segueix contractant amb el títol com a filtre d’accés, però el sector públic cada vegada contracta menys. I en un context en què molta gent disposa d’un títol, el sector privat valora cada vegada més l’experiència, l’actitud, les habilitats, les capacitats relacionals o els recursos propis per resoldre un repte o afrontar una situació. Però l’acreditació se segueix centrant en coneixements i no en habilitats o capacitats, amb la qual cosa l’acreditació segueix obsoleta. Tenir el títol de Química no garanteix ser un bon químic, ni té res a veure amb ser un bon professional o un bon ciutadà. I pot ser que els actuals sistemes d’avaluació tinguin problemes per avaluar aquests aspectes, per tant, difícilment els podran acreditar.\nNecessitem models cada vegada més híbrids. Els reptes actuals superen els límits de qualsevol disciplina, i necessitem perfils capaços no només de col·laborar amb altres àrees de coneixement, sinó també d’entendre-les. I també han de poder col·laborar amb altres cultures, altres maneres de fer i altres maneres d’entendre el món, així que toca mestissatge en allò tècnic i en allò cultural. Traspassar les nostres fronteres europees i relacionar-nos amb la resta de continents. Traspassar les nostres fronteres cognitives i relacionar-nos amb la resta de disciplines. Un concepte ampli de mobilitat, i posats a acreditar, cal aprendre a avaluar-la per poder donar fe de que s’ha assolit.\nSi aixequem el focus i prenem perspectiva més enllà de l’educació, una organització de qualsevol sector només es transforma si hi ha canvis efectius en la seva orientació i estratègia, en les seves operacions i activitats, i en la seva cultura i estructura organitzativa. No es pot abordar una transformació si no s’està realment disposat a incidir en els tres factors, el perquè, el com i el qui. I després de tot això sempre hi ha persones. Les persones només canvien per necessitat, rarament per capritx. Un esforç gran només s’aconsegueix si hi ha una necessitat realment greu: una amenaça de tancament, el risc de perdre la feina, l’aparició d’un competidor ferotge … Hi ha pocs casos d’indústries que s’hagin transformat quan tots els seus equips tenen garantit el sou i la continuïtat en el lloc de treball. Sense repte no hi ha esforç, i si acceptar el repte és voluntari l’esforç també ho serà. La situació del sector educatiu no és tan greu, la majoria dels seus membres no veuen amenaçada la seva situació personal, i l’aparició de nous jugadors amb capacitat certificadora està fortament protegida pel regulador. Tot apunta a un procés de transformació lent i suau, del qual parlarem durant molt de temps.


On és la Conxita? - Jordi Puiggròs - La Veu de l'Anoia\nOn és la Conxita? – Jordi Puiggròs\nLes estratègies en les polítiques industrials travessen un període complicat. Estem en moments de canvis profunds, ràpids, a vegades tant que no som capaços, ningú, d’entendre què ens passa al voltant. Ens hem deixat captivar per vents poderosos que ens empenyen cap a indrets on no sabem o no podem moure’ns com sabíem. De cop i volta, sembla que en allò que érem tan bons, tan envejats, ara no som res. D’altres més espavilats o amb més vista ens han passat pel damunt. I llavors cal refer-se, cal plantar cara i tirar endavant, sense por. Amb ganes. Valents.\nA Igualada, trèiem pit amb el tèxtil. Fardàvem, què carall. Teníem fàbriques aquí i allí, tractàvem braç a braç amb els més grans, érem a les fires grans, les bones, on hi havia negoci. Bons teixidors, bons mecànics i bones màquines, bones remalladores. Pacients, callats, anàvem per feina. No teníem hora per plegar. Hi havia coses a fer. Es cobrava. Pagaven. Teníem or a les mans. Les nostres mans valien. I ho vam deixar perdre. Millor dit, s’ho van deixar perdre. Al nord d’Europa, que seran més freds però són més savis que nosaltres, es van veure les orelles, i van capgirar el model de negoci. Al sud, sempre tan “xulos” i tan tontos, alguns van vendre’ns a la Xina, a l’Àfrica, o a l’Índia. Volien cash, calés, diner fàcil amb què aguantar l’Audi acabat d’estrenar, el capritxos de la canalla i la casa a la platja. No pas els llocs de treball, perquè aquí no va quedar quasi ningú. El temps ha acabat demostrant que ningú no dóna duros a quatre pessetes. Ni els xinos. I allí on els poderosos de catifa barata veien negoci, avui veuen problemes. I tornen. I volen tornar a deixar-se escoltar i fer com si no hagués passat res. I tornar a manar. I no. Se’ls ha passat l’arròs i el seu discurs no ens el creiem.