malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Ja es poden inscriure els nadons al registre civil des de l'Hospital de Calella\nJa es poden inscriure els nadons al registre civil des de l'Hospital de Calella\nLa Corporació de Salut del Maresme i la Selva ha posat en marxa un sistema que permet inscriure els nadons al registre civil des de l'Hospital de Calella. D'aquesta manera, els pares i mares dels nounats ja no s'han de desplaçar per fer la inscripció dels seus fills.\n05-07-2016 / 13:05:31\n05-07-2016 / 14:02:14\nEs pot fer la sol·licitud d'inscripció al registre civil des de l'Hospital de Calella en el cas de fills matrimonials, si un dels progenitors és espanyol o quan ambdós siguin estrangers, però de la mateixa nacionalitat; i en el cas de fills de parelles no casades, si la filiació s'estableix només amb la mare o si el pare biològic és present i tots dos signen la sol·licitud.\nLa petició d'inscripció al registre s'ha de fer dins de les 72 hores posteriors al naixement i cal aportar el certificat mèdic que lliura l'hospital; el DNI, NIE o passaport dels dos progenitors, o del sol·licitant si no és cap d'ells; i el llibre de família o certificat de matrimoni si falta la firma del progenitor. Els pares rebran al moment un justificant i més endavant, el certificat literal de naixement, que també atualitzarà el llibre de família de manera automàtica.\nHospital de Calella registre civil nounats nadons\nMeteomar alerta que l’episodi de forts vents i onatges, i pluges intenses arribarà demà al punt més intens\nEls bombers reben 14 avisos a Malgrat de Mar relacionats amb el temporal de vent\n[ÀUDIO] El jove esportista malgratenc Alberto Llorens comença la seva preparació esportiva al CAR Sant Cugat


Col·lecció de moments: Una altra oració de Joan Guasch\nEl porquet 15 de juliol de 2011 a les 16:04\nSón sensacions que a mi m'envaeixen cada cop que veig un mas, una casa, una barraca, qualsevol cosa que havia albergat vida, derruïda.\nD'aquí part de la meva malaltia per la història!\nM. Roser Algué Vendrells 15 de juliol de 2011 a les 22:24\nLes parets derruïdes ens parlen de les vivències que han viscut totes les persones que,amb el pas del temps, s'hi han aixoplugat:\npenes, alegries, estimació, somnis, esperances...per això cada pedra té un bocí de vida!\nGalionar 16 de juliol de 2011 a les 8:29\nTambé totes aquestes sensacions les experimento davant les parets enderrocades d'alguna vella construcció, però no ho hauria sabut expressar mai d'aquesta manera tan bella. I el dibuix, com sempre, maridant a la perfecció amb el text.\nCarme, MOLTES FELICITATS! Avui, una abraçada més gran i molt sentida!\nGuspira 16 de juliol de 2011 a les 9:15\nCarme, aquest post m'ha fet sentir una fiblada de tristesa...\nM. Antònia 16 de juliol de 2011 a les 14:11\nUna finestra que fa temps no podia obrir, bons dibuixos i escrits escollits també, que units als teus fan un blog bo. Felicitats Carme.\nmontse 16 de juliol de 2011 a les 16:10\nMònica 16 de juliol de 2011 a les 21:51\nMeridatge perfecte entre il·lustració i oració. M'encanta!\nAssumpta 16 de juliol de 2011 a les 22:54\nCARME!! De part d'en Josep Lluís i meva: MOLTES FELICITATS!! :-)\nJoan Guasch 16 de juliol de 2011 a les 23:05\nAvui tinc problemes amb els comentaris. Et donava les gràcies per tot plegat i feia referència a tots els que, en veure les runes de masos i pobles abandonats, sentim una mena de malenconia quan pensem en tota l'energia esmerçada, els esforços i els patiments dels antics habitants. En fi. I que felicitats!\nJoan Guasch 16 de juliol de 2011 a les 23:57\nEi! Quan dic que tinc problemes amb els comentaris vull dir que blogger m'està posant pegues i alguns els puc penjar i d'altres no, és a dir, que alguns dels que he fet s'han quedat donant tombs per l'èter.\nMon 17 de juliol de 2011 a les 14:08\nMoltes felicitats amb retard pero amb un peto i una abraçada\nCarme 19 de juliol de 2011 a les 18:12\nMoltíssimes gràcies per les vostres felicitacions!\nJa veig que els versos d'en Joan ens identifiquen a molts, no pas a mi sola.\nM'alegro que us agradi la combinació...


