ingressos | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / ingressos\nDt., 04/05/2021 - 21:25\nL’hospital registra 635 ingressos de pacients Covid durant l’any 2020\nLa pandèmia provocada per la Covid va condicionar totalment l’activitat desenvolupada a l’hospital Nostra Senyora de Meritxell durant el 2020. Els ciutadans han estat testimonis d’aquest impacte, però la publicació de la Memòria del SAAS corresponent a l’any passat posa xifres a una situació mai viscuda.\nLlegir més sobre L’hospital registra 635 ingressos de pacients Covid durant l’any 2020\nImatge de la vacunació a la Seu: qui té problemes de mobilitat pot rebre el vaccí sense baixar del cotxe.\nDl., 26/04/2021 - 11:42\nTornen a pujar els ingressos per covid a la Seu\nDesprés d'uns dies amb tres persones ingressades a la Fundació Sant Hospital per infeccions per Covid-19, avui el nombre d'hospitalitzats torna a enfilar-se fins a set pacients, segons el balanç que publica diàriament l'Ajuntament de la Seu d'Urgell.\nLlegir més sobre Tornen a pujar els ingressos per covid a la Seu\nDv., 09/04/2021 - 13:54\nSalut detecta menor gravetat i una mitjana d'edat més baixa entre els ingressos hospitalaris per Covid\nTot i una disminució dels contagis els darrers dies, Benazet espera un reput de la pandèmia a partir de la setmana que ve.\nLlegir més sobre Salut detecta menor gravetat i una mitjana d'edat més baixa entre els ingressos hospitalaris per Covid\nAvui hi ha hagut cinc ingressos més a l'hospital.\nDt., 16/03/2021 - 19:42\n30 positius nous i cinc ingressos més a l'hospital\nLa tendència a l'alça pel que fa al nombre de casos nous de Covid es manté. En les últimes 24 hores s'han registrat 30 positius més i el total de casos al país s'eleva a 11.319. Actualment hi hi 345 casos actius, 36 menys que ahir i s'han donat 31 altes més, de manera que 10.861 persones han superat el virus.\nLlegir més sobre 30 positius nous i cinc ingressos més a l'hospital\nL'hospital suma dos nous ingressos per Covid.\nDt., 02/03/2021 - 17:18\nEls casos actius de Covid baixen de 300 i se sumen dos ingressos a l'hospital\nLes dades de nous positius es mantenen estables i les persones amb el virus actiu baixen de 300 per primer cop des de principis de setembre.\nLlegir més sobre Els casos actius de Covid baixen de 300 i se sumen dos ingressos a l'hospital\nEl director de Naturlandia, Xabier Ajona.\nDj., 18/02/2021 - 14:15\nL’afluència de clients a Naturlandia cau un 70% i els ingressos un 50%\nNaturlandia ha registrat fins ara una caiguda del 70% dels clients una reducció del 50% dels ingressos.\nLlegir més sobre L’afluència de clients a Naturlandia cau un 70% i els ingressos un 50%\nL’impacte de la Covid-19 continua notant-se en els ingressos de la Duana.\nDj., 04/02/2021 - 02:25\nEls ingressos de Duana es desplomen un 50,8% el gener\nSegons les dades fetes públiques pel ministeri de Finances, el gener passat la Duana va ingressar 7.785.047,51 euros, un 50,8% menys que els 15,8 milions ingressats el mateix mes del 2020, encara sense l’afectació del coronavirus, i un 51,7% menys respecte dels 16,1 milions que es van recaptar l’exercici 2019.\nLlegir més sobre Els ingressos de Duana es desplomen un 50,8% el gener\nDv., 29/01/2021 - 14:35\nTres ingressos més i 58 casos nous de Covid en les darreres hores\nEn les darreres hores s'han diagnostcat 58 casos nous de Covid-19 i s'han registrat tres nous ingressos a l'hospital Nostra Senyora de Meritxell, segons la darrera actualització de la situació de la pandèmia feta pel ministre de Salut aquest migdia.\nLlegir més sobre Tres ingressos més i 58 casos nous de Covid en les darreres hores\nL'estrena de 'Rebel', un dels darrers espectacles del Cirque du Soleil a Andorra.\nDc., 02/12/2020 - 22:14\nArran d'una pregunta del conseller general del grup parlamentari socialdemòcrata Roger Padreny, el ministeri de Turisme ha assegurat que la previsió d'ingressos ja s'ha fet tenint en compte que finalment l'espectacle comptarà amb 26 actuacions –22 durant el 2019– i que el nombre d'espectadors de pagament per funció pugui situar-se en les 2.000 persones.\nLlegir més sobre Turisme preveu una davallada en els ingressos del 12% en l’edició del 2021 del Cirque du Soleil\nActivitat al parc de cordes.\nDl., 12/10/2020 - 18:19\nVallnord Pal Arinsal tanca l'estiu amb un 23% menys d'ingressos i en fa un balanç positiu\nVallnord Pal Arinsal ha acomiadat avui la temporada d’estiu fent un balanç positiu tot i la situació generada per la Covid. Així, EMAP tanca l’estiu superant l’objectiu inicial que era facturar el -50% de la temporada passada, situant-lo finalment en un -23% d’ingressos.\nLlegir més sobre Vallnord Pal Arinsal tanca l'estiu amb un 23% menys d'ingressos i en fa un balanç positiu\nLa Duana ha obtingut aquest setembre un 21% més que el mateix mes de l’any passat.\nDl., 12/10/2020 - 03:00\nLa Duana obté 17 milions al setembre i capgira la tendència a la baixa\nDesprés que durant els mesos de juliol i agost s’alentís la caiguda dels ingressos de la Duana provocada per la crisi generada arran de la pandèmia de la Covid-19, que es van arribar a desplomar un 81,8% al maig, la tendència s’ha capgirat de cop aquest mes de setembre passat, quan per primera vegada en tot l’any els ingressos recaptats han estat superiors als obtinguts el mateix mes del 2019.\nLlegir més sobre La Duana obté 17 milions al setembre i capgira la tendència a la baixa\nDl., 14/09/2020 - 11:43\nDos nous ingressos a l'hospital per la Covid-19\nDos nous casos eleven a sis el nombre de persones ingressades a l'hospital Nostra Senyora de Meritxell. Així ho ha fet públic el SAAS a través d'un twitter. Tots sis es troben hospìtalitzats a planta i no n'hi ha cap ingressat a l'UCI.\nLlegir més sobre Dos nous ingressos a l'hospital per la Covid-19\nLa Duana va ingressar únicament 3,2 milions d'euros el maig passat.\nDc., 10/06/2020 - 18:34\nEls ingressos a la Duana es desplomen un 81,8% al maig\nMalgrat la represa progressiva dels diferents sectors d'activitat econòmica, els ingressos de la Duana no només no van frenar la tendència a la baixa iniciada ja a principis d'any sinó que es van desplomar un 81,8% el mes de maig.\nLlegir més sobre Els ingressos a la Duana es desplomen un 81,8% al maig\nDc., 06/05/2020 - 11:35\nBaixen els ingressos registrats a l'hospital durant el 2019\nL'hospital Nostra Senyora de Meritxell va registrar l'any passat un total de 7.467 ingressos, una xifra inferior als 8.235 que es van donar l'any anterior. Aquest volum d'activitat va suposar una ocupació dels llits convencionals del 81% (83,2% el 2018). Segons consta en la memòria d'activitat del SAAS feta pública aquest dimecres, l'estada mitjana d'aquests pacients al centre hospitalari va ser de 5,1 dies.\nLlegir més sobre Baixen els ingressos registrats a l'hospital durant el 2019


