Inflexió s’adhereix al manifest contra la reforma de la Constitució #JOVULLVOTAR | Inflexió\n« Un primer calendari per una tardor calenta\nEn cedir davant dels interessos dels mercats, el govern actua contra la democràcia »\nInflexió s’adhereix al manifest contra la reforma de la Constitució #JOVULLVOTAR\n04/09/2011 per inflexio\nLes organitzacions socials sotasignants acorden manifestar públicament el seu rebuig a la proposta de reforma de la Constitució Espanyola elaborada pels responsables dels grups parlamentaris del PSOE i del PP, demanar als diputats i senadors de tots els grups parlamentaris que no la votin favorablement i que, en el cas que la proposta fos aprovada, es convoqui un referèndum per a la seva ratificació.\nConsiderem que pel seu contingut i pels terminis d’aplicació aquesta reforma no ajudarà a la reducció dels actuals nivells de dèficit públic i provocarà un deteriorament encara més greu de la situació del teixit econòmic i social del nostre país. La reducció del dèficit només es pot aconseguir mitjançant la promoció del creixement econòmic i l’ocupació, una reforma fiscal equitativa i progressiva i un rigor permanent en l’ús de la despesa pública.\nAl mateix temps imposa una greu limitació a l’autonomia dels governs democràtics i a la capacitat d’autogovern pressupostari de les diferents administracions públiques. Això afectarà greument a la seva capacitat d’utilitzar la política pressupostària al servei dels objectius de la política general.\nMotivada, suposadament, pels atacs especulatius els deutes sobirans, la reforma introdueix en la nostra màxima norma jurídica un factor econòmic de caràcter netament procíclic que pot arribar a impedir l’acció dels governs per a què la nostra economia no entri, en el futur, en una recessió.\nConstitueix també una amenaça permanent per a les prestacions i institucions de l’Estat de benestar, les polítiques socials i la cooperació per al desenvolupament.\nA Catalunya aquesta situació és doblement greu perquè ja arrosseguem una limitació a l’autogovern provocada per la sentència del Tribunal Constitucional sobre l’Estatut d’Autonomia, i al mateix temps, dóna màxim rang legal a la política de retallades socials que està duent a terme el Govern de Catalunya.\nSi el contingut és rebutjable, el procediment que es va a adoptar per a la seva aprovació és del tot inacceptable: es produirà amb la legislatura esgotada, s’anuncia en ple període de vacances, es vol aprovar definitivament transcorreguts només quinze dies des de que el President del Govern va proposar-la el 23 d’agost, es vol realitzar sense debat polític ni social de cap classe i, finalment, sense que la reforma sigui sotmesa a referèndum.\nPer tot això i tenint en compte que el seu contingut -la constitucionalització de l’obligació d’equilibri pressupostari i límit del deute en els comptes de les administracions públiques- és una opció ideològica i política que, a més de ser errònia i inútil, té un caràcter marcadament conservador, les organitzacions socials sotasignants consideren necessari que la ciutadania expressi públicament:\n3. L’exigència que si la proposta és aprovada pel Parlament sigui sotmesa a referèndum.\nFinalment, les organitzacions sotasignants criden a la ciutadania i a les forces polítiques i socials a participar en les mobilitzacions que es convoquin. Conscients de la necessitat de treballar per la confluència de totes les organitzacions i plataformes que ens posicionem contra aquesta reforma de la Constitució, acorden:\n1. Convocar una manifestació a la ciutat de Barcelona el proper dimarts 6 de setembre a les 18.30 h, amb sortida des de Plaça Urquinaona, tal com es farà a d’altres capitals de l’Estat espanyol. També es duran a terme mobilitzacions a Tarragona, Lleida i Girona.\n2. Donar suport a la participació en les altres concentracions i mobilitzacions que es convoquin aquests dies contra la reforma de la Constitució i per a la convocatòria d’un referèndum, i en les iniciatives de diferent naturalesa que puguin sorgir com, en particular, la recollida electrònica de signatures.\nBarcelona, 1 de setembre de 2011\nENTITATS ADHERIDES MANIFESTACIÓ 6 DE SETEMBRE #JOVULLVOTAR


La canalització de les aigües residuals de la Rasa dels Molins continua pendent del finançament | NacióBerguedà\nper Pilar Màrquez Ambròs , Berga, 6 de juny de 2018 a les 17:08 |\nImatge de la zona afectada de la Rasa dels Molins. | Facebook Berga Claveguera Oberta\nEl projecte de sanejament de la part central de la Rasa dels Molins, al barri del Tossalet de les Forques de Berga, està a punt de fa temps, però a l'Ajuntament de Berga li manca disposar del finançament que n'ha de fer possible la seva licitació i execució. El regidor d'Urbanisme, Oriol Camps, ha explicat que el projecte està del tot llest i que el cost de l'obra serà "d'uns 200.000 euros i escaig". Camps assegura que "per part de la Diputació de Barcelona se'ns ha dit dues o tres vegades que ens atorgaran una subvenció al respecte i estem en aquest punt".\nEl ple de Berga va aprovar el projecte el 2016, estructurant-lo en tres fases, amb l'objectiu que, si una s'hagués d'aturar per problemes tècnics o legals, les altres dues poguessin continuar. L'ACA va presentar-hi esmenes que es van incloure, i l'Ajuntament va arribar a pressupostar 140.000 euros als comptes municipals. No obstant això, dos anys després, el projecte de canalització encara no s'ha pogut materialitzar. Oriol Camps relata que la fins ara presidenta de la Diputació de Barcelona, Mercè Conesa, ha assegurat en reiterades ocasions a l'equip de govern de la CUP de Berga, que aquesta subvenció arribaria, si bé en els últims temps hi ha hagut fins i tot un canvi d'interventor a l'ens provincial, i aquest ajut econòmic encara no s'ha fet realitat. "L'interventor que hi havia s'ha jubilat i el que hi ha ara és més rígid en la forma com es donen els ajuts", opina també Camps.\n"Si no es pot fer amb aquest finançament, s'està estudiant alguna altra alternativa per finançar l'obra, no podem estar tota la vida esperant la Diputació", afegeix el regidor d'Urbanisme.\nUna assignatura pendent de fa molts anys\nEl projecte preveu completar la canalització de la xarxa de la part sud de la Rasa dels Molins. "La claveguera ja hi és, passa pel fons de la riera; el problema és que hi ha dos o tres carrers, alguns dels quals té 100 anys, que no estan connectats a la xarxa existent, i el que cal fer-hi és acabar aquestes diverses connexions", comenta Camps.\nEn el moment que l'Ajuntament de Berga disposi dels diners, Camps assenyala que és una obra que no té uns terminis llargs, sinó que podria estar feta en uns quatre mesos des de l'instant que en comenci l'execució. El principal escull per resoldre una de les assignatures pendents de la ciutat és, doncs, econòmic. "M'agradaria que l'obra estigués feta fa dies", recorda Camps, que de moment no hi pot posar data. "El projecte està preparat, de fet ens ha enganxat el canvi de la llei de contractació pel mig, que haurem de fer un informe per adequar-lo", apunta. "És una qüestió purament administrativa, perquè l'aprovació del projecte és d'abans de la llei", diu. Tot i així, caldrà que arribi el finançament o trobar-ne per tal de tirar-lo endavant.\nEl tram sud i central de la Rasa dels Molins de Berga és, des de fa anys, una de les assignatures pendents dels governs berguedans i una preocupació recorrent dels veïns de la zona, ja que s'hi acumula una gran quantitat d'aigües residuals i, aquestes, no estan connectades al clavegueram. Des de fa anys, s'havia intentat posar fil a l'agulla, tot i que un dels principals problemes era saber de qui era la titularitat d'aquesta riera que s'havia de connectar a la xarxa i qui ho havia de fer. El 2016 el projecte va aprovar-se. Però serà quan l'Ajuntament disposi dels diners, que es podrà tirar endavant.\nAss. Veins 4 barris\nPer Joan ramon bella el 7 de juny de 2018 a les 16:36\nTrobem de mal gust que l'ajuntament de berga no pugui fer front al cost de l'obre de la rasa dels molins. Fa anys que demanem la seva canalització. Es un problema sanitari i urbanistic crónic.


pas:actic:c5n1:modul_1:practica_3 [Formació del professorat]\nIdentificar els menús d'opcions\nCom a qualsevol tipologia de programa, els accessos a les opcions es poden realitzar o bé per les icones corresponents de funció, o bé pel menú superior corresponent, o bé per la drecera corresponent prement una combinació de tecles. Això és comú a tots els programes.\nIdentificarem les capacitats generals de cada menú: 1.- El menú d'arxiu\nDes d'aquest menú farem servir les opcions principals d'obrir, tancar i desar amb un altre nom les imatges, a banda d'imprimir-les.\n2.- El menú d'edició.\nDes d'aquest menú treballem fonamentalment poder anar endarrere en alguna de les passes donades. També són les conegudes opcions de retallar, enganxar i copiar. Les opcions generals del programa també són configurables des de l'opció de preferències. Podeu donar-hi una mirada, tot i que en principi és millor deixar per defecte el que ja hi està posat , fins que es té clar el que es modifica.\n3.- El menú de selecció\nLes seleccions de part o de la totalitat d'una imatge es poden gestionar des d'aquí. La tipologia de selecció podrà ser per una zona o per un color determinat\n4.- El menú de visualització\nDes d'aquesta finestra podem fer visibles, o no , la totalitat de les opcions de les finestres. En ocasions pot ser útil disposar només de finestres de les quals farem servir les seves eines, deixant en segon pla la resta. Des d'aquesta finestra podem fer visibles aquelles paletes que, sense voler, es puguin tancar.\n5.- El menú d'imatge\nAquest menú té com a principal característica modificar les mides d'una imatge, en funció de diferents criteris, de forma parcial o total. De la mateixa forma , també podem accedir a guies visuals de pantalla, com per exemple poder disposar d'unes ratlles visuals que ens puguin servir de referència, però que no surtin per impressora.\n6.- El menú de capes\nEl treball per capes ens el podem imaginar com a diferents papers transparents que anem afegint damunt de l'arxiu. A cada capa podem afegir diferents motius o modificacions. En ser la resta de la capa de color transparent, deixa veure el que hi ha a la part inferior. El treball amb capes és prou important per portar modificacions de forma parcial sense que una feina afecti a la resta del treball. Des d'aquest menú es gestionen totes les seves opcions.\n7.- El menú de colors\nUn programa que treballi amb fotografies sempre necessita d'eines senzilles que gestionin els paràmetres bàsics de colors, exposició, contrast, etc. Des d'aquestes opcions de menú poden fer-se els canvis necessaris de color, brillantor, contrast, canvi de tonalitat, etc, d'una fotografia.\n8.- El menú d'eines\nCada una de les diferents opcions de treball pot comportar diferents eines. En el treball amb fusta, amb canonades o amb ferros comporta eines de diferent tipologia. En funció de les transformacions, els colors o les seleccions, les eines poden ser diferents. La majoria de les eines habituals les tenim sempre accessibles des de la paleta flotant d'eines a l'esquerra del programa.\n9.- El menú de filtres\nLa part que sempre té més popularitat en un programa d'edició de fotografies és la part d'aplicació de filtres. Estan classificats en funció de la tasca que porten a terme o de la funcionalitat que els hi volem donar.\n10.- El menú de finestres\nÉs important aquest menú quan treballem amb més d'una fotografia a la vegada, per poder permutar entre elles. Apareixeran a la part del mig del menú, tantes com arxius tinguem oberts.