Luz Gabàs: “M’agrade veure que els llibres no caduquen i que pots comentar-los passats els anys” – Ràdio Matarranya\nLuz Gabàs: “M’agrade veure que els llibres no caduquen i que pots comentar-los passats els anys”\nvall-de-roures – 11 d’octubre de 2017\nDesprés de l’èxit de la seua primera novel·la ‘Palmeras en la nieve’, la tercera novel·la de Gabás l’ha conduït a firmar exemplars a Vall-de-roures\nEl nom de Luz Gabás (Monzón, 1968) pot ser conegut només per uns pocs, però si nomenem ‘Palmeras en la nieve’ pareix que la nostra memòria comence a lligar caps. Fa cinc anys que la novel·la ‘Palmeras en la nieve’ va veure la llum per l’escriptora d’Osca, Luz Gabás. Una novel·la que es va convertir en un èxit que va créixer pel boca a boca dels lectors i la seua història va acabant arribant a la gran pantalla l’any 2015. Luz Gabás no ha deixat d’escriure i recull els èxits en les seues següents novel·les. La seua tercera història ‘Como fuego en el hielo’ el va portar al Matarranya este passat dissabte a la Llibreria Serret on va firmar exemplars de les seues tres novel·les i entre firma i firma, ens va dedicar un temps per conversar sobre les seues històries.\nEsta filòloga anglesa i professora de la Universitat de Saragossa es va posar el lloc d’escriptora quan, ja cansada de la ciutat, es va mudar a un poble de la vall de Benasque i va decidir provar sort amb la ficció. No es retracte d’haver començat més tard a escriure. De fet, Gabás va afirmar que ‘Palmeras en la nieve’ “va arribar quan va haver d’arribar. Es requereix una maduresa vital que no hagués tingut abans per enfrontar-me a una obra d’esta magnitud amb una històrica: la colonització espanyola“. Un període històric oblidat a la memòria col·lectiva. I és que “a Espanya el que es va fer va ser oblidar-se del tema. Quan els espanyols van abandonar Guinea Equatorial, el tema es va declarar ‘matèria reservada’. Hi ha molts arxius que encara no s’han obert”, afegint que “el que vaig fer va ser obrir la porta i recuperar este passat recent i tan oblidat. Al cap i a la fi, van ser dos països que van estar estretament units i és molt estrany passar de la unió a l’oblit. A més, volia reflexionar sobre el tema de la colonització i demostrar que també hem anat colonitzant fa quatre dies“.\nLes tres històries de Gabás es construeixen en contextos històrics que envolten la història i el lector, però existeix un altre nexe comú: la muntanya. Concretament el Pirineu. L’escriptora d’Osca responia al respecte que “és un lloc preciós tot el Pirineu sense excepció, és un lloc inspirador perquè és el que jo he viscut. És un lloc que ha forjat el meu caràcter, les meues arrels són allà. Crec que el comprenc d’una manera més íntima que altres persones, però al final l’important és la relació que té un escriptor amb el seu entorn”. Un ús de la seua terra, partir de les seues arrels per relacionar les seues històries done un senyal d’identitat en la seua escriptura.\nUna altra de les seues claus que la distingixen d’altres estils literaris és sense dubte els temes triats. Gabás va explicar que ‘Palmeras en la nieve’ “era la vida de la generació anterior a mi. Jo sóc el que sóc pel que han fet els anteriors, en concret la generació del meu pare i el meu iaio que van ser els que van viatjar a Guinea Equatorial. En el cas de ‘Retorno a tu piel’, volia escriure una rebel·lia romàntica contra la mort. I la tercera està enfocada en la vida. Este contrast entre foc i gel, raó i passió i que la història del segle XIX podria exemplificar a la perfecció“.