Rupit i Pruit, informaci� del municipi i el poble\n> Rupit i Pruit\nCatalunya, 23 de Maig de 2013\tPont de Rupit\nEl municipi de Rupit i Pruit ha estat visitat en 55556 ocasions.\nInformaci� de Rupit i Pruit, la m�xima qualitat i quantitat de dades del municipi de Rupit i Pruit, situat a la comarca de Osona, prov�ncia de Barcelona.\nEl Paisatge del Collsacabra ofereix un equilibri perfecte entre la grandiositat geol�gica i l'escala humana. En el seu centre hi trobem RUPIT, entre els cingles d'Aiats i la Garrotxa, a 845 metres d'altitud.\nA recer de la penya rocosa on s'assenten les restes del castell, Rupit mant� l'hegemonia mediaval que el fa atraient: carreres empedrats, cases r�stiques del segles XVI i XVII, el peculiar pont penjat de fusta, l'esgl�sia barroca de Sant Miquel.\nA pocs Kilometres un conjunt disseminat de masies, conegut amb el nom de PRUIT, evoca els temps en qu� la riquesa anava lligada a la terra.\nRupit i Pruit �s un municipi de la comarca d'Osona, situat a la subcomarca del Collsacabra.\nEn origen els dos pobles ja compartien la mateixa jurisdicci� del vescomte d'Osona que, segons la tradici�, habitava al castell de Rupit abans de traslladar-se a Cardona. Al segle XVIII, amb la divisi� del marquesat de Rupit, es van formar dues batllies conegudes com Sant Andreu de Pruit i Sant Joan de F�bregues que no va canviar a Rupit fins el 1955. El 1977 es van fusionar Pruit i Rupit.\nSi tradicionalment l'agricultura de sec� (cereals, llegums, patates, blat de moro i farratges) i la ramaderia (bov� i porc�) eren les bases de l'economia, avui el turisme, atret pel tipisme del municipi, �s la principal font de riquesa, amb un estol de comer�os i restaurants que allotgen els nombrosos visitants estivals i de cap de setmana.\nPobles propers a Rupit i Pruit\n2.- La Vall d�en Bas\n3.- Vilanova de Sau\n8.- Les Planes d�Hostoles\nFi de la secci� Rupit i Pruit


El llibre de les ànimes (Ed. de butxaca) – Ara Llibres\nColecció: Ara Mini\nEl llibre de les ànimes (Ed. de butxaca)\nTraducció de Mar Albacar Morgó\n"Hi ha misteris que cal mantenir ocults i veritats perilloses que és millor no conèixer.\nEl llibre de les ànimes no pot sortir a la llum perquè el secret que oculta és el nostre destí."\nEl futur de la humanitat és un secret ocult entre les pàgines d’un llibre antic. Un llibre que va ser escrit amb sang l’any 1297 per un orde d’escrivans de cabells vermells i ulls verds que semblaven tocats per la gràcia divina o bé per la mà del diable.\nEl llibre que conté la clau del secret més gran de tots els temps i que va inspirar genis com Shakespeare i visionaris com Nostradamus, ha desaparegut.\nWill Piper, l’agent de l’FBI que va resodre el cas del “Judici final”, torna a submergir-se en els secrets i els enigmes de la Biblioteca dels Morts per seguir la pista del misteriós volum que s’ha mantingut soterrat per la pols de la història durant molts segles. La recerca de l’agent Piper es convertirà en un infern, una obsessió que comportarà, inevitablement, més dolor, dubtes i sang.\nAltres llibres de Glenn Cooper\nLa biblioteca dels morts (Edició de butxaca)\nLa clau del destí (Ed. de butxaca)


El creixement en visitants del MWC: quelcom normal - YCOM.cat\nEl creixement en visitants del MWC: quelcom normal\nLa gran majoria de mitjans de comunicació es meravellen de que, gairebé cada any, el Mobile World Congress és capaç de batre les xifres de visitants de l’edició de l’any anterior. Malgrat que enguany no ho va aconseguir, amb 107.000 visitants (pam més, pam menys), el que representa un miler menys que el 2017, les expectatives són de superar aquesta xifra per a l’edició del 2019 recentment presentada.\nTampoc és la primera vegada que el congrés pateix un estancament puntual: el 2009 i el 2010 no va aconseguir captar tants visitants com el 2008, havent d’esperar a l’edició del 2011 per superar la xifra de tres anys endarrere. I no, la davallada d’aquells dos anys no va ser culpa del lio del Procés, per si algú volia córrer a fer valoracions amb poc coneixement de causa.\nUna fira que cada any capta més sectors\nHe pogut gaudir de la possibilitat de cobrir el Mobile World Congress com a periodista en cadascuna de les edicions que s’han celebrat a Barcelona des del 2006, any en el qual s’hi va fer la primera després de que el certamen abandonés la ciutat francesa de Canes, el que em dóna la possibilitat de tenir un punt de vista força bo del perquè d’aquestes xifres estratosfèriques que han provocat que l’assistència al congrés es més que dupliqués d’ençà d’aquella primera edició a la ciutat comtal.\nI el fet és tan senzill d’explicar com recordar què hi havia als estands tot voltant per la fira des de la primera edició.\nEn les primeres, la temàtica era molt resumida: telefonia mòbil. És clar que això no equival només a terminals (telèfons), la punta de l’iceberg en tot aquest món de les telecomunicacions, tenint-hi lloc els fabricants d’infraestructures (antenes, punts d’accés, repetidors, material de xarxes,…), les operadores, i els prestadors de serveis.\nAl llarg dels anys, la mobilitat s’ha anat escampant, com una taca d’oli, cap a altres indústries com és l’automobilística. No m’hauria imaginat un cotxe al certamen a les primeres edicions si no era només per a finalitats publicitàries. I ara, qualsevol vehicle incorpora una tarjeta SIM, un o diversos aparells que aprofiten aquesta connectivitat, i els serveis que el fan útil.\nI aquests no són només els mapes i la informació, si no també serveis d’entreteniment i oci digital. La indústria de l’entreteniment es troba més present que mai al Mobile. La salut també hi és, i en una quantitat que no m’hauria imaginat mai.\nA mesura que el nostre smartphone ha anat incorporant funcionalitats i atraient a nous “jugadors” al terreny de la mobilitat, el Mobile ha anat afegint als seus visitants perfils que, fins a determinat moment, ni s’haurien imaginat poder-hi anar algun dia.\nViatgeu mentalment en el temps un moment fins al 2006. Què hi pintava un directiu de la SEAT o un directiu d’una fabricant d’utensilis mèdics en aquest congrés? Podríem pensar que poca cosa, malgrat que sempre hi ha qui s’avança al seu temps i ja tindria la previsió de l’impacte que tindrien en pocs anys la connectivitat mòbil i les tecnologies de mobilitat al seu sector, però en trobaríem pocs. Aquests perfils ara són comuns als passadissos del Mobile.\nI els anys que no ha crescut o, fins i tot, ha davallat, han estat per un motiu molt senzill: les expectatives. No hi havia tanta cosa nova respecte l’any anterior. I la gent no va a les fires i congressos a passejar-s’hi, hi va a treballar, així que si no preveus treure’n més suc que l’any anterior o no t’atrau per primera vegada, senzillament no hi vas.\nBarcelona ha fet molt bona tasca acollint el congrés (deixant de banda les crítiques que se li han fet a l’esdeveniment i a la gestió municipal en alguns aspectes), però tampoc no ens arrepengem en l’èxit; ni la riuada creixent de visitants són responsabilitat nostra, ni manquem de ciutats rivals que podrien oferir el mateix que oferim, però tampoc els independentistes hem espantat l’assistència quan aquesta ha davallat.


Calvet rebutja la moratòria de la CUP i ERC a les instal·lacions de renovables: "No ens interpel·la"\nPublicat 29/04/2021 11:01CET\nAvança que la prova pilot de la T-Mobilitat començarà al maig\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat en funcions de la Generalitat, Damià Calvet, ha rebutjat aquest dijous la moratòria de les grans instal·lacions d'energies renovables que conté l'acord d'investidura d'ERC i la CUP: "No ens interpel·la".\nEn una entrevista a TV3 que ha recollit Europa Press, ha mantingut que Junts no defensa "ni moratòries ni derogacions" del decret llei sobre renovables, i que aposta per polítiques d'acció climàtica des de tots els àmbits --també des de l'energètic-- per guanyar temps contra el canvi climàtic.\nNo obstant això, sí que s'ha obert a millorar el decret llei, amb mesures urgents per a l'emergència climàtica: per exemple, millorant el coneixement sobre com funciona la ponència de renovables per evitar que alguns projectes creïn "alarma abans d'hora".\nHa assegurat que en les negociacions d'investidura amb ERC tracten "molts temes sectorials" a més d'aquest, com ara empresa, treball, clima o habitatge, i ha valorat positivament la proposta dels republicans de crear una conselleria d'acció climàtica.\nCalvet ha defensat que aquesta conselleria pot servir per continuar la tasca del seu departament durant l'última legislatura: "Hem posat el medi ambient davant les polítiques urbanístiques i de mobilitat. És una feina que ja hem fet. Ara hem de tenir més ambició climàtica".\nEn aquest sentit, ha considerat "molt lògic" que en la pròxima legislatura s'abordi l'acció climàtica des d'un departament que pugui tenir una visió de conjunt de les polítiques que afecten el medi ambient, com l'energia.\nI en el marc de les polítiques d'acció climàtica que ha impulsat la Generalitat --ha afirmat-- aquest maig començaran les proves pilot per implementar la T-Mobilitat en el transport públic metropolità de Barcelona.\nCalvet ha apostat per potenciar els parcs fotovoltaics, perquè l'energia solar "es pot repartir molt més", per evitar la concentració de parcs que comporta l'eòlica, com considera que passa a la Terra Alta (Tarragona); aquesta és una zona amb fortes ràfegues de vent, condició necessària per instal·lar parcs eòlics, ha destacat el conseller.\nQuan li han preguntat per les crítiques del territori a aquestes infraestructures, ha defensat que és prioritari desenvolupar les renovables perquè "cada placa i cada molí" que es col·loca perjudica el paisatge, la biodiversitat i l'agricultura, i ha recordat que el criteri paisatgístic és un dels quals es valora quan es decideix on se situen els parcs.\nPel que fa a la línia d'alta tensió per transportar energia entre Maials (Lleida) i Rubí (Barcelona), ha assegurat que l'alternativa és portar-la des de França amb línies de "tensió més alta", la qual cosa considera que va en contra de la sobirania energètica.\nTERRA ALTA I XARXA PER LA SOBIRANIA ENERGÈTICA\nEn declaracions a TV3 durant l'entrevista, la presidenta del Consell de la Terra Alta, Neus Sanromà, ha recordat que els municipis de la comarca reivindiquen un model energètic de proximitat --que produeix l'energia on es consumeix-- en comptes de grans parcs que "no faciliten" el desenvolupament del turisme rural i la producció vinícola al territori, entre d'altres.\nHa criticat que les grans empreses saben que el preu de les parcel·les a la Terra Alta no és el de l'àrea metropolitana, en les seves paraules, i ho aprofiten: "És un desgast importantíssim de cara a territoris petits com la nostra comarca".\nDe la seva banda, la portaveu de la Xarxa per la Sobirania Energètica, Lourdes Berdié, ha reclamat que les autoritats garanteixin que les noves energies permetin generar "comunitats resilients" i estudiïn quina quantitat d'energia cal per, si és possible, produir menys.


Què passa aquest cap de setmana? Del 10 al 12 de juny\nPublished in Junio 10, 2022\nComencen les vacances i augmenta la competició territorial! A més aquest cap de setmana comptarem amb un CSN4* en el RCPB que compta amb més de 140 inscrits.\nLes instal·lacions olímpiques del Real Club de Polo de Barcelona tornaran a omplir-se amb la disputa del primer dels dos concursos nacionals que es desenvoluparan de manera consecutiva en el club barceloní. Es tracta en aquesta ocasió d'un CSN4* que ja té confirmada la participació de més de dos-cents vuitanta binomis entre ells Alejandro Entrecanales, Blai Capdevila, Gonzalo d'Almeida, Blanca Gil, Daniel Martínez Ricart, Virginia Graells, Jesús Torres, Laura Roquet o Elisabeth Goyoaga.\nA les instal·lacions de la Hípica La Foixarda, han programat dos concursos de Doma, un CDT0* amb proves de promoció des de AP Prèvia fins a Reprise 3 i un CDT1* amb proves de Benjamins fins a nivell San Jorge, incloent proves de Cavalls Joves de 4, 5, 6 i 7 anys.\nEl jurat de camp estarà presidit per Dominique Grillot Viu acompanyada com a vocal de Eulalia Layunta. Les funcions de delegada federativa aniran a càrrec de Carles Cid.\nA EquipVidreres es celebrarà un doble concurso, CDT0* i CDT1* també puntuable per la Lliga Aceegi, que comptarà amb Meritxell Agramunt com presidenta del jurat amb les vocals Meritxell Pontes i Socorro Blas\nAl Club Hípic La Vinya es celebrarà la final de Lliga de TREC per el més petits, amb categories per Benjamins, Alevins i Infantils.\nCowboys de la Selva ha organitzat una sortida per tot el cap de setmana per la Vall de Nuria (Ripollès)\nAMAC començarà avui divendres una sortida per el Vall del Tenes i Parc natural de Galecs.