Joan Piqué Enginyeria » Científics desenvolupen una bateria flexible de nanotubs de carboni per anar amb pantalles flexibles\nPer Ryan Whitwam el 13 de novembre de 2013.\nEls fabricants de productes electrònics han fet una demostració de pantalles flexibles i corbades durant anys, però mai ho han fet en productes de consum. El més a prop que han arribat són la nova generació de telèfons AMOLED corbats de LG i Samsung, però només són una mica flexible. Després de tot, les bateries de ions de liti no es porten bé al ser doblades i plegades, i es que en realitat es posen una mica inflamables si ho fan, però això pot canviar aviat. Un equip de l’Institut Tecnològic de Nova Jersey (NJIT) ha desenvolupat una bateria flexible per a dispositius mòbils que utilitzen nanotubs de carboni.\nTant Samsung i LG han parlat sobre la recerca d’una bateria flexible. Aquest és un dels principals obstacles que frenen les pantalles flexibles. En totes aquestes demostracions de tecnologia, les pantalles plegables super-futuristes sempre estan connectades a una font d’alimentació externa. És la principal motiu pel qual els nous telèfons corbats anunciats per Samsung i LG són tan grans (6 polzades i més), perquè han de acomodar piles usades dins d’aquesta carcassa corbada. La tecnologia desenvolupada en el NJIT podria resoldre aquest problema i ens portaria molt més lluny.\nEn lloc d’utilitzar una tècnica d’impressió electrònica costosa per a les bateries flexibles, com algunes proves de concepte anteriors, els investigadors NJIT s’han adaptat arquitectures estàndards de bateries electroquímiques als materials flexibles. La base de la bateria és simplement un plàstic flexible, però els nanotubs de carboni i altres nanopartícules serveixen com a components actius en la bateria. El càtode, ànode, i fins i tot l’electròlit es componen de nanopartícules en una pasta semi-sòlida.\nAquesta tecnologia per a la bateria és molt ampliable. Els investigadors afirmen que en canviar la mida dels buits del material del càtode i ànode, la mida de la cèl·lula pot ser modificada fàcilment. Podria cabre al cap d’una agulla. Això obre un gran ventall d’usos potencials. Imagineu auriculars Bluetooth amb bateries flexibles discretes en els fils, o una bateria de grans dimensions que es pot enrotllar i posar al maleter d’un cotxe elèctric en cas que necessiti una càrrega d’emergència.\nLa simple construcció d’aquestes bateries de plàstic tancades també podria permetre als consumidors habituals construir les seves pròpies bateries per encàrrec amb un kit DIY. Tot el que es necessita és una pasta d’elèctrode a partir de les nanopartícules adequades amb les que recobrir dues làmines de plàstic. Un separador de plàstic s’utilitza per mantenir el càtode i l’ànode separats, i tot el conjunt seria llavors laminat o segellat d’alguna manera.\nNomés una patent ha estat presentada per aquesta tecnologia, i encara no està llista per al seu desplegament comercial. Si és viable, pot apostar que Samsung o LG va a intentaran molt aviat portar-la al mercat.


el Blog de Llofriu: La 12a edició de la Festa de la Pela del Suro\nLa 12a edició de la Festa de la Pela del Suro\nLa 12a edició de la Festa de la Pela del Suro torna a organitzar-se amb l’objectiu de reivindicar el valor ambiental del suro i el producte de proximitat. Una Festa, que es desenvoluparà al nucli de Llofriu, al terme municipal de Palafrugell (Baix Empordà), el proper dissabte 21 de juny amb un ampli i variat programa d’activitats que s’allargaran durant tota la jornada. L’Associació de Veïns i Amics de Llofriu, l’Ajuntament de Palafrugell, el Museu del Suro i RETECORK, aquest últim en el marc del projecte Corklandtour, amb la col·laboració de la Fundación Biodiversidad, del Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, són els responsables de l’organització de l’edició d’enguany.\nLa festa suposa una proposta de lleure i difusió que té el seu punt de partida en una activitat tradicional, poc coneguda, i arrelada al territori com és la pela del suro. Al seu voltant es proposa tota una sèrie d’activitats que relacionen el medi natural amb els sectors patrimonial, industrial, cultural i turístic.\nL’activitat central és la demostració de com s’efectua la pela del suro, que es realitzarà durant tot el dia (de 10 del matí a 1 del migdia i de 5 a 7 de la tarda) en un bosc de sureda proper al nucli de Llofriu i que comptarà amb la col·laboració de l’ADF Gavarres Nord. La resta d’activitats s’efectuaran al Centre Cultural Bassa Rocas i al seu entorn, oferint diverses propostes destinades a tots els públics, des de tallers per a la mainada, a demostracions artesanes, rutes, xerrades, grups d’animació...\nEntre les activitats destacades hi una xerrada a la sureda sobre “les plantes de la sureda” a càrrec de la biòloga Anna Ma Oliva, i la conferència sobre la Valorització turística del patrimoni rural i natural, que s’oferirà al Centre Cultural Bassa Rocas i que anirà a càrrec de Josep Capellà, assessor de RETECORK i expert en turisme i desenvolupament local, i Lluís Medir, cofundador de RETECORK i ex president de la Comissió Executiva.\nEnguany, una de les novetats és que, a partir de les 10 del matí, la Fundació Josep Pla organitza la Ruta Josep Pla a Llofriu que estarà acompanyada d'un àpat al restaurant Sala Gran de Llofriu.\nEn un capítol a part, també cal destacar el Mercat del vi i el formatge que es desenvoluparà a la plaça de l’Església i els carrers del voltant. Mentre a l’entorn del Centre Cultural Bassa Rocas, de 10 del matí a 1 del migdia i de 5 de la tarda a 9 del vespre tindran lloc els tallers de suro i demostracions artesanals a càrrec del Museu del Suro, Amics del Pessebre del Baix Empordà, Fundació VIMAR, Cistelleria Leo, L’Esparter de Begur i Cooperativa Xerracada.\nLa festa ofereix al visitant la possibilitat de gaudir d’un dinar popular (2 de la tarda) i també d’una botifarrada (2/4 de 10 de la nit) que anirà acompanyada d’una cantada d’havaneres a càrrec del grup l’Arjau, i que servirà com a cloenda de la jornada.\nEtiquetas: 2014, les gavarres, notícies, segle XXI\nHomenatge a la gent gran de Llofriu 2014


Entrevista amb "Txema" Alonso, ex UE Lleida, Racing de Santander i Getafe CF | Kodro.cat - Futbol retro vintage en català\nJosé María “Txema” Alonso Fernández (Bilbao, 24 d’abril del 1971) és un ex-futbolista professional basc que va militar a la UE Lleida en dues etapes diferents: 1990-1995 (on formà part de l’històric equip que assolí l’ascens i jugà a Primera Divisió) i 2003-2006 (on va assolir un segon ascens, aquest cop a la Segona Divisió A), al Racing de Santander (1995-2002) i tingué un breu pas pel Getafe CF l’any 2003, on va jugar-hi cedit. El 1992 va formar part de la Selecció Espanyola sub 21 que va disputar el Campionat d’Europa de Futbol sub-21, on va poder disputar dos partits complets.\nVas créixer, vas néixer i et vas retirar com a futbolista a la Unió Esportiva Lleida, però et vas consagrar a Primera Divisió amb el Racing de Santander. Cor dividit?\nSí, per suposat. En tots dos clubs em van tractar de meravella, tan les aficions com les ciutats. També vaig estar una temporada al Getafe cedit pel Racing de Santander, i allí igualment vaig poder rebre un tracte excepcional.\nQuan vas iniciar la teva carrera a 2B amb el Lleida creies que algun dia podries portar el club a Primera Divisió?\nSincerament no hi vaig pensar mai, però degut a les circumstàncies en les que ens vam trobar, la idea poc a poc va anar apareixent dins el nostre imaginari fins que afortunadament la vam poder fer realitat, i la veritat és que va ser molt bonic.\nLa victòria al Camp Nou què va suposar per al vestidor? Quins records t’emportes d’aquella màgica nit?\nRealment va ser una victòria molt important, ja que necessitàvem sumar punts en aquell moment, i fer-ho contra el Futbol Club Barcelona, i a més a casa seva va ser brutal!\nTampoc ens oblidem de la victòria davant el Real Madrid al Camp d’Esports…\nVa ser important pel mateix motiu, per la necessitat imperiosa de sumar punts, i a sobre contra un dels millors equips del món.\nVas superar els 100 partits a Primera Divisió del futbol espanyol amb el Racing de Santander, vas poder compartir vestidor amb grans estrelles de l’època. Quins van ser per a tu els jugadors més rellevants que vas veure durant aquesta etapa?\nM’és molt difícil destacar-ne només uns quants, ja que per mi tots van ser grans companys al vestidor i excel·lents futbolistes al terreny de joc competint. Però si he de fer l’esforç d’escollir entre ells em quedaria amb David Billabona i Pedro Munitis.\nQuines diferències hi ha entre les aficions del Sardinero i del Camp d’Esports?\nEl volum de la seva massa social, imprescindible per assentar adequadament un club a la màxima categoria. El Racing de Santander té més socis, lògicament per la seva llarga història a Primera Divisió respecte a la del Lleida.\nVa ser difícil per a tu la decisió de sortir cedit al Getafe?\nSí, perquè no vaig arribar a entendre els motius de la decisió per part del Racing de Santander, però no me’n penedeixo en absolut ja que vaig gaudir de la meva estada al club, i vaig coincidir amb un vestuari fantàstic.\nQuins records conserves del Campionat d’Europa de Futbol sub-21 de 1992? Què et va mancar per debutar amb l’absoluta?\nVa ser molt bonic, i una experiència molt enriquidora poder jugar amb la selecció sub-21 d’Espanya en aquella competició internacional. L’absoluta per les meves condicions com a futbolista em quedava molt lluny.\nSi haguessis pogut sortir del país per provar una altra lliga, on t’hauria agradat jugar?\nA les Illes Britàniques. M’encanta l’ambient i el tipus de futbol què allí es practica i es respira.\nQuè tenia el futbol dels anys 90 que encara segueix generant tanta nostàlgia?\nSiguin els anys 90 o no, crec que el que realment importa als aficionats són els moments de màxima esplendor dels seus clubs i els anys en que van poder gaudir d’ella, viure en primera persona aquell èxit.\nEt veus més preparat per tornar al Lleida per a presidir-lo o entrenar-lo?\nM’agradaria, perquè no? Mai se sap.\nFutbol i política poden anar per separat o són inseparables?\nLa meva opinió és que han d’anar per separat sí o sí.\nEl Camp d’Esports aquest 2019 ha complert 100 anys, quin record t’emportes de l’estadi? Enyores trepitjar la seva gespa?\nVaig créixer com a futbolista al Camp d’Esports, amb això està tot dit. Com a records destacaria l‘ascens a Primera Divisió, el fet d’haver pogut jugar una temporada sencera contra equips de la màxima categoria a Lleida, i en especial la victòria contra el Real Madrid per 2-1.\nEtiquetat com Billabona, Camp d'Esports, Camp Nou, David Billabona, El Sardinero, Eurocopa sub21 1992, FC Barcelona, futbol retro, Getafe CF, Lleida, Munitis, Pedro Munitis, Primera Divisió, Racing de Santander, Real Madrid, Segona Divisió A, Txema Alonso, UE Lleida, Unió Esportiva Lleida