\nTambé parlem amb l’autora de ‘Palmeras en la nieve’ del canvi d’editorial -de Temas de Hoy a Planeta- en les seues últimes novetats, sobre possibles pressions o els productes literaris que es poden crear dins d’estes editorials. Gabás va afirmar que “pot paréixer que el que publiquen les grans editorials es trobe en una línia igual, però realment si es dedica i es llegeix a tots els autors d’estes editorials, veureu que hi ha tantes veus, tons, temes, inquietuds com a escriptors. Mai m’han obligat a escriure de cap tema. Jo escric el que vull”.\nTanquem la conversa comentant les trobades i els comentaris amb els lectors i els clubs de lectura del Matarranya i el Baix Aragó, i va assenyalar amb força que “la marca que deixa una lectura dure molt en el temps. M’agrade veure que els llibres no caduquen i que pots comentar-los passats els anys amb qualsevol persona i els contactes que no són a les grans ciutats arriben a ser importants per als escriptors com els d’avui, ja que parlem amb un lector reial, no contaminat per la crítica. És el lector que està en el seu poble i trie llegir este llibre. Llegeix, ho entén i és molt generós a l’hora de donar la seua impressió”.\nRelated Items:Como fuego en el hielo, destacat, Llibreria Serret, LUZ GABÁS, Vall-de-roures\nCalaceit cau contra Chiprana (1-2) en un partit que se li va fer massa llarg\nL’humorista José Boto oferirà un taller de monòlegs


#20D Pablo Iglesias vol fer tàndem amb Ada Colau La República\n#20D Pablo Iglesias vol fer tàndem amb Ada Colau\nEl resultat de Podemos (Cat sí que es pot) a les eleccions catalanes ha encès les alarmes de l’entorn de confiança de Pablo Iglesias, que veuen com s’ensorra un projecta que aspirava a guanyar les eleccions a Espanya. El líder de Podemos ja va intentar que l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, s’impliqués a les eleccions catalanes, ho va intentar i fins i tot amb una virulenta discussió al mateix despatx d’alcaldia. Però els interessos de BComú de consolidar un acord de govern municipal ho van impedir. Però ara el 20D és a tocar i les enquestes no auguren bons resultats, Pablo Iglesias necessita un revulsiu per recuperar espai i només la figura d’Ada Colau ho pot fer possible.\nEl tàndem Iglesias/Colau que ja van preveure als inicis del moviment Podemos\nHo vam publicar en el seu moment, el cartell electoral d’Iglesias/Colau ja va formar part de l’imaginari inicial de Podemos. Ara arriba l’hora de la veritat de Pablo Iglesias i el seu moviment, que partia d’unes expectatives electorals molt grans, però un resultat com el que donen les actuals enquestes podria significar una crisi profunda a Podemos.\nIglesias/Colau per superar Albert Rivera i ser el veritable partit “xarnera” a Espanya\nO Pablo Iglesias convenç Ada Colau o Podemos entrarà en crisi després del 20D, tant sols la figura de l’alcaldessa de Barcelona pot permetre recuperar les aspiracions electorals dels inicis de Podemos. L’oferta de Pablo Iglesias es troba en mans d’Ada Colau, veurem que decidirà, però d’entrada un partit estrictament municipalista ha decidit obrir el debat de presentar-se a les generals espanyoles. L’enquesta que avui publica El País i que situa Ciudadanos com a tercera força i a punt de superar PSOE i PP obliga encara més a Pablo Iglesias a buscar i concretar l’acord amb Ada Colau per encapçalar la candidatura de Podemos a Barcelona.\nUbasart plega però no diu tota la veritat\nLa líder de Podemos a Catalunya va destacar per la seva brillant idea de de fomentar l’odi contra Mas, i ara diu que plega per la poca catalanitat de Catalunya sí que es pot i l’excessiva presència de Pablo Iglesias a la campanya de les eleccions catalanes. La veritat de la seva dimissió cal trobar-la amb la decisió de Pablo Iglesias d’intentar implicar Ada Colau i Barcelona en Comú a la campanya de les eleccions espanyoles.