«No tornis mai rés» – Caracters\n«No tornis mai rés»\nPàgina inicial/«No tornis mai rés»\nAutoria: Anna Świrszcyńska\nTítol: El llapis amb què escric.\nSelecció, traducció, estudi i notes de Josep-A. Ysern\nEditorial: Edicions 96,\n«La bombeta lluïa, alta, al sostre, al costat del ganxo del qual s’havia penjat l’anterior llogater.» Vaig llegir Anna Swir en la traducció de Josep-A. Ysern en una sola nit d’hivern, en una d’aquelles solituds inhabituals que provoquen esglai. Hi ha silencis que espanten perquè sabem del cert que començarà un tu a tu sense concessions, sense testimonis. Hi ha silencis en els quals res no distreu la imatge nítida de les pors més íntimes i les misèries pròpies.\nLa lucidesa és un espai fred i mut; no admet ni explicacions ni atenuants, sinó només imatges precises i, potser, sensacions epidèrmiques, tàctils. El cos i la ment semblen llavors units en una pell hipersensible. El món ja no es pot pensar, sinó només sentir i prou. Aquesta mena de serenor és devastadora. És molt difícil aguantar la mirada quan ja no brilla el reflex de cap mirall i ens comencem a endinsar a la regió més inabastable i protegida de la ment. Les paraules deixen de fer la seva funció habitual de velar l’experiència i fer-la més generalitzable, més dòcil i més acceptable. En la lucidesa plena, els mots esdevenen fets singulars. Són allò i prou. Sentim pura emoció i pur esglai perquè no és possible trobar cap recer en l’experiència d’algú altre. No existeix cap distància, tot es torna present.\nEs tracta de la consciència que tot allò que ja hagi estat viscut per algú altre haurà de ser viscut en directe des del nostre propi singular. Per comprendre el pes de cadascuna de les paraules, caldrà travessar aquests deserts desoladors, afrontar el pànic de viure, la incertesa.\nLa frase inicial del poeta, per això, no és una descripció d’una infantesa mísera en el taller del pare pintor vulgarment pobre on ella, la petita Anna, va descobrir que existeix la mort per desesperació. El que constata la poeta de ben jove és que a causa de la seva sensibilitat, li caldrà viure sempre al caire de l’abisme. Per això converteix les seguretats en espais exposats i els amors apassionats en el desig de la solitud més pura i desinfectant. Cap ideologia s’hi acosta realment, als seus compromisos tan ferms. La poesia d’Anna Swir és una ferida sempre oberta, una pregunta constant i incisiva.\nCzesław Miłosz, a «Tot traduint Anna Świrszyńska en una illa del Carib» (A la vora del riu, 1994), avisa que la poeta insisteix a parlar de tot allò —del dit gros del peu, de la vulva o dels budells— que els estetes exquisits ignoren amb vehemència. S’esvairan l’amor i la mort, el patiment més atroç i la felicitat més rodona. La poeta s’eleva subtilment cap a una Veritat de la qual ens hauríem de poder fiar, estable, potser eterna. No fuig davant de la realitat, sinó que l’estima sobre mesura, amb totes les seves imperfeccions, perquè confia poder transcendir la pròpia circumstància. Vol ser només un cos, capaç d’alliberar-se del dictat del jo.\nVaig llegir-la en una antiga casa colonial, a més de dos mil metres d’altitud sobre el nivell del mar, en un dels pobles pintorescos de l’altiplà càrstic de Chiapas. Crepitava el foc en la llar oberta, un foc que havia encès jo mateixa i que necessitava anar alimentant perquè no s’apagués abans d’hora. «No vinguis mai més», llegia en un poema seu del 1972, «avui de nit dormiré tota sola / als llençols de la puresa». La poeta ens diu que cal renunciar a l’amor carnal, fàcil i satisfactori, per obligar-se a «conversar en silenci i amb severitat» amb el món sencer. Per què?\nDesprés de dies de reunions amb escriptors i activistes d’una desena de llengües maies, i dels zoques, que són un poble encara més antic a la regió, em va colpir la frase lapidària que Tatarkiewicz va incloure al seu llibre De la felicitat (2015). Recordant els anys d’ocupació, explica que un oficial alemany li va arrencar el manuscrit inacabat de les mans i el va tirar a la claveguera dient: «Es gibt keine polnische Kultur mehr»; ja no n’hi ha, de cultura polonesa. És un gest d’un menyspreu i d’una insensatesa que resumeix de manera estremidora com es pot denigrar el llegat de qualsevol poble, qualsevol esforç de bellesa, de bondat, de superació.\nSwir es fa eco d’aquesta anècdota en el seu poema i diu que l’oficial de l’exèrcit d’ocupació tocava Chopin «colpejant una sola tecla». Enmig de l’amable i silenciosa nit mexicana, entenc llavors el que ja havia apuntat Miłosz —sempre tan irònic— en una illa caribenya (sic!). L’Europa central ens l’emportem posada, anem on anem.\nTot el que fem i el que som hauria de tenir el propòsit ferm d’evitar que la complexitat de l’art i la creativitat humanes es converteixin en el so estrident de la violència. Una cambra càlida i la crepitació del foc no ens protegeixen de res si no hi deixem entrar els «pensaments humans / i assumptes humans». El gran engany de la cultura occidental és, tanmateix, aquest. Pensar que la petita felicitat d’una parella que sap estimar-se pot redimir-nos de cap responsabilitat. I no.\npublicationsch2021-03-30T11:18:09+00:0014 de desembre de 2020|Categories: Poesia, Ressenyes|Tags: Simona Škrabec|\nComparteix aquest article. Tria la teua plataforma


Amor i drama rural al Pirineu – Les Rades Grises\n23 de Juny de 2020 28 d'Octubre de 2020\nCanto jo i la muntanya balla, d’Irene Solà. Llibres Anagrama, 2019. 191 pàg.\n“I les persones som bèsties i a vegades ens oblidem de tot, que som bestioles també”\nCanto jo i la muntanya balla és una delicadesa que demostra la bona salut de la literatura feta en llengua catalana. És només el tercer llibre d’Irene Solà (Malla, 1990), una escriptora jove que aquest estiu farà 30 anys i que compta amb premis cada títol que publica. El seu debut poètic Bèstia (Galerada, 2012) va guanyar el Premi de Poesia Amadeu Oller; Els dics (L’Altra Editorial, 2018), la seva primera novel·la, va obtenir el Premi Documenta. I amb aquest Canto jo i la muntanya balla en suma ja tres més: el Premi Llibres Anagrama de Novel·la, el Punt de Llibre de Núvol i el Cálamo Otra Mirada.\nSolà signa una obra polifònica de múltiples capes que es pot llegir com un drama rural. Una història de personatges que viuen en masies aïllades al Pirineu, en una àrea entre Camprodon i Prats de Molló, i que arrenca cap al 1970. Dit això, el lector es pot preguntar per què aquesta narració té cabuda en un web de literatura fantàstica? Doncs vet aquí la màgia. Allò fantàstic i sobrenatural sovint s’amaga de manera puntual o matisada en múltiples històries, les recorre transversalment. I les etiquetes sovint fan més mal que bé, perquè les fronteres dels gèneres han de ser flexibles i permeables.\nEn el primer capítol ens parla la tempesta, que causa la primera mort d’aquest relat ple d’amor i de dolor. Aquests núvols negres són un més dels personatges que habiten aquest territori, i hi deixen un rastre devastador. L’escriptora en certa manera humanitza molts dels elements d’aquest microcosmos i els fa parlar com a protagonistes, cadascun amb el seu propi punt de vista de les coses. Així ens trobem animals com els cabirols, els ossos, o una gossa, vegetals com els bolets, i la seva perspectiva ens obliga a rellegir per aprofundir i entendre millor, perquè l’òptica de l’home no és l’única. Però també hi ha bruixes −o dones sàvies− assassinades en temps remots, dones d’aigua que viuen els boscos, fantasmes que no volen abandonar la seva llar física, poetes difunts, veïnes amb habilitats com a mèdium… Cadascun d’aquests personatges té un paper rellevant en l’evolució de les vides humanes que poblen la zona, en un puzle que progressivament va encaixant peça per peça amb una prosa que flueix, volant com una papallona, esmolada com un dard, i t’embolcalla fins al final. Irene Solà escriu de meravella, i aquest do l’ha sabut esprémer en un llibre preciós i colpidor a la vegada.\nEn aquesta mirada a un món tan petit, però ple de vida, l’autora reivindica en certa manera la vida de poble −que és el seu origen, tot i que ella de seguida va voler sortir a conèixer món− on les històries poden ser tan punyents. Fa tot de referències al passat tràgic de la Guerra Civil, a la retirada dels soldats republicans per aquelles muntanyes del Ripollès en què l’herba i les lleres dels rius han enterrat multitud de bales i restes d’armament que els fugitius abandonaven o perdien pel camí. També hi és present la mitologia dels Pirineus i la rondallística inspirada en les Muntanyes maleïdes de Pep Coll; i, és clar, la poesia, d’on sorgeix el títol del llibre. Solà deixa en evidència els pixapins que no saben veure la profunditat i la tragèdia que amaga tot allò que el turista veu bucòlic i instagramable. I encara dedica un capítol central a la força grandiosa del planeta, la Terra, que es mou i es transforma i enfonsa mars i muntanyes, fent palesa la petitesa de tots els éssers que la poblem.\nSi aquest estiu aneu al Pirineu, emporteu-vos aquest llibre a la motxilla. No tornareu igual. Després del confinament i enmig d’una pandèmia descontrolada, amb la sensació de molts de viure amuntegats, aquesta història ens pot ajudar a connectar-nos amb allò que és essencial, i a mirar amb uns altres ulls tot el que trepitgem i ens envolta.\nPublicat a Català, Fantasia, Mitologia, Novel·laEtiquetat Anagrama, Canto jo i la muntanya balla, Irene SolàDeixa un comentari\n← Un idioma femení\nContes llunàtics →


Detecten contaminació radioactiva fora de la central nuclear de Cofrents – El Mirador Valencià\nDetecten contaminació radioactiva fora de la central nuclear de Cofrents\nPublicat el Juliol 6, 2008 Juliol 7, 2008 per Joan Sanchis\nL’organització ecologista Greenpeace ha denunciat avui la troballa de terra contaminada en les instal·lacions de la central nuclear de Cofrents, situada en l’interior de la província de València.\nConcretament, ha estat trobat en l’exterior de la zona radiològica, el que, segons Greenpeace, és una mostra més de la “falta de fiabilitat del parc nuclear espanyol”.\nEl Consell de Seguretat Nuclear (CSN) va publicar ahir en la seva web com succés notificable aquesta detecció. L’enunciat textual del CSN respecte al succés és el següent: “Detectat material radioactiu dintre de l’emplaçament, fora de la zona radiològica, que ha requerit reclasificación zonal per contaminació. El titular ha recollit i segregat la terra afectada, que ocupa un volum d’uns 300 litres i ha procedit a la neteja de la zona”.\nGreenpeace ha exigit al CSN “que done a conèixer els motius de la fallada, la destinació d’aquesta terra radioactiva recollida, si s’han produït abocaments líquids, sòlids o emissions gasoses de radioactividad al medi ambient i la composició i la quantitat de material radioactiu trobat i potencialment alliberat a l’exterior”.\nSegueix llegint a 20minutos.es\n← Puchades fa marxa enrere amb l’obligació d’escriure en castellà per als constructors\nLa Generalitat actuará contra “l’ofensiva laica” del PSOE →