Associació de Cooperatives Agràries amb Secció de Crèdit\nASC, SCCL es va constituir a Barcelona, l’1 de juny de 1998, com a cooperativa de segon grau, subjecta als principis i disposicions de la Llei 12/2015, del 9 de juliol, de cooperatives, dotada de plena personalitat jurídica i amb responsabilitat limitada dels seus socis per les obligacions socials. Inscrita al Registre Central de Cooperatives amb el núm. 10.799. Totes les Cooperatives amb Secció de Crèdit de Catalunya són sòcies.\nRepresentada per en\nRepresentada per n'\nRepresentada per na\nLlicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de Barcelona (UB). Llicenciat en Dret per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC).\nLlicenciat en Economia per la Universitat de Barcelona (UB).\nEn representació de Wrinsa, SL\nTècnic Superior en Sistemes de Telecomunicació i Informàtics per l’IES Francesc Xavier Lluch i Rafecas.\nSignatura i seguiment de convenis amb entitats financeres i proveïdors de les seccions de crèdit.\nAjudar a les seccions de crèdit en dificultats.\nElaboració d'informes tècnics i posicionaments sobre l'activitat de les seccions de crèdit per les entitats representatives i institucions públiques.\nAtenció als dubtes i consultes en els àmbits financer, legal, comptable i tributari que sorgeixen en l'activitat diària de les seccions de crèdit.\nAdministrar Fons cooperatiu\nASC, SCCL és la cooperativa nomenada pel Govern de la Generalitat de Catalunya com administradora del Fons cooperatiu de suport a les seccions de crèdit (Acord GOV/63/2016, de 17 de maig. Publicat al DOGC del 20/05/2016).\nL'aplicació informàtica per les seccions de crèdit de les cooperatives.\nSeccions de Crèdit de Catalunya\n75 Pobles amb Secció de Crèdit, 33 sense cap altre servei financer.\nIntercooperació i noves tecnologies al servei de les Seccions de Crèdit de les Cooperatives\nCoopCredit és una plataforma informàtica especialitzada en la gestió de les seccions de crèdit de les cooperatives. ASC té la titularitat de tots els drets sobre CoopCredit, el codi font, així com l’editor i les eines de compilació necessàries per permetre el desenvolupament i manteniment de la mateixa de forma autònoma. ASC és la única autoritzada per l’ús i comercialització de CoopCredit amb la facultat de poder modificar les aplicacions segons les seves necessitats, podent tractar els programes font.\nLa plataforma CoopCredit s’estructura mitjançant la tecnologia del cloud computing, es a dir, si accedeix a través d’una xarxa de telecomunicacions, a demanda i en règim d’autoservei, a recursos informàtics compartits configurables. Es produeix una deslocalització de la infraestructura informàtica de la secció de crèdit que provoca un alleugeriment dels problemes tècnics, d’avaries, de risc de pèrdues d’informació, de destrucció, .... Amb aquesta tecnologia donem una resposta eficient al principi cooperatiu d’utilització i propietat comuna d’un bé.\nL’evolució de l’aplicació CoopCredit esdevindrà de la conjunció de les noves tecnologies i la innovació tecnològica amb les aportacions dels usuaris interns, treballadors de les seccions de crèdit que diàriament l’utilitzen com a eina de treball, com dels usuaris externs, els socis de les cooperatives i titulars de comptes a la secció de crèdit, en el marc d’una economia col·laborativa. L’objectiu és aconseguir millorar la productivitat de les seccions de crèdit de les cooperatives i dotar als seus socis d’una millora constant en els serveis oferts per la seva cooperativa.\nOficines de Secció de Crèdit\nTitulars de Comptes Actius\nCasa de l'Agricultura, Carrer Ulldecona, 33, 3r pis, 08038 Barcelona


jueves, 20 junio 2019 - 15:53 h\nÀngels Andreu | @AngelsAndreuCam | 25/01/2019\nComença amb força l’any electoral. Convencions, discursos, declaracions diàries i constants amb la proclamació dels principals candidats a les alcaldies, consells insulars i comunitats autònomes. Partits nous, però amb elements rovells, n’hi ha regenerats, i també remuntats només amb un cap de setmana.\nEls caps de llista tenen una tasca complicada, no és fàcil compondre una candidatura amb qualitats, habilitats i valors que complimentin les que ell mateix no pot fer tangibles, sigui per coneixements, o perquè no és suficientment fort en segons quins temes o sensibilitats. Els membres, suposadament, han de cobrir la totalitat de temes de l’agenda electoral, perceptibles a distints sectors i franges d’edat dels votants. Cadascun proporciona xarxes de persones diferents i complementàries.\nA ca nostra, tenim llistes tancades, on el votant elegeix tota la candidatura. Deu ser difícil, des de prescindir dels anteriors que no voldries, sempre n’hi ha, o al revés, no voler al qui s’ho espera. Els qui t’agradarien i es neguen a formar part d’aquesta nova política, cada vegada menys gratificant i dificultosa. N’hi ha que ja tenen els deures fets des de fa mesos, i que ja han mostrat cara -tàctica de llibre- en els plenaris de pressupostos o en actes socials..\nPerquè m’entengueu, el repte és ser una llum, un model. La il·lusió capaç de mobilitzar a les persones. La resta, munts de crítics i jutges, no interessen. No deixeu res a l’atzar.


Norwegian i els sindicats arriben a un preacord que redueix els acomiadaments de l'ERO i augmenta les indemnitzacions\nJavier Pacheco és reelegit com a secretari general de CCOO a Catalunya amb un 94,6% dels vots\tJavier Pacheco és reelegit com a secretari general de CCOO a Catalunya amb un 94,6% dels vots\nPrimer de Maig: mobilitzacions a tot el país pels drets dels treballadors\tPrimer de Maig: mobilitzacions a tot el país pels drets dels treballadors\nCentenars d’interins reclamen un contracte fix amb una marxa lenta a Barcelona\tCentenars d’interins reclamen un contracte fix amb una marxa lenta a Barcelona\nRenfe obre expedients disciplinaris als maquinistes acusats de fer "vaga de zel" i de provocar afectacions\tRenfe obre expedients disciplinaris als maquinistes acusats de fer "vaga de zel" i de provocar afectacions\nRenfe denuncia que un grup de maquinistes fa una "vaga encoberta" que provoca retards a Rodalies\tRenfe denuncia que un grup de maquinistes fa una "vaga encoberta" que provoca retards a Rodalies\nCamil Ros i Matías Carnero repeteixen com a secretari general i president de la UGT de Catalunya\tCamil Ros i Matías Carnero repeteixen com a secretari general i president de la UGT de Catalunya\nMetges de Catalunya ajorna la vaga a l’atenció primària de l’ICS davant l’empitjorament de la pandèmia\tMetges de Catalunya ajorna la vaga a l’atenció primària de l’ICS davant l’empitjorament de la pandèmia\nLa direcció de Saint Gobain i els treballadors arriben a un acord per desconvocar la vaga\tLa direcció de Saint Gobain i els treballadors arriben a un acord per desconvocar la vaga\nS'allarga l'assemblea de treballadors de Saint-Gobain per ratificar l'acord amb l'empresa\tS'allarga l'assemblea de treballadors de Saint-Gobain per ratificar l'acord amb l'empresa\nTreballadors d'Acciona bloquen un dels accessos al Port de Barcelona per reclamar la retirada de l'ERO\tTreballadors d'Acciona bloquen un dels accessos al Port de Barcelona per reclamar la retirada de l'ERO\nNorwegian i els sindicats arriben a un preacord que redueix els acomiadaments de l’ERO i augmenta les indemnitzacions\nL'expedient afectarà finalment 975 treballadors dels 1.406 que formen la plantilla a l'Estat\nNorwegian, el sindicat de pilots Sepla i el sindicat de tripulants de cabina de passatgers USO han arribat a un acord sobre l’acomiadament col·lectiu plantejat per la companyia a principis de maig. L’acord preveu una reducció dels acomiadaments previstos en l’ERO, augmenta les indemnitzacions, garanteix un complement salarial i assegura la permanència de la companyia aèria a l’estat espanyol. En concret, el preacord redueix en 200 tripulats de cabina i 16 pilots els treballadors inicialment inclosos en l’ERO anunciat per l’empresa, passant dels 1.191 empleats afectats a 975. L’empresa oferirà 200 recol·locacions per a tripulants de cabina a la base d’Oslo, amb una compensació econòmica per trasllat i garantia d’ocupació.\nL’empresa també ha accedit a augmentar les indemnitzacions per acomiadament, del mínim legal de vint dies per any treballat fins a trenta dies. L’acord contempla també la posada en marxa d’un ERTO objectiu, que alterna sis mesos de suspensió de contracte amb tres mesos de jornades reduïdes fins a l’estiu de 2023. Així mateix, preveu una reducció al 80% de la jornada laboral i del salari dels pilots que es queden a la companyia; una compensació econòmica per als tripulats en els mesos de suspensió de contracte, i la creació d’una borsa d’ocupació per als pilots afectats per l’acomiadament col·lectiu per futures reincorporacions en cas de creixement de la producció.\nL’acord preveu també l’accés per part dels pilots acomiadats a programes de simulació i entrenament amb una bonificació del cost, així com el compromís empresarial de no recórrer a tripulacions de bases estrangeres per dur a terme la producció espanyola. Un total de 234 treballadors continuaran prestant serveis a les bases de Norwegian a Màlaga i Alacant, amb un avió en cadascuna d’elles. L’acord fins i tot preveu una situació de recuperació de l’activitat per al futur, amb un pla concret de reincorporació de dues aeronaus més per cada base a l’estiu de 2022.\nL’acord s’ha assolit després “d’intensíssimes” jornades de negociacions entre les dues parts, que van començar a principis de maig i van concloure la nit d’aquest dissabte. L’adscripció a l’ERO serà voluntària com a primer criteri i forçosa fins a cobrir l’expedient. La secció sindical de Norwegian assegura que la solució assolida no és satisfactòria, però si “equilibrada”. Per a USO – Sector Aeri, la negociació ha estat “difícil” i espera que l’empresa “no torni a decebre” els treballadors a Espanya després de “durs anys de reestructuracions constants”. Per la seva banda, l’empresa ha assegurat que l’acord assolit és un “pas important” de cara a l’objectiu final d’assegurar la presència de Norwegian a l’Estat i “contribuirà a la pervivència” de la companyia com a actor “important” en el teixit productiu del sector aeri i turístic espanyol.\nEl 80% dels pilots de Norwegian, ratifiquen l’acord\nFinalment, el sindicat Sepla ha precisat que l’acord ha estat ratificat per un 80% dels pilots de Norwegian. El sindicat de pilots ha aplaudit que el pacte amb la companyia hagi aconseguit mantenir en plantilla 16 pilots més: dels setanta inicialment proposats per Norwegian a 86. A banda, el Sepla igualment celebra que s’augmentin les indemnitzacions per acomiadament, del mínim legal de vint dies per any treballat a 30 dies. “El nou acord tracta de pal·liar en part les brutals conseqüències de l’acomiadament col·lectiu, si bé és cert que la situació segueix essent dramàtica per a tots els tripulants afectats”, s’assenyala des del sindicat Sepla.\n“El marge de negociació ha sigut des del principi molt limitat, donada la situació financera de l’aerolínia. Però això no ha impedit que totes les parts fessin un ingent esforç negociador que s’ha saldat amb aquest acord”, ha continuat el sindicat de pilots. “Encara que lluny de considerar-se una solució satisfactòria, sí que es tracta d’una solució equilibrada”, han conclòs des del Sepla.