Incorporar-se a INERCO\nHome > SIDASA Tratamiento de Aguas, S.L.\tSIDASA Tratamiento de Aguas, S.L.\nSIDASA Tratamiento de Aguas, S.L. aplica i desenvolupa les tecnologies més innovadores per tal d'aconseguir tres conseqüències complementàries:\nAplicar les millors tecnologies i productes existents per a cada problema.\nDissenyar i fabricar instal·lacions i aplicar productes en els que la idea del reciclatge estigui sempre present.\nTractar els problemes mediambientals com una millora tècnica i econòmica i no com una despesa necessària.\nL'oli desemulsionat pot ser fàcilment eliminat de l'aigua que el conté si es fa passar a través d'un paquet de plaques corrugades oleòfiles. Els separadors d'oli FREYLIT acceleren el procés natural de separació entre l'oli i l'aigua ja que aquest es veu afavorit pels canvis de velocitat i sentit de l'aigua quan circula a través del les plaques corrugades. Aquestes plaques estan fabricades en polipropilè i es col·loquen convenientment separades a 6 o 12 mm mitjançant espaiadors. La separació entre plaques serà funció de la qualitat exigida en l'abocament.\nReciclatge per túnels de rentat de vehicles.\nL'aigua utilitzada en el rentat de vehicles es recull per gravetat en una càmera de decantació en la qual es reté sorra i altres sòlids en suspensió de mida gran.\nPer gravetat, passa a un segon recipient que actua com a pulmó per a enviament de l'aigua al sistema de reciclatge. Aquest bombament es realitza mitjançant una bomba específica per fangs, encamisada per evitar el tràfec de partícules de mida superior a 3 mm.\nL'equip de reciclatge FREYLIT rep l'aigua i realitza el tractament físic bacteriològic que s'indica i retorna l'aigua al dipòsit de reciclatge.\nEn el rentat de vehicles s'utilitza aigua reciclada en el pre-rentat i en el rentat principal, mentre que en el rentat final i encerat es prefereix utilitzar aigua de xarxa.\nEvaporació al buit.\nL'evaporació és una tecnologia mitjançant la qual es persegueix la concentració de solucions diluïdes, amb la finalitat de gestionar un residu de menor volum, obtenir productes sòlids de valor afegit, reutilitzar l'aigua evaporada, etc.\nHi ha multitud de sectors industrials que la utilitzen: papereres, indústria farmacèutica, indústria alimentària i, cada vegada amb més freqüència en la depuració i tractament d'efluents industrials.\nLes aplicacions més comunes són les següents: Concentració de solucions olioses: desgreixatges, taladrines, etc.\nConcentració de banys, efluents de regeneració de resines, etc.\nCristal·lització de sals en indústria química i alimentària.\nRecuperació d'aigües de rentat i banys galvànics\nTractament i concentració de tintes i aigües de rentat de corrons, en la indústria d'arts gràfiques.\nRecuperació aigua destil·lada "Abocament Zero"\nLa termocompressió és una tècnica utilitzada per evaporació de solucions aquoses i es basa en la recuperació de calor mitjançant la compressió i reutilització com a fluid calefactor del vapor produït en la fase d'evaporació, el que comporta a una disminució considerable de l'energia a utilitzar.\nD'aquest tipus d'equips, cal destacar:\nConsum d'electricitat molt reduït. Aproximadament, 65 W/l. Cabals d'evaporació entre 20 i 1.000 l/h. Materials de fabricació: acer inoxidable amb titani.\nLes principals aplicacions dels evaporadors per termocompressió són les següents: Concentració d'efluents oliosos (banys de desgreixatge esgotats, taladrines, etc.). Abocament zero en línies de fosfatació.\nTractament d'efluents no incrustants i corrosió mitjana - baixa.\nL'aigua per a consum humà ha de ser potable a tres nivells: físic - químic i bacteriològic:\nFísic: l'aigua ha de ser transparent i sense terbolesa, sense colors, ni olors.\nQuímic: ha de disposar del contingut just de sals dissoltes i absència de productes perjudicials.\nBacteriològic: s'ha de controlar la presència i el creixement de determinats microorganismes que poden afectar la salut de l'home.\nLa potabilització d'aigua ha de portar, doncs, a assolir aquests tres nivells. Un cop aconseguits, l'aigua serà apta per a consum.\nLes aigües naturals poden ser no potables per un, dos o tres dels nivells anteriorment exposats, de manera que el seu tractament de potabilització haurà encaminar-se a resoldre aquests nivells ja que no es reprodueixin durant l'emmagatzematge i conducció als punts de consum.\nL'osmosi inversa és un procés en el qual, mitjançant pressió, es fa passar aigua a través de membranes semipermeables que tenen un porus extremadament petit. Amb això, s'aconsegueix retenir a un costat de la membrana, tots els components de l'aigua de mida superior al porus, produint per l'altre costat una aigua de gran qualitat. Aquesta aigua pot ser utilitzada en infinitat de processos: alimentació a calderes, aigua potable, fabricació de productes industrials, etc.\nTé un cost de tractament molt reduït i, a més, no només elimina sals dissoltes, sinó que separa col·loides, bacteris, virus i matèria orgànica.\nL'aigua és el compost més abundant en la superfície terrestre. Les seves propietats físic - químiques la fan única (constant dielèctrica, densitat, punts de fusió i ebullició, etc.). De forma natural, es troba contenint una sèrie d'impureses en major o menor mesura en funció del terreny en què es trobi. Cal tractar l'aigua per reduir aquestes impureses perquè sigui útil en utilitzar o després de la seva utilització, com per exemple:\nComplir les normatives d'aigua potable per a consum humà.\nComplir les exigències del procés de fabricació en què s'utilitzi.\nComplir la Normativa d'Abocaments després de la seva utilització.\nLes solucions de naturalesa àcida són de gran ús en la Indústria. La seva utilització com decapatge de diversos metalls, activadors de superfície, neutralitzadors, protectors o, fins i tot, amb propietats anticorrosives, fa que el maneig d'aquests productes tingui una gran importància tant en volum com en costos.\nUsualment els banys àcids, al llarg del seu treball, es van carregant de metalls o altres productes que els fan perdre la seva capacitat operativa i, per tant, cal retirar-los de les línies de treball; depurar amb els consegüents despeses de productes químics i generació de residus, o gestionar externament amb costos molt elevats.\nLa combinació de diferents tècniques, com evaporació al buit, cristal·lització, retard iònic, intercanvi iònic, ultrafiltració, etc., unit a la utilització de tecnologies d'aprofitament energètic i materials especials possibiliten, avui en dia, el tractament de cabals importants d'efluents, amb recuperació de les característiques productives del bany àcid i obtenció de residus amb valor afegit.\nL'aigua s'utilitza en la Indústria en múltiples aplicacions, com poden ser:\nTransmissió de calor (refrigeració o calefacció).\nRentat de matèria primera o fabricats.\nNeteja de maquinària, instal·lacions, etc.\nEn qualsevol cas i, per la seva escassetat, s'ha d'utilitzar racionalment, reutilitzant el màxim d'aigua i consumint el mínim cabal.\nAbans del seu abocament, ha ser condicionada per tal de complir els límits d'abocament vigents a la zona. Els contaminants que pot portar l'aigua seran molt variats en funció del tipus d'Indústria i la finalitat a que se li destina, de manera que cada sistema de depuració industrial ha de dissenyar per a cada indústria i punt d'abocament.\nA causa de la gran escassetat que hi ha d'aquest mitjà bàsic, cal considerar en tot procés de fabricació la necessitat de reutilitzar tota o part de l'aigua utilitzada. De la mateixa manera, cal reaprofitar l'aigua de consum humà en altres usos menys exigents com a reg de jardins, neteja de carrers, etc.\nEl disseny dels sistemes de reutilització d'aigua combinaran una o diverses tècniques de tractament d'aigua per tal d'adequar l'aigua procedent d'un determinat ús i complir les exigències del punt de reutilització.\nEliminació de clorurs i sulfats.\nEn els processos industrials, les aigües d'abocament normalment presenten quantitats apreciables de contaminants que, per la seva naturalesa, són molt difícils de depurar, com poden ser els clorurs, sulfats i, fins i tot, els nitrats.\nAquests ions dissolts fan que la salinitat de l'aigua augmenti, de manera que la converteix en no apta per abocament.\nAquests ions provenen, per exemple, de la regeneració de descalcificadors o desmineralitzadors, processos de salat o curació d'aliments, indústries de tractament de superfícies, etc.\nLa tecnologia d'evaporació al buit permet concentrar aquests contaminants en un volum molt reduït, així com reutilitzar l'aigua evaporada en els processos de fabricació, de manera especialment si es troba associada a un sistema de fabricació amb un excedent energètic (fums de xemeneia, cogeneració , etc.)\nLa cristal·lització pot ser utilitzada per a la purificació de banys galvànics que perden la seva capacitat operativa a causa de la formació de sals i aquestes poden ser retirades del procés com vidres.\nCom a exemples es poden esmentar:\nDecapat de ferro amb àcid sulfúric.\nDecapat de ferro amb àcid clorhídric.\nEliminació de clorurs en abocaments i recuperació per a processos.\nTractament de Lixiviats.\nUn lixiviat es produeix en travessar l'aigua de pluja els productes emmagatzemats en un abocador. En percola a través de les deixalles sòlides, arrossega amb si sòlids en suspensió, sals dissoltes, matèria orgànica i altres contaminants.\nLes característiques físic - químiques d'un lixiviat són complexes de determinar ja que depèn de la pluviometria de la zona, època de l'any, tipus de deixalles emmagatzemades, etc.\nSSIDASA Medi Ambient disposa d'àmplia experiència en el tractament dels mateixos, ja siguin procedents de residus urbans o industrials, per tal de produir una aigua apta per a l'abocament en les condicions més exigents.\nTecnologies com Evaporació al buit, Ultrafiltració, Cristal·lització, Osmosis Inversa, Tractaments de gasos, etc. són utilitzades en cada cas per buscar l'optimització energètica i el compliment de les normatives més estrictes.\n© INERCO - Tots els drets reservats\t(Qui som)


Ajuntament del Masnou/Tall de l'N-II aquest diumenge: afectacions al trànsit i als busos\nData i hora oficials: 28/09/2020 23:42\nTall de l'N-II aquest diumenge: afectacions al trànsit i als busos\nÚltima revisió 07-10-2019 08:39\nLa prova esportiva Ironman impedeix la circulació en aquesta via entre les 7.30 i les 16.00 hores, aproximadament, del 6 d’octubre\nAquest diumenge, 6 d’octubre, es tallarà la carretera N-II al trànsit, entre Montgat i Calella. El tall, que serà vigent entre les 7.30 i les 16.00 h, aproximadament, afectarà, per tant, tot el tram masnoví.\nS’han previst rutes alternatives per facilitar la mobilitat. D’una banda, s’habilitarà un carril addicional a l’N-II, en sentit Barcelona, entre les rotondes de la carretera d’Alella i la del límit amb el terme municipal de Montgat, que dona accés a les autopistes C-31 i C-32. Aquest carril addicional només permetrà circular en sentit Barcelona.\nPer anar en sentit Mataró, cal utilitzar l’autopista C-32. S’hi pot accedir des de la carretera d’Alella. Mentre duri el tall a l’N-II, el peatge serà gratuït, però només en sentit Mataró i recollint el tiquet que permet l’ús gratuït.\nTambé es podran utilitzar els vials del port esportiu, en ambdós sentits de circulació. Permeten travessar el centre del Masnou, connectant la carretera d’Alella i la Baixada al Port (a la qual s’accedeix a través del carrer de Sant Felip, a pocs metres de la cantonada amb el carrer de Tomàs Vives). Finalment, s’habilitarà un altre carril addicional a l’N-II, entre el passeig de la Riera i el carrer del Torrent de Can Gaio, només en sentit Barcelona i per permetre l’accés a la gasolinera que es troba en aquest tram.\nEl tall a l’N-II afecta també les línies d’autobús que circulen pel Masnou.\nLínia C19 (bus urbà del Masnou). Evitarà l’N-II desviant-se pels carrers de la República Argentina, Jaume I, Joan XXIII i Navarra. Restaran fora de servei diverses parades, on es col·locarà la senyalització que ho indicarà. Es recomana consultar l’avís on s’especifiquen les parades anul·lades i les alternatives més properes.\nLínia C15 (Teià – El Masnou). Evitarà l’N-II desviant-se pel carrer de Jaume I, on s’habilitarà una parada davant les Escolàpies (prop de la cantonada amb el carrer del Doctor Agell). També s’ha publicat un avís on s’indica l’anul·lació de tres parades: Tomàs Vives-Esperança, Baixador d’Ocata i Capitans Comellas-St. Felip.\nLínia C10 (Barcelona – Mataró). Transitarà per l’autopista C32. Per tant, s’anul·len les parades de tots els municipis que es troben entre Badalona i Mataró, incloent-hi el Masnou, entre les 6.00 i les 18.00 h (aproximadament) del 6 d’octubre.\nRutes alternatives pel tall de l'N-II amb motiu de l'Ironman 2019.\nPlànol de rutes alternatives pel tall a l'N-II amb motiu de l'Ironman 2019\nAvís desviament línia bus C15.\nAvís desviament línia bus C19.


Escapar a través d'un salt dimensional\nNo fa gaire, vam comentar els dos possibles escenaris que es poden donar en l’últim sospir del nostre univers (recordem que és en funció del paràmetre matèria-energia). Vam evidenciar la impossibilitat d’existència de vida en els darrers milers anys de l’univers a causa; o de la sufocant calor que abrasaria tota substància (Big Crunch) o del terrible fred que hi regnaria (Mort entròpica).\nQue es donés un escenari calorós implicaria que, a la llarga, les connexions atòmiques establertes per les forces d’atracció es trencarien a causa del increment d’energia, provocant ruptures de nuclis atòmics i impedint d’aquesta manera qualsevol tipus de forma complexa de matèria, i encara menys de vida. El desplaçament dels àtoms en les substàncies, comportaria a una composició pràcticament general de tot l’univers de plasma, un fluid similar al magma o al semen. Contràriament, un ambient gèlid impediria tota activitat nuclear estel·lar, afavorint l’aparició dels -273ºc que paralitzaria qualsevol activitat de vida.\nResumint, sigui quin sigui l’escenari pel qual es decanti el nostre destí, la fi serà la mateixa; la mort.\nNo obstant, ¿realment una espècie suficientment desenvolupada en tecnologia ha de resignar-se a extingir-se? Segons la mecànica quàntica més abstracte: no, encara quedaria una última possibilitat.\nTornant al Kaluza-Klein i l’univers decadimensional\nEn aquest blog ja hem parlat varies vegades de la teoria Kaluza-Klein, la que argumenta l’existència de dimensions addicionals a les que percebem, i d’un univers decadimensional. El que vindrien a dir tots dos conceptes és que és probable que hi hagi un total de sis dimensions enrotllades entre si que conjuntament formen una forma de Calabi-Yau, aproximadament de la mida de la distància de Planck. L’origen d’aquesta peculiar distribució dimensional en el nostre univers tindria origen en una prèvia ruptura d’univers decadimensional, en el que quatre dimensions s’haurien expandit a oposició de les altres sis que s’haurien comprimit.\nEl fet és que, tant el Kaluza-Klein com l’univers hexadimensional addicional, ofereixen una alternativa per a una civilització que vulgui escapar de la mort de l’univers. No obstant, l’alternativa que ofereixen aquestes idees mecanoquàntiques tan sols seria factible en l’escenari calorós, és a dir el Big Crunch.\nHomenatjant el títol d’aquesta entrada,a continuació parlarem sobre el salt dimensional.\nEl salt dimensional, l’única alternativa que de moment sembla oferir la física quàntica a la mort de l’univers, consistiria en passar del nostre univers tridimensional (més la quarta dimensió, el temps) al hexadimensional veí a través de l’efecte túnel.\nAixò implicaria que, moments previs al cataclisme final, una civilització prou desenvolupada tecnològicament com per distorsionar l'hiperespai, podria emigrar a l’univers hexadimensional a través d’un salt que consistiria en crear un contacte entre el nostre univers i el veí.\nTot i això, segur que us preguntareu: ¿Però no havíem quedat que l’univers hexadimensional era massa petit com per contenir tota una civilització?\nEls físics creuen que, a mesura que el nostre univers s’expandeix i l’altre es contrau, quan el nostre es contragui, l’hexadimensional s’haurà expandit aproximadament fins a la mida que té el nostre univers actualment. Com ja havíem comentat, això suposaria tota una alternativa al fatídic Big Crunch. No obstant, per a la mort entròpica, o Big Freeze, això no seria possible a causa de la indeterminada expansió del nostre univers a contraposició de la contínua contracció de l’hexadimensional.\n1. El més probable és que l’espècie humana mai doni la talla com per poder aconseguir una tecnologia a la qual fem referència. És per això que estaríem parlant d’espècies extraterrestres més avançades a la nostra.\n2. La distància de Planck és de 10^-33 cm.