Dijous es va fer la presentació de les firmes dels ciutadans i les ciutadanes: el tret de sortida per a l’Audiència pública sobre les obres del TAV | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\ndimarts, 15 octubre de 2019 | 3a Època | Edició núm. 14.135 | Pla de Ter (Gironès)\n: : Metròpoli > Girona | 23·12·2010\nDijous es va fer la presentació de les firmes dels ciutadans i les ciutadanes: el tret de sortida per a l’Audiència pública sobre les obres del TAV\nDijous -23 des.- a l’1 del migdia, algunes de les entitats dinamitzadores (Associacions de Veïns de Sant Narcís , Devesa·Güell, Santa Eugènia; Plataforma TAV Gi; Federació d’Associacions de Veïns de Girona; Candidatura d’Unitat Popular (CUP); Casal Independentista El Forn; Centre Social La Màquia; Fundació SER.GI; Mosqueig Col·lectiu; Mou-te en Bici …) de l’Audiència pública sobre les obres del Tren d’Alta Velocitat (TAV) a Girona varen entrar les més de 1.000 firmes recollides a la ciutat al registre municipal de l’Ajuntament de Girona.\nTot seguit, els portaveus de la iniciativa van fer declaracions a la mateixa plaça del Vi. Hi varen explicar els principals objectius de l’Audiència pública i van emplaçar l’Ajuntament a convocar-la (segons dicta la normativa) el més aviat possible.\nPonència que les ciutadanes i ciutadans sol·licitants presentaran a l’Audiència pública\nUs convidem a debatre, treballar, desenvolupar i millorar els punts que proposem en vuit fòrums d’aquest grup al facebook o bé a través del blog creat per promoure aquesta campanya: audiencia-publica-tav.blogspot.com\nConsiderem que els àmbits que afecten les obres del TAV i que han estat més desatesos durant el temps que fa que duren les obres són les compensacions i indemnitzacions; els problemes del comerç afectat; la qualitat de vida (pols, brutícia, sorolls) de les veïnes i veïns; la informació i la comunicació (terminis, modificacions, afectacions, etc.); la manca de clarificació del projecte del tren convencional; els aspectes relacionats amb la mobilitat; la qüestió ambiental (terra, abocaments, etc.) i la participació ciutadana.\nCreiem que aquests són els principals temes que cal tractar en aquesta Audiència pública, i pensem que l’Ajuntament ha donar explicacions a les preguntes que fem avui tant les entitats com les ciutadanes i ciutadans participants relacionades a aquestes temàtiques.\nIgualment, volem fer una sèrie de propostes, que caldrà concretar i desenvolupar en el futur, vinculades a tots aquests àmbits, amb la intenció que permetin redreçar la situació i guiar la gestió de l’Ajuntament de Girona amb relació a aquest projecte a partir d’ara. Són les següents:\n1. Gestionar amb l’Estat l’establiment de mesures compensatòries i indemnitzacions per a particulars i comerciants afectats. Crear un servei específic per atendre aquests casos, i informar, facilitar i promoure el tràmit d’aquestes mesures.\n2. Impulsar una Pla de dinamització comercial i de serveis als barris afectats, per tal de donar resposta a les problemàtiques específiques que tenen els comerciants d’aquests barris com a conseqüència de les obres.\n3. Exigir el compliment dels terminis, horaris i límits sonors acordats i permesos, tant pel que fa a les obres del TAV com del tren convencional, incloent la imposició de sancions i les mesures que siguin necessàries per tal de garantir-ho. També, garantir una millora de la neteja i el manteniment del mobiliari públic a les zones afectades.\n4. Garantir el dret d’informació ciutadana amb relació al projecte i l’evolució de les obres, amb l’establiment dels canals de comunicació adequats i la millora de la transparència en la gestió. En aquest sentit, complir els compromisos fixats inicialment, com la creació d’espais d’informació als centres cívics, la informació puntual per via web i bústia o el programa periòdic a TVGi, entre d’altres.\n5. Clarificar el projecte d’urbanització de les zones afectades (TAV i tren convencional), a partir d’un procés de participació ciutadana.\n6. Aprovar un Pla especial de mobilitat que prevegi les afectacions i minimitzi l’impacte negatiu de les obres, tant pel que fa a la circulació com als aparcaments. També, tenir en compte la perspectiva de l’accessibilitat i les barreres arquitectòniques, així com l’adequació de les zones afectades al pas de bicicletes.\n7. Establir les mesures necessàries perquè en tots els aspectes que fan referència a la qüestió ambiental, com ho poden ser l’abocament de les terres extretes en motiu de les obres, es minimitzi l’impacte sobre el territori i es tinguin en compte les normatives vigents.\n8. Crear una comissió de control i seguiment, formada per tècnics, membres dels grups municipals, representants d’entitats i ciutadans a títol individual, que segueixi periòdicament l’evolució de les obres i el compliment d’aquests compromisos.\n:: Retalls de premsa divendres 24 des.\nForcen l’Ajuntament de Girona a convocar una Audiència pública sobre el TAV. Diverses entitats reuneixen 1.072 firmes i utilitzen el reglament de «participança» perquè el govern s’expliqui\nDIARI DE GIRONA > Diverses entitats (entre les quals la CUP i les Associacions de Veïns de Sant Narcís , Santa Eugènia i la Devesa·Güell, la Plataforma TAV Girona i la Federació d’Associacions de Veïns de Girona) van entrar ahir -23 des.- per registre 1.027 firmes per reclamar que l’Ajuntament convoqui una Audiència pública sobre les obres del TAV. Es tracta d’una eina inclosa al reglament de participança que es pot activar amb 1% de les signatures dels empadronats majors de setze anys. Això són unes 800 signatures.\nAquesta Audiència pública serveix perquè l’Ajuntament expliqui als ciutadans en una reunió oberta diferents punts que els signants han detallat. En aquesta ocasió, els impulsors volen partir de la base de vuit eixos i han indicat que aquesta reunió informativa amb explicacions i preguntes de la ciutadania s’hauria de fer el 20 de gener a les vuit del vespre a l’Auditori.\nL’alcaldessa, Anna Pagans, va assegurar ahir que no tindrà cap inconvenient en convocar l’Audiència pública si realment tot el procés és correcte. El regidor de Relacions Ciutadanes, Miquel Poch, fins i tot es va mostrar satisfet que els gironins hagin decidit fer “seu” el reglament i va recollir les firmes del registre només d’entrar.\nJosep Jovani, membre de la CUP i un dels impulsors de la recollida de firmes, va explicar que els eixos giraran entorn a les indemnitzacions que han de rebre els veïns i comerços, mesures ambientals, control de soroll i pols, la creació d’una comissió de control de les obres del TAV, un Pla especial de mobilitat a la zona afectada i més informació als ciutadans ubicada en centres cívics i a la web municipal, així com la creació d’un programa a Televisió de Girona. A més voldrien que l’Audiència es retransmetés en directe per internet.\nEl president de l’AV Sant Narcís i també impulsor de la campanya, Martí Carreras, va lamentar que la web municipal ja no informi sobre el TAV i va anunciar la creació d’un grup al facebook i la dinamització del bloc audiencia-publica-tav.blogspot.com, on volen que els veïns aportin idees. [Tapi Carreras · Diari de Girona]\nMil firmes per a l’Audiència pública del TAV a Girona. Diverses entitats ciutadanes i la CUP van entrar al registre 1.072 signatures aprofitant el reglament de participança. Proposen que la sessió es faci el 20 de gener a l’Auditori\nEL PUNT > Les entitats impulsores d’una Audiència pública sobre el TAV a Girona van entregar ahir -23 des.- al matí un total de 1.072 firmes per obligar l’equip de govern a convocar aquesta figura de participació ciutadana que es recull en el reglament de participança. El reglament marca que cal recollir el suport d’un 1% de la població major de 16 anys. Un dels portaveus de les entitats impulsores, Josep Jovani, garanteix que el miler llarg de firmes serà suficient, ja que es calcula que per complir la norma es necessiten una mica més de vuit-centes firmes.\nLes Associacions de Veïns de la Devesa·Güell, Sant Narcís i Santa Eugènia ; Mou-te en Bici; la CUP; la Federació d’Assoc. de Veïns de Girona, i la Plataforma del TAV –impulsores de la iniciativa– assenyalen en l’escrit que van entrar al consistori que l’Audiència pública es convoqui el dia 20 de gener a les 8 del vespre. “Posem aquesta data, perquè entenem que Pagans ha de deixar lligat aquest tema abans de les eleccions”, assenyala Jovani.\nUna de les peticions bàsiques que fan és que l’Audiència serveixi per obtenir informació sobre aquesta gran obra, així com que es parli de les indemnitzacions a veïns i comerciants, la necessitat d’un Pla especial de mobilitat i la clarificació del projecte d’enderroc del viaducte. Aquestes associacions volen que sigui molt participatiu i han creat el bloc audiencia-publica-tav.blogspot.com perquè tothom qui vulgui hi faci les seves aportacions i participi activament en l’Audiència. Critiquen l’actitud de l’Ajuntament que “tapa les vergonyes d’Adif, en comptes de defensar els ciutadans”. [Dani Vilà · El Punt]\n> La Mancomunitat Santa Eugènia·Can Gibert penja els crespons de gener al parc Central\n> … i amb aquest en van vuit, a Sant Narcís\n> Sr. Alcalde: ja no tenim Parc Central, sense cap acord ha talat àlbers, pollancres, pins...\n> «Cau» la tanca de la plaça d'Europa\n> La reurbanització del carrer Bisbe Sivilla del barri de Sant Narcís finalitzarà en sis mesos\n> Girona planteja que Adif pagui la reposició del Parc Central: hi inclou la retirada del finger i obres als c. Oviedo, Sivilla i la pl. Montserrat\n> TAV: «Terrorisme» a Girona?