qui és popa de jade ashley? la seva bio, edat, solter, valor net, alçada - Biografia\nFets d'Ashley Jade Stern\n24 de gener de 1993\nOld Westbury, Long Island, Nova York.\nVeure més / Veure menys Fets de Ashley Jade Stern\nAshley Jade Stern, una jove famosa que és reconeguda com la filla de la famosa celebritat de Hollywood Howard Stern. En ser la filla menor de la famosa estrella, sempre va cridar l’atenció dels mitjans de comunicació. Des de la seva infància, ha estat al centre d’atenció.\nAshley Jade Stern entra en aquesta terra 24 de gener de 1993 a Old Westbury, Long Island, Nova York. A partir del 2019, la seva edat és de 26 anys sota el signe de naixement Aquarius. Com ja tenim una mansió que és la filla de Howard Stern i Alison Berns. La seva mare era la dolçaina universitària del seu pare.\nA més, té el nom de dues germanes grans Emily Beth Stern i Deborah Jennifer Stern com els seus germans. Així mateix, va passar la major part de la seva infantesa amb els seus germans. Té una nacionalitat nord-americana, mentre que la seva ètnia és desconeguda.\nTítol: Ashley Jade Stern amb el seu pare i la seva germana (font: Worress)\nAshley Jade Stern es troba a una alçada de 5 peus 6 polzades. Té els ulls de color gris amb el cabell ros.\n1 El seu pare Carrera\n2 El seu pare Valor net / salari\n3 Vida personal d’ella i dels pares\nEl seu pare Howard té una carrera professional en diversos sectors. Al començament de la seva carrera, va treballar en una agència de publicitat, 'Benton & Bowles'. Després de 1976 a 1981, va treballar a diverses emissores de ràdio. Són 'WRNW', 'WCCC' i 'WWWW'. Després, es va traslladar a una altra estació de rock de Washington, D.C., anomenada 'WWDC' l'any 1981. L'any següent, es va incorporar a un acord de cinc anys amb l'estació de ràdio 'WNBC'. Per aquesta feina, se li va pagar un milió de dòlars.\nTítol: Ashley Jade Sterns Father (Font: pmcvariety)\nSegons la seva carrera a TV, ha aparegut al programa, Howard Sterns Negligeé i Underpants Party, l'any 1988. També va treballar en diversos programes de televisió i ràdio. Del 1986 al 2005, va treballar a la xerrada anomenada 'The Howard Stern Show' com a presentadora. Després d'això, va signar un altre acord amb Sirius XM Radio des de 2006.\nTambé va treballar a 'Americas Got Talent' com a jutge.\nA més, també va acollir programes de televisió, incloent-hi com a jutge a 'Americas Got Talent'. Algunes de les seves pel·lícules que va aparèixer són 'Ryder, P.I.' i 'Private Parts'. I alguns dels seus llibres publicats són 'Private Parts' i 'Miss America'.\nEl seu pare Valor net / salari\nHoward Stern, el pare de Ashley Jade Sterns, té un valor net aproximat 650 milions de dòlars a partir del 2019. Així mateix, es calcula que el seu salari anual se situa al voltant 90 milions de dòlars.\nSegons diverses fonts, va adquirir una magnífica mansió davant la platja a Florida el 2013 per una quantitat enorme de 52 milions de dòlars. La mansió ocupa més de 19.000 metres quadrats i té 5 habitacions i 12,5 banys. A més, la seva mare Alison Berns és una dona de casa nord-americana i antiga actriu. Té un valor net 20 milions de dòlars a partir del 2019.\nTítol: Ashley Jade Sterns Father (Font: nyppagesix)\nA més, el seu pare Stern va signar el 1 milió de dòlars contracte anticipat amb Simon & Schuster el 1993. Va ser a causa de la publicació del seu primer llibre biogràfic, Private Parts, que es va publicar el 7 d'octubre de 1993. Els primers llibres d'impressió van vendre 225.000 exemplars a les poques hores de la venda.\nActualment és la figura de ràdio més ben pagada dels Estats Units. Així mateix, guanya 15 milions de dòlars per any com a jutge del famós reality show de la NBC Americas Got Talent. Al desembre de 2015, va signar un nou acord de cinc anys amb Sirius que suposadament el pagarà 90 milions de dòlars per any, per sobre del seu anterior 80 milions de dòlars per any. Entre juny de 2017 i juny de 2018, el seu pare va guanyar 90 milions de dòlars dels seus diversos esforços. Entre juny de 2018 i juny de 2019 en va guanyar un altre 90 milions de dòlars també.\nVida personal d’ella i dels pares\nAshley Jade Stern no és una dona casada. Tanmateix, la van trobar amb un noi misteriós que se suposa que és el seu xicot. I també no ha revelat res sobre ell. Els seus seguidors i seguidors tenen curiositat per conèixer també el seu misteriós xicot.\nD'altra banda, els pares d'Ashley Jade Sterns es van casar el 4 de juny de 1978. Junts la parella va compartir més d'una dècada de durada del matrimoni. Dels seus matrimonis, la parella és beneïda amb tres fills, és a dir, Emily Beth Stern, Ashley Jade Stern, Deborah Jennifer Stern. Però tràgicament, es van divorciar l'any 2001.\nTítol: Ashley Jade Stern amb els seus pares i la seva germana (Font: hitberry)\nDesprés del divorci, es va convertir en notícia nacional. Aleshores la seva mare va sortir amb David Simon i el seu pare va començar a sortir amb Angie Everhart. Així mateix, la seva mare es va casar amb David el 23 de novembre de 2001 i el seu pare també es va casar. Ara per ara, la seva mare viu feliçment amb el seu marit i no hi ha hagut notícies de la seva criatura.\nAbans d’aquest matrimoni, el seu pare ha datat diverses dones belles com Robin Givens, Kylie Bax i Ani Whitehead. L’any 1967 va mantenir una relació amb Irene.\nnen petit valor net\nés daniel ings casat


CONDICIONS GENERALS DE LA COMPRA ONLINE - Fundació el Maresme\nAquest document, conjuntament amb tots els annexes, regula les condicions per les quals es regeix la compra d’articles i productes mitjançant el web www.fundaciomaresme.cat .\nEn fer una comanda, el Client dona el seu consentiment de quedar vinculat a aquestes condicions generals de compra, així com a les condicions d’ús, la Política de privacitat i la Política de cookies:\nDes de la Fundació el Maresme ens reservem el dret a modificar aquestes Condicions generals de compra, així com les Condicions d’ús, de Privacitat i de Cookies.\nRecomanem al Client la seva lectura en el moment de realitzar la comanda, ja que s’aplicaran aquelles que estiguin disponibles en aquesta web en tot moment, i la seva acceptació serà sempre un pas previ i indispensable per a la contractació.\nLes comandes que afectin o es distribueixin a través de www.fundaciomaresme.cat seran formalitzades per :\nFundació CEO del Maresme, amb CIF G-58376872, domicili a C/Galícia 191, 08303, Mataró, inscrita amb el n. 2958 en el Registre Mercantil de Fundacions del Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya, i amb correu electrònic botigaonline@fundaciomaresme.cat.\nFundació Privada del Maresme, amb CIF G-60703303, domicili a Muralla dels Genovesos, 12,08301 Mataró , inscrita amb el n. 875 en el Registre Mercantil de Fundacions del Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya, i amb correu electrònic botigaonline@fundaciomaresme.cat.\n2. Informació i manifestacions prèvies a les comandes\nEl Client, amb caràcter previ a la contractació i durant el procés de compra, podrà accedir, arxivar i imprimir aquestes condicions generals de contractació per a la seva consulta.\nTota la informació i les dades personals que subministri el Client en utilitzar aquesta aplicació seran tractades d’acord amb la Política de privacitat de la Fundació el Maresme, segons el tractament de dades que s’especifica en aquestes Condicions de compra i conforme a les opcions que hagi marcat el Client en el moment de l’acceptació de les Condicions de compra. El Client declara que tota la informació i dades que faciliti a la Fundació el Maresme són veraces i es corresponen amb la realitat. Si el Client no facilita tota la informació necessària, no es podrà cursar la seva comanda.\nEl client es compromet a no fer cap comanda falsa o fraudulenta i, en aquestes circumstàncies, la Fundació el Maresme es reserva el dret a cancel·lar la comanda i emprendre les accions oportunes.\nEl client declara que té més de 18 anys i la capacitat legal i d’actuació suficients per signar contractes de contingut econòmic.\nEn cas de persones jurídiques, les persones físiques que actuïn en el seu nom i representació, a través d’aquest lloc, garanteixen davant la Fundació el Maresme i de tercers vinculats per a la prestació dels serveis contractats, que compten amb la representació suficient atorgada per la persona jurídica corresponent en el moment de fer la compra, i garanteixen que en el moment de fer la transacció no estan vulnerant drets de cap tercer sobre això, i que les dades i la informació relatives a les persones jurídiques són veraces, exactes i fiables.\nLa Fundació el Maresme no es responsabilitzarà de cap dany, pèrdua o perjudici a persones i/o béns que estiguin relacionades amb la declaració anterior.\nEls articles i productes que s’ofereixen a través d’aquest web estan disponibles únicament per al seu enviament a tota la Península.\n4. Confirmació de la comanda\nEl procés de preparació i lliurament de la comanda es farà d’acord a les mesures de seguretat establertes per a la prevenció de l’COVID-19.\nLes comandes formalitzades a través de www.fundaciomaresme.cat automàticament generen una confirmació per correu electrònic amb els detalls de la comanda.\n5.Modalitats de lliurament\nPUNT DE RECOLLIDA: Totes les comandes es poden recollir de forma gratuïta, a partir del dia següent laborable un cop formalitzada la comanda, a les oficines centrals de la Fundació el Maresme: Plaça dels Bous 3-5, 0831, Mataró. Horari: de dilluns a divendres de 8h a 14h i de 15h a 18h.\nENVIAMENT A DOMICILI: també es pot sol·licitar l’enviament a domicili. Tots els enviaments nacionals es faran mitjançant l’operador logístic Correos Express i seran adequadament protegits amb els embalatges necessaris per garantir que els articles arribin en perfectes condicions.\nDespeses extres en paqueteria:\nPenínsula, Balears i Canàries: 5€ per a totes les comandes, indistintament de l’import.\nEl termini màxim d’enviament serà de 3-4 dies, un cop formalitzada la comanda. Per a enviaments internacionals, consultar despeses d’enviament a botigaonline@fundaciomaresme.cat\n6. Mètodes de pagament\n• TPV – Targeta de crèdit / dèbit Visa, Visa Electrón, Mastercard.\n• Efectiu a les oficines centrals de la Fundació el Maresme (Muralla dels Genovesos, 12, Mataró) de dilluns a divendres de 8h a 14h i de 15h a 18h.\nLa botiga online de la Fundació el Maresme mostrarà informació actualitzada de la disponibilitat i estoc dels productes. Tot i així, és possible que alguna talla o model s’hagi esgotat durant el procés de realització de la comanda, per la qual cosa, en aquest supòsit, la Fundació el Maresme posarà en coneixement del Client aquesta situació a través del correu electrònic i/o telefònicament, i li oferirà les següents alternatives:\nEl lliurament del producte en un termini superior a l’indicat inicialment, prèvia conformitat del client i sense cost addicional.\nLa devolució del preu cobrat en un termini màxim de tres dies laborables, a partir del moment en què el client confirmi que aquesta és l’alternativa escollida; la devolució es farà amb el mateix sistema fet servir per pagar la comanda. En cas de suposar la devolució total de la comanda, l’import a tornar inclourà les despeses del servei d’enviament del producte que hagués pagat el Client. En cas d’una devolució parcial en què els articles objecte de la devolució canviaran les característiques de la modalitat de lliurament de la comanda inicial i, per tant, el preu del servei, es procedirà a ajustar aquesta diferència de preu en la devolució.\n8. Política de canvis i devolucions\nLa Fundació el Maresme ofereix als seus clients un termini de 14 dies naturals des de la recepció de la comanda per realitzar canvis i devolucions, sempre i quan el producte no s’hagi utilitzat, es presenti en perfecte estat i amb tots els accessoris i l’embalatge original. En cas contrari, no s’acceptarà.\nPer a canvis i devolucions existeixen dues opcions:\nA les oficines centrals de la Fundació el Maresme: (GRATUÏT)\nCanvis a domicili: 10€ (despesa de transport)*\nEnviar un correu a botigaonline@fundaciomaresme.cat indicant:\n• Nom Cognoms:\n• Nombre Comanda :\n• Article que vols que t’enviem:\nHorari disponible per a la recollida:\nL’article ha de trobar-se en les mateixes condicions en què va ser comprat (en la seva caixa o embalatge original i en el mateix estat en què va arribar).\nEns posarem en contacte el més aviat possible per confirmar la recollida per agència al domicili indicat.\n*IMPORTANT: Si el canvi es deu a un error per part de la Fundació el Maresme, l’entitat assumirà les despeses extres de transport associades. En cas contrari, el client haurà d’abonar el port extra de 10€ amb el mateix mètode de pagament utilitzat en la compra. En cas que la compra s’hagi abonat amb targeta bancària será imprescindible que el titular presenti el justificant de compra original i el resguard de l’operació. Per a realitzar el reemborsament, necessitarem que ens facilitis les teves dades bancàries.\nAconsellem protegir o salvaguardar l’embalatge que fem servir per a l’enviament. En cas de no disposar de l’embolcall original, caldrà substituir-lo per un de similar perquè arribi en perfectes condicions. Si veiem que l’article no arriba en perfectes condicions, pot afectar aquest canvi.\nLes mascaretes no es poden canviar ni tornar per motius de seguretat i d’higiene.\nDisposem de fulls de reclamacions.\n9. Tares i/o possibles incidències\nEn cas que l’article estigui defectuós, la Fundació el Maresme es fa responsable de canviar el citat producte sense cap cost afegit per al client.\nEl Client ha d’informar a la Fundació el Maresme de qualsevol disconformitat, desperfecte, anomalia o inconvenient respecte de la compra rebuda durant un termini màxim de 14 dies a partir de la data d’enviament de l’article.\nSi en realitzar la compra de forma online es detectés un error després de finalitzar el procés de pagament, s’haurà de contactar amb el Servei d’Atenció al client trucant al telèfon 93 790 47 48, escrivint un correu electrònic botigaonline@fundaciomaresme.cat.\nSi algun article tingués algun defecte o hagués hagut algun error per part nostra part, cal escriure un correu electrònic a botigaonline@fundaciomaresme.cat. Ens posarem en contacte el més aviat possible per poder solucionar la incidència.\nDavant de qualsevol dubte, podeu contactar amb nosaltres al 93 790 47 78 i el nostre servei d’Atenció al Client us atendrà en horari de 8.00 a 15 hores i de 15h a 18h.\n10. La protecció de dades a la Fundació el Maresme\nLa protecció de dades és una qüestió de confiança i la teva privacitat és de màxima importància per a nosaltres. Per aquest motiu, només utilitzarem les teves dades personals segons el que estableix la present Política de privacitat. Únicament recopilarem informació en cas de requerir-la per poder dur a terme negocis amb tu. En compliment de la Llei Orgànica 15/1999 de el 13 desembre de Protecció de Dades t’informem que les teves dades personals passaran a formar part del nostre fitxer propietat de www.fundaciomaresme.cat operat per la Fundació CEO del Maresme, rebent un tracte estrictament confidencial. Pots exercir el teu dret d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició a el tractament de les teves dades personals, en els termes i condicions que preveu la LOPD dirigint-te a Fundació el Maresme (Muralla dels Genovesos,12, Mataró) o en línia botigaonline@fundaciomaresme.cat.