Els jocs de fusta del pati del Casino, a punt per jugar - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nVa ser un dels projectes guanyadors del pressupost participatiu del 2018\ngemma camps manresa 31.05.2020 | 23:44\nLa instal·lació al pati del Casino des de la porta d'accés propera al Kursaal. El recinte està tancat oscar bayona\nLa instal·lació al pati del Casino des de la porta d'accés propera al Kursaal. El recinte està tancat\nAl pati del Casino de Manresa ja hi ha muntada la instal·lació de jocs de fusta per a infants de 0 a 12 anys, que va ser un dels quatre projectes guanyadors del pressupost participatiu del 2018. El van presentar Cèlia Fígols i Eduard Brunet a títol individual.\nArran de la pandèmia, les portes per entrar al pati del Casino pel passeig de Pere III i pel carrer de l'Arquitecte Oms estan tancades amb pany i forrellat. Amb tot, des de l'exterior de la banda més propera al Kursaal ja es pot veure la instal·lació de fusta de 193 m2 on podran anar a jugar els més petits de casa quan el desconfinament ho permeti. De moment, tot i que poden anar als parcs infantils, no poden utilitzar les instal·lacions que hi ha, que estan precintades.\nEl pressupost de la instal·lació infantil ha estat de 49.900 euros amb IVA. Es tracta d'un joc format per diversos elements de fusta que, combinats, ofereixen una gran varietat d'activitats. També es va dir que s'instal·larien tres cadires al recinte. La ubicació a la part nord-oest del pati del Casino s'ha fet per aprofitar l'arbrat que hi ha perquè faci ombra a l'espai de joc.\nEl parc infantil va ser un dels vint projectes que es van poder votar als pressupostos participatius del 2018. Els quatre mes votats es van repartir 200.000 euros. Les altres inversions són al parc del Castell, al parc del Cardener (ja executada) i al Puigberenguer.\nLa Generalitat inverteix 4,5 milions d'euros en ampliar la planta de compostatge de Jorba.\nEls incendis els apaguen els bombers.\n«La cultura a comarques ha de funcionar ara més que mai».


Un mort en un xoc entre tres cotxes a la C-14 a Bassella\nLa via està tallada en els dos sentits de la marxa\nper Redacció 12/08/2018 19:49h | Actualitzat a 12/08/2018 23:06h\nLes carreteres lleidatanes han viscut un diumenge negre després dels tres joves que han perdut aquest matí la vida a la Noguera i l'estat greu d'un motorista en accidentar-se a Camarasa. Paral·lelament, aquesta tarda una persona ha mort en un accident de trànsit entre tres cotxes a la C-14 a Bassella (Alt Urgell). Segons el Servei Català de Trànsit (SCT), el sinistre ha tingut lloc al punt quilomètric 135 i els Mossos d'Esquadra han estat alertats dels fets a les 18.01 hores.\nA causa de l'impacte ha mort el conductor d'un dels vehicles i quatre persones han resultat ferides. Una d'elles ha estat evacuada a l'Hospital Parc Taulí de Sabadell i a les altres tres les han traslladat a l'hospital Arnau de Vilanova de Lleida. Fins al lloc s'han desplaçat quatre patrulles dels Mossos d'Esquadra, dos helicòpters i dues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) i quatre dotacions dels Bombers de la Generalitat que han hagut d'excarcerar tres persones que han quedat atrapades a l'interior dels vehicles. La C-14 està tallada en els dos sentits de la marxa des de l'hora de l'accident.\nDiumenge negre a les carreteres lleidatanes\nLes víctimes de l'accident de cotxe de la C-12 són tres joves –dos nois i una noia- de Balaguer d'entre 23 i 30 anys, segons ha informat el Servei Català de Trànsit (SCT), que també apunta que la probable causa del sinistre ha estat l'excés de velocitat. L'avís de l'accident s'ha rebut a les 07.32 hores d'aquest diumenge al quilòmetre 173,2 de la C-12, entre la capital de la Noguera i Os de Balaguer, quan un turisme ha sortit de la via i s'ha estimbat.\nCom a conseqüència de l'impacte, han mort tres dels ocupants del vehicle. Es tracta del conductor, T. M. S., un noi de 24 anys; el passatger davanter, R. M. S., un noi de 30 anys; i la passatgera posterior, E. F. P., una noia de 23 anys, que ha estat localitzada fora del cotxe i no portava el cinturó de seguretat cordat en el moment de l'accident.\nUn motorista ha quedat ferit de gravetat aquest diumenge al migdia després d'accidentar-se a la C-13 a Camarasa (Noguera), segons ha informat el Servei Català de Trànsit (SCT). L'avís del sinistre s'ha rebut a les 11.51 hores al quilòmetre 60 de la C-13, entre Fontllonga i la Baronia de Sant Oïsme. Per causes que encara es desconeixen, una motocicleta ha perdut el control i ha sortit de la via. Com a conseqüència de la caiguda, el motorista ha quedat ferit i ha estat traslladat en estat greu a l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida.\nTres patrulles dels Mossos d'Esquadra, Tres dotacions dels Bombers de la Generalitat i una ambulància i l'helicòpter del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) han treballat en l'accident, que ha obligat a tallar la C-13 en ambdós sentits fins a les 13.00 hores.\nAQUEST MATÍ: Ferit greu un motorista en accidentar-se a la C-13 lleidatana\nATENCIÓ