53. Propostes de millora en un institut amb resistència al canvi a través d’un pla estratègic\n52. Expedient disciplinari a un professor i reacció corporativa d’un sector de l’equip docent\n51. Disseny i desenvolupament del pla de convivència\nAnterior 1 2 3 4 5 … 19 20 Següent\n55. L’aula competent\nEl cas presenta una manera d’abordar la diversitat a una aula de Primària, d’augmentar la participació de tot l’alumnat i d’incrementar la motivació intrínseca que condueixi a un major treball a l’aula.\nEns trobem a una escola pública catalana del Vallès d’una població força gran i amb un nivell socioeducatiu i econòmic de les famílies mig-baix, de les quals el 30% són immigrants. És una escola de doble línia en la que domina una visió tradicional del procés d’ensenyament-aprenentatge. A la classe de tercer de primària bona part de l’alumnat no està gens atent ni motivat pel treball d’aula, es mostren molts dispersos, immadurs i només pensen en treballar poc i en jugar. A més, costa que estiguin com cal en una classe (evitar picabaralles, passar-se notetes, respectar les indicacions del professorat sense gaire demora, interrupcions…).\nComença un nou curs escolar amb una tutora nova. És una classe amb molta diversitat tant pel que fa a dificultats d’aprenentatge, ritmes i comportament.\nA banda de l’alumnat que arrossega baixa autoestima lligada en part a les seves dificultats acadèmiques (el curs anterior els treien de reforç fora de l’aula tres cops per setmana i alguns els feia sentir malament aquesta situació), ens trobem amb un altre % amb poca maduració i per tant molt poca responsabilitat, s’aixequen quan volen de classe o solucionen els seus conflictes del dia a dia de manera no assertiva.\nPer un altre cantó, trobem problemes de relacions que s’arrosseguen d’altres cursos, especialment entre 4 nens i nenes, però a més, es van donar situacions en les quals l’alumnat que ostentava el lideratge social de l’aula va provocar temporades d’un cert rebuig per d’altres.\nAlhora comptem amb alguns alumnes amb força timidesa, fet que els impedeix el seu complet desenvolupament a l’aula: relació amb companys/es, participació… No obstant això, en general és una classe molt poc participativa.\nUna part important de l’alumnat, incloent l’acadèmicament més potent, manifesta sovint el seu desig de treballar poc, pregunten sovint quan s’acaba la feina. Fins i tot algú té un pobre rendiment en relació amb les seves capacitats per falta de motivació per les tasques escolars.\nPer començar es va procedir a recordar el valor de les normes d’aula i a construir de manera conjunta, tutora i classe, les que consideraven que eren necessàries pel bon funcionament de la classe, resumides en treballar i conviure bé.\nEs va organitzar la classe amb grups de treball cooperatius amb dos càrrecs (responsable del grup i del material) a cada grup (4 o 5 nens i nenes), per tal d’implicar-los de manera intensa en el funcionament de la classe. Els càrrecs es rotaven cada setmana (tothom els feia) però abans de canviar-los cada alumne s’havia d’autoavaluar oralment i la resta del seu grup havia de valorar com havia fet la feina. Per facilitar la convivència de tota la classe, quan tothom havia fet els dos càrrecs als grups de treball es canviaven de lloc.\nTambé des de l’inici es va introduir la flexibilitat en el ritme de treball, explicant el mínim necessari perquè l’alumnat fos el màxim el protagonista i a treballar cadascú al seu ritme però en equip per resoldre els dubtes, permetent així a la mestra una intervenció més propera amb tot l’alumnat, especialment els que necessiten més, i mediar en els conflictes. Alhora, les tres hores de reforç amb que comptava la classe es van fer dins de l’aula.\nPassades tres setmanes, un cop els grups de treball funcionaven prou bé i s’havien corregit en part aspectes que dificultaven el funcionament de les classes, a tutoria se’ls va plantejar la possibilitat de treballar fent racons, per començar només a l’àrea de matemàtiques per tal d’incrementar la seva motivació intrínseca, productivitat, implicació i amb la diversificació d’activitats arribar més i millor a tot l’alumnat. Se’ls explica que a banda de les activitats més habituals farien jocs i activitats més manipulatives. La seva primera reacció va ser de rebuig, veient que haurien de treballar massa ja que implicava fer més feina de l’habitual, i tot i que una part de l’alumat volia es va postposar la idea per més endavant.\nPassats uns dies més, se’ls torna a preguntar si volen provar els racons, i aquest cop sí és un desig majoritari. Ràpidament veuen que els agrada la dinàmica, malgrat les dificultats inicials de tenir tanta autonomia i responsabilitat, ben aviat els resultats són prou bons a nivell d’implicació, treball, motivació…\nDurant tot el procés, a banda de la coordinació i seguiment tutorial amb la resta d’especialistes que tenia l’alumnat, va ser necessària la col·laboració de les famílies per reconduir els aspectes conductuals més destacats, per la qual cosa des de la tutoria es va intensificar la comunicació amb elles per anar treballant de manera conjunta.\nPassat un parell de mesos es pot detectar que l’alumnat cada cop és més motivat, autònom i responsable, tant pel que fa al seu comportament com a l’hora de treballar. S’han anat resolent, encara no del tot, els antics problemes de relació perquè la tutora els ha assegut junts i ha estat mediant en el dia a dia. Alhora, amb diferent mesura, l’alumnat més tímid ha fet una progressió molt gran i la classe en general té una predisposició molt més positiva envers el treball.\nContext Aula de tercer d’Educació Primària d’una escola catalana\nParticipants Tutora, grup classe, equip docent i famílies.\nDesenvolupament •\tAugment de la participació de l’alumnat a classe per millorar el clima d’aula i aspectes personals.\n•\tAcció tutorial per mediar en els conflictes de l’alumnat i el seu comportament.\n•\tCoordinació equip docent i famílies.\n•\tTreball amb ritme flexible en equips de treball que s’ofereixen suport mutu tan pel que fa a aprenentatge com a comportament.\n•\tIncrement de la motivació intrínseca amb major protagonisme de l’alumnat i racons.\nDuració Dos mesos\nPublicat el març, 2017 gener, 2018 Autor Categories Acció, Àmbit, Aula, Gestió d'aula, Nivell educatiu, PrimàriaEtiquetes Diversitat, Gestió d'aula, Metodologia, Motivació, TutoriaDeixa un comentari a 55. L’aula competent\nLa convivència escolar és una de les variables més importants en l’educació secundària obligatòria (ESO) que no només comporta una gran dedicació per part de tots els membres de la comunitat educativa, sinó que és un dels eixos estratègics del centre per a l’èxit escolar, i que fa necessari plantejar-se el disseny i desenvolupament d’un Pla de Convivència.\nEs tracta d’un centre escolar d’ESO ubicat en un municipi del Gran Bilbao d’uns 24.000 habitants. La població està majoritàriament constituïda per la segona o tercera generació d’immigració de la resta de l’estat. Les famílies, majoritàriament, treballen en la indústria i en serveis. El nivell socioeconòmic de les mateixes és mitjà baix i la seva llengua vehicular és el castellà en més del 90% dels estudiants, amb un 10% que parla euskara.\nEl centre escolar té 232 alumnes que es troben distribuïts en tres grups en 1r i 2n de l’ESO i en dos grups ordinaris i un de diversificació a 3r i 4t. El nombre de professors i professores és de 31, dels quals 25 compten amb plaça definitiva.\nEntre els principis, valors i senyals d’identitat que es recullen en el Projecte Educatiu del Centre cal destacar els de pluralitat, inclusió, compensació, plurilingüisme, coeducació, equitat, tolerància, respecte, participació, vinculació, responsabilitat i laïcitat. A més, alguns dels projectes que es desenvolupen són: Agenda 21, Normalització Lingüística, Animació lectora, PREE (Programa de Reforç Educatiu Específic), Programa de millora de l’aprenentatge i rendiment mitjançant la Diversificació Curricular, Bidelagun (Abans PROA), Convivència, TIC (Sare-Hezkuntza), HAUSPOA.\nEn el curs 2011-12 els problemes de convivència eren habituals en l’esdevenir diari. El nostre centre havia passat de ser centre concertat a públic uns anys abans i això va portar a un gradual canvi de tipologia de l’alumnat. El nivell socioeconòmic va passar de ser mitjà alt a mitjà baix i amb això van canviar els interessos de l’alumnat. El professorat, però, va seguir donant les mateixes respostes i això no va funcionar en el nou context. Les queixes de la comunitat escolar no tenien fi. Hi havia normes però la disparitat de criteris a l’hora d’aplicar-les generava més conflictes. L’alumnat no se sentia part del centre i el professorat sentia un alt grau de malestar.\nDavant d’això es planteja a nivell de comunitat fer un Pla de Convivència per a tractar de donar una resposta positiva a aquesta situació. Per a això es crea una comissió formada per: director, cap d’estudis, orientadora, 1 professor, 1 professora, 3 pares / mares de l’OMR, encarregat del menjador i 1 representant de l’alumnat per cada nivell. L’esmentada comissió, bàsicament, es va dedicar primer a reflexionar sobre el que estava passant i més tard va elaborar els esborranys de diferents propostes per ser aprovades per la comunitat escolar a nivell de claustre, representants de famílies en l’OMR i Junta Directiva de l’AMPA i la comissió de representants de l’alumnat.\nLa primera proposta que fa aquesta comissió és la definició de convivència amb la qual es tracta de donar resposta a tots els interrogants i preocupacions que s’havien plantejat a nivell de centre. Per a la comissió era molt important partir d’una única definició consensuada per després anar desenvolupant les diferents propostes d’acord amb la mateixa. I així va quedar la nostra definició un cop aprovada per tota la comunitat:\nLa convivència del Centre es basa en valors com la comunicació, el respecte, l’empatia, l’agraïment, el compromís, la confiança, la col·laboració, la solidaritat i el diàleg entre els components de la comunitat educativa que ens movem en aquest espai. Així, és fonamental que tots / es siguem valorats i construir el projecte educatiu comú, impulsant el sentit de pertinença de tots els membres de la comunitat educativa. Volem que els conflictes, basant-nos en la reflexió, la presa de consciència i el diàleg, siguin una oportunitat per canviar. En aquest context, es decidiran les normes amb la major participació i consens possibles.\nUna vegada acordada la nostra definició, la comissió va proposar els següents vuit objectius de millora que van ser ratificats per la comunitat escolar:\nConèixer la normativa establerta i unificació dels criteris per a la seva aplicació.\nOrganitzar activitats formatives sobre la convivència, resolució de conflictes i educació emocional, per a tots els membres de la comunitat educativa.\nCrear un servei extern i intern de consultoria i ajuda per als membres de la comunitat educativa.\nImplementar un Pla d’acollida per a l’alumnat nou.\nIniciar un Pla d’acollida per al professorat nou.\nFacilitar que l’alumnat se senti part activa de la vida escolar.\nIntroduir en el pla de tutoria l’educació emocional.\nApropar els interessos de l’alumnat a nivell curricular.\nAmb posteritat, en el pla anual del centre de cada curs, s’han anat establint les diferents activitats per a la consecució d’aquests objectius. A continuació es detallen algunes activitats tipus que s’estan duent a terme actualment:\nConeixement de la normativa establerta i unificació dels criteris per a la seva aplicació.\n– Treballar amb l’alumnat el decret de drets i deures, i el protocol d’aplicació que se seguirà en el centre, durant dues sessions de tutoria al mes de setembre. Així mateix, es revisen algunes normes internes que han estat acordades amb participació de l’alumnat.\n– Treballar per equips de professorat de nivell tota la normativa interna i externa, i unificar els criteris d’aplicació, dedicant mitja jornada durant els dies de setembre previs a l’arribada de l’alumnat.\n– Abordar en les reunions amb les famílies, a començament de curs, algun aspecte normatiu acompanyat dels diferents punts a seguir en cas d’algun conflicte o malestar.\nOrganització d’activitats formatives sobre la convivència, resolució de conflictes i educació emocional, per a tots els membres de la comunitat educativa.\n– Incloure una activitat formativa relacionada amb la resolució de conflictes i / o educació emocional dins del pla de formació del professorat. Aquesta activitat es desenvolupa durant els primers dies de setembre abans de l’arribada de l’alumnat.\n– Organitzar una sessió de treball sobre resolució de conflictes per al col·lectiu laboral no docent.\n– Organitzar tallers sobre resolució de conflictes per a tot l’alumnat dins l’horari lectiu.\n– Organitzar un taller trimestral sobre resolució de conflictes i educació emocional per a les famílies.\nCreació d’un servei extern i intern de consultoria i ajuda per als membres de la comunitat educativa.