\nJa no en queden gairebé, de bons teixidors, ni de bones remalladores. Ni bons mecànics, ni enginyers tèxtils, ni màquines sense rovell… Allò és el passat. Avui, malgrat algunes excepcions que mereixen un monument, només queden sous de misèria, en negre, màquines de fa vint anys, en tallers amagats darrere persianes de ferro, i molts que no paguen. El tèxtil d’avui és intolerable per als igualadins. I pretendre fer-nos veure el contrari és una manca de respecte per a generacions, moltes generacions, que van treballar-hi tota la vida. On és, avui, la Conxita teixidora? O ja s’ha jubilat, i recorda amb tristesa el que Igualada es va deixar perdre… o és a l’atur.\nEns vam passar anys propagant als quatre vents que Igualada i comarca necessitaven diversificar la seva capacitat industrial. Que si la Conca havia de ser logística, que si les arts gràfiques, que sí les noves tecnologies, que si Parc Motor, que si l’aeroport corporatiu, que si el polígon de Can Morera… Han passat els anys i el més calent és a l’aigüera. Les úniques tres grans bones notícies en els darrers 8 anys en l’àmbit industrial a l’Anoia són fora d’Igualada: Abacus a Vilanova, Aldi a Masquefa, i Miquel i Costas a la Pobla. Punt i final. La resta és de pecata minuta.\nPer això em dol, i molt, l’obsessió d’alguns per voler mantenir amb formol de darrera generació, caríssim per cert, alguns sectors industrials que, o bé aporten molt a molts pocs -millor per ells, és clar- o bé no aporten res a la majoria dels mortals. No seria molt millor apostar per, d’una punyetera vegada, nous horitzons industrials?\nO és que no saben què fer?\nArticle anteriorEns heu matat l’alegria – Josep M. Carreras\nPròxim articleAbengoa – Pere Prat


"ARGENT VIU": de maig 2016\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:23 2 comentaris:\nEstampa de la riera de Riudort, al seu pas per Sant Fruitós de Bages, amb la serralada de Montserrat al fons.\nAl voltant de l'estació del funicular que puja al Tibidabo no hi falta el color.\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:29 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, llàpis color, Ploma Lamy\nVigílies de La Patum. La Plaça de Sant Pere ja tremola.\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:21 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Pilot Parallel Pen., Ploma Kaweco, Ploma Lamy, retoladors 04\nUna vista diferent de Llafranc des del carrer del Celebàntic, just darrera les cases de primera línia, quan ens enfilem cap a la muntanya de Sant Sebastià.\nPublicat per Lluís Bruguera a 10:42 2 comentaris:\nA la Vall del Bac el silenci ressona. El Bagatell era la casa pobre del rodal. La seva situació privilegiada, amb vistes als dos extrems del corredor, i el roure que la guarda, són d'una bellesa excepcional. Els ocells ho saben i els rierols, també.\nPublicat per Lluís Bruguera a 19:51 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, llàpis, Ploma Lamy, ploma Pentel GFKP, Unipin 02\nAprofitant una ullada de sol.\nPublicat per Lluís Bruguera a 16:33 1 comentari:\nDos moments radicalment diferents a la capital catalana: La modernitat de les sigles, TNC, MDB, AGBAR (amb els seus edificis corresponents...) amb traç accelerat (molto vivace); i el classicisme del claustre de la Universitat de Barcelona, amb traç lleuger (allegro, ma non troppo).\nPublicat per Lluís Bruguera a 19:50 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, cinta correctora, Hero 86, llàpis color, Pilot Parallel Pen.\nOrquestra de Violoncels, Limoncello.\nPublicat per Lluís Bruguera a 19:47 1 comentari:\nDissabte passat per aigua. Amb els sketchers, ens hem refugiat a la Fonda Estrella.\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, Hero 86, kaweco tinta blava\nDeunidó! La collita de dibuixos del Flors i Violes 2016. Començaré, en honor al meu llinatge familiar lligat a la fabricació de taps de suro, amb el dibuix de l'entrada de la fàbrica Joaquim Esteva. Una porta oberta al món d'ahir.\nPublicat per Lluís Bruguera a 11:52 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Aquarel·la, cinta correctora, Hero 86, llàpis color, Pilot Parallel Pen., ploma Pentel GFKP