La paraula en imatges: 'alqueria' - À Punt\nLa paraula en imatges: 'alqueria'\n11 de juny 2021 - 09:00\nLa paraula alqueria procedix de l’àrab hispànic al-qarîya, que significava ‘llogaret, caseriu’. En valencià està documentada des de ben antic. Jaume primer la utilitzà reiteradament en el Llibre del Repartiment, fent referència a les propietats dels moros que distribuïa entre els membres de les seues hosts com a recompensa al seu suport. Esta era una pràctica habitual en qualsevol campanya militar. Al marge de l’èpica religiosa amb què s’han revestit a posteriori de l’anomenada Conquesta, eixe era, en realitat, l’objectiu fonamental de qualsevol acció bèl·lica. Així, per exemple, en el Llibre del Repartiment es fa constar que a «Santius de Noayles» se li concediren sis jovades de terra en l’«alqueria de Godella», propietat fins aquell moment de «Mahomat Avenadalil».\nEl sentit originari de la veu alqueria feia referència a un conjunt de cases de camp, ocupades per una o diverses famílies, que conformaven una propietat rústica dedicada a labors agrícoles o ramaderes. En l’actualitat, la paraula alqueria ha quedat associada a una construcció típica de la comarca de l’Horta de València, sovint de diverses plantes, i a vegades amb aspecte de palauet. Això ha fet que, modernament, algunes d’aquelles vetustes construccions s’hagen rehabilitat com a luxosos establiments de restauració.


Educació – Espai Far\nUs convidem a descobrir les possibilitats educatives que ofereix el patrimoni mariner\nDescarrega el programa del curs 2021-2022\nLa pesca a Vilanova I\nLa pesca a Vilanova II\nEs realitza la visita al port pesquer on els alumnes podran conèixer les diferents tipologies de barques, així com les espècies que s'hi capturen i els caladors on es pesca a través de la manipulació de material didàctic específic. (Amb possibilitat de veure la subhasta segons l'horari).\nA través d'una visita al port els alumnes podran observar les diferents barques i arts de pesca que utilitzen els pescadors i de forma lúdica, a partir d'un toca-toca mariner, descobrir algunes de les espècies que viuen al nostre mar. (Amb possibilitat de veure la subhasta segons l'horari).\nVisita centrada en els models navals exposats i en el bot de salvament Víctor Rojas. Els alumnes podran conèixer les parts bàsiques d'una embarcació i diferents tipologies de barques i vaixells segons el seu ús, creant després el seu propi vaixell.\nVisita dinamitzada al Museu de Curiositats Marineres Roig Toqués per conèixer les curiositats que amaga el museu, així com la història de la Carpa Juanita, l'única carpa al món que bevia en porró i menjava en cullereta.\nUna visita en clau de gènere pel Museu del Mar plena d'enigmes. Els alumnes els hauran de resoldre per conèixer què hi ha dins de la capsa tancada i descobrir el passat mariner de Vilanova i la Geltrú.\nA partir d'un conte amb titelles els més petits podran descobrir la història d'un peix molt especial, la Carpa Juanita, que bevia en porró i menjava d'una cullereta! També podran conèixer altres peixos de diferents llocs del món.\nVisita virtual al port pesquer\nConcurs escolar "El Món del Mar"\nVisita virtual al port pesquer de Vilanova i la Geltrú per poder conèixer el funcionament de les instal·lacions del port i les tipologies de barques i sistemes de pesca mitjançant material audiovisual i finalitzant l'activitat amb un joc interactiu.\nEnmarcat en la celebració anual del Premi Roig Toqués. L’objecte del concurs és premiar un treball escolar que expliqui una experiència, un estudi, una investigació o una invenció sobre el món del mar en qualsevol de les seves vessants. Decret convocatòria concurs escolar El Món del Mar 2022


ᐅ Colònies Escolars a Alt Àneu - Esportec\nCOLÒNIES A ALT ÀNEU PER A CENTRES EDUCATIUS\nA Esportec oferim un conjunt de colònies educatives per a grups a prop de Alt Àneu de NEU, MAR i AVENTURA als diferents cicles educatius, des d'infantil, primària, secundària i batxillerat, fins a cicles formatius i escoles d'adults; i també per als col·lectius implicats en l'educació: docents, famílies i AFA/AMPA.\nColònies esportives per escoles a Alt Àneu\nRealitzem una gran varietat de colònies de lleure a prop de Alt Àneu des de les esquiades de neu fins a les colònies d'aventura i les colònies aquàtiques. Volem que tots els grups aprenguin a viure l'aventura i al mateix temps descobreixin la natura. Aquestes activitats ajuden als nens a ampliar el seu entorn social i promouen les seves relacions d'una manera més lliure que a l'escola. La realització de les estades els otorga l'oportunitat de relacionar-se amb adults que no són ni mestres ni pares, a part del fet que hi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Les estades durant les etapes formatives dels nens també fomenten i milloren la capacitat física i mental, i alhora, són activitats d'esbarjo i diversió.\nDes de l'equip d'Esportec planifiquem prèviament totes les activitats que es duran a terme. Aquesta planificació és prou flexible per poder donar resposta a possibles imprevistos. També ens preocupem de l'alimentació que oferim als nens durant les nostres estades. Als menjadors escolars durant les estades o activitats a Alt Àneu sabem que és important poder atendre totes les necessitats dels infants i per aquest motiu realitzem els menús adaptats. Estem preparats per poder atendre als infants amb al·lèrgies i intoleràncies alimentàries, així com als vegetarians o vegans, de manera que puguin fer ús dels serveis dels menjadors escolars amb total normalitat.\nPlantegem unes convivències i colònies escolars a Alt Àneu per a infants i joves en les quals mestres i monitors, juntament amb els nostres monitors que són tècnics esportius especialitzats, acompliran uns dies d'educació no formal a través de les nostres activitats lúdiques. Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie de colònies escolars prop de Alt Àneu amb el propòsit d'aconseguir objectius relacionats mb la convivència en un entorn no habitual, la potenciació de l'autonomia i el treball en un medi no acadèmic.\nVine a Alt Àneu a gaudir de les colònies des de grups de llars d'infants fins a col·lectius implicats en l'educació.\nVolem que les nostres estades siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. La nostra finalitat és treballar constantment en elaborar, adaptar i millorar les nostres activitats esportives i estades per a centres educatius a Alt Àneu, i assegurar que els programes d'activitats sempre estaran adaptats a cada cicle escolar.\nEstades escolars a Alt Àneu\nColònies escolars a Alt Àneu\nConvivències escolars a Alt Àneu\nEstades per a joves a Alt Àneu\nEsquiades escolars a Alt Àneu\nActivitats per a centres educatius a Alt Àneu\nEstades infantils a Alt Àneu\nActivitats escolars a Alt Àneu\nActivitats per als diferents cicles educatiusa Alt Àneu\nColònies d'estiu a Alt Àneu\nCasa de colònies a Alt Àneu\nAlbergs per a escoles a Alt Àneu\nActivitats per docents a Alt Àneu\nColònies d'hivern a Alt Àneu\nActivitats per als col·lectius implicats en l'educació a Alt Àneu\nColònies d'estiu a prop de Alt Àneu. Comptem amb molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nDes d'Esportec us oferim tot allò que necessiteu per passar un estiu que no oblidareu mai als voltants de Alt Àneu. A les estades escolars, a banda de treballar el continguts de cada taller i activitats, també treballem el desenvolupament personal de cada un dels alumnes, l'autonomia, el hàbits d'higiene, el companyerisme...a part de gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nAquestes activitats, a més d’afavorir l’estat físic dels infants, són imprescindibles per ampliar la capacitat de coordinació, la psicomotricitat, la flexibilitat i l’agilitat. Els esports desenvolupen valors importants en els infants, com la disciplina, l'amistat, el respecte, l’esperit d’equip, la superació i la competitivitat. Els esports d’equip són recomanables per a alumnes amb problemes de socialització o timidesa, ja que ajuden a desenvolupar relacions amb els companys i aporten seguretat. Per aquests motius tenim un seguit d'activitats escolars i grupals a prop de Alt Àneu que us proposem.\nRealitzem esquiades escolars a prop de Alt Àneu, durant tot l'any i per a totes les edats\nOferim colònies per escoles i instituts que promouen la convivència, l’aprenentatge i el contacte directe amb la natura. Les activitats que es duen a terme les adaptem al grup d’edat, i per això garantim que en surt una experiència màgica que segur que els infants recordaran per sempre! Per oferir la màxima qualitat i professionalisme en les nostres activitats i estades, els nostres monitors són tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a Alt Àneu que oferim.\nColònies escolars per a totes les edats a Alt Àneu per a centres educatius\nEsportec som una empresa que ens dediquem a realitzar estades i activitats de lleure orientades des d’un punt de vista pedagògic i pensat per escoles, grups, centres d’esbarjo, centres esportius... a la zona de Alt Àneu i crear vincles entre els nens d’una forma diferent.\nL’activitat principal de les nostres estades per a escoles és realitazar activitats programades, personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grupen qualsevol època de l’any, combinant així activitats de neu, de multiaventura, aquàtiques i sortides pedagògiques per conèixer la història, geografia, flora, fauna i altres a prop de Alt Àneu . Les activitats varien en funció de l’época de l’any, de l’edat dels participants i de l’objectiu principal de la sortida escolar, ja sigui un objectiu lúdic, pedagògic, d’entrenament, d’habilitats socials entre grups,...\nSón un element molt significatiu del sistema educatiu català. El seu paper ha estat i segueix essent fonamental en l’educació dels infants. Ofereixen oportunitats educatives diferents i complementàries i ens permeten treballar aspectes de desenvolupament social, convivència, diversió sana i respecte vers la natura en un ambient diferent a l’habitual. Des d’Esportec ens preocupem per organitzar-les seguint un eix dinamitzador sobre el qual realitzem les activitats i fem partícips als infants i joves de l’experiència del moment. En resum, seguretat, diversió, i aprenentatge en un context diferent a l’habitual . I si cap programa s’adapta a les vostres necessitats us oferim les colònies a la carta. Vosaltres ens dieu que us agradaria fer i nosaltres ho ajustem a les vostres necessitats. A Esportec som experts en activitats de lleure a Alt Àneu per a tot tipus d'edats.