\n– Crear l’aula de convivència on l’alumnat de manera individual treballarà les seves mancances durant un període de 4/5 sessions, amb l’ajuda d’un mediador.\n– Crear un grup format per alumnat voluntari al qual se’l forma prèviament en resolució i mediació en conflictes.\nImplementació del Pla d’acollida per a l’alumnat nou.\n– Informar les famílies en el període de matriculació per part de la direcció del centre\n– Recollir informació individual sobre l’alumnat per part de l’orientadora.\n– Ensenyar el centre al nou alumnat per part del grup de mediació.\n– Preparar dinàmiques perquè l’alumnat es conegui i es crei grup.\n– Fer una sortida lúdica la primera quinzena de setembre.\nIniciació del Pla d’acollida per al professorat nou.\n– Reunir al professorat nou per part de la direcció del centre, el primer dia de setembre, per explicar el funcionament general del centre.\n– Lliurar un petit dossier de funcionament.\n– Visitar el centre i donar explicacions del funcionament concret per part del / a cap de seminari.\nFacilitació perquè l’alumnat se senti part activa de la vida escolar.\n– Fer la foto oficial de cada classe al començament de curs, per després penjar-les a l’entrada del centre.\n– Treballar, comentar i analitzar trimestralment algun aspecte de la vida escolar amb la comissió de l’alumnat, en la qual estan tots els / les representants de l’alumnat.\n– Potenciar la participació de l’alumnat creant diferents comissions: Agenda 21, Normalització lingüística, Mediació i Representants de l’alumnat.\nIntroducció de l’educació emocional dins del pla de tutoria.\n– Treballar en cada nivell l’Educació Emocional durant 4-5 sessions de tutoria.\nAcostament als interessos de l’alumnat a nivell curricular.\n– Implementar l’ús de les TIC a l’aula.\n– Implementar progressivament el treball per projectes.\n– Implementar progressivament el treball cooperatiu.\nMalgrat el temps transcorregut en l’aplicació d’aquesta experiència (curs 2012-13), considerem que s’ha millorat considerablement la convivència en el centre així com la vinculació de l’alumnat amb el mateix, però seguim pensant que cal mantenir la mateixa línia de treball i no baixar la guàrdia.\nContext Institut públic a Bilbao, País Vasc. Classes de 1r a 4t d’ESO\nAcció Organització i gestió\nParticipants 232 alumnes y 31 professors y professores\nDesenvolupament •\tCreació d'una comissió formada pel director, cap d'estudis, orientadora, professors, pares de família, encarregat de menjador i alumnat.\n•\tAnàlisi de la situació actual del centre i necessitat de desenvolupar un pla d'acció.\n•\tPlantejament de vuit objectius de millora.\n•\tDesenvolupament de diferents activitats per a la consecució d'aquests objectius\nDuració Un curs lectiu\nPublicat el novembre, 2016 març, 2017 Autor Categories Acció, Àmbit, Comunitat educativa, Equip directiu, Nivell educatiu, Organització i gestió, Secundària obligatòriaEtiquetes Comunitat educativa, Convivència, Diversitat, Equip docent, TutoriaDeixa un comentari a 51. Disseny i desenvolupament del pla de convivència\nPublicat el novembre, 2016 febrer, 2017 Autor Categories Acció, Àmbit, Aula, Metodologia, Nivell educatiu, SuperiorEtiquetes Equip docent, Interdisciplinarietat, Treball col·laboratiu, TutoriaDeixa un comentari a 38. Treball en grup col·laboratiu conjunt per a diverses assignatures\nPublicat el maig, 2015 novembre, 2016 Autor Categories Acció, Àmbit, Aula, Gestió d'aula, Nivell educatiu, Secundària obligatòriaEtiquetes Aprenentatge cooperatiu, Diversitat, Motivació, Recursos, TutoriaDeixa un comentari a 26. Aprenentatge cooperatiu: quan l’alumne ensenya\nEl professor i l’equip docent d’un Institut de Secundària Obligatòria (ESO) es veuen en la necessitat de plantejar i treballar en estratègies diferents que permetin la integració d’un alumne magrebí amb un possible trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat (TDAH), en un aula amb problemes de conducta i dificultats d’aprenentatge.\nÉs una població bàsicament industrial, que ha canviat notablement durant els darrers anys, tant pel nombre d’habitants com per la seva procedència: nouvinguts d’altres països i famílies del cinturó d’una gran ciutat que s’han traslladat al poble o la rodalia buscant una qualitat de vida millor. Hi ha una certa reticència, molt subtil, a l’acceptació dels nouvinguts per part dels habitants «de sempre».\nÉs un institut d’educació secundària, saturat d’alumnes en relació amb l’espai disponible: 500 alumnes en quatre línies d’Educació Secundària Obligatòria (ESO) i dos batxillerats. La ràtio és molt alta al primer cicle d’ESO. A primer es fa un grup de reforç de llengua i matemàtiques, on s’agrupa alumnat amb dificultats d’aprenentatge i alumnat amb problemes de conducta.\nHi ha un equip directiu nou, amb il·lusió i predisposició pel treball en equip. La prioritat és que es pugui «fer classe», ja que es venia d’una situació força descontrolada a les aules. S’està elaborant un nou PAT (Pla d’Acció Tutorial) per treballar a les tutories, tot i que no tothom creu que el PAT sigui un document que pugui donar resposta als problemes de comportament i disciplina existents.\nHamza és un noi magrebí que cursa 1r d’ESO al grup C (els grups C i D comparteixen equip docent, no es reuneixen amb l’equip docent dels grups A i B). Aquest noi parla perfectament en català i en castellà, ja que està escolaritzat des de petit, per tant, no ha d’anar a l’aula d’acollida i, per edat, tampoc pot anar a l’aula oberta. Prové d’un centre petit i arriba amb antecedents d’absentisme i problemes de conducta i autocontrol.\nComença el curs i Hamza, que té una gran facilitat de paraula (parla molt de pressa), comença a utilitzar-la per resoldre equívocs que ell mateix provoca, per justificar diverses coses: conflictes amb companys, no portar els deures fets, deixar-se el material, etc. En l’àmbit motriu és extraordinàriament inquiet, no pot seure una estona seguida sense moure’s. Apareix a l’altra banda de l’aula en qüestió de segons. Durant els canvis de classe s’escapa a veure amics més grans de segon cicle, això comporta problemes dintre de l’aula i fora. Sovint té baralles, amaga coses dels altres, etc. Alguns pares dels alumnes potencialment bons comencen a mostrar inquietud per la situació.\nHamza comença a acumular expulsions d’aula i se li obre el primer expedient. Ell es defensa, accepta algunes coses, però és incapaç de controlar el seu comportament.\nNo vol que l’expulsin i novament menteix per veure si pot salvar la situació. Tot plegat va agreujant la situació. Les relacions amb la família són gairebé nul·les, ja que no assisteix a les entrevistes i no contesta al telèfon. El nen no fa absències perquè ve en autobús i es queda al menjador; no té opció de marxar a casa com quan anava a primària.\nL’equip docent es reuneix: davant dels problemes que genera l’alumne, i el grup en general, alguns professors —pocs— manifesten que el saben controlar i que no els ocasiona problemes. D’altres mostren preocupació perquè el control de l’aula es va perdent. En alguns moments es barregen conceptes, ja que aquells que diuen controlar l’aula posen en dubte si la resta té les habilitats necessàries per fer-ho. I, a l’inrevés, aquells que diuen mostrar honestament les seves dificultats posen en dubte si aquest suposat control s’utilitza perquè la seva pràctica educativa no sigui qüestionada.\nEn una reunió posterior, el coordinador pedagògic proposa a l’equip docent canviar el nen de grup —del C al D— i de tutora (és cap al final del primer trimestre). Els motius que justifiquen la proposta són els següents: el grup D sembla més tranquil i tindrà una tutora durant més hores, ja que li farà català, i a més, és psicopedagoga amb experiència amb alumnes difícils (l’anterior era de tecnologia i només el veia dues hores a la setmana dins l’aula). Entre les tutores hi ha acord, i l’equip ho accepta.\nLa tutora es posa a treballar per preparar el grup per al canvi. Intenta que l’acceptin com un company més i que valorin els seus trets positius. Hamza entra en el nou grup amb certa normalitat. S’intenta que faci alguna activitat del pla d’entorn (estudi assistit i esport), però no és possible, perquè com que no és del poble perdria el transport de tornada i la família no el pot recollir en finalitzar les activitats.\nArriben algunes queixes de pares, que es responen amb arguments pedagògics de centre i sota la base d’una escola inclusiva. No tothom ho accepta, preferien que anés a l’altre grup. Alguns membres de l’equip docent no tenen esperances que aquests canvis serveixin per a res. Hi ha suport d’una gran part de l’equip i del coordinador pedagògic.\nS’ha produït l’intercanvi d’informació següent amb l’EAP: se li han passat les proves de trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat (TDAH), i no està clar que sigui hiperactiu.\nTot i així, des de la direcció s’envia el nen a casa després d’una expulsió i es demana a la família que el porti al metge, com a condició perquè torni al centre. La tutora s’assabenta d’això quan ja està preparant una alternativa per al noi.\nA la reunió següent, la tutora presenta una proposta que prèviament ha comentat amb la psicopedagoga del centre, la de l’EAP i el coordinador pedagògic: es tracta d’oferir a l’alumne la possibilitat de sortir de l’aula unes estones al dia, anar a la sala de guàrdia (no és l’ideal, però no hi ha un altre espai), però no com a expulsió, sinó com a espai on ell tindrà un material i temps per calmar-se. L’objectiu, en poques paraules, és oferir a Hamza un espai i unes pautes per a l’autoregulació. Si supera les vegades màximes de sortida diària, aleshores sí que es considerarà expulsió. Aquesta tècnica, anomenada «temps fora» o «time out» s’utilitza per a nens hiperactius.\nAlguns professors consideren que no es pot deixar sortir un nen sense expulsió i amb aquestes condicions, i pregunten d’on surt aquesta «tècnica». Malgrat que s’ha donat informació i bibliografia sobre la tècnica, fins que el coordinador pedagògic no ho explica, no ho accepten. I alguns ho accepten amb cert escepticisme.\nS’aplica el «temps fora» i el noi aconsegueix estar certes estones més tranquil i treballant a l’aula. Tot i així, continua tenint moments i situacions conflictives, que es recondueixen recordant-li el seu compromís i parlant-ne. Ell té la possibilitat de sortir de l’aula, però ha d’identificar el moment en què creua la línia que hi ha entre el control i el caos. Això és difícil i no es pot fer en poc temps, ha de ser un treball a llarg termini.\nLa tutora pateix a les reunions, perquè no es poden esperar resultats a curt termini ni un canvi total en l’actitud del nen. Cal conviure amb aquesta actitud, intentar controlar-la i integrar-la en la dinàmica del grup amb adaptacions. Ho viu com un repte massa personal i sempre es queda amb la sensació de no haver transmès als companys allò que veritablement volia transmetre.\nLa visita al metge dóna com a resultat un diagnòstic TDAH, amb la qual cosa és probable que el nen —com tants d’altres— hagi de prendre medicació. Es planteja la possibilitat que no vagi al centre si no la pren, però es conclou que aquest és un aspecte delicat i no suficient per no acceptar-lo a l’aula. L’equip psicopedagògic accepta els informes externs, tot i que no havien fet un diagnòstic d’hiperactivitat.\nL’acord, que com a equip docent es va prendre (tots aplicaven el «temps fora»), s’aplica de manera irregular, però en general prospera. Hamza es continua sentint «tancat» i necessita moure’s… Al cap d’uns dies comença a faltar, i el centre s’assabenta que la família ha marxat del poble.\nEns queda el dubte de saber com hagués continuat aquest noi l’escolaritat, amb unes o altres adaptacions, de saber com hauria continuat el treball d’aquell equip docent. El que sí és segur és que com que es va posar sobre la taula una sèrie de qüestions, alguna cosa es va moure i alguna cosa va canviar.\nContext Institut saturat d’alumnes (en relació amb l’espai disponible) amb dificultats d’aprenentatge i amb problemes de conducta\nÀmbit Equip educatiu\nParticipants Un noi magrebí, Professorat de 1r d’ESO, Equip psicopedagògic del centre, Coordinador pedagògic, Equip directiu, EAP\nDesenvolupament •\tEscolarització a 1r d’ESO d’un alumne amb possible trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat (TDAH)\n•\tProblemes amb l’alumnat a causa del seu comportament, problemes de gestió de l’aula\n•\tCanvi d’impressions de l’equip docent respecte de la situació del grup: decisió de canviar l’alumne de grup. Proposta de tècnica específica per a l’autoregulació (temps fora de l’aula)\n•\tReaccions diverses davant la proposta. Intervenció del coordinador pedagògic\n•\tImplementació de la tècnica. Informe mèdic\nDuració 1r i 2n trimestre del curs i part del 3r trimestre\nPublicat el novembre, 2013 novembre, 2016 Autor Categories Acció, Àmbit, Atenció a la diversitat, Aula, Equip educatiuEtiquetes Equip docent, Necessitats educatives especials, TutoriaDeixa un comentari a 13. Hiperactivitat