Un musical sobre Michael Jackson arriba a Barcelona\nL'espectacle musical 'Forever, the best show about The King of Pop' ha aterrat aquest divendres al Teatre Coliseum de Barcelona, on estarà en cartellera fins el proper 27 de maig amb l'objectiu que "la gent no oblidi la història ni la música del Rei del Pop ", així com la seva manera d'entendre la música, ha explicat el promotor de l'espectacle, Carlos López, aquest divendres en roda de premsa.\nEl musical 'The Trumps' porta Trump i Kim Jong-un al Teatre del Raval\nL'Aliança del Poblenou acollirà el musical 'Fun Home'\nTambé ha detallat que el muntatge és una renovació de 'Forever King of Pop', espectacle que van estrenar el 2010 a Madrid i amb el qual van girar per Espanya i Europa durant tres anys, i que ara han volgut actualitzar apostant per l'escenografia i el audiovisual, i incorporant més cançons de la darrera etapa de l'artista nord-americà.\nLópez ha destacat que "l'espectacle compta amb més de vint cançons de Jackson, des de clàssics com 'Thriller' i 'We Are the World', fins balls i cançons més 'street', que formen part de la seva última etapa", a la vegada que ha indicat que també s'han renovat la majoria d'intèrprets sobre l'escenari, que arriben a la vintena, i que també compta amb música en directe.\nI ha emfatitzat: "Volem que, sobretot, les noves generacions sàpiguen què va representar per a la música", alhora que ha reconegut que no volen copiar a l'artista nord-americà perquè és impossible, ha confessat, i que pretenen fer un recorregut per les seves balls i cançons, pels missatges que va transmetre, com la seva obsessió de respecte cap a la natura.\nAVAL DE LA FAMÍLIA JACKSON\nEl promotor de l'espectacle també ha explicat que es tracta de l'únic muntatge avalat per la família de l'artista, que va venir a veure 'The King of Pop' el 2010 i es va sorprendre per la qualitat de la proposta: "Al pare de Jackson li va agradar que no intentéssim copiar al seu fill, sinó simplement explicar la seva història", ha afegit.\nI ha explicat que quan van estrenar 'Forever' al gener a Madrid també van comptar amb la presència i l'aval del germà de l'artista, Jermaine Jackson, que el va qualificar com un dels millors muntatges que s'han fet sobre la trajectòria artística del seu germà.


Catalunya Ràdio coqueteja amb la desobediència - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 5 de Novembre de 2016. 18:13h.\nCatalunya Ràdio coqueteja amb la desobediència\nEl programa ‘Catalunya Vespre’ pregunta si s’ha de desobeir al jutge\nCaptura de l'enquesta de Catalunya Ràdio\nEl programa ‘Catalunya Vespre’ de Catalunya Ràdio ha preguntat aquest divendres a la seva audiència si creuen “que quan un jutge et cita sempre s’hi ha d’anar”. “Sigui pel que sigui?”, reblen en l’enquesta que ha estat publicada a twitter. La pregunta s’ha plantejat el mateix dia que els Mossos detinguessin a l’alcaldessa de la CUP, Montserrat Venturós, després de negar-se a anar a declarar en dues ocasions davant l’Audiència Nacional.\nL’enquesta ha estat molt criticada a twitter. “De debò pregunteu això? En serio sou un mitja públic que financen tots els catalans?”, es qüestionava un usuari a les xarxes socials. “Suposo que també serà un pirata informàtic l’autor d’aquesta pregunta”, assegurava un altre.\nEl programa ja va realitzar una enquesta que va generar polèmica a twitter. A principis d’octubre, es preguntava a l’audiència si estaven “disposats a impedir físicament que jutgin Mas, Ortega i a Rigau”. En aquesta ocasió, l’emissora va al·legar que la pregunta havia estat mal interpretada. La setmana passada, el 324 va retuitejar una piulada ofensiva amb el PP i el PSOE. La CCMA va afirmar que havia estat un pirata informàtic.\nCatalunya Ràdio compara espanyolistes amb "quillets"\nCatalunya Ràdio 'crida' a la resistència\nComparen desobeir el jutge amb un "botellón" a TV3


Inici > Mobilitat i intercanvi > Estudiants de la UV - Outgoing > SICUE/SÈNECA > Preguntes freqüents (FAQ)\n1. Com es fa l'adjudicació de la plaça Sicue? La selecció es durà a terme d'acord amb:\nEn aquesta convocatòria s'elimina la memòria justificativa.\nPer al càlcul de les notes mitjanes, d’acord amb els criteris que estableix la convocatòria oficial del programa SICUE, es tindrà en compte les qualificacions obtingudes fins al 30 de setembre de 2012, incloses les qualificacions de les assignatures suspeses. Es tindrà en compte únicament la qualificació obtinguda en l’última convocatòria, tret de les assignatures en què la qualificació siga NO PRESENTAT/ADA, que no computen per al càlcul de la nota mitjana. 2. M'han concedit la mobilitat Sicue en el llistat provisional, què he de fer ara?\nHas de saber que fins a la publicació definitiva aquesta adjudicació no és ferma (en aquesta data es publica la llista definitiva de places). Les llistes provisionals es publiquen amb la finalitat de resoldre errors que s'hagin pogut produir. Una vegada comproves en la llista definitiva que tens plaça concedida, has de contactar amb el teu coordinador per a tramitar la documentació que has d'enviar a la Universitat de destinació .\n3. Qui és el meu coordinador?\nHi ha un coordinador acadèmic de mobilitat per cada titulació. Pots consultar el coordinador de la teva titulació en el Llistat de Coordinadors.\n4. Quines destinacions puc triar per a la meva titulació?\nLlista de possibles destinacions (cal triar el codi de la titulació) (Manual explicatiu de com es consulten les destinacions)\n5. Puc realitzar assignatures del pla nou (de grau) si sóc estudiant de Llicenciatura o diplomatura?\nDurant el curs 2013-14 moltes universitats estaran en període de transició entre titulacions renovades o no renovades i els nous estudis de Grau derivats de la implantació de l'Espai Europeu d'Educació Superior. Motiu pel qual els estudiants han d'assegurar-se que podran seguir las assignatures corresponents al seu pla d'estudis. Es pot consultar aquesta informació contactant amb la universitat de destinació o visitant las págines web de dita universitat.\n6. He d'aportar el meu expedient?\nNo cal presentar l'expedient, excepte per a aquells estudiants que estiguen en una titulació de només 2º cicle o que hagen accedit a un 2º cicle procedents d'altra titulació, així com per als estudiants que provinguen d'altra universitat , en aquest cas haurien d'adjuntar una còpia de l'expedient acadèmic del 1º cicle o de l'altra universitat en el portal de l'alumne quan facen la sol·licitud en línia. (www.uv.es/portalumne).\n7. La plaça de mobilitat Sicue està complementada amb alguna ajuda econòmica?\nHabitualment el programa Sicue estava complementat amb l'ajuda econòmica Séneca convocada pel Ministeri d' Educació. Per a la convocatòria del curs 13-14 i d'acord amb una comunicació del citat Ministeri no hi haurà beca Sèneca.\n8. Si m'en vaig d'intercanvi Sicue, quins documents he d'aportar en l'oficina de Relacions Internacionals?\nCal que presentes els documents que tenim disponibles en la nostra página web, en el Programa Sicue-Séneca, en la pestanya "Documents útils".\n9. Què he de fer perquè els crèdits es reconeguen en el meu expedient a la meua tornada?\nPerquè els crèdits siguen reconeguts en el teu expedient has de confeccionar un contracte d'estudis amb el teu coordinador de mobilitat i que ell o ella ho autoritzen amb la seva signatura, per a qualsevol modificació hauràs de seguir de nou aquest procés i que el coordinador accepte aquest canvi. L'estudiant no podrà realitzar en la universitat de destinació assignatures que hagen estat qualificades amb suspens amb anterioritat en el centre d'origen.\n10. Hi ha un mínim o màxim de crèdits?\nSí, segons la normativa del programa Sicue l'estada en la universitat de destinació tindrà una durada de 5 ó 9 mesos:\nNou mesos per cursar un mínim de 45 crèdits (en graus o plans renovats)\nCinc mesos per cursar un mínim de 24 crèdits (en graus o plans renovats)\nEn aquells supòsits en els quals a l'estudiant li queden menys crèdits per finalitzar els seus estudis que el mínim exigit en cada tipus de estada, podrà optar a l'intercanvi si acompleix la resta de requisits.\n11. Puc modificar la meua estada, prorrogar-la o reduir-la?\nD'acord amb les directrius de la CRUE (Conferència de Rectors de les Universitats Espanyoles) que es l'organisme que elabora la normativa del programa Sicue no es pot modificar la plaça atorgada en la resolució definitiva. En casos de força major, como ara malaltia es podria consultar a la citada institució.\n12. Si tinc una plaça Sicue adjudicada i finalment no vaig a anar-me'n de mobilitat, com puc renunciar a la plaça?\nPer a renunciar a la plaça has de comunicar-ho per escrit a través del Registre General o d'un registre auxiliar de la Universitat de València (actua com registre auxiliar qualsevol secretaria d'un centre). Tens un model de renúncia Sicue en la nostra pàgina web. Recorda que si no renuncies a la plaça tens una penalització.