Cartes a la Directora 02/12/2021 -\nCartes a la Directora 02/12/2021\nTots sabem que Espanya és un dels països més solejats del continent europeu. Tenim un clima fantàstic que ens permet gaudir de moltes hores de sol a l’any. Tot i això, jo em pregunto: com és que el país del sol no aprofita aquesta energia?\nActualment, Espanya està a la cua d’Europa respecte a l’autoconsum solar. Alemanya produeix moltíssima més energia solar que Espanya. De fet, és el país que més electricitat produeix amb plaques fotovoltaiques. Una lliçó de la qual hauríem d’aprendre, perquè Espanya presenta més irradiació solar i no l’està sabent aprofitar. Ja comença a ser hora d’obrir els ulls i entendre que el futur passa per les energies renovables per substituir d’una vegada per totes els combustibles fòssils.\nLAURA MADRIGAL FERNÁNDEZ\nSom molts els que hem seguit i llegit cada llibre d’Almudena Grandes des que la vam descobrir amb Las edades de Lulú. I la seva mort ens ha entristit profundament. Ara mateix tinc a les mans Atlas de geografía humana, una novel·la amb una mirada profundament personal, de dona. Aquesta visió femenina de la vida i el món, juntament amb la seva gran qualitat literària -amb una imaginació increïble i sempre molt ben documentada-, crec que és el que basteix la grandesa de Grandes. Ens ha fet gaudir amb les seves lectures i molts cops també ens ha ensenyat a prendre consciència i a pensar el món amb compromís.\nJubilar-se als 70\nEl Círculo de Empresarios proposa apujar la jubilació als 70 anys. Inconcebiblement, els que es desempalleguen de treballadors amb experiència i perfectament vàlids quan entren a la cinquantena, que són els mateixos que tampoc contracten gent més gran de 45 anys quan es queden a l’atur, proposen ara la jubilació als 70.\nO sigui, ¿vostès que cada dia introdueixen robots als seus negocis per suprimir llocs de treball, demanen ampliar l’edat de jubilar-se? A les seves empreses, quants arribarien als 70? I quants joves podran accedir a un mercat laboral cada cop més reduït? Siguin seriosos. Quan a Espanya hi hagi plena ocupació i les persones grans que estan a l’atur tinguin oportunitats reals, ens tornen a explicar això d’apujar l’edat de jubilació.\nÚltimament, hi ha un tema que em molesta: el menjar “saludable” i el seu preu desorbitat. Em refereixo a aquells aliments sense gluten, sense lactosa o amb ingredients en un principi considerats “més saludables”. Jo tinc uns problemes intestinals que m’impedeixen menjar com la resta: làctics, panís, gluten... Quan faig la compra i comparo el meu tiquet amb el de les meves companyes, és vergonyós veure la gran diferència de preu. Jo no he escollit no poder menjar uns certs aliments. El meu problema no és un privilegi, i és injust pagar més per poder trobar-me bé.\nMARTA BADIA GARGALLO\nPortals web col·lapsats\nDesprés de confirmar l’obligatorietat de mostrar el passaport covid a l’hostaleria, als gimnasos i en altres comerços, el col·lapse del portal web del CatSalut va ser tal que la mesura introduïda es va suspendre temporalment. No és l’únic dels portals web del Govern que ha patit un col·lapse. Aquesta situació em recorda un portal web del SEPE que no estava operatiu i unes xarxes telefòniques sempre ocupades quan s’havien de tramitar les prestacions ERTO. Vivim en l’era digital i les webs oficials del nostre govern haurien de funcionar sempre. Els dirigents han de ser previsors i proveir uns portals i unes eines a l’altura de la situació.


El xat de vídeo es converteix en un lloc principal per a llocs web corporatius i plataformes de comerç electrònic Martech Zone\nDimecres, setembre 26, 2018 Dissabte, febrer 13, 2021 Douglas Karr\nSalesforce ha publicat un fitxer article detallat i infografia sobre l'impacte i les pràctiques recomanades del xat de vídeo per a l'atenció al client. Aquest canal d'atenció al client combina la comoditat del xat en directe i una trucada telefònica amb el toc personal del vídeo. Amb un ampli ample de banda abundant, velocitats 5G a la volta de la cantonada i millores significatives en les tecnologies de comunicació de vídeo, no hi ha dubte que el xat de vídeo creixerà en impacte. Gartner calcula que més de 100 de les 500 empreses mundials més grans introduiran el xat basat en vídeo el 2018 per a les interaccions amb els clients\nQuin és l'impacte del xat de vídeo sobre les vendes?\nUna empresa que utilitza xat de vídeo va veure com es va multiplicar per deu en el nombre de visitants que van fer una compra i la quantitat mitjana invertida també va augmentar de 10 a 100 dòlars\nLes plataformes de xat de vídeo ofereixen diverses funcions, com ara compartir pantalla, navegar conjuntament, gravar i xatejar de text; no obstant això, la millor característica pot ser la capacitat dels humans de mirar-se als ulls per construir una connexió emocional instantània entre ells. Però els beneficis no s’aturen aquí. Amb la capacitat de fer-ho en realitat ens veiem i compartim pantalles, el xat de vídeo permetrà a les empreses dedicar menys temps a investigar problemes i més temps a resoldre'ls. Això, al seu torn, comporta un augment espectacular de la satisfacció del client.\nSalesforce ha llançat un fitxer opció de xat de vídeo per a Health Cloud. Telehealth permet als professionals sanitaris connectar-se directament als pacients mitjançant vídeo en dispositius mòbils Android o iOS, amb opcions per compartir també pantalles. AppExchange també ofereix algunes solucions, incloses VeriShow, Talkfest, zoomi Mirada. Sens dubte, vindran més solucions, sobretot ara que tots els principals navegadors d’escriptori i mòbils admeten àudio i vídeo de forma nativa.\nAquí teniu la infografia completa, juntament amb alguns consells fantàstics per millorar la qualitat dels vostres xats de vídeo.\netiquetes: intercanvi d'aplicacionsxatMiradaforça de vendesinfografia de salesforcequota de pantallaTalkfestVeriShowvideollamadasxat de vídeosuport de vídeoAmpliar\nEls millors consells de màrqueting de contingut per aconseguir més trànsit i implicació


Rosa Peral i Albert López són condemnats a 25 i 20 anys de presó pel crim del Foix\nEl jutge considera provat que van planificar i executar un pla per matar l'agent Pedro Rodríguez\nACN/ Gemma Sánchez/ Miquel Codolar Vilanova i la Geltrú 15-04-2020 13:41 Lectures 2221\nAudiència de Barcelona\ncrim del Foix\nL'acusada pel crim de la Guàrdia Urbana, Rosa Peral, asseguda al costat de l'altre acusat, Albert López, l'11 de març del 2020. ACN\nL'Audiència de Barcelona ha condemnat Rosa Peral i Albert López a 25 i 20 anys de presó en considerar-los culpables d'assassinat amb traïdoria per la mort de l'agent Pedro Rodríguez, en el que es coneix com el crim de la Guàrdia Urbana. El jutge considera provat que van planificar i executar un pla per matar la víctima, parella de Peral, en qui recau una condemna més llarga per l'agreujant de parentesc. El judici amb jurat popular per esclarir el cas del cadàver calcinat que es va trobar en un turisme cremat el maig del 2017 al Pantà de Foix va constar de 26 sessions en vista pública durant un mes i mig en què van intervenir 57 testimonis, 38 perits i 15 forenses. Les últimes sessions es van accelerar en motiu del coronavirus.\nLa sentència indica que els dos condemnats es van conèixer treballant com a agents a la Guàrdia Urbana de Barcelona i van iniciar una relació sentimental el 2012 o 2013. La relació es va solapar amb la que Peral ja tenia amb un altre home, amb qui tenia dues filles. Quatre anys després Peral va iniciar una tercera relació sentimental amb l'agent Pedro Rodríguez, la víctima del crim de la Guàrdia Urbana.\nEl jutge recorda que el desembre del 2016 Peral es va separar del marit i va "intensificar" la relació amb Rodríguez amb "llaços sòlids de compromís", fins el punt que van anar a viure junts a la casa que ella tenia a Vilanova i la Geltrú, en una urbanització fronterera amb Cubelles.\nEl gener de 2017 López va descobrir la relació entre Peral i Rodríguez, apunta la sentència, fet que va provocar un "frontal enfrontament" amb ella. El jutge també destaca que va ser López qui va revelar a Rodríguez que havien tingut una relació simultània a la seva, fet que va generar en la víctima "un clima de desconfiança creixent respecte el comportament de Peral". Això va provocar "discussions freqüents i dubtes sentimentals constants en un clima de gelosia". Al mateix temps, López va desenvolupar un "sentiment d'hostilitat profunda" cap a Rodríguez i un "ferm desig de venjança".\nEl pla contra Rodríguez\nTal i com va quedar provat pel jurat popular en l'objecte del veredicte, la sentència indica que entre març i abril de 2017, Peral i López van tenir un nou acostament emocional que va desembocar en què "els acusats arribessin a la conclusió que la víctima obstaculitzava la relació". Així, el magistrat ressalta que "tots dos van començar a traçar un pla amb l'objectiu de treure la vida a la víctima, decidint finalment posar-lo en marxa la nit de l'1 al 2 de maig de 2017".\nEl pla consistia en "esperar per a la consumació del crim que la víctima estigués adormida o descansant, sense que hi hagués cap comunicació entre ells". Els dos acusats van acordar que "difondrien insinuacions sobre un enfrontament personal entre la víctima i l'exmarit de l'acusada", afegeix. D'aquesta manera, "pocs minuts" després que Peral hagués arribat a casa després de passar la tarda amb les seves filles i Rodríguez, ella va començar un intercanvi de "diversa comunicació telefònica" amb López.\nEn una hora indeterminada de la matinada, explica la sentència, després que López es desplacés al domicili de Peral, "conjuntament o en col·laboració activa" van agredir López i el van matar "de forma violenta". "Van actuar amb la intenció comuna, o coneixent i assumint les altes probabilitats que existien, d'acabar amb la vida de Rodríguez", afirma el veredicte recollit ara pel jutge.\nLa sentència imputa a Peral i López haver dut a terme “tant l’acte d’estrangulament apreciat com el cop o cops, que al final van causar de manera directa i gairebé immediata la mort” de la víctima i que es van cometre “violentment amb un objecte contundent” que no s’ha pogut determinar.\nEl mateix relat apunta que van acordar que fingirien que la víctima seguia fent vida normal, fins el punt que van mantenir el seu telèfon mòbil actiu per simular que seguia viu i enviava missatges. La sentència també apunta que Peral i López es van desplaçar fins l'habitatge de l'exmarit d'ella amb el telèfon de Rodríguez encès.\nEl jutge conclou que la matinada entre el 2 i el 3 de maig, els dos condemnats van dur el cadàver de Rodríguez amagat al maleter del seu cotxe fins una pista forestal prop del pantà del Foix. Un cop allà, el magistrat indica que van utilitzar algun combustible per calar foc al cotxe amb el cos a dins, de manera que va quedar "carbonitzat sencer" i no s'ha pogut determinar la causa violenta de la mort.\nPer tot plegat, el jutge condemna López i Peral a 20 i 24 anys de presó, alhora que els imposa una indemnització per a la família directa de la víctima. En concepte de responsabilitat civil, hauran de pagar 450.000 euros al fill de Rodríguez, 225.000 euros al seu pare, 100.000 euros a cadascun dels seus germans i 10.000 euros a l'antiga parella sentimental. Al mateix temps, el jutge també els condemna a 10 anys de llibertat vigilada un cop complerts els anys de presó, i a un allunyament mínim de 1.000 metres dels familiars directes de Rodríguez.\nPeral i López s'enfrontaven a una petició de 25 i 24 años de presó per part del fiscal. El jutge Enrique Rovira del Canto indica que la parella de la víctima i el seu amant van actuar “conjuntament” però justifica els 25 anys per l’agreujant de parentesc perquè Peral era parella de la víctima i segons els informes forenses en tot moment sabia el que feina. Pel que fa a López, decideix aplicar-li “la pena en la seva meitat inferior però en la seva màxima extensió” de 20 anys.\nCondicionat pel coronavirus\nLa complexitat del cas va comportar que el judici s'allargués un mes i mig, durant el qual van intervenir 57 testimonis, 38 perits i 15 forenses. Els nou membres del jurat popular van fer 169 preguntes durant el judici. Van començar a deliberar sobre la culpabilitat dels acusats des de les 13 hores del dimecres 4 de març, quan el jutge Enrique Rovira del Canto els va lliurar el qüestionari objecte del veredicte format per 27 preguntes.\nEls darrers dies del judici es van veure alterats per l'amenaça del coronavirus. En comptes de suspendre el judici, el que hauria comportat haver de recomençar tot el procés, el jutge va decidir accelerar-lo habilitant les tardes. Els darrers dies a la sala no hi va poder accedir públic, ni els familiars dels acusats ni els periodistes, amb l'excepció de les agències de notícies.\nLa presó de dones de Wad-Ras va ser aïllada després que l'acusada Rosa Peral donés positiu per coronavirus. Advocats i fiscal van ser posats en quarantena després d'aquest fet. La mateixa acusada, Rosa Peral, va haver de fer l'última paraula per videoconferència.\n"Espero que l'assassí de Pedro pagui i que no es cometi una injustícia", va advertir Peral al jurat popular durant la seva última paraula. Es va declarar innocent i va dir que s'havien "vulnerat" els seus drets perquè s'havien denegat proves i testimonis que haurien anat al seu favor.\nPer la seva banda, Albert López va declarar que la seva culpa havia estat "ser un 'tontodelbote'", en el sentit que segons la seva versió va accedir a encobrir el crim que considera que va cometre l'altra acusada. "Que descansi en pau tot i que no era el meu amic", va dir en relació a la víctima, Pedro Rodríguez, dirigint-se a l'acusació particular que representa els seus familiars.\nRosa Peral i Albert López són declarats culpables de planificar i executar l'assassinat de Pedro Rodríguez\nEl jurat popular comença a deliberar sobre la culpabilitat de Rosa Peral i Albert López pel crim del Foix\nRosa Peral: "Espero que l'assassí de Pedro pagui i que no es cometi una injustícia"\nLa defensa de l'acusat pel crim del Foix demana ara 2 anys i 10 mesos per encobriment en comptes de l'absolució\nL'acusat pel crim del Foix diu que va encobrir Rosa Peral perquè volia tornar a estar amb ella\nRosa Peral nega que el crim del Foix fos "una diabòlica i perversa prova d'amor"\nRosa Peral assegura que no va sospitar la mort de Pedro Rodríguez fins quatre dies després dels fets\nUna trucada de Rosa a Albert "desencadena" el crim del Foix segons la hipòtesi "més plausible" dels perits\nLa fiscalia diu que els acusats pel crim del Foix van planificar l'assassinat dues setmanes abans\nRosa Peral i Albert López reivindiquen la seva innocència en la vista d'apel·lació pel crim del Foix\n1Un brot de coronavirus afecta pacients i personal de l'hospital de Sant Camil\n2Un cotxe de la policia local de Vilanova cau al mar durant un dispositiu contra el "botellón"\n4Un conductor ebri s'estavella contra un pal de la llum a un camí de Vilanova\n5Pugen a 8 els grups escolars confinats per algun positiu de covid-19 al Penedès i Garraf\n6Una fuita de gas obliga a desallotjar una benzinera i un restaurant de menjar ràpid a Vilanova\n7Busquen una jove de Sitges desapareguda ahir a la nit després de treure diners d'un caixer\n8Confinen tres grups de les escoles Volerany, a Vilanova, i Montagut, a Vilafranca, a causa del coronavirus\n9Més d'una trentena de sortides dels bombers a Vilanova per l'intens aiguat d'aquesta nit\n10Tres instituts i dues escoles de Vilanova registren els primers positius per covid-19, segons l'Ajuntament