Ecodiari: Alliberades al Trabucador sis tortugues marines que havien estat capturades de forma accidental\nRedacció | Actualitzat el 15/02/2020 a les 10:15h\nEls exemplars havien estat capturats entre el 10 de desembre i el 7 de gener\nEste cap de setmana els tècnics del Centre de Recuperació d’Animals Marins (CRAM) han alliberat a la platja del Trabucador sis tortugues marines. Segons han informat els Agents Rurals, que han participat en l’alliberament, es tracta d’exemplars que havien estat capturats de manera accidental en alta mar entre el 10 de desembre i el 7 de gener i que els Agents Rurals van custodiar a port, gràcies a les gestions fetes amb la confraria de la Ràpita i amb la de Les Cases d'Alcanar. Els animals van ser traslladats al CRAM per a la seua recuperació si necessitaven tractament. Un cop totalment recuperats, este cap de setmana han estat alliberats.\nanimalsCRAMtortugaTrabucadorAgents RuralsLa Ràpita


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: de novembre 2017\nA principis del segle XIX les tropes napoleòniques franceses feien servir un talús de pedra i sorra, conegut com el parapet (que va donar nom a una part del barri) o butte. De la catalanització d'aquest mot francès, amb el qual es designa la petita elevació a la qual han d'apuntar els artillers en les pràctiques de tir, podria derivar la "bota" que dóna nom a l'indret i al barri. Però també podria fer referència a una peça d'artilleria anomenada també "bota", similar a un morter. En un mapa de 1740 la Bota apareix a la zona de pràctiques de tir propera a la Ciutadella militar. Quan a causa de l'urbanització d'aquest espai durant la segona meitat del segle XIX, el camp de tir es trasllada cap a la Riera d'Horta i és probable que n'hereti el nom. Però sovint s'ha passat per alt l'existència d'una masia anomenada la Bota propera al litoral martinenc, que podria ser l'origen d'aquesta denominació.\nL’any 1858 l'exèrcit espanyol va construir-hi un edifici fortificat, popularment anomenat el Castell de les Quatre Torres, que feia les funcions de polvorí i servia per controlar els moviments obrers, molt actius al Poblenou que en aquells anys es començava a industrialitzar. Al principi de la guerra civil els voltants del castell, però sobretot el Parapet, van ser utilitzats com a lloc d'afusellaments de militars sublevats. Després de la victòria de les tropes franquistes, el castell es va transformar en una presó, i fins a l'any 1952 es van afusellar unes 1.700 persones, entre republicans, anarquistes i d'altres perseguits per la dictadura, la meitat dels executats a Catalunya: el 14 de març d'aquest 1952 eren executats els maquis anarquistes Pere Adrover Font, el Iaio; Jordi Pons Argilés; José Pérez Pedrero, Tragapanes; Ginés Urrea Piña, i Santiago Amir Gruañas, el Sheriff.\nEls veïns de les barraques van haver de conviure anys amb els afusellaments, i encara hi ha veïns que recorden els trets a trenc d'alba. En memòria d'aquest fet es construí una placa i es va erigir un monument a la Fraternitat, obra del valencià Miquel Navarro, amb un poema de Màrius Torres al·lusiu a la repressió. Amb les obres del Fòrum de les Cultures el monument ha quedat dins del parc. I el passat mes de febrer de 2019, va ser inaugurat un mural de l'artista Francesc Abat, que ret memòria als 1.700 afusellats entre 1939 i 1952, que hi són anomenats un per un.\nLa història del Camp de la Bota no es pot deslligar de les barraques de l'altre costat de la Riera d'Horta, documentades ja des de 1870. Arran de mar hi havia un barri de pescadors conegut amb el nom de Pequín, segons la tradició per l’arribada d’un grup de pescadors xinesos procedents de les Filipines, aleshores una possessió espanyola. Però l'arribada d'orientals a la barriada és produeix ja després de 1864. En aquest any s'inaugura el Canal de Suez, la qual cosa farà que el port de Barcelona assumeix tot el trànsit marítim amb el Pacífic, amb la consegüent arribada de tripulació filipina. Per tant, hi ha filipins abans de la pèrdua de la colònia l'any 1898. El seu establiment coincideix, a més, amb el creixement de Can Girona i justifica la tria del lloc, prop de la fàbrica. Els obrers de Can Girona procedien de les comarques properes a la ciutat i s'instal·len en barraques vora la platja perquè la resta del territori era agrícola i tenia propietari. Els filipins hi aniran just després per a dedicar-se a tasques subsidiàries, com per exemple la pesca. Entremig, el barri absorbeix l’arribada d’immigrants per les obres de l’Exposició Universal de 1888, com més tard ho farà amb treballadors de l'Exposició de 1929, que hi van anar a viure perquè no era possible trobar habitatges enlloc més. De fet, el de l'habitatge va ser sempre la causa de la proliferació de barris de barraques, que es va agreujar durant les migracions de la postguerra.\nLes condicions al barri, sense clavegueram ni serveis essencials, eren insalubres. Davant la desatenció per part de les autoritats, als anys seixanta assistents socials de Càritas van muntar la guarderia Los Ángeles, un dispensari i un centre social, que compartien espai amb llocs tan populars com els bars de la Montserrateta o del Pascual i el safareig. També feia la seva funció social el camp de futbol, amb un bar i un local de màquines de millón i futbolins regentats per una família, el pare de la qual era conegut com "El Catalan". També es va fer equipaments específicament per a la població gitana: l’escola gitana Chipén Talí, el parvulari, la guarderia Belendai, la Cooperativa d’Artesania Gitana. Més tard es va crear l’escola nacional Manuel de Falla.\nAquest article i molts d'altres sobre la història de Barcelona i Sant Martí de Provençals els podeu trobar en el llibre Barcelona. Anatomia històrica de la ciutat (Viena Edicions, 2018)


Sortides de Muntanya | gebreineu\nCara Nord Cadí-Moixeró\nSortides de muntaña\nFins les properes nevades!!!\nEncara que sigui una mica miqueta tard, esperem que passeu un bon estiu i fins la propera.\nMassís de la Maladeta!!!\nAnem des d' el parking de la Besurta amb els esquís a la esquena fins al refugi de la Restanca i des d'aquí sortim "foquejant" amb ells.\nEncara aquest massís ens donarà joc per fer bones combinades d'esquí, si volem allargar la temporada.\nDes de el parking caminem uns 10' i ja ens calcem els esquis. La pujada de temperatures fa que al descens trobem la neu molt humida en aquesta vall encara tan innivada.\nLa carretera oberta fins el Llac Aubert, ens permet amb menys de 5´posar-nos els esquis. Les derreres precipitacions i les baixes temperatures, fan que encara trobem neu pols de 2600m. fins al cim i la resta neu primavera.\nCara N Cadí encara innivada!!!\nAvui hem pogut fer la Canal del Ticó en condicions acceptables. Les altes temperatures han fet que no hi hagues gaire regel nocturn i ens enfonsesim només mitja bota.\nEn aquesta època de l'any hem de matinar tot el que poguem.\nEsquiant per el Puigmal!!!\nEns posem els esquis a 20 minuts per sobre del parking de Puigmal-2000. Neu dura durant la pujada i en un parell de trams curts anem amb els esquis a l'esquena fins arribar al cim del Puigmal. Baixem amb neu primavera fins el pluviòmetre de la Vall de Nuria i tornem a remontar al cim. Des d'on baixem esquiant, disfrutant d'una molt bona neu.\nVolta per el massis de la Maladeta-Aneto!!\nLa setmana pasada amb els amics i companys de la zona centre, vem donar una molt bona volta pel massis de la Maladeta-Aneto, us convido a visita el link de la pàgina d'en Victor, on a fet una molt bona descripció de l'intinerari i condicions en el dia que vem fer l'activitat.\nAquest volta la vem realitzar el passat dia 3 de maig de 2017.\nVolta pel Cadí amb esquís!!!\nLes bones condicions primaverals al Cadí ens animen a fer una volta amb els esquís.\nEns calcem els esquís després de caminar una hora des d'Estana, i ja amb ells anem a buscar la canal de Llitze i pugem fins al cim del Puig Baridana. Des d'aquest punt baixem a buscar la canal Baridana que la esquiem amb neu primavera fins la cota 1900 mts. per tornar caminant a Estana.\nUN CM. DE NEU NOVA AL COLL DE LA BARRA!!!\nEl front de nord d'ahir i d'avui, ens ha deixat un centímetre de neu nova. Ens permet fer quatre giros bons en vessant nord.\nMARIETES & TOSSA PELADA !!!\nTemps primaveral , amb bona neu primavera inclós dins del bosc i sempre ben acompanyats de les marietes al llom de la Tossa Pelada.\nEstat de la neu (73)\nUll de Ter (13)\nColl de la Barra (18)\nCara Nord Cadí-Moixeró (22)\nTossa Pelada/Tuixent (10)\nAltres zones (1)\nCursos i Formacions (2)\nSortides de muntaña (13)\nCURS AVANÇAT DE RESCAT I PRIMERS AUXILIS!!


Llengua, Plataforma a Estrasburg\nel diari de l'alguer › notícies › l'alguer › Cultura › Llengües › Llengua, Plataforma a Estrasburg\nAcat, 30 octubre 2017\nDiversos representants de l’entitat han tengut contactes amb representants del Consell d’Europa i amb eurodiputats per expondre lo treball que fa l’entitat i comprendre la voluntat de col·laborar per millorar els resultats dels processos legislatius comunitaris\nL'ALGUER - Una delegació de la Plataforma per la Llengua del 24 al 26 d'octubre ha participat a unes jornades de feina a Estrasburg amb l’objectiu d’obrir línies de treball amb les institucions europees per aconseguir més protecció del català en els procediments legislatius de la UE i per millorar el seu estatus legal a Europa. Diversos representants de l’entitat han tengut contactes amb representants del Consell d’Europa i amb eurodiputats per expondre lo treball que fa l’entitat i comprendre la voluntat de col·laborar per millorar els resultats dels processos legislatius comunitaris. La delegació era formada del president de l’entitat, Òscar Escuder, acompanyat de la directora, Neus Mestres, i de diverses persones de l’executiva, entre les quals Irene Coghene, representant de la Territorial de l'Alguer.\nDurant los encontres amb els diputats, entre els quals Nils Torvalds, Helga Stevens, Matt Carthy, Mark Demesmaeker i Izaskun Bilbao, s'ha parlat de les discriminacions lingüístiques que pateixen los catalanoparlants a l'hora d'adreçar-se a la Comissió Europea i de la situació política de Catalunya, per la qual han mostrat solidaritat, essent contra la repressió i els empresonaments recents. Lo dia 26, lo President de la Plataforma ha comparit davant de l’Intergrup de Minories Tradicionals, Comunitats Nacionals i Llengües del Parlament Europeu. Als eurodiputats, Escuder ha evidenciat que el català és una llengua que té més de 10 milions de parlants en 3 estats de la UE, de manera que “no és pròpiament una llengua minoritària sinó que és una llengua minoritzada”, perquè en àmbits com internet o els mitjans de comunicació és una llengua forta i és la 14a llengua de la UE en número de parlants.\nÒscar Escuder ha demanat als eurodiputats que treballin per permitir que el català pugui ésser emprat davant de la Comissió Europea i que facin pressió amb el president Antonio Tajani per poder emprar aquesta llengua a l’eurocamera. A més, ha demanat que col·laborin amb la Plataforma per Llengua en el seguiment de procediments legislatius que puguin afectar l’estatus jurídic del català. Lo president de la Plataforma per la llengua ha fet referència a la situació de fragilitat que els drets civils viuen a Catalunya, a causa de la repressió que els poders de l’estat apliquen contra els moviments a favor del dret a decidir, com l'Assemblea Nacional Catalana i Òmnium Cultural.\nL'associació ha comunicat als eurodiputats la necessitat que ajudin amb allò que puguin per fer saber que Espanya té, al segle XXI, presoners polítics i que donguin suport al sou alliberament.“Els eurodiputats ens traslladen que són conscients que l’Estat espanyol té a la presó persones que no han comitit ningun delicte, sinó eren a cap de moviments socials forts”, ha acabat Escuder.\nA la fotografia: feta al final del discurs amb la imatge de petició de llibertat dels Jordis, són presents los representants de la Plataforma per la Llengua i el president de l’Intergrup, l’eurodiputat Josep Maria Terricabras.\n"Cuelda 2018", cursos gratuits de català de l’Alguer


CONVOCATÒRIA: Pròxim entrenament de la Selecció Valenciana Valenta sub15 de futbol - FFCV\nAlicia Moreno ha convocat a 29 jugadores de clubs de la província de València per al pròxim entrenament de la Selecció Valenciana Valenta sub15 de futbol.\nEl Camp Miguel Monleón de Picassent serà l’escenari d’aquesta sessió de treball que se celebrarà el dijous 13 de maig a les 17.30.\nLa setmana passada, aquest combinat autonòmic va disputar un amistós provincial a Santa Pola (Alacant). Pròximament, el 27 de maig, se celebrarà un entrenament a la província de Castelló.\nCONVOCATÒRIA SELECCIÓ VALENCIANA VALENTA SUB15


Gent de paraula - Sergi Arola - RTVE.es\nGent de paraula - Sergi Arola\nSergi Arola és un dels cuiners més guardonats per la Guia Michelin. Va obtenir-ne dues estrelles quan es va fer càrrec del famós restaurant la Broche de Madrid i l'any 2009, per primera vegada en la història d'aquesta guia, n'hi van atorgar dues de cop pel seu restaurant Gastro, també a Madrid.\nCristina Puig repassarà la seva trajectòria, el boom que ha adquirit l'alta gastronomia catalana/espanyola a nivell mundial, la seva relació amb Santi Santamaria, el seu pas pel Bulli i l'aprenentatge al costat de Ferran Adrià.\nSergi Arola no té pèls a la llengua, diu què pensa i critica, per exemple, que les administracions subvencionin el món de la moda o el cinema i oblidin, en canvi, el món de la gastronomia.\nArola recordarà la seva etapa com a component del grup de rock Los Canguros, les relacions entre Catalunya i Espanya, descobrirà les seves aficions i explicarà què va significar per a ell ser l'escollit per preparar els menús del Papa Benet XVI durant els vols que el van portar de visita a Barcelona i Santiago de Compostela.\nveure més sobre "Gent de paraula - Sergi Arola" veure menys sobre "Gent de paraula - Sergi Arola"\n> Gent de paraula - Sergi Arola