El 2011, coincidint amb l'inici de la "Primavera Àrab", les arribades d'immigrants a les costes italianes s'incrementen exponencialment; la caiguda del règim de Ben Ali a Tunísia i la guerra civil a Líbia seran la propulsió d'un fenomen que es reafirmarà després de la mort de Muammar al-Gaddafi. Líbia es converteix en el principal país de trànsit cap a Itàlia, gràcies a una inestabilitat que també ha generat el brou de cultiu ideal per al brot de traficants d'éssers humans.\nTot i ser la ruta més perillosa, Líbia va anar absorbint molts migrants que intentaven accedir a Europa per Ceuta i Melilla, doncs, amb l'augment del control per part de les forces de seguretat marroquines i les devolucions en calent que va ser activant Espanya, aquest punt s'està fent impracticable.\nItàlia va intentar posar-se el problema sobre les seves espatlles amb l'Operació Mare Nostrum, la qual va salvar milers de persones, però, davant la sospita que aquesta va produir un "efecte crida", va ser reemplaçada per l'operació Tritó liderada per Frontex, l'agència europea de control de les fronteres.\nÉs veritat que dels 181.376 arribats a belpaese registrats el 2016 s'ha passat als 119.046 en 2017. No obstant això, Itàlia segueix sent el membre de la Unió Europea amb més arribades.\nAlhora, ja pràcticament derrotat a l'Iraq i Síria, el Dáesh, intentant reordenar, mira a banda i banda i centra la seva atenció a l'Afganistan, però també a l'Àfrica Occidental i septentrional, especialment al Sahel i Líbia.\nD'altra banda, Al-Qaida del Magrib Islàmic segueix amb una àmplia presència, encara que està patint un gran nombre de detencions; a Tunísia ia Algèria s'observen la majoria de les desarticulacions.\nTot això vol dir que el caòtic sud de Líbia i Mali continuen sent el principal focus d'activitat gihadista. No obstant això, es presenten grans moviments al llarg del nord del Magrib, és a dir, a les portes de la mar Mediterrània.\nUn altre punt a considerar és l'econòmic, fonamentalment tot el que té a veure amb l'energia, i més concretament amb el gas.En aquest aspecte cal tenir en compte que Rússia segueix sent el primer proveïdor de gas natural d'Itàlia en el mateix moment que Moscou ha decidit tornar a la Mediterrània. Aquesta seria la raó per la qual Trump va donar la "benedicció" a Roma perquè sigui protagonista a Líbia.\nPel que fa al gas, a més de Rússia, Itàlia depèn de Noruega, Països Baixos, Algèria i Líbia. Pel sud, mentre es desenvolupen els projectes Posidó i TAP (TransAdriatic Pipeline), Itàlia es nodreix a través del gasoducte TTPC (TransTunisian Pipeline Company), que transporta gas des d'Algèria, i per mitjà del gasoducte Greenstream, el qual part de l'estació de compressió de la MellitahOil & Gas a Líbia cap a Sicília. Aquest últim és el canal de proveïment més important per a Itàlia després dels que vénen de Rússia.\nLa MellitahOil & Gas, en la qual participen la NOC (NationalOil Company), la petroliera nacional de Líbia i ENI (Ens NazionaleIdrocarburi), la major empresa italiana, deixa molts dubtes quant a la seva seguretat.\nNo obstant això, ENI, que gestionava menys d'una cinquena part de tota la producció de gas i petroli de Líbia abans de la guerra, paradoxalment avui ho fa de gairebé un terç.\nAixí mateix, ENI, que el 2016 aconsegueix que Itàlia es converteixi en el tercer inversor a l'Àfrica, el desembre del 2017 s'inaugura a un temps rècord el jaciment de gas natural de Zohr, egipci i el més gran de la Mediterrània, amb una quota de participació del 60% i deixant el 30% a la russa Rosneft. Gairebé simultàniament, el consorci Total-ENI-Novatek s'adjudica la llicència per a l'exploració de petroli i gas natural al llarg de la costa libanesa; una altra vegada treu el cap Rússia mitjançant Novatek. Pel que sembla, ENI, el major client de Gazprom, transforma l'abraçada de l'ós rus en diversos encaixades de mans.\nPer a Itàlia va quedant clar que en l'última dècada han augmentat les migracions des d'Àfrica i s'ha acostat el perill terrorista. Per tant, aquest urgent compromís amb la seguretat, unit a les noves oportunitats econòmiques que s'obren, inevitablement insufla lideratge a Itàlia en el mar Mediterrani.\nDes d'aquesta plataforma podrà tenir la fortalesa per desenvolupar pragmáticamenteuna relacionde independenciacon Moscou i una més interdependent amb Brussel·les.


SALVEM LA CROQUETA! - Artencuina\nSALVEM LA CROQUETA!\nDarrerament, per qüestions de feina, em va tocar estar uns quants dies fora de casa viatjant d’un cantó a un altre. Vaig recórrer Catalunya de nord a sud i d’est a oest i, aprofitant que m’acompanyaven uns quants als quals ens agrada gaudir de la gastronomia del nostre país, vam visitar alguns restaurants que ens havien recomanat. La veritat és que vam menjar molt bé a quasi tot arreu, però m’agradaria fer una observació.\nDurant aquest viatge, a l’hora de l’aperitiu, vam tenir l’oportunitat de tastar diferents tipus de gelatines, cruixents, escumes, aires, esferificacions i molts altres exemples de cuina avançada i tecnologia d’alt nivell. La majoria estaven molt ben realitzats, i alguns tenien fins i tot algun element d’originalitat que ens va sorprendre, però, curiosament, ens va resultar molt difícil poder gaudir d’unes croquetes de tota la vida. En vam demanar a gairebé tot arreu on vam anar a parar, i als pocs llocs on en tenien, no estaven al nivell que esperàvem, un nivell que, en canvi, sí tenien els altres aperitius que ens oferien.\nEls restauradors d’aquest país haurien de saber que, per a algunes persones –entre els que es troba un servidor–, les croquetes són una part important de la vida. Haurien de saber que la vida sense croquetes és incompleta.\nA mi m’agrada molt gaudir de les noves tecnologies a la cuina, de la cuina tecnoemocional, de la cuina d’autor, de la cuina del segle XXI, però no podem oblidar les nostres arrels i, sobretot, els sabors de la nostra memòria, els sabors i les aromes que ens recorden el que hem viscut i que ens transporten, per un moment, a altres períodes de la nostra vida, especialment a la infantesa.\nPerò, en el periple del meu viatge, quan ja estava a punt de tirar la tovallola i assumir que estem abocats a viure en un país orfe de croquetes, vaig arribar a Andorra. En un intent d’oblidar les meves penes, vaig decidir anar a visitar el meu amic Jordi al seu establiment, Gourmeterie Marquet, una gran basílica dedicada a Bacus, Dionís i altres deïtats gastronòmiques. Després de saludar-lo i oferir-li la meva servil admiració, amb els meus companys vam seure a taula. Observant la carta... siii!!! Els meus ulls no podien creure el que veien: enmig de les delicadeses que la Marquet ofereix als seus clients, hi havia escrit, com qui no vol la cosa, “Croquetes de pernil Joselito”. Les vam demanar i, és clar, en Jordi Marquet no podia fallar. Ens va servir unes croquetes de mida reglamentària, cruixents per fora, sucoses per dins, amb una perfecta beixamel cremosa que banyava uns trossets de pernil Joselito que li donaven un sabor increïble. Simplement extraordinàries. No van faltar les abraçades i els crits de joia entre els meus companys i jo mateix. Fins i tot alguna llàgrima d’emoció va humitejar algun tovalló de fil. En Jordi Marquet, home culte, afable i gran gourmand, ens va fer recuperar l’esperança: si ens hi posem, entre tots podrem salvar aquesta espècie en perill d’extinció, la croqueta.


XAREL·10: Endevinalla 652\nHols, què tal, bon dia tothom hehehe...\nUns pantalons, me'ls imagino texans però poden ser de qualsevol tipus, clar ;-))\nuix, es que sempre poden ser tantes coses...\nTal com diu jomateixa poden ser moltes coses, però només pot ser el que diu l’Assumpta quan porta l’etiqueta fàcil.\nPD: Tranquil Xexu, no ets l’únic, a mi el feedly també em falla pel que fa a les actualitzacions d'en McAbeu i d'algun altre.\nQuè és el Feedly?\nBé... pel que dieu, m'ho puc imaginar, però... el millor sistema és estar molt atent :-DD\nÉs cert que podrien ser moltes coses, però també és ben veritat que la resposta correcta són els pantalons. Felicitacions a l'ASSUMPTA que és la primera a dir-ho. :-))\nAh, que aquesta és la d'ahir? Ja veig que vaig fatal. Posaré una queixa formal al feedly. Només m'he fixat en aquest blog perquè fa actualització diària, però és possible que d'altres se m'actualitzin tard i ni me n'assabenti. És falta, perquè ara no puc estar tan pendent de la xarxa, i arribaré sempre a misses dites.\nXEXU: Més de 24 hores de retard?. Ja es veu que el feedly et va com una cafetera. Em sembla que si vols arribar a temps d'emportar-te algun rètol vermell només tens dues opcions: o tornes al mètode "d'antes" d'anar passant pel blog a veure si he publicat l'enigma o... et compres un feedly nou que funcioni. ;-D\nSóc una mega-crack!! :-DDD\nASSUMPTA: I pobre del que ho posi en dubte!. :-DDD\nOeeeeeee oeeeeeee oeeeeeeeee :-DDDD


Timbre 4. O com es crea un petit gran teatre | Festival Grec 2020\nTimbre 4. O com es crea un petit gran teatre\ndv. 22/11/2019 | 12:45 H\nEl famós passadís de Timbre 4, a Buenos Aires. By Laura Mastrocello\nCorria el 2001 i l'Argentina estava a punt de caure en l'abisme polític, econòmic i social. Claudio Tolcachir, però, tenia 26 anys, volia muntar un cabaret i cap teatre li deixava fer-lo com ell volia. Així que va trobar un local al carrer Boedo 640, lluny de Corrientes (el Broadway de Buenos Aires) i dels barris teatrers, com San Telmo, Abasto o Palermo. I va néixer Timbre 4, un dels principals pols creatius teatrals no només de l'Argentina, sinó de tota Amèrica Llatina, amb gires que recorren Europa. Timbre 4 és un lloc especial, forjat per gent que estima el teatre. S'hi respira bon ambient. Al Grec 2020, formarà part d'un projecte del festival entre teatres llatinoamericans i barcelonins. El mateix Tolcachir ens explica què és Timbre 4, d'on ve, on és i cap a on va.\n1. JAMÓN DEL DIABLO\nL'obra cabaretera basada en els contes de Roberto Arlt es deia 'Jamón del Diablo'. La va aixecar el mateix Tolcachir, que va involucrar-hi Lautaro Perotti, Tamara Kiper i Diego Faturos, primers socis de Timbre 4. Més tard, dos alumnes seus, Jonathan Zak i Maxime Seugé s'afegirien a la cooperativa. Aquella obra va estar quatre anys en cartell, ocupant un espai per a 50 espectadors. “Em vaig formar com a actor, però em vaig adonar aviat com seria la vida de l'actor: molt passiva. I això no funcionava en la meva personalitat. Per això vaig decidir dirigir. I d'aquí, Timbre 4”, explica Tolcachir, que, en el moment de l'estrena del cabaret arltià estava fent d'actor al costat de la gran Norma Leandro a la zona de Corrientes. Inaugurar un teatre no estava entre les seves prioritats, però 'Jamón del Diablo' el va portar per aquest camí.\n"No teníem el projecte de fer un teatre, sinó que la idea va anar creixent amb el temps"\n2. LA OMISIÓN DE LA FAMILIA COLEMAN\nI el 2005 va arribar 'La omisión de la familia Coleman', la peça que va catapultar de manera definitiva el teatre i el seu director. Encara ara la fan, gairebé quinze anys després. Aleshores van veure que Timbre 4 no seria una flor d'estiu, que el local que havien llogat per muntar 'Jamón del Diablo' podia anar més enllà. “No teníem el projecte de fer un teatre, sinó que la idea va anar creixent amb el temps”, apunta Tolcachir.\n3. UNA ANTIGA FÀBRICA DE CADIRES\nAquests 18 anys de vida de Timbre 4 estan plens d'alegries, però no tot han estat flors i violes. Tenien un veí que els denunciava dia sí, dia també. Per això van llogar el passadís contigu a la sala i, més tard, van descobrir, a l'altra banda del carrer, una antiga fàbrica de cadires, que acabaria sent la sala principal, amb capacitat per a 150 espectadors, un espai força gran per a l'off de Buenos Aires. Tolcachir, aleshores, dirigia 'Agost' a Corrientes, cosa que li va permetre invertir molts diners i esforços per reformar l'espai: van estar tres anys d'obres. Més tard, encara en van obrir un altre, molt petit, per portar a terme projectes més experimentals.\nTolcachir té, diu, una capacitat pedagògica innata. “Als 17 anys, a l'institut, un professor em va posar com a ajudant i anava de classe en classe ensenyant els meus companys a fer teatre”, recorda. Els diumenges al matí, mentre d'altres nois i noies dormien la mona, ell s'ajuntava amb d'altres a la plaça per assajar. No és estrany, doncs, que Timbre 4 compti també amb una escola de teatre, on els socis passen el llegat als joves. “Va arribar un moment en què vèiem que estàvem sis mesos a l'any fora, viatjant, i ens vam haver d'adaptar i confiar el teatre i l'escola a gent molt bona que hi era quan nosaltres érem a l'estranger”, afegeix Tolcachir.\n5. ELS MODELS\nMolts dels integrants de Timbre 4 havien passat per Andamio 90, un teatre fundat el 1990 (es va obrir amb 'Esperant Godot', amb Alfredo Alcón). I quan van aixecar el teatre tenien al cap aquella experiència. També coneixien la feina de Ricardo Bartís amb la fundació del Sportivo Teatral de Villa Crespo, “un espai on produir les teves pròpies obres”. I l'Espacio Callejón, una mica més antic que Timbre 4 i que ara dirigeix Javier Daulte.\n"Quan vaig començar amb això del teatre et deien que no hi viuria mai, cosa que veia com a inacceptable, i ens vam trencar molt les banyes per aconseguir que tots visquéssim de la nostra vocació"\n6. EL FUNCIONAMENT\nTimbre 4 funciona com una cooperativa. I quan cedeixen la sala a una altra companyia, cosa que passa sovint, els poden deixar diners per aixecar l'obra, que més tard els hi tornen. A més, cada repartiment forma una cooperativa. “Quan vaig començar amb això del teatre et deien que no hi viuria mai, cosa que veia com a inacceptable, i ens vam trencar molt les banyes per aconseguir que tots visquéssim de la nostra vocació”, indica Tolcachir. La cooperativa els ofereix claredat en la informació: “Ens ha ajudat a estar gairebé vint anys junts”.\n7. UN TEATRE COM A LLOC DE TROBADA\n“No soc pare de res, però vaig obrir un espai nou i m'he trobat amb molta gent i he aconseguit que el teatre sigui un lloc on tothom pugui desenvolupar-se”, diu Tolcachir. “M'agrada el teatre, però encara m'agrada més inventar coses que no existeixen”, afegeix. I primer va ser Timbre 4 i després, amb Narcís Puig, el festival Temporada Alta a Buenos Aires. Ha anat tan bé (és al febrer) que el Festival Internacional de Buenos Aires ha decidit fer-los la competència al gener.