La travessia Companyia: Trasnformas Direcció-: Thomas Louvat\nJordi Bordes 1/2/2016\nAccions que no deixen indiferent i impliquen una reflexió positiva\nTransformas és una entitat que s'ha guanyat un respecte pel seu treball social i cultural al centres penitenciaris. Si fa cinc anys, representaven Allò què dic, allò que faig a Quatre Camins, ara fa uns dies ha presentat el seu nou treball a partir d'usuaris d'entitats socials del barri de Sant Andreu de Barcelona. La mateixa autoestima i ganes de prosperar-se que impulsaven amb els interns del centre deLa Roca del Vallès, ara volen forjar-ho amb un grup molt més obert, d'edats, cultures i discapacitats vàries. El treball s'allarga durant mesos i les actuacions són un resultat de la recerca, compartida i reescrita entre tots.\nLa travessia parla del viatge dels refugiats, sí, però també de per què la immigració és un conflicte i de com s'aborda des d'una reacció que crida molt, però escolta poc. Sense massa narrativitat i construïda a partir d'unes coreografies que insinuen des del moviment (i amb el suport puntual àudiovisual i la música) l'espectador construeix el seu relat particular. Són obres per a remoure i també per a compartir. Perquè les diferències i coincidències en la interpretació obren el ventall d'interpretacions, molt més enllà d'un text que insisteix en "sentir-se dins o sentir-se fora", sense saber què és el que els aixopluga.\nUna casa pot ser també un vaixell a la deriva. Una llar pot ser un espai d'exclussió egoista d'un desconegut. I pot ser el motiu per la dissolució de la cordialitat entre els veïns de la comunitat. Qui s'ha sentit exclòs, si troba l'oportunitat, voldrà repetir la fórmula acollint capriciosament determinades persones per a la seva festa; i excloent-ne d'altres. Una escena que ressona prou el text amarg de Thomas Bernhard Una festa per a Boris, pensada de fet, per a actors discapacitats. Aquest Occident tant adult, en realitat, respon a uns mecanismes massa primaris. Els valors s'han atrofiat; l'obra incita a descobrir les persones per la seva humanitat més que pel seu aspecte o per la seva possible agressivitat. Escoltar-se, en realitat, és un plantejament més compromès i adult que multiplicar missatges i discursos sense el compromís que el fixi.\nDel 19/12/2015 al 30/1/2016


Un món binari – Joan Vila\nUn món binari ?>\nUn món binari\n10/02/2019 Joan Vila Comments Sense comentaris\nLlegint el llibre Factfulness, de Hans Rosling, em sobta la reflexió que fa sobre com els humans ens resistim a veure les coses correctament. Explica que en els anys 60 al món hi havia dos grups ben diferenciats: els països en vies de desenvolupament i els països desenvolupats. Ara, però, no hi ha dos grups sinó quatre: els països que viuen amb 1 dòlar diari (1.000 milions de persones), els que viuen amb 4 dòlars per dia (3 mil milions de persones), els que viuen amb 16 dòlars al dia (2 mil milions de persones) i els que guanyen més de 64 dòlars diaris (mil milions de persones). Hans Rosling explica que va pel món explicant això i es troba que tothom encara té la visió del món dividit en dos blocs. Relata que, fins i tot persones que són ben informades, com representants de l’ONU, mantenen aquesta idea esbiaixada.\nPer què la idea preconcebuda que existeix una separació entre rics i pobres és tan difícil de canviar? Es pregunta. I raona que els humans tenim un gran instint dramàtic cap al pensament binari, una necessitat bàsica de dividir les coses en grups diferenciats, sense cap lligam entre ells. Ens encanta dicotomitzar. Bo i dolent. El meu país i la resta. Es tracta de dividir el món en dos bàndols diferenciats, és una cosa senzilla i intuïtiva, també dramàtica, car implica conflicte, cosa que fem constantment, sense pensar. Això és el que explica Rosling.\nAquesta dicotomia entre països rics i pobres, bons i dolents, ha estat la base de la direcció política en tota la història de la humanitat. Hem llegit sovint que els pobles havien de tenir un enemic exterior per poder enfortir la seva identitat. La identitat és més fàcil de veure si la compares amb una altra, no? Els conflictes identitaris són famosos en la història, recordem el conflicte crònic amb els jueus i el mateix conflicte amb els catalans, que de fet és similar al dels jueus, als que vam suplir després de la seva expulsió.\nEl món, amb la proliferació de les democràcies, va anar canviant aquest concepte binari pel de la pluralitat. Un concepte bàsic en una democràcia és el respecte de les minories, cosa que condueix al pluralisme, a l’acceptació que el món no és només blanc i negre, sinó que és ple de grisos. Aquesta transformació va portar alhora a l’acceptació multicultural al món, a veure que un individu d’una tribu a Oceania no és pas menys feliç que nosaltres pel sol fet de ser més pobre. I això va portar alhora a un món amb polítiques multilaterals, a haver de cooperar amb altres països per resoldre conflictes mundials. L’exemple més clar d’això és la lluita contra el canvi climàtic.\nAquesta tendència a la pluralitat i a la multilateralitat, però, es troba en clar retrocés. La crisi deguda a la globalització i a la revolució tecnològica que estem patint ha frenat la raó que porta a l’acceptació del que és diferent i ha retornat les coses al mecanisme binari com una forma de supervivència. Ara torna a ser més difícil l’acceptació de l’emigrant, o haver de fer les coses diferents pel canvi climàtic, o haver de participar en conflictes internacionals. Ara el que torna és el «A por ellos», nosaltres front a vosaltres, America first, el no volem més emigrants, no als gais…\nEl retorn al mecanisme binari és una defensa psicològica del que no es sent segur de si mateix, és una sortida simple on és fàcil agafar-se i sentir-se còmode, és una protecció primària de l’individu.\nEl mecanisme binari és un retrocés mundial, un retorn als anys anteriors a la democràcia. Per això la solució a aquest mecanisme és un enfortiment de la democràcia, un retorn a la pedagogia de la pluralitat i a la multiculturalitat, la qual cosa vol primer ser conscient del problema que tenim.\nViure permanentment en la polaritat només serveix com a mecanisme per centrifugar els problemes, per fer-los més punyents, mentre el que cal és reflexió, diàleg, acostament, esforç per entendre el diferent.\nL’augment de l’extrema dreta a Europa, l’efecte Trump, el Brexit i el conflicte català són tots ells resultat d’un retorn a la singularitat, al jo primer, un mecanisme de supervivència de molts col·lectius. Potser algun d’aquests moviments es resol favorablement un dia, per exemple igual no hi ha Brèxit i això és una ajuda al retorn a la multiculturalitat. O potser no i les coses s’agreugen més encara.\nPer no deixar les coses a l’atzar de la història cal un impuls a la democràcia, un rebuig generalitzat a les manifestacions racistes, para-racistes, a favor de la violència masclista, contra els emigrants… cal un moviment pedagògic explicant les diferències de cultures, insistint en la riquesa de la diversitat. És el que haurien de fer tots els països d’Europa i, com no, de forma notable Espanya. El moviment «A por ellos» cal que sigui combatut directament pel poder de Madrid. Si no és així, serà el relat dominant, aquesta setmana n’hem tingut una mostra. Si volen rescatar els catalans hauran de canviar l’eslògan pel de «con ellos». Mentre no ho facin, el camí cap el desastre anirà continuant. El conflicte de Catalunya amb Espanya és bàsicament un conflicte democràtic entre una part singular i una altra plural, entre binari i multicultural. I, amb tot això, els caldrà treure la bandera republicana.\nDemocràcia i cotó


Monumento_y_Explicacion 2010 Historico_ejercicios 2010\nLema: Naiximent d´un follet\nHi havia una vegada un bosc encanta ton des de fea molts anys la llum del sol no arribava, i l´alegría que sempre regnava alli havia donat pas a la tristor, la foscor era l´ama del dia i, per supost, de la nit.\nEl mac del bosc es trencava la cloaca fent encantaries, que no donaven cap resultat. Els seus llibres antics, plens de pols no li aportaven cap solució. Feu una reunió en tots els habitants del bosc per a trobar-ne una, perque la cosa no podía continuar de la mateixa manera, puix solament uns mesos més i s´acabaria la vida en el seu apreciat bosc. En eixa reunió tots parlaren molt, pero ningú d´ells aportà noves idees desprès d´hores i hores, sense trobar cap camí que els portarà a solucionar la desaparició del bosc, i en cares de desilusión i tristea donaren per conclusa la reunió. No hi havia remei, el final estava prop.\nDes de Carrere d´uns arbres se escoltà una veueta que demanava la paraula, es tractava d´un follet molt xicotet. I era tan xicotet que ningú s´havía donat conte que ell estava alli fea ja molt de temps, que cridava per a que el deixaren parlar. Digué a tot lo món que ell tenia la solución, pero tots rigueren i no li feren cas, gens. Be, tots no, per a dir la veritat de lo succeit, fon precisamente el mac qui demaná que el deixaren parlar, que totes les veus s´havien d´escoltar per l´importància del tema, que a tot lo món afectava, i premiava trovar desposta. El follet relatà que son pare li havia deixat en herència una llavor màgica que solamente es devia sembrar en ca de perillar la vida en el bosc, tal com era la actual situación, i aixi ho deurien fer. Un remor se escoltà, en moltes opinions a favor i atres en contra. El mac, en escoltar al follet recordá una llegenda molt antiga que parlava de la flor de la vida i en veu ferma digué:\n- Ho farem, ho farem, no perdrem res, puix és la nostra última oportunitat.\nD´esta manera ordenà que soterraren la llavor, la regaren i a l´endemà a la mateixa hora tots es vorien alli.\nTot el bosc estava reunit al lloc on plantaren la llavor. De moment, sense avisar, una maror d´estreles s´obriren el pas per entre les branques dels arbres, i des del cel aparegueren dos fades situant-se al costat de la flor la qual Piquet a Piquet anava obrint les seues fulles, i una gran llum feu que tots els habitants dels bosc tancaren els ulls encegats per l´intensitat d´esta. Quan pogueren obrir-los veren que de la flor nasilla un xiquet, les fades anunciaren que era el rei del bosc, que els salvaria de les tenebres i de nou el sol tornaria, l´aigua regaria els camps, el vert seria el color que regnaria en el bosc per sempre mai