Els MILLORS HOTELS a Espinosa de los Monteros amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Espinosa de los Monteros\nELS MILLORS HOTELS A Espinosa de los Monteros\nEls 10 llocs més visitats a Espinosa de los Monteros\nEspinosa de los Monteros és un municipi situat al nord de la província de Burgos, Castella i Lleó, limítrof amb Cantàbria . Té una economia centrada en l'agricultura, la ramaderia, la indústria emergent i el comerç en ple desenvolupament. El seu turisme creix i compta amb el major nombre de monuments catalogats de la província, després de la capital.\nAquesta ciutat va ser habitada des de la prehistòria pels pobles preromans, després per assentaments romans, i posteriorment ocupada pels visigots fins a l'edat mitjana , quan es creu que va ser fundada. Aquest passat ja ens alerta sobre el seu potencial per al turisme cultural en particular.\nEspinosa dels Monteros és coneguda pel seu patrimoni arquitectònic, entre els quals es troben jaciments com la Parròquia de Santa Cecília , un edifici renaixentista, el Castell del Velasco , Bé d'Interès Cultural, i la Torre dels Monteros , castell del segle XIV emmurallat. També es recomana la Torre dels Cantimplor , edifici medieval contemplat, i el Palau Renaixentista de Chiloeches.\nUn altre atractiu és la gastronomia , en la qual destaquen els productes lactis, carnis i pastisseria. Així que el teu costat foodie estarà encantat de visitar aquesta ciutat espanyola.\nPrepara't per conèixer els 10 llocs d'interès a Espinosa de los Monteros .\nParròquia de Santa Cecília, veneració mil·lenària\nVisita a la Parròquia de Santa Cecília . Es tracta d'un edifici renaixentista del segle XVI situat a Espinosa de los Monteros. Aquí trobaràs un lloc ideal per assistir en família i contemplar el seu pla de saló amb tres naus, parets de carreus de pedra, voltes de creueria estrellada, absis sorprenent i records gòtics. T'estàs apuntant?\nCastell del Velasco, Torre Medieval Defensiva\nEl Castell dels Velasco , situat a Espinosa de los Monteros, va ser construït al segle XV i va pertànyer a Juan de Velasco. És una torre defensiva medieval amb condició de Bé d'Interès Cultural . En la vostra visita veureu una fortificació formada per dos cossos rectangulars units, una esvelta torre i una construcció secundària, antigues cavallerisses. A més, gaudireu d'un bell paisatge, des del turó i a la vora del riu Trueba.\nLa Torre dels Monteros, d'estil gòtic tardà\nUs recomanem que visiteu la Torre dels Monteros , també anomenada Torre de Valanto. És un castell emmurallat del segle XIV que va pertànyer als marquesos de Legarda i és un dels més complets i bells d'Espinosa de los Monteros . Aquí s'apreciarà una torre defensiva, de planta rectangular, amb cubs circulars i merlets a la part superior; està construïda en parades i maçoneria i porta d'arc apuntat. És un lloc fabulós si t'apassiona el turisme arquitectònic, t'encantarà!\nLa Torre del Menjador, Arquitectura Medieval\nLa Torre dels Cantimplor , situada a Espinosa de los Monteros, va ser construïda al segle XIII. Es tracta d'un edifici de planta medieval que aparentment posseïa un altre nivell i merlets. Aquí podrà apreciar la torre rectangular amb una porta d'arc ogival, voltejada per grans doveles. I a l'interior, la saetera entre els seients tallats, un excel·lent seient a les cantonades i la resta de les parets és de maçoneria. T'atreveixes a visitar-la? Fes-ho, no et penediràs!\nVine a conèixer l'estil renaixentista del Palau de Chiloeches\nUs convidem a visitar el Palau de Chiloeches , un edifici del segle XVII d'estil renaixentista i elements tardobarrocs , situat a l'Espinosa de los Monteros. Contemplar la seva façana principal serà fascinant, veureu que està formada per un cos central, flanquejat per dues torres quadrangulars i la seva construcció en parades ben fixades; les cornises de pedra amb motllures senzilles i els quatre pinacles que adornen les cantonades de la coberta de cada torre, són detalls fabulosos que el fan únic. Vine a conèixer-lo , és un palau que no té residus.\nL'Ajuntament, Edifici Notable i Modern\nSi t'agrada el turisme cultural, visita l'Ajuntament d'Espinosa de los Monteros , un edifici construït a sillar a finals del segle XIX. En la seva visita, apreciarà la seva notable i moderna estructura, amb façana a banda i banda; a la banda principal, una arcada amb cinc arcs que descansen sobre pilars clàssics, i el seu ampli i extens pòrtic interior, tanquen deu simples llums de llinda. Estaràs d'acord que és un lloc fabulós per ser visitat. No et defraudarà.\nMuseu Monteros del Rei, Història d'Espinosa de los Monteros\nSi esteu interessats en conèixer la memòria d'Espinosa dels Monteros, heu de visitar el Museu Monteros del Rei , inaugurat el 9 de juny de 2006 a les antigues escoles de pedreros. Aquí podrà gaudir de dues sales dedicades a la història de la ciutat, on podrà apreciar documents, vestits cerimonials i indumentària militar que pertanyien al Real Corps de los Monteros. A més, podràs apreciar un tercer espai per a exposicions temporals. T'estàs apuntant?\nL'Estació d'Esquí de Lunada, Alpinisme Hivern i Alpinisme\nEls aficionats als esports de neu tenen una visita obligada a l'estació d'esquí de Lunada , al costat d'Espinosa de los Monteros. És el més petit d'Espanya, per això que si vols aprendre a esquiar i gaudir en família, aquest és el lloc ideal. Aquí es formen els nous aficionats a l'esquí , ja que té pistes de curta i baixa dificultat. A més, practicaràs snowboard, muntanyisme o muntanyisme hivernal. Val la pena?\nEl Monument Natural d'Ojo Guareña, el més gran d'Espanya\nSi t'agrada explorar la natura, acosta't al Monument Natural d'Ojo Guareña , situat a Espinosa de los Monteros i ocupa una superfície de 13.850 hectàrees. És el complex càrstic més gran d'Espanya i un dels més grans d'Europa. En la seva visita, es sorprendrà amb aquesta gran xarxa de galeries i cavitats protegides com a Bé d'Interès Cultural, i gaudir de la seva rica flora i fauna, belles panoràmiques i espais oberts per al senderisme .\nTasta la Gastronomia d'Espinosa de los Monteros\nA Espinosa de los Monteros podràs degustar una gran varietat de plats. Com a zona de reconeguda tradició ramadera, destaca la seva gastronomia, especialment productes lactis, carnis i pastisseria. Per això, durant la vostra visita gaudireu dels seus famosos formatges, quesadas i sobaos ; així com de mel, pa, vedella i derivats de carn d'ànec . A més, durant la matança de porcs es pot gaudir de porcs negres, pernils i embotits. Tens un costat foodie amb el qual vols mimar? T'esperem en aquesta bonica ciutat!


Enderrock reedita la primera maqueta de Sopa de Cabra - SIESTV\n06 set. 2011 Enderrock reedita la primera maqueta de Sopa de Cabra\nLa publicació presenta un número monogràfic dedicat a Sopa de Cabra, amb documentació inèdita i la reedició en casset\nSopa de Cabra, una de les bandes abanderades del rock català, és la protagonista del número de la revista Enderrock del mes de setembre. Coincidint amb la gira commemorativa del vint-i-cinquè aniversari de la fundació del grup, que ha convocat més de 70.000 espectadors arreu dels Països Catalans, la revista dedica un número monogràfic a la banda de Girona i reedita per primer cop la primera i única maqueta del grup conservant el format original en què va ser publicada L’any 1988: el casset.\nLa primera versió de ‘L’Empordà’\nLa maqueta de Sopa de Cabra inclou les dotze primeres cançons de la banda. Gravada la primavera de 1988 i mai més reeditada, se?n van distribuïr únicament 900 còpies i a data D’avui havia esdevingut una peça D’autèntic col·leccionisme per als fans i seguidors. S?hi poden sentir les primeres versions de cançons com ‘L’Empordà’, ‘El boig de la ciutat’ o ‘Bloquejats’. Coincidint amb la gira de retorn del grup, Enderrock reedita la maqueta conservant el seu format original, el casset, així com el so analògic en què va ser enregistrada un cop rescatats els màsters de la gravació.\nMaterial inèdit i rareses\nAixí mateix, el número de setembre D’Enderrock presenta el relat més exhaustiu i detalladat de la història de Sopa de Cabra. La revista publica imatges inèdites de la primera època a la ciutat de Girona, recupera tots els senzills i rareses discogràfiques del grup de Gerard Quintana i Josep Thió i fa públic per primer cop documentació inèdita sobre la primera època d’or de la banda. A més, inclou una selecció d’opinions de persones que han viscut de prop l’evolució del grup des dels seus inicis, com el seu primer mànager, Isidre Pallàs, o L’autor de la lletra de ‘L’Empordà’, Jaume Rufí, així com els articles d’anàlisi de periodistes musicals com Josep Maria Hernández Ripoll, Jordi Bianciotto, Pep Blay o el director editorial del Grup Enderrock, Lluís Gendrau.\nEl Grup Enderrock, en col·laboració amb L’Ajuntament de Girona, ha muntat també una exposició de fotografies de la trajectòria de Sopa de Cabra al Centre Cultural la Mercè de la capital gironina. L’exposició, que es titula ‘No vull canviar de pell’, s’inaugura el 7 de setembre i es podrà visitar gratuïtament durant els mesos de setembre, octubre i fins el 4 de novembre. La mostra recull mig centenar D’instàntànies ?la majoria realitzades en directe? a càrrec del fotògraf Xavi Mercadé, cap de fotografia D’Enderrock.\nCoincidint amb la reedició de la maqueta, el número monogràfic D’Enderrock i L’exposició de fotografies a Girona, el mes de setembre també es publica el llibre No vull canviar de pell, coeditat pel Grup Enderrock i L’editorial Cossetània. El llibre actualitza la biografia de Sopa de Cabra amb tot el que ha esdevingut durant la darrera època i inclou una discografia comentada on els membres de la banda comenten cançó per cançó tota la seva obra. Un llibre imprescindible per entendre la història de la banda.


I la mare del candidat, què? (Marta Lasalas)\nI la mare del candidat, què?\nBosch va entrar a les candidatures d’ERC amb l’etiqueta d’independent, però queda clar que no és per por als carnets, que en té i molts\n2 min. Barcelona 13/05/2015 23:14\nLa mare d’Alfred Bosch no vol que el seu fill sigui alcalde. Ho va explicar el mateix candidat d’ERC en una conversa recent amb Carles Capdevila a l’ARA. “Les mares l’últim que volen és que els fills pateixin”, argumenta quan Antoni Bassas li recorda el tema. Ja se sap, allò de la gran responsabilitat que comporta governar... “Si vostè fos la meva mare...”, intenta raonar Bosch buscant una estranya empatia del periodista.\nSón les nou del matí. L’entrevista-esmorzar organitzada per l’ARA i la Cambra de Comerç se celebra al Saló Daurat de la Llotja de Mar. Embolicat entre la seda de Damasc vermella que entapissa les parets i il·luminat per enormes aranyes de vidre, Bosch evita la brega amb els rivals. Les enquestes no ofereixen els bons auguris que ERC esperava, i el candidat, que durant l’esmorzar tot just es pot empassar un petit croissant a corre-cuita, no sembla tenir intenció de menjar-se amb igual precipitació les seves declaracions de campanya quan la bromera electoral hagi escampat i comencin les negociacions.\nNo obstant això, va engegant aquí i allà dards discrets, tan discrets que fins i tot Bassas li ha de preguntar si es refereix a Ada Colau quan parla de les esquerres que creen problemes. No estalvia les ironies per donar la benvinguda a Xavier Trias “al meravellós món d’ERC”, però tampoc vol “endossar-li morts que no són seus”. El que no hi falta és la invocació diària a l’esperit de Duran. El democristià apareix al Saló Daurat tan bon punt treu el cap el debat sobiranista. No deixa de ser una curiosa estratègia d’autobombardeig en un procés que no va sobrat al consistori.\nEntre els assistents, l’escolten el fins ara cap de files dels republicans a l’Ajuntament, Jordi Portabella, i qui va ser el seu rival a les primàries de Barcelona, Oriol Amorós. En diferents ocasions, es referirà al primer per destacar-ne la feina feta. Del segon no en diu ni piu.\nBosch va entrar a les candidatures d’ERC amb l’etiqueta d’independent, però queda clar que no és per por als carnets, que en té i molts. Des d’Òmnium i l’Ateneu fins al Super3 dels fills. En ser preguntat, no dubta a treure la cartera per fer memòria. D’allà en surt de tot, inclòs el Bicing i la T-10. “Sóc una persona bastant normal”, conclou. I com pensa aconseguir tot el que proposa per Barcelona? “Fent patir molt la meva mare”.