50 milions de dòlars enterrats a Miami\nSA NOSTRA - INVERNOSTRA\nEl Banc d'Espanya expedientà Invernostra per finançar una operació de risc a Tolo Seguí\nJAUME PERELLÓ Palma Actualitzada el 23/06/2013 01:36\nFalten tres dies per a Nadal de 2007. El consell d'administració d'Invernostra, la societat inversora de Sa Nostra, es reuneix a Son Fuster. Presideix la sessió Fernando Alzamora, tot i que, com ha estat tradició a l'entitat balear, qui controla tots els detalls de cada reunió són Pere Batle, el director general, i Pau Dols. Són reunions molt llargues i bona part dels membres del consell d'administració pràcticament no hi intervenen més que per votar. Un dels punts de l'ordre del dia s'anomena Brickell Bay Drive. Els anys de voràgine urbanística arriben al final, tot i que algunes empreses, com Inversanostra, continuen atiant el foc.\nS'arriba al punt vuitè. Es rebaixa el llum de la sala i comença la projecció d'un vídeo espectacular. Imatges de luxe, al més pur estil Miami Vice . Es veuen edificis alts, oficines, hotels. El pla final: una jove amb poca roba a l'habitació d'un apartament. És la posada en escena del projecte Brickell Bay Drive. Dues torres de 55 pisos amb triple ús: hoteler, comercial i residencial. El director general de Sa Nostra, Pere Batle, i altres membres del seu equip diuen meravelles de l'oportunitat. Una veritable "ganga". Invernostra només ha d'agafar 50 milions de dòlars dels seus impositors i posar-los en mans dels "experimentadíssims" promotors que tiren endavant la iniciativa.\nI qui són aquests dos emprenedors dels qui la direcció general de Sa Nostra parla de manera meravellosa? Ni més ni menys que Juan Tolo Seguí i Pedro Iglesias Moure. Ambdós, just en aquells moments, gestionen una monstruosa promoció urbanística a Múrcia que no s'acabarà fent i per la qual centenars de persones reclamaran. Juan Tolo Seguí és un arquitecte amb molta sort. Poc abans que Pere Batle i Pau Dols el presentassin com un gran expert en inversions, havia comprat les cases de Son Puig per 2,5 milions d'euros. Era un casal antic amb poques sortides. Va tenir la gran "fortuna" que era exactament el que Maria Antònia Munar volia per construir la seu de Televisió de Mallorca. Quatre mesos després d'haver comprat Son Puig, Seguí el va vendre a Fomento de Construcciones y Contratas per 5,5 milions d'euros. Tres milions en quatre mesos. Magnífica intuïció.\nRes de tot això va rebre com a informació el consell d'administració d'Invernostra. Tampoc -una altra mostra de visió de futur- que Juan Tolo Seguí havia comprat terrenys devora Son Espases quan encara Jaume Matas no l'havia triat per fer-hi l'hospital. Casualment, l'arquitecte municipal de Palma aleshores era el pare de Juan Tolo Seguí.\nEl fet és que Invernostra aprovà finançar l'operació de Miami. N'estava tan convençut, l'equip directiu de Sa Nostra, que s'acceptà que Juan Tolo Seguí i Pedro Iglesias Moure hi aportassin garanties personals, una fórmula molt poc habitual en una inversió tan gran. La fórmula és adquirir el 25% de la societat d'Iglesias i Seguí. Els pagaments d'Invernostra seran en tres fases: 16,6 milions de dòlars els anys 2008, 2009 i 2010.\nD'aquella operació no se'n torna a saber res fins al 2009. Es comença a parlar de la punxada de la bombolla immobiliària als Estats Units i quan s'intenta esbrinar el que passa amb la construcció del que havia de ser un projecte emblemàtic, els promotors responen que l'operació s'ha "congelat". Dins Invernostra creix la preocupació, perquè la situació econòmica internacional ja no és la que era quan aquell vídeo amb imatges luxoses es projectava a Son Fuster. El maig de 2009, Pau Dols és elegit nou director general de Sa Nostra. El primer "merder" que es troba, que coneix perfectament, són els 50 milions de dòlars fiats a Juan Tolo Seguí i Pedro Iglesias Moure. S'acorda donar com a fallida l'operació, és a dir, s'admet la pèrdua total de la inversió realitzada. Automàticament, com estableixen els protocols, s'iniciaren les gestions per executar les garanties que han de respondre davant l'impagament d'un crèdit tan important. Per sorpresa del consell d'administració d'Invernostra, no es pogué recuperar ni un euro. Un expert assessor immobiliari, que per raons òbvies no vol ser identificat, afirma que, "quan es va fer aquesta operació, començava la desfeta immobiliària als Estats Units. És evident que Seguí i Iglesias Moure no aconseguiren finançament nord-americà, perquè els estudis financers allà ja advertien de l'altíssim risc. Invernostra va fer un veritable disbarat", diu.\nEl gener de 2011, BMN inicia la seva activitat. No ha estat possible saber si Sa Nostra, propietària d'Invernostra, va informar clarament de la fallida operació als nous propietaris. La veritat és que Carlos Egea, president de BMN, va nomenar com a cap d'auditoria interna una veritable experta, María Sánchez, una persona de la seva confiança procedent de Caja Murcia. Curiosament, mesos després que Sánchez revisàs els comptes interns de Sa Nostra i obtingués molta informació d'algunes operacions, es va saber que el Banc d'Espanya havia reclamat tot l'expedient Brickell Bay Drive. L'ARA Balears ha pogut contactar amb una font de la institució reguladora que no només ha confirmat l'existència d'aquesta intervenció, el gener de 2012, sinó que n'ha aportat les conclusions. La font indica que "l'informe és molt contundent. Afirma dues actuacions greus dels membres d'Invernostra. En concret, que els beneficiaris del crèdit ni tan sols no compraren el solar, per manca de patrimoni. A més a més, els màxims responsables de Sa Nostra ocultaren al consell d'administració d'Invernostra un informe elaborat per un prestigiós despatx especialitzat en operacions internacionals que advertia que no s'estava comprant un solar, sinó únicament una opció de compra" , diu la font. En opinió d'aquest despatx, "era una operació molt arriscada", ratifica aquesta font, propera al Banc d'Espanya. I tan arriscada: 50 milions de dòlars dels estalviadors que gestionava la societat de Sa Nostra "volaren".\nLa informació de què disposa BMN i el Banc d'Espanya incorpora també alguns comentaris sobre aquesta i altres operacions, i sobre els directius de l'entitat. Són comentaris interns i, en el cas de BMN, gens positius dels gerents illencs.\nCondemnat l'exdirectiu de Sa Nostra Rafel Oliver a indemnitzar l'entitat amb 34 milions d'euros\nCiutadans demana investigar Sa Nostra i MÉS vol ampliar el focus a totes les caixes\nL’exdirectiu de Sa Nostra Rafel Oliver, eximit de pagar 34 milions d’euros a BMN\nDe la Concha no es banya davant la insistència de Jarabo d'entrar al Govern


Grupo Leo - Alicante. XXX Aniversario 1985-2015: Lectura de "L'esperit de Xinés" de Juan Ramón Hernández y Aarón Almagro\nLectura de "L'esperit de Xinés" de Juan Ramón Hernández y Aarón Almagro\nCuento: "L'esperit de Xinés"\nAutores: Juan Ramón Hernández y Aarón Almagro\nIlustración: Alba Framit\nCurso: Primero E.S.O. IES Las Lomas - Alicante\nL'esperit de Xinés\nHi havia tres xiquets que havien quedat d'acord de fer una excursió a un càmping.\nEs van passar a jugar a l'amagatall i els tres xiquets es van perdre en el bosc.\nEl bosc era frondós i molt fosc, donava molta por i s'escoltaven udols de llops. De repent van començar a córrer i, un d'ells, Jónathan, es va trobar una casa sinistra. Va sentir la curiositat d'entrar en la casa.\nAleshores, va entrar en la casa i, de repent, es van tancar les portes i se n'adonà que hi havia una foto d'un xiquet penjat en la paret i, davall de la foto, un sol nom: Xinés.\nPrompte va poder comprovar que en aquella casa hi havia un esperit que sempre era a les golfes. Era el d'un xiquet que havia mort en extranyes circumstàncies. Els seus pares el maltractaven i no li donaven de menjar; per aixó, al xiquet li va entrar una malatia al seu jove cor i va morir.\nXinés no volia sentir-se prop de persones majors, volia vengar-se dels seus pares.\nEls altres dos xiquets, anomenats Joan i Vicent, estven buscant el seu amic Jónathan, com a bojos, per tots els costats.\nPer fi, van trobar la casa i es van alegrar de trobar Jónathan, que molt espantat els va contar el seu descobriment; encara que no va fer molta falta perquè els sons que arribaven de les golfes resultaven esgarrifosos i el fred cada vegada era més intens.\nJónathan va tranquil·litzar els seus amics i, molt decidit, va parlar amb aquel esperit que lluitava intranquil amb la seus pròpia necessitat de venjar-se. Li va dir:\n- El passat no importa.\nI Xinés, el pobret esperit va contestar:\n- Jo he sofrit molt, però consideraré les teues paraules.\nJónathan va trencar la finestra de les golfes i Joan i Vicent van dir:\n- Per fi ha trobat la pau.\n© Texto: Juan Ramón Hernández y Aarón Almagro\n© Ilustración: Alba Framit\nPublicado por Grupo Leo a las 0:11