Eina Cooperativa: 2018\nEl servei Socioeducatiu El Formiguer gestionat per l'Eina Cooperativa\nEl Formiguer aposta pel medi ambient:\nEl Projecte Socioeducatiu El Formiguer un Projecte de Serveis Socials de l'Ajuntament de Santa Perpètua i gestionat per l'Eina Cooperativa està treballant un projecte de medi ambient. Aquest Projecte és un recull de totes les accions que s'han fet fins ara i les que estan per fer-se en les properes setmanes.\nInclou la sortida a Gallecs (la última que s'ha fet durant el vacacional de setmana santa), el Formigot, el Pesa i Pensa i el futur taller d'aprenentatge.\nSortida al Parc de Gallecs\nD urant el període de vacances escolars, l’Espai Socioeducatiu El Formiguer va continuar la seva activitat però ampliant l’horari durant el matí i fins les 16h de la tarda. Al llarg d’aquests dies els infants van fer activitats de tot tipus relacionades amb el canvi climàtic, eix temàtic inclòs dins del centre d’interès d’enguany: el medi ambient.\nSota la missió d’ajudar a en Bàrbol, personatge central del centre d’interès que demana ajuda als infants del Formiguer, el dimecres 28 de Març, les famílies i l’equip del Formiguer vam anar d’excursió a Gallecs amb la intenció de fomentar la interacció entre les famílies i els infants en un entorn natural, aprofitant el fil conductor del casal per treballar el canvi climàtic.\nE s va anar a Gallecs per donar a conèixer i gaudir de l’entorn que envolta el nostre municipi, a banda de conscienciar de la importància del respecte a la natura i aquesta com a font energètica i necessària per a la nostra vida. El dia va ser molt profitós i tan les famílies com els menors van quedar molt contents de passar el dia plegats. En total vam anar-hi 8 famílies i 13 infants.\nPublicat per eina cooperativa a 4:28 Cap comentari:\nIniciem les Activitats Extraescolars a l'Eina Coop...\nL'Eina Cooperativa guanya un nou Projecte Patis Ob...\nEl servei Socioeducatiu El Formiguer amb l'Eina Co...\nMostra d'Ensenyament amb l'Eina Cooperativa a Sant...\nEl servei Socioeducatiu El Formiguer gestionat per...


Amb vetusta gonella: Vilamala - Auca del Pi de les Tres Branques\nVilamala - Auca del Pi de les Tres Branques\nAuca del Pi de les Tres Branques\nAquesta auca fa memòria\nd’un arbre que ha fet història,\ntot i que és un esquelet\nque amb dignitat s’alça dret,\ncom si fos una escultura\nal bell mig de la natura.\nEl vell pi, però, reviu\nen un pi jove i altiu.\nAmb tres branques i un sol tronc,\nes troba al Pla de Campllong,\nal terme de Castellar,\nal bell mig del Berguedà.\nHa fet ombra a mil ramats,\nrodamóns i homes armats,\ni ha estat símbol gloriós\nde la Pàtria, i religiós.\nUn emblema trinitari,\ntant o més que un santuari,\ni de catalanitat.\nSegons conta Verdaguer,\nvora seu Jaume I,\nuna nit plena d’encís\nes veié rei d’un país\nque en tres regnes s’eixamplava.\nI més li caigué la bava,\nquan Guillem de Mont-rodon\nli llegí el somni pregon\nen què ens sabíem germans\nA finals, doncs, del XIX,\nl’arbre prengué un sentit nou.\nI des del XX una festa\ncommemora aquesta gesta,\nmalgrat les dificultats\nd’adversaris i exaltats.\nPer això, pel juliol,\nens trobem al seu redol\namb la gent d’aquests verals\nper cantar el «Bon cop de falç».\nI al peu de l’arbre sagrat,\nels que som del Principat,\nde la Franja d’Aragó,\nde l’Alguer i el Rosselló,\nde Balears i València\nafirmem amb persistència\nque tant avui com abans\nDibuixos de Jaume Gubianas\nLo pi de les tres branques (fragment)\nés una hermosa pinassa;\ngeganta dels Pirineus,\nCom una torre és son tronc,\nque s’esbadia en tres branques,\ni en son èxtasis exclama: […]\n—He somiat que era gran\nd’un bell país com aquest,\nmon regne posà tres branques:\nforen tres regnes en un;\nma corona els coronava. […]\nEl Pi de les Tres Branques l'any 1905. Foto: Cèsar A. Torras\nEl Pi de les tres branques, o com Verdaguer es rellegia\nEl pi de les tres branques és una de les poesies patriòtiques de Verdaguer més llegides i celebrades. Llegida i celebrada per ell mateix. Sí, molts poetes s’han rellegit i autocomentat els propis versos. És el cas de Verdaguer i d’aquesta poesia. La va compondre l’any 1887 després de recórrer el Berguedà. La va publicar l’any següent a Barcelona en revista i la va incloure a primera fila del llibre Pàtria, però deu anys més tard, el 1897, la va publicar i actualitzar en un opuscle amb comentaris on es llegeixen afirmacions com aquestes:\n«El pi de les tres branques, aquella magnífica meravella de la naturalesa, és el símbol vivent i misteriós del reialme de Don Jaume, arbre gegant de tres branques, que es diuen Catalunya, Mallorca i València.\nÉs avui encara el símbol immusteïble de nostra llengua catalana, en los tres sobredits regnes parlada i, gràcies a Déu, cada dia més volguda i millor conreada.\nAvui que el simbolisme està de moda i té escola oberta en els grans centres, per què els veritables aimadors de nostra terra, per què els catalanistes no l’han pres per sagrada divisa? El cel no fa les coses endebades i menys coses tan belles, harmonioses i significatives.»\nAixò era l’any 1897, quan Verdaguer, «calumniat» i «perseguit», escrivia les desafiants cartes En defensa pròpia i resistia heroicament un setge que fins i tot li negava la capacitat de poeta. Però cinc anys més tard encara tornaria als seus versos de «l’arbre sagrat de la pàtria» i, just un any abans de morir, el juny de 1901, en el Discurs del Certamen Literari de Berga tornava a invocar els seus propis dos versos afortunats:\nl’arbre sagrat de la Pàtria,\nalhora que convocava els catalans a l’alegria, perquè la nostra pàtria té un símbol gloriós i digne d’ella i perquè «com tots sabeu, darrerament, en l’Assemblea de Terrassa, sos generosos amos n’han feta voluntària oferta a la Unió Catalanista. Alegrau-vos-en, catalans de França i d’Espanya. Gaudiu-vos-en fills d’Ausiàs March i de Ramon Llull.»\nNo sona això d’«assemblea» i d’«unió catalanista»? Llegir avui com Verdaguer, llegint-se, sentia en els propis versos el creixement de la força simbòlica del Pi de les tres branques és més que una simple lectura o relectura del símbol que ell mateix havia creat per a referir-se a la llengua catalana i als seus territoris. Era a començaments del segle XX i la Unió Catalanista reunia les assemblees que acabarien trobant-se en el moviment de Solidaritat Catalana, el primer moviment unitari català creat a partir del fet nacional català.\nAvui, el 2014, en impacient espera i ardorosa esperança, a més d’un alliçonador exercici d’Història, és un goig llegir El pi de les tres branques com el rellegia el seu propi autor. En els temps que l’Assemblea Nacional Catalana, ACN, ha plantat a Folgueroles un plançó d’aquell mateix pi simbòlic, els catalans sentim créixer la força del símbol: la plenitud política de la pàtria, esdevinguda un Estat de la Unió Europea.\nPresident de la Societat Verdaguer i patró de la fundació Jacint Verdaguer\nEl Pi de les Tres Branques l'any 2005\nXXXV APLEC DEL PI DE LES TRES BRANQUES\nCastellar de Riu (Berguedà)\nEl Pi de Les Tres Branques és el símbol de la unitat dels territoris de parla catalana. Aquests territoris de Catalunya, País Valencià i les Illes es veuen simbolitzats en les tres branques que surten del tronc comú d'aquest pi monumental, que és, des que Verdaguer el va immortalitzar en el seu poema Lo pi de les tres branques, una metàfora de la unitat de tots els Països Catalans. En el poema, el rei Jaume I, l’any 1214, de camí des de Montpeller cap a les Corts de Lleida, somia al peu del Pi el seu regne i les futures conquestes de Mallorca i València.\nSituat al Pla de Campllong (Berguedà), el Pi, amb més de 25 metres d'alçada, presideix una esplanada i al seu voltant s'organitza cada any un aplec de contingut patriòtic i reivindicatiu de la unitat dels Països Catalans. L’arbre va ser vist al segle XVIII com un símbol de la Santíssima Trinitat i, al XIX, va ser testimoni de les guerres carlines. A finals del XIX, amb la Renaixença i l’auge de l’excursionisme, esdevé centre d’aplecs i cantades.\nA principis del segle XX, s'hi comencen a celebrar trobades de joves patriotes separatistes, majoritàriament de la Unió Catalanista, a qui el propietari del lloc, Tomàs Campà, en va cedir la titularitat l’any 1901. A partir de 1904, cada any s’hi celebrà un aplec patriòtic fins que, sota la dictadura de Primo de Rivera, l'acte fou prohibit el 1924. Represa la celebració de l'Aplec amb la República, fou altre cop prohibit amb la dictadura del general Franco, que coincideix amb la mort de l'arbre. Salvat diverses vegades d'ésser talat, va esdevenir un símbol de lluita per les llibertats nacionals.\nMalgrat la mort de l'arbre, ja fa més de 50 anys, s'hi continua celebrant cada any el tradicional Aplec del Pi de les Tres Branques. A uns 200 metres d'on es troba situat el Pi, hi ha un altre pi amb tres branques, conegut popularment com el Pi Jove, amb prop de 20 metres d'alçada i que encara viu, i simbolitza la renascuda lluita de les noves generacions per la unitat del nostre territori nacional, de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó.\nEl Pi Jove\nEnguany, diversos motius fan especial l’Aplec: és el Tricentenari de la pèrdua de les llibertats nacionals catalanes; és l’any de la consulta del 9-N; fa 800 anys de l’arribada, amb 6 anys d’edat, del rei En Jaume a Catalunya; i es farà un acte de desgreuge de la bretolada del passat mes de maig, en què li van tallar una branca.\nEl Pi amb una branca tallada (maig 2014).\nEtiquetes de comentaris: Poesia segle XIX, Poesia segle XXI, Verdaguer, Vilamala


Lorenzo: "La moto ara no va malament i jo puc donar una mica més"\nEl pilot evitar que l'australià Casey Stoner s'escapi com a líder\nEl mallorquí de Yamaha ha afirmat aquesta tarda que la seva motocicleta ha millorat respecte a les últimes setmanes i que ell es troba amb garanties de "donar una mica més"\n2 min. Barcelona 16/06/2011 21:32\n260x366 Jorge Lorenzo. / Mirco Lazzari / Getty Images Jorge Lorenzo. / Mirco Lazzari / Getty Images\nEl pilot mallorquí Jorge Lorenzo (Yamaha) ha afirmat aquesta tarda que la seva motocicleta ha millorat respecte a les últimes setmanes i que ell es troba amb garanties de "donar una mica més" per evitar que l'australià Casey Stoner (Honda) s'escapi com a líder de la resta de pilots.\nConvidat a Barcelona per un dels seus patrocinadors, l'empresa nord-americana Garmin de navegadors, l'espanyol ha ofert una conferència de premsa davant els seus seguidors, als quals ha respost a les preguntes que li han fet, tant de l'àmbit esportiu com privat.\nLorenzo ha confessat als seus seguidors que fora dels circuits no pilota motocicletes per la certesa que té que es mataria conduint "perquè no sé anar lent. Per prevenir alguna cosa dolenta, prefereixo anar en cotxe".\nSobre la seva caiguda a Silverstone, Lorenzo ha admès que l'ansietat li va jugar una mala passada. "En l'últim gran premi em va poder més la passió que la reflexió. Em va jugar una mala passada la impaciència per voler passar a Andrea Dovizioso, quan faltaven unes 13 voltes", ha reconegut.\nLorenzo ha admès que poques vegades és reflexiu en la moto perquè quan ha pensat massa ha anat més lent. "És clar que penses i ets conscient del que pots o no aconseguir, però no és un pensament profund perquè en l'esport t'has de deixar guiar per les sensacions i per l'instint", ha dit.\nSobre el mundial de MotoGP, el pilot entén que la pressió la té ara Stoner, després d'arribar al liderat, i que a ell li queda el paper de perseguidor, en què ha reconegut que no es troba a disgust.\nA més, espera un nou motor per al gran premi de la República Txeca i fins que això s'esdevingui no té por que Stoner se li escapi en la general. "La moto no va tan malament i, a més, he de veure amb els meus propis ulls que Stoner va a fer més gran la diferència. Jo també puc donar una mica més. Tenim una moto amb la qual podem guanyar", ha assenyalat.\nHa recordat que després de la carrera de Mugello (Itàlia), provarà la nova motocicleta per a la temporada que ve, de 1.000 cc. "Tinc poca informació. Serà la primera vegada que pujo a una moto d'aquest cilindrada. Estic bastant ansiós per provar-la. No sé a quin nivell estarà i si oferirà garanties per guanyar", ha reconegut.


L'assemblea d'Esquerra Republicana de Tavernes de la Valldigna decideix no concórrer a les properes eleccions municipals - Tavernes de la Valldigna\nL'assemblea d'Esquerra Republicana de Tavernes de la Valldigna decideix no concórrer a les properes eleccions municipals\nDimarts, 21.4.2015 18:00h\nL'assemblea d'Esquerra-Tavernes, ha pres la determinació unànime de no participar del procés electoral del proper 24 de maig.\nLa decisió, presa amb el consens que una qüestió d'aquesta transcendència mereix, ha vingut a ratificar i a mostrar el rumb que una sèrie d'esdeveniments han seguit els últims mesos.\nUna anàlisi profunda del context polític i social local, amb una valoració de les opcions reals de participar en el comici electoral, deixava palès que poques eren les opcions que podien semblar adequades.\nAmb la voluntat sempre clara de bastir un front contra la dreta rància d'este poble, es van produir els contactes propis que van desembocar en un procés de negociacions intens.\nSemblava doncs, que l'ansiada unitat quedava validada. No obstant, algunes reticències,encapçalades per gent experimentada en la vida política, guiades no sabem per quines motivacions, van pretendre torpedinar l'apropament de forces, deixant el procés en un perillós impàs.\nQuedava així, tota possibilitat d'apropament, sentenciada de mort.\nHa sigut una decisió dura, que no significa la mort d'un projecte, sinó la revitalització del mateix. Ens queden per davant encara moltes campanyes i activitats que fer, propostes i idees que plantejar, i seguirem actuant amb la fermesa i les conviccions que ens han dut fins on som ara.\nNo anem , ni considerem apropiat fer-ho, a demanar el vot per aquest o aquest altre candidat o candidata, sí que esperem però, que el govern que legítimament resulte escollit d'aquest procés actue amb una ferma convicció democràtica i amb els valors de representació del poble. Estem farts de vore com s'han avantposat sempre interessos partidistes o personals a les necessitats reals del conjunt dels ciutadans. Massa vegades s'han vist situacions esperpèntiques pròpies de sistemes caciquils, on uns, o uns altres, amb estratagemes diverses, han pretès monopolitzar el poder.\nÉs aquesta la realitat que tristament vivim, però sabem que la dinàmica actual pot canviar. Hem de fer partícips als nostres habitants, conciutadans i electors, de la presa de les eleccions que més beneficioses siguen per a la societat, fugint de vincles amb empreses, o projectes descabellats, inútils i inassumibles.\nEsperem un canvi profund, nosaltres seguirem treballant per la nostra ciutadania per assolir- lo, perquè pensem que un govern ha de servir a la poble que l'ha votat, i no al contrari. Tenim 4 anys d'un feina intensa, farem sentir la nostra veu siga qui siga qui regente el comandament de la ciutat.


Arderiu: Ètica i startups\nAmadeo Arderiu Doctor en Administració i Direcció d’Empreses 18 de juny de 2019 05:30\nEl fi mai justifica els mitjans, no és admissible el progrés a qualsevol preu. L’objectiu que es persegueix en un projecte innovador ha de sotmetre’s a la correcció dels mètodes emprats per aconseguir els resultats.\n"El fi mai justifica els mitjans, no és admissible el progrés a qualsevol preu"\nL'actuació d'una organització serà exemplar si ho és la d'aquells que la componen, especialment dels seus promotors. Així és també en les startups, on la voluntat de ser escalables no pot girar l’esquena als principis que cohesionen una societat.\nLes paraules no serveixen per mesurar la qualitat ètica de qui les pronuncia, només és avaluable l’acció. La conducta de cada persona es sostenta en valors que donen significat a la seva vida privada i professional. Les pautes que orienten un grup humà, com és el cas de qualsevol empresa emergent, han de ser més exigents que els mínims inventariats en alguns codis deontològics que trobem penjats en moltes parets.\nUn professional no sols és responsable dels seus actes sinó també, implícitament, d'una gran part de les corresponents conseqüències quan l'eventual perjudici que assumeixen uns és el preu del benefici d'altres. En un entorn econòmic globalitzat i altament competitiu com l'actual, compartir el compromís amb l’honestedat i la integritat permet afermar pràctiques que esdevenen identificadors propis.\nMés info: La direcció errada de persones\nAlgunes organitzacions, malinterpretant l’audàcia que requereix obrir mercat, justifiquen la necessitat de minvar ostensiblement els drets d’alguns col·laboradors amb la dubtosa legitimació que atorga la bandera d’estar oferint millors serveis o productes. Són asimetries allunyades d'allò que és just, que es donen en la retribució, en les condicions de treball o en la desigual participació en l’èxit de la companyia.\nLes empreses no poden obviar les seves obligacions. Han de monitoritzar totes les activitats de la seva cadena de valor, garantint la qualitat del producte o servei final, però també la del procés seguit per oferir-lo.\nDisposar d’alta tecnologia i no aplicar-la a detectar les irregularitats en la mateixa gestió, transmet una imatge deficient. Articular procediments arcaics i poc respectuosos amb avenços socials aconseguits no pot ser la via per defensar nous negocis.\n"La ignorància mai és suficient argument quan en el sí d'una empresa es desenvolupen dinàmiques incorrectes"\nLa ignorància mai és suficient argument quan en el sí d'una empresa es desenvolupen dinàmiques incorrectes. No es pot considerar imprevisible allò que ja està regulat i que tants respecten amb rigor.\nSorprèn que en una època tan interconnectada un contractista no sàpiga qui el representa, sigui un repartidor, un xofer, el llogater d’un habitatge turístic, o qualsevol altra persona en la qual es deleguen funcions. L’empresari està obligat a vigilar el compliment de les correctes condicions de treball i ha d’exigir-lo a tothom. Són uns mínims especificats en la legislació, incrementables si així es decideix, que mai s’han d’escurçar.\nTots els anomenats stakeholders d’una organització són importants i la seva contribució és el més preuat capital per avançar. Citant paraules d’Eric Ries (The lean startup: How today's entrepreneurs use continuous innovation to create radically successful businesses. 2011) “una startup és una institució humana dissenyada per crear un nou producte o servei sota condicions d’extrema incertesa”.\nEls serveis semblen evolucionar cap a una major despersonalització, però la comunicació és important en activitats amb alta concentració de capital humà. És difícil tirar endavant un negoci sense saber el nom de les persones que hi col·laboren, desconeixent qui està representant la marca amb l’oportuna acreditació i la màxima motivació. Un grup no es mou amb un comandament a distància.\nMés info: Pirateria a la universitat\nFrivolitzar el progrés, confonent innovació amb oportunisme o audàcia desfermada, té un altíssim cost social. Ningú en guanya res i tothom té molt a perdre. Obviar els més elementals deures comporta incrementar riscos i precarietat.\nLa imprudència sempre es cobra el seu preu, a vegades confirmant la inviabilitat de projectes que acaben essent un efímer parpelleig en la història empresarial i un descomunal deute a retornar. Són successos en els quals no només perd el seu patrimoni l’emprenedor, quan no es tanquen més rondes de finançament, sinó que arrossega també a proveïdors i col·laboradors que van confiar en ell.\nTot i no tractar-se d’exemples de startups, dos casos poden il·lustrar maneres diferents de fer front a situacions sobrevingudes de gran impacte.\nFa quasi trenta anys la marca Perrier va retirar de totes les estanteries arreu del món les seves botelles d’aigua mineral al trobar-se algunes contaminades amb benzè. Van moure’s més de 160 milions d’unitats.\nUna altra actitud s’il·lustra amb el Ford Pinto, vehicle que tenia un alt risc de combustió després de produir-se un accident. Aquest defecte era conegut pel fabricant però es va decidir comercialitzar-lo al no assumir-se el cost de corregir-lo.\n"La credibilitat, la confiança cap a una empresa, és sempre més fràgil del que sovint pensem. Fer les coses bé acostuma a ser ben simple i tothom n’és conscient quan es mira al mirall"\nLa credibilitat, la confiança cap a una empresa, és sempre més fràgil del que sovint pensem. Fer les coses bé acostuma a ser ben simple i tothom n’és conscient quan es mira al mirall.\nSens dubte és el mercat qui ha de jutjar allò que no vol promocionar, detectant els casos en què uns guanys demanen acceptar l’existència d’uns perjudicis. Tard o d’hora s’acaba descobrint allò que hi ha al darrera de la brillantor que enlluerna i tant els clients com els proveïdors han d’escollir amb qui volen fer tractes.\nCada cas és diferent i no es pot assenyalar cap ni generalitzar, però hauríem de ser més estrictes amb alguns models de negoci que no podem considerar exemplars. No aporten res al progrés humà de la nostra societat.


Els municipis de la Safor recuperen el seu patrimoni històric i natural amb el suport de la Diputació | Valencia Extra\nEl diputat de Cooperació Municipal, Emili Altur, ha estat de gira per la comarca de la Safor per a conéixer de primera mà els projectes realitzats en els municipis de Beniarjó, Bellreguard, Palmera i Guardamar de la Safor amb els recursos econòmics procedents de la Diputació de València, a través del pla de Serveis i Obres Municipals (SOM), el pla d’Inversions Financerament Sostenibles (IFS) i les ajudes per a la recuperació del patrimoni.\n“Estem molt satisfets en recórrer les comarques i confirmar que els ajuntaments destinen les ajudes provincials a la recuperació del patrimoni i la millora de la qualitat de vida dels seus veïns i veïnes”, ha destacat el diputat en iniciar el seu itinerari. A primera hora del matí, Emili Altur s’ha desplaçat fins a la localitat de Beniarjó, on ha reconegut la implicació del consistori “en el futur dels ciutadans del poble” en visitar la remodelació del parc infantil i la plantació de l’hort de l’escola municipal.\nEn paraules de l’alcalde de Beniarjó, Marc Estruch, “es tracta d’obres essencials que no podríem executar amb fons propis”. Durant el recorregut, el diputat ha conegut les nombroses obres d’enllumenat, asfaltat i ampliació de les vies públiques finançades amb el pla IFS, com per exemple en els carrers Ferran Peiró, València i Joan de Montcada.\nD’altra banda, Estruch ha mostrat als visitants la restauració del parc de la Senyoria i Sisé Centenari, a més de la rehabilitació de la casa adossada al cementeri, la qual serà destinada a emergències socials com l’acolliment temporal de famílies en cas de patir un desnonament. “Els veïns s’adonen que els diners arriben on han d’arribar”, ha expressat l’alcalde.\nPosteriorment, Emili Altur s’ha traslladat a Palmera per a conéixer les obres en els accessos a les noves escoles del municipi. “Els nous programes de la Diputació ens han permés atendre reivindicacions històriques com la millora del clavegueram, que es trobava molt deteriorat i dificultava l’accés a nombrosos carrers durant l’època de pluges, o que els xiquets estudien en uns edificis dignes i no en barracons”, ha resumit l’alcalde, Àlvar Català.\nA més de la instal·lació de passos elevats en el carrer Juan Carlos I per a protegir als vianants, el representant provincial ha celebrat la recuperació de l’antic safareig, i l’ampliació d’un vial i una plaça enfront d’aquesta estructura històrica per a la seua integració al nucli urbà. “Valorem especialment l’aposta dels municipis per recuperar el seu patrimoni, ja que el seu abandó suposa oblidar d’on venim”, ha comentat Altur al representant de Palmera, qui ha agraït “l’enorme alleujament econòmic” que suposen els programes de la corporació.\nEn el municipi de Bellreguard, l’alcalde, Alexandre Ruiz, ha repassat amb el titular de Cooperació les nombroses actuacions dutes a terme a través dels plans provincials. “Aquestes ajudes ho suposen tot, ja que amb una població de més de 4.500 habitants, amb el pressupost del qual disposem difícilment haguérem pogut realitzar alguna de les millores que necessitàvem de manera urgent”, ha assenyalat l’alcalde.\nAquesta injecció d’ajudes ha implicat la remodelació de vies públiques com els carrers Mallorca i Sènia, properes a la platja, i l’avinguda del Mar, que requeria una intervenció urgent per motius de seguretat. Per la seua banda, Altur ha aprofitat la visita per a mostrar el seu suport a l’edil de la localitat en la seua campanya de senyalització en valencià.\nTambé s’han abordat demandes històriques com el revestiment de la pista poliesportiva o l’execució de la tercera fase de la Casa de la Música, que dotarà a les tres entitats musicals de la localitat amb una aula de música de cambra, una fonoteca i una biblioteca. “Des de l’àrea de Patrimoni hem creat una línia d’ajudes destinada a la restauració i rehabilitació de les societats musicals, perquè entenem és un dels motors del nostre territori, de dinamització dels pobles i de difusió de la cultura”, ha assenyalat Altur durant la visita.\nD’altra banda, en el cas de Guardamar de la Safor, els plans SOM, IFS, i un conveni per a la recuperació d’espais degradats han permés a la localitat portar endavant un pla de vida saludable. Aquest projecte inclou la construcció d’un edifici polivalent enfocat en el desenvolupament d’activitats físiques, l’aixecament d’un parc periurbà i la restauració de l’ullal Botevar, antic naixement d’aigua natural que es trobava, tal com ha explicat l’alcaldessa Rosana Seguí, “totalment abandonat”.\n“Hem volgut afavorir el patrimoni natural i la qualitat de vida del municipi”, ha manifestat Seguí, qui ha ressaltat la implicació de la població en la neteja i replantació del paratge, a més de la creació d’un futur mirador d’aus. Així mateix, el consistori ha edificat en la costa una zona d’estacionament i un parc de gossos “molt demandat pels veïns”, ha afegit.\nLlistat de municipis i mancomunitats\nEn la comarca de la Safor, un total de 31 municipis rebran aquestes ajudes que, tal com ha emfatitzat el responsable de Cooperació Municipal, “s’han adjudicat seguint criteris tècnics, a través de barems transparents i objectius”. Les xifres, publicades avui en el Butlletí Oficial de la Província, són les següents:\nLa Font d’en Carròs: 257.224 euros.\nMancomunitat La Safor: 159.476 euros.\nMancomunitat La Valldigna: 58.005 euros.


Boots Riley: «En el món del cinema s’ha eliminat tota referència a la rebel·lió» - Kult\nEl cineasta i músic Boots Riley parla de comunisme, de "Sorry to Bother You" i de l’acció política que exigeix el moment present.\nLa pel·lícula, escrita i dirigida pel mateix Riley, narra la història de Cassius Cash Green, un jove afroamericà que va obrint-se camí en una empresa de telemàrqueting fent servir la seva «veu blanca». Alhora que Green va escalant posicions, els seus companys, farts d’uns salaris baixos i de no rebre cap incentiu, decideixen muntar un sindicat, tota una explosió d’acció col·lectiva i organització laboral que pocs cops hem pogut veure a la pantalla gran.\nPer bé que el món descrit a Sorry to Bother You és similar al món en què vivim, conté elements de realisme màgic. Al film, l’empresa Worry Free ofereix als treballadors l’oportunitat de no haver-se de preocupar mai més per quedar-se sense feina, menjar ni allotjament si signen un contracte vitalici. Després els instal·len en una presó i els fan treballar sense cap mena de retribució econòmica. Els esclavitzen, en poques paraules. Com explica Riley en l’entrevista següent, aquesta distorsió de la realitat mostra «fins a quin punt estem disposats a acceptar qualsevol cosa si ens la presenten com cal i si pensem que no tenim res a fer-hi».\nSorry to Bother You no és només una pel·lícula entretinguda i al·lucinant; és també una de les millors pel·lícules anticapitalistes que s’han fet en els últims temps. És una de les poquíssimes pel·lícules en què es descriuen a fons lluites laborals col·lectives. I no es limita a ensenyar-nos el que podem arribar a acceptar si pensem que no hi ha res a fer, sinó que ens mostra justament el que podem arribar a fer per combatre l’explotació capitalista.\nJacobin va conversar amb Riley abans d’una projecció de Sorry to Bother You a Washington D. C. sobre la seva aclamada pel·lícula, sobre el paper de l’art en les lluites anticapitalistes i sobre quina mena d’acció política demana el moment actual. L’entrevista l’hem resumida i editada per fer-la més llegidora.\nEn totes les entrevistes que t’han fet has dit sense embuts que ets comunista. Quan Amy Goodman, de Democracy Now!, va definir-te com a «anticapitalista» tu vas aclarir que eres comunista. Què vols dir quan dius que ets comunista, i en què es diferencia això de l’anticapitalisme normal i corrent?\nEl cas és que no són conceptes diferents. La majoria de gent que seriosament s’autoanomena anticapitalista sol ser anarquista d’alguna mena o alguna cosa de l’estil. Tinc la sensació que molts dels anarquistes que es fan dir anticapitalistes també es podrien considerar anarquistes socials o anarcosindicalistes. Quan parles amb ells veus que en realitat el món que volen crear [és un món comunista].\nI com és aquest món, però?\nAquest món, com jo l’entenc, és un món en què la gent controla democràticament la riquesa que genera amb el seu treball. I això què vol dir? Que és una societat democràtica en el sentit que les coses es voten? Que hi ha assemblees? Aquestes són qüestions que s’aniran veient sobre la marxa.\nDic «comunista» perquè en realitat és d’això del que parlen. De fet, si de vegades la gent s’autoanomena anarquista és perquè l’anticomunisme han calat molt. Molta gent llegirà això i dirà que no és cert, però és com dir «Jo no formo part dels errors que s’han comès en el passat», quan el cas és que sí, que tots formem part dels errors que s’han comès en el passat.\nTant si et consideres hereu d’aquesta tradició com si no, el fet és que en formes part. Aquestes coses s’han de tenir en compte. És per això que dic «comunista», perquè el món que fins i tot els anarquistes diuen que volen crear és comunista.\nSorry to Bother You és una proposta descaradament radical i anticapitalista. Alhora, però, ha estat molt ben rebuda per la crítica d’arreu i ha rebut elogis fins i tot de fonts tan improbables com Politico, que l’ha considerat «la sàtira política més aguda del 2018». T’ha sorprès aquesta reacció?\nEl que m’ha sorprès és la quantitat de publicitat que està rebent. El sentiment que genera no m’ha sobtat, però sí que no m’esperava que tingués aquesta dimensió.\nDeixant de banda la crítica, quina acollida creus que ha tingut el film entre el públic general?\nDoncs com que he estat molt posat en la promoció, he parat molt per les xarxes socials. No només faig tuits, també llegeixo; potser de manera obsessiva, però per mi és part de l’experiència. També dec haver projectat públicament la pel·lícula uns quaranta-cinc cops. Per tot això em puc fer una idea de per on va la cosa.\nJo diria que entre el 85 i el 90 % de la gent els ha agradat molt o els ha encantat, o potser a un 80 % els ha encantat i a un 10 % els ha agradat molt. Pot ser que hi hagin trobat defectes, però és que digue’m, si no, una pel·lícula en què no hagis trobat cap pega.\nCreus que hi veuen reflectits aspectes de la seva vida?\nSí. En el món del cinema s’ha eliminat tota referència a la rebel·lió. Se suposa que hem de mostrar representacions de la vida, i tant si els protagonistes hi estan d’acord com si no ho estan, la rebel·lió hi és, existeix. Doncs no, s’elimina i en el seu lloc hi posen coses mundanes que realment no formen part del nostre món, com ara cites romàntiques per fer un cafè al migdia.\nDesprés hi ha un grup de gent, un 10 %, que no els ha agradat [la pel·lícula]. Però aquest és el tema: no és que no els agradi pel contingut polític, sinó pel gir argumental.\nSegur que en aquest 10 % potser n’hi ha que diuen que no els agrada gens perquè políticament hi estan en contra, però dubto que hi hagi algú que s’aixequi de la butaca dient: «Mira, jo és que no hi estic d’acord, amb això de la vaga».\nJustament volia preguntar-te per la vaga. Has dit que la rebel·lió s’ha suprimit de les pel·lícules. De vegades veiem pel·lícules que són sàtires socials, però últimament n’hem vist molt poques que se centrin en conflictes laborals i treballadors que emprenguin accions conjuntes. Per què has decidit centrar-te en aquesta mena de lluites col·lectives en l’àmbit laboral?\nTé a veure amb la manera en què analitzo l’origen del problema.\nQuè és el capitalisme? És l’explotació del treball i tot el que se’n deriva. Aquesta és l’essència del capitalisme, i és també la part que podríem controlar col·lectivament.\nSempre que s’explica la història de Cuba s’explica que Fidel va anar a Mèxic, allà es va ajuntar amb el Che i van començar a cavalcar plegats. Però abans que arribessin ja s’estaven produint vagues, ja hi havia vagues generals. La gent estava preparada. Res de tot allò no hauria estat possible només amb un exèrcit.\nQuè ho fa que les vagues siguin una eina de pressió tan potent?\nQue s’apliquen allà on es genera la riquesa. I, de fet, no són una eina de pressió i prou. Són d’aquelles accions que ensenyen a la gent, tant a la que hi participa com a la que s’ho mira des de fora, com funciona el capitalisme. I encara que tinguin un punt d’espectacle, és un espectacle molt més clar que el que suposa sortir al carrer i entonar un simple «Està tot fatal», o un «Estem contra tal cosa». És un espectacle que instrueix. I també és un espectacle que té el potencial d’exigir compromisos al poder. Pot créixer i la gent el pot fer multiplicar.\nHi ha un documental que es diu Rocking the Foundations, sobre la Federació de Treballadors de la Construcció australiana a la dècada del 1970. Quan es va crear el sindicat, als anys cinquanta, el portava un grup de mafiosos que treballaven amb els amos. Al final van aconseguir fer fora la màfia, i als seixanta va convertir-se en un sindicat molt militant. No necessàriament radical, però sí militant. Feien abaixar persianes. Podien aconseguir el que volien.\nContingut de Catarsi Magazín | Llegeix l’entrevista sencera