ERC de Lloret proposa remodelar la façana marítima de Fenals i fer un nou aparcament al barri\nA.PUIG. Lloret de Mar\nEl candidat d'ERC a Lloret de Mar, Eduard Coloma, sosté que cal dignificar la façana marítima del barri de Fenals. «Actualment està destrossada i és una de les millors del municipi», afirma Coloma. Per això es compromet a treballar per aconseguir subvencions i impulsar un projecte de remodelació d'aquest passeig marítim. Ho va anunciar en una botifarrada que va organitzar ahir la candidatura republicana a la plaça Nova de Fenals.\nAixí mateix, Coloma va recollir les peticions i propostes que li van fer els veïns del barri, entre les quals hi ha la de construir un nou aparcament públic. A part d'això, el republicà considera que cal augmentar els serveis en aquest sector del municipi, que ha crescut molt ràpid en els últims anys.\nFinalment, Coloma va criticar CiU i va acusar-los de voler boicotejar la botifarrada d'ahir tapant els cartells que havia penjant ERC amb uns de la federació convergent.\ncap de llista d'erc a Lloret\n«Hem de dignificar el passeig marítim de Fenals, que actualment està destrossat»


Les feines més ben valorades a Catalunya\nLes feines més ben posicionades a Catalunya segons l'Observatori de Treball\nEl Govern posa en marxa una eina per ajudar a buscar feina que compara 500 ocupacions agregant 850.000 dades\ndimarts, 9 de juliol 2019 - 19:09h\nEls especialistes en bases de dades i informàtics es troben entre les tres professions més ben posicionades | Cedida\nEls especialistes de bases de dades i xarxes informàtiques, els enginyers, els analistes i dissenyadors de programari són les tres professions més ben posicionades al mercat de treball català, segons un índex de qualitat laboral elaborat per l'Observatori de Treball i Model Productiu del Govern. També es troben a les deu primeres posicions de l'índex els analistes de gestió i organització, els tècnics d'operacions de sistemes informàtics, pilots d'aviació, professionals de vendes TIC, analistes de sistemes, enginyers mecànics, industrials i de producció.\nEl rànquing forma part d'un web anomenat «Treball per ocupacions» dissenyat per ajudar els ciutadans a decidir sobre la seva feina i que ha agregat 850.000 milions de dades sobre 500 feines. Per cada ocupació, proporciona indicadors sobre l'evolució i qualitat de la contractació i sobre el perfil dels demandants de la feina. A més, l'índex permet ordenar les ocupacions, de millor a pitjor posicionades, d'acord amb tres criteris: Contractació laboral, qualitat, i demandants.\nUn rànquing de professions\nLes enginyeries també es troben entre les professions més posicionades | CC0\nEl web mostra l'acumulat de dades dels últims 12 mesos i l'evolució en els últims quatre anys de les feines incloses en la classificació nacional d'ocupacions, la CNO-2011. Per poder comparar les feines, s'han creat tres índexs intermedis que detallen la informació recollida sobre la contractació, la qualitat d'aquesta i el perfil dels demandants. A més, s'ha desenvolupat un rànquing que agrega dades dels tres índexs i que representa la situació de cada ocupació en el mercat de treball català.\nAmb aquest nivell de «profunditat» no es coneix cap portal d'orientació similar, ha assegurat el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, en una atenció als mitjans després de presentar l'eina. «Ens volem assegurar que una persona quan agafa l'objectiu d'orientar-se o reorientar-se en el mercat laboral tingui clar quines són les ocupacions més demandes, quina és la qualitat de les ocupacions i que la informació la tingui a tot el territori», ha afirmat.\nPel conseller, aquest portal web representa un «pas més enllà» a l'hora de gestionar i d'oferir la informació del Departament de Treball per donar suport als orientadors i a les persones que estan a l'atur i més en un mercat que canvia «permanentment». «Ara mateix la millor manera d'apoderar el ciutadà és una bona qualificació personal i amb bones eines per requalificar-se», ha conclòs.\n"💸El duríssim revés milionari que acaba de patir Gerard Piqué i el deixa tocadíssim" "❗ Surten a la llum informacions sobre l'espionatge del govern espanyol a la Generalitat"


Fan una batuda a Alcarràs i només troben un immigrant il·legal - Zona Rural - Altanto!! Revista\nMassalcoreig Torres de Segre ajuntaments delictes Partits polítics Generalitat Seròs sindicat agrari futbol Soses empreses Unió Pagesos Alcarràs festes i celebracions crisi econòmica Catalunya Festa Major mobilitzacions ciutadanes DAAM Mossos d'Esquadra centres educatius handbol Aitona Lleida agricultura, fruticultura, ramaderia\nFan una batuda a Alcarràs i només troben un immigrant il·legal\nL'operació es du a terme diverses vegades durant la campanya de la fruita\nEl Director General d'Immigració del Ministeri de Treball i Immigració (MTIN), Markus González, i la Directora General d'Ocupació i Relacions Laborals del Govern de la Generalitat, Esther Sánchez, van assistir a la reunió de la mesa agrària sobre la campanya de fruita a Lleida en que ara per ara "es desenvolupa amb absoluta normalitat".\nMarkus González ha explicat que des de la Direcció General d'Immigració hi havia especial interès "en participar en una reunió conjunta amb la Generalitat amb l'ànim de continuar treballant i col·laborant entre totes dues administracions i els agents socials implicats". González ha dit també que l'objectiu de la visita a Lleida és "avaluar aquest inici de campanya i comprovar in situ, apropant-nos a la realitat, com es desenvolupa".\nLes necessitats de mà d'obra per a la campanya de recollida de fruita d'aquest any es situen entre els 8.000 i els 9.000 treballadors en funció dels volums de collita i de la meteorologia. La Directora General d'Ocupació i relacions Laborals, Esther Sánchez, ha dit en aquest sentit que el Servei Català d'Ocupació (SOC) ja està treballant per garantir la mà d'obra als productors agrícoles.\nPer la seva banda, el Subdelegat del Govern a Lleida, José Ángel Flores, va explicar que el dilluns, dia 16 de maig, la Policia Nacional i els Mossos d'Esquadra van dur a terme a Alcarràs la primera de les operacions conjuntes d'identificació de treballadors d'origen estranger que habitualment fan en totes les campanyes de recollida de fruita. Segons Flores, en aquest primer dispositiu conjunt de control es van identificar 57 immigrants dels quals només un no estava legalment documentat al país, dada que el Subdelegat ha valorat com a molt "important" pel que fa el compliment de les normatives laborals.\nA la reunió de treball de la mesa agrària sobre la campanya de fruita a Lleida hi ha assistit representants d'organitzacions empresarials i sindicals, així com representants de diferents organismes del Govern de la Generalitat i de l'Administració de l'Estat.


L’acord s’ha pres en una reunió mantinguda mitjançant videoconferència\nEl Consell de Mallorca celebrarà plens per videoconferència mentre es mantingui la declaració de l’estat d’alarma pel covid-19 una decisió que evitarà desplaçaments i reunions presencials\nEl Consell de Mallorca celebrarà plens, amb caràcter extraordinari, durant l’estat d’alarma decretat pel govern Central. Ho farà mitjançant el sistema de videoconferència i tant el contingut com el format s’adaptaran a la situació.\nAGENCIA MANACORNOTICIAS 23/03/2020 - 09:10:00\nAixí s’ha acordat avui en una reunió convocada per la presidenta Catalina Cladera, celebrada de manera telemàtica, en la qual han participat tots els portaveus dels grups polítics de la institució.\nEl Consell de Mallorca celebrarà plens per videoconferència mentre es mantingui la declaració de l’estat d’alarma pel covid-19. L’acord s’ha pres en una reunió mantinguda mitjançant videoconferència per la presidenta Catalina Cladera amb els portaveus de totes les formacions polítiques del Consell.\nEl Consell de Mallorca celebrarà plens, amb caràcter extraordinari, durant l’estat d’alarma decretat pel govern Central. Ho farà mitjançant el sistema de videoconferència i tant el contingut com el format s’adaptaran a la situació actual. Així s’ha acordat avui en una reunió convocada per la presidenta Catalina Cladera, celebrada de manera telemàtica, en la qual han participat tots els portaveus dels grups polítics de la institució.\nConsell, al mateix temps que permetrà mantenir l’activitat de la institució insular per a les qüestions inajornables que requereixen ser debatudes en el ple i motivades per tramitacions relacionades amb el coronavirus.\nL’acord de totes les formacions polítiques ha estat unànime en una decisió que evitarà desplaçaments i reunions presencials de consellers i conselleres així com personal del Consell, al mateix temps que permetrà mantenir l’activitat de la institució insular per a les qüestions inajornables que requereixen ser debatudes en el ple i motivades per tramitacions relacionades amb el coronavirus.\nLa decisió es fonamenta jurídicament en la nota informativa emesa aquest dissabte pel Ministeri de Política Territorial i Funció Publica, en la qual s’habiliten les entitats locals a prendre acords a distància per a reunions dels seus òrgans de govern, sempre que hi hagi consens entre els portaveus de totes les formacions amb representació a cada administració.\nA més de la presidenta Cladera, a la reunió ha participat la consellera de Presidència, Teresa Suárez, i els portaveus Silvana González (PSIB-PSOE), Llorenç Galmés (PP), Guillem Balboa (Mes per Mallorca), Magdalena Gelabert (Unides Podem), Xisca Mora (El Pi), Pedro Bestard (VOX) i Beatriz Camiña (C’s).


Sant Pere de Llorà ( IX-XI-XVII)\nFotografia: Miquel Bohigas\nSant Pere de Llorà és l'església parroquial de Llorà i està situada a tocar de la carretera de Sant Gregori a Sant Martí de Llémena. Esmentada l'any 1058, recents excavacions arqueològiques han descobert que l’església està construïda sobre un edifici anterior que es podria remuntar al s.IX. La construcció romànica, del s.XI, fou objecte de diverses reformes als s.XVII i XVIII, i es conserva força bé. L’edifici romànic és d'una nau amb un absis semicircular i dues petites absidioles laterals, descobertes recentment.\nPer l'exterior té decoració d'arcuacions llombardes. També és romànic el campanar, una alta torre de planta quadrada amb dos nivells de finestres geminades amb columnes.\nAl segle XVII es modificà la façana sud de l'església, ja que s'hi va afegir una segona nau i, al mateix temps, es va obrir una porta nova a mur de ponent. D'aquest moment de reformes també data el comunidor, de torre de planta quadrada de tres pisos i teulada piramidal, adossat davant la façana així com el porxo, sostingut per una pilastra quadrangular. L'any 1647 se li va afegir la sagristia i el 1731 el cor.\nCal esmentar les restauracions recents de l’església de Sant Pere de Llorà que han descobert restes de pintures romàniques a la part baixa de l'absis i de les absidioles, i que mostren cortinatges, medallons amb animals reals i fantàstics i els peus d’una figura humana.\nAdreça: Nucli de Llorà, al costat de la carretera Gi-531 direcció a Les Planes d'Hostoles, km.12,5\nVisita i horari: Oberta en hores de culte. Misses el 2n i 4t diumenge de cada mes a les 11h


De la Mata interroga aquest dilluns al vicepresident segon del Barça, imputat en la causa sobre Pujol Ferrusola\nL'empresari i vicepresident segon del FCBarcelona,CarlesVilarrubí, prestarà declaració aquest dilluns davant del jutge de l'Audiència Nacional José de la Mata, com a imputat d'un delicte deblanqueig de capitals en elmarc de la investigació sobre el patrimoni deJordi Pujol Ferrusola.\nVilarrubí compareixerà davant del magistrat acompanyat del seu advocat, Emilio Zegrí. De la Mata, que va ordenar el registre de la seva vivenda el passat 27 d'octubre a la 'operació Hades', el relaciona amb la societat Restaurants de Cerdanya investigada per haver rebut transferències per import de 400.000 des de comptes a Andorra.\nEn un comunicat emès després de l'entrada al seu domicili, el directiu del Barça va negar que en els anys 90 fos el "representant social" d'aquesta empresa i ha precisat que en cap moment va ser l'administrador, apoderat ni representant legal d'aquesta societat.\n"La meva participació real en aquesta societats d es limita al fet que en els anys 90, juntament amb altres amics de la Cerdanya, vam decidir recolzar econòmicament a un restaurant de prestigi a la zona com era Torre del Remei, Relais Chateaux i pioner de la guia Michelin ", ha indicat.\nEl Jutjat Central d'Instrucció número 5 rastreja les activitats econòmiques de Jordi Pujol Ferrusola des que el 17 de gener de 2013 el seu exnòvia María Victoria Álvarez ratifiqués davant del jutge Pablo Ruz que va acompanyar a Andorra al fill gran de l'expresident per ingressar en un banc una motxilla plena de bitllets de 500 euros.\nEl fill gran de l'expresident, que va comparèixer davant del jutge Ruz el 15 de setembre de 2014, va negar les acusacions de la seva exnòvia i que es gestionessin grans sumes de diners en efectiu. "La gent no va per la vida així", va assegurar, segons fonts de la seva defensa.\nEs tracta de les mercantils Iniciatives, Màrqueting i Inversions, Project Marketing Cat, Inter Rosario Port Services, Active Translation i Iberoamericana de Business and Marketing. En tots els casos se sospita que es tracta d'empreses 'tapadora' que van oferir serveis ficticis per encobrir el pagament de mossegades.