Dia “històric” per a Ucraïna | Nazaret Romero González | Brussel·les | Política | El Punt Avui\nDia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna + Dia “històric” per a Ucraïna E-mail\nBrussel·les - 24 juny 2022 2.00 h\nDia “històric” per a Ucraïna\nEls Vint-i-set ratifiquen la recomanació de la Comissió i atorguen a Kíiv l’estatus de candidat a l’adhesió\nEls Balcans Occidentals demanen un “missatge clar” a la UE sobre les seves perspectives d’ingrés\nMichel, president del Consell Europeu, parlant ahir amb Macron i Von der Leyen, en la cimera UE-Balcans Occidentals J. THYS / EFE.\nDia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna Dia “històric” per a Ucraïna E-mail\nLa Unió Europea (UE) gira la mirada cap a l’est per intentar allunyar-lo de la influència russa. Els caps d’estat i de govern del club comunitari van atorgar ahir a Ucraïna l’estatus de candidat a l’adhesió a la UE, en plena invasió russa. “És un moment històric. Avui feu un pas crucial en el vostre camí cap a la UE”, va celebrar el president del Consell Europeu, Charles Michel, en el seu compte de Twitter.\nLa decisió dels Vint-i-set d’avalar la candidatura d’Ucraïna és un primer pas, però ser candidat és més una decisió política que no pas legal. El procés per obrir les negociacions amb el país podria trigar anys. De fet, la cap de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, ja va alertar que no s’obriran les negociacions fins que el país faci les reformes necessàries, que no seran fàcils.\nLa UE ja té precedents de països que són candidats a entrar al bloc comunitari i amb els quals no s’ha fet el pas d’obrir negociacions d’adhesió. Es tracta dels Balcans Occidentals, amb els quals els líders europeus es van reunir precisament ahir abans de decidir sobre la candidatura ucraïnesa.\n“Necessitem un missatge clar i unit de la UE cap als Balcans Occidentals”, demanava la presidenta de Kosova, Vjosa Osmani, a l’arribada a la trobada amb els líders europeus. Com s’esperava, però, el missatge no va arribar: els Vint-i-set van insistir en la necessitat de “reforçar el procés d’integració” dels Balcans Occidentals, però sense donar mostres que el procés d’adhesió a la UE pugui, ara per ara, desencallar-se.\nCansat d’esperar, el primer ministre de Macedònia del Nord, Dimitar Kovacesvski, va avisar en una roda de premsa posterior a la trobada amb els Vint-i-set que l’ampliació cap als Balcans Occidentals és una “inversió en seguretat” per a la UE perquè Rússia és una “amenaça” per a tots els països de l’est del continent. “El bloqueig no beneficia ningú”, va insistir tot subratllant la importància “geoestratègica” de mantenir la regió a prop de la UE.\nMolt contundent també va ser el primer ministre d’Albània, Edi Rama, que va acusar Bulgària d’estar “segrestant” dos països sota la “impotència” de la resta d’estats membre quan la UE està vivint una guerra “al seu pati”. “Els albanesos encara tenen gran fe en Europa malgrat la UE. Per primer cop en la història tenim l’oportunitat de ser on volem ser. Europa és una religió per a nosaltres”, va assenyalar.\nMalgrat els esforços de les últimes hores, Bulgària continua vetant l’obertura de les negociacions per a l’adhesió d’Albània i Macedònia del Nord. El mateix alt representant, Josep Borrell, va admetre que, malgrat els últims intents de desbloquejar el procés dels dos països, “les coses no van bé” per desencallar el procés. De fet, tampoc hi ajuda que el país estigui vivint una altra crisi política arran de la caiguda del govern en perdre una moció de censura després de només sis mesos en el poder. El vet búlgar, segons va subratllar Borrell, mostra la necessitat de posar fi a la unanimitat en la presa de decisions a la UE. Borrell no va ser l’únic que es va mostrar decebut pel vet búlgar. De fet, al club comunitari creix la inquietud pel bloqueig a l’obertura de negociacions amb Albània i Macedònia del Nord. Després de la trobada amb els líders dels Balcans Occidentals, fonts comunitàries van indicar que la resta d’estats membre havien demanat que s’avancés “sense retard” en els processos dels dos països. “És una prioritat absoluta”, van assenyalar les mateixes fonts, que van subratllar que continuen els esforços per “trobar una situació acceptable” per a les dues parts amb “urgència extrema”. En plena guerra d’Ucraïna, la UE és conscient que cal mantenir l’est d’Europa proper al club comunitari per evitar que el buit l’ocupin altres potències, principalment Rússia i la Xina.\nAmb tot, la cimera dels líders europeus amb els dels Balcans Occidentals no va suposar el revulsiu que els líders de la regió demanaven, a rebuf de les candidatures d’Ucraïna, Moldàvia i Geòrgia. Per ara, els Balcans continuen esperant, cada cop més cansats, que es descongeli un procés que els acosti definitivament a la UE.\nPer primer cop en la història, tenim l’oportunitat de ser on volem ser\nPRIMER MINISTRE D’ALBÀNIA\nNo som on hauríem de ser amb els Balcans Occidentals\nALT REPRESENTANT DE LA POLÍTICA EXTERIOR I DE SEGURETAT DE LA ue\nEl Punt Avui. Girona 24-06-2022, Pàgina 26\nEl Punt Avui. Nacional 24-06-2022, Pàgina 16


Longevitat empresarial o el negoci de la supervivència - The New Barcelona Post\nPer Carlos García Pons | 27 February 2018\nLes organitzacions no són eternes, neixen, viuen i moren. En un entorn en què la mortalitat prematura de les empreses és un fenomen creixent on cada vegada la perdurabilitat és menor, és bo constatar que algunes resisteixen, tenen més de cent anys i encara estan en el negoci.\nls arxius comercials de la família Egibi, són, segons esmenta David Landes a la seva obra The Invention of Enterprise, els primers registres documentals que es conserven de les activitats d’una empresa. Unes tauletes cuneïformes que narren la història empresarial de la Casa Egibi, dedicada durant cinc generacions al comerç en l’antiga Mesopotàmia.\nAl Regne Unit, té la seva seu l’associació empresarial The Tercentenarians, un club que reuneix companyies familiars amb més de 300 anys d’història. La botiga Fortnum & Mason situada a Piccadilly, fundada l’any 1707, i la Whitechapel Bell Foundry, fabricant de campanes (1570), són alguns dels membres d’aquesta associació.\nLes Hénokiens, creada el 1981 per Marie Brizard, està constituïda per 47 empreses familiars amb un mínim de 200 anys d’existència. El seu membre més antic és Hoshi Ryokan, establiment tradicional japonès considerat l’hotel més antic del món, que opera des de l’any 717.\nA Espanya, segons dades de l’INE, existeixen en l’actualitat més de 3,4 milions de societats mercantils. El 16,3% d’empreses actives tenen més de 20 anys, mentre que el 20,8% té menys de dos anys. La vida mitja de les mercantils espanyoles està aproximadament entre 12 i 15 anys i cada vegada moren més aviat. Segons la darrera dada coneguda (2016) a Espanya hi havia 1.312.345 empreses amb assalariats. S’ha instal·lat en l’economia espanyola la destrucció creativa, popularitzada en el seu moment per Joseph Schumpeter al seu llibre “Capitalisme, socialisme i democràcia”: la innovació produeix una renovació constant del teixit productiu; nous productes destrueixen velles empreses.\nEspanya té en l’actualitat al voltant de 100 empreses centenàries, lluny de les 800 existents a Alemanya i les 200 d’Holanda i França. Són empreses, moltes d’elles familiars, que segueixen estant presents, havent sobreviscut a les grans dificultats de l’Espanya del segle XX: pèrdua de les colònies, guerra civil, autarquia, entrada en La Unió Europea i els nous reptes de la globalització.\nPerò l’èxit o el fracàs de les centenàries no depèn tant de sobreposar-se a les condicions externes, que afecten totes les empreses, sinó de superar reptes de caràcter intern com la gestió empresarial, la successió, la innovació, la diversificació i la internacionalització. Aquests són factors clau del seu èxit i de la seva longevitat. Més de 30 d’aquestes companyies estan actualment associades a Foment del Treball: Baccardi, Codorniu, Freixenet, Font Vella, Miguel Torres, Vichy Catalán, Siemens, La Vanguardia… Algunes d’aquestes celebren aquest 2018 algun aniversari: Laboratoris Uriach, els 180 anys; i Gas Natural, els 175 anys.\nEl passat any 2017, diverses d’aquestes empreses van commemorar la seva fundació. A través de la informació bibliogràfica i documental que ens aporta l’Arxiu Històric de Foment del Treball, ens atansem als seus orígens:\nAIGÜES DE BARCELONA (1867-2017) – Una història de 150 anys d’aigua\nConstituïda a Lieja el 1867, Aigües de Barcelona va prendre la iniciativa a la fi del segle XIX d’aprofitar tots els recursos hídrics i crear una extensa xarxa de subministrament. Entre 1875 i 1880, obté la concessió per efectuar sondejos al terme municipal de Dosrius i Canyamàs, i entre 1879 i 1881, inicia l’explotació subterrània del marge dret del Besòs.\nCol·labora en l’Exposició Universal de Barcelona de 1888 tot subministrant aigua al sortidor instal·lat a la Plaça Catalunya i en l’Exposició Internacional de Barcelona de 1929, amb el subministrament d’aigua a la Font Màgica de Montjuïc.\nINDUSTRIAS TITAN (1917-2017) – Pinzellades d’èxit\nTé el seu origen a “Floch, Albiñana i Cia.” (1882), dedicada inicialment al comerç de grans i posteriorment com a destil·leria de fàbrica d’alcohols. Al 1917 es constitueix la Societat Anònima Novellas. Al 1920 s’incorpora com a soci Joaquin Folch i Girona. Al 1934, Indústries TITAN presenta el seu primer esmalt sintètic.\nROCA CORPORACIÓ EMPRESARIAL (1917-2017) – Una Empresa Global\nTé els seus orígens a Tallers Roca S.A., petit taller de ferreria impulsat per Ignacio Soler: seran els seus besnéts, Àngela, José, Martín i Matías Roca Soler, els que el 1917 fundaran la primera fàbrica de radiadors per a calefacció domèstica i industrial d’Espanya. Més tard s’inicien en la fabricació de banyeres de ferro fos, aixetes i porcellana.\nCAMBRA DE COMERÇ ALEMANYA PER A ESPANYA (1917-2017) – 100 anys d’història per recordar\nEs va fundar el 1917 quan 40 empreses d’origen alemany van decidir crear l’Associació Econòmica Alemanya a Barcelona amb l’objectiu de fomentar les relacions econòmiques hispanoalemanyes i defensar els interessos de les empreses alemanyes establertes a Espanya.\nLes primeres manifestacions d’empreses alemanyes a Espanya són de finals del S. XIX, ja que es generalitzen a la dècada de 1880. Les inversions es van concentrar en els sectors: químic-farmacèutic: BASF, amb representació a Barcelona des del 1878; Bayer, a Espanya des del 1884; Schering, des del 1885; Merck, des del 1888; Fabricació Nacional de Colorants, S.A., des del 1922; La Química Comercial i Farmacèutica S.A. (1925), IG Farben (1925); electrotècnic: AEG, amb seus a Madrid, Sevilla, Bilbao i posteriorment a Barcelona amb la Companyia Barcelonina d’Electricitat (CBE) al 1896 i Siemens; al sector de la banca: Banc Hispano Alemany, Deutsche Bank, Banc Alemany Transatlàntic; i en assegurances com: Albingia, La Mannheim, El Alto Rhin, La Victòria de Berlí i La Badense.\nMés informació: Arxiu Històric de Foment\n* Totes les imatges pertanyen a l’Arxiu Històric de Foment del Treball Nacional (AFTN)


El PP confia guanyar els comicis tot i que només està a mig punt del PSOE\n23 setembre 2021 07:36\nJosep Borrell és el polític més ben valorat segons el baròmetre del CIS de juliol\nEuropa Press | 28 agost 1998\nEl Partit Popular avantatja en 0'5 punts el PSOE en estimació de vot, segons el darrer baròmetre del CIS, que reflecteix que un 38'4 per cent dels espanyols votaria el PP de celebrar-se ara eleccions generals, davant el 37'9 per cent que ho faria als socialistes.\nEl baròmetre desvetla també que el candidat socialista a la presidència del govern, Josep Borrell, és el líder polític més valorat, amb un 4'88 per cent, seguit del secretari general del PSOE, Joaquín Almunia (4'78), i del president del govern, José María Aznar, a qui els enquestats puntuen amb un 4'75 per cent.\nAznar és, això no obstant, el líder en qui més confien els espanyols, ja que el 35'4 per cent assegura sentir per ell molta o bastant confiança.\nEl CIS féu el sondeig entre els dies 9 i 13 de juliol, abans que es fes pública la sentència del «cas Marey» i que es produís el canvi del portaveu del govern de Miguel Àngel Rodríguez per Josep Piqué.\nEls percentatges d'estimació de vot suposen que, des que en el mes d'abril el CIS demanà per darrera vegada sobre aquesta qüestió, el PP ha augmentat un 1'3 per cent el seu suport electoral, mentre que el del PSOE ha disminuït en un punt.\nSi es considera la intenció de vot directa, allò que responien els enquestats quan se'ls preguntava què votarien si demà hi hagués eleccions, la diferència entre els dos grans partits d'àmbit estatal és de només una dècima, ja que el 23'9 asseguren que votarien el PP i el 23'8 diuen que ho farien al PSOE.\nLa tercera força política en estimació de vot és IU, amb un 9'3 per cent sobre vot vàlid —9 per cent en l'anterior baròmetre—, mentre que els nacionalistes catalans bascs obtindrien el 4'5 i l'1'3 per cent dels sufragis, respectivament, en uns comicis generals.\nEl secretari d'Estat i relacions amb les Corts, José Maria Michavila, que presentà el baròmetre, va dir que «el govern està absolutament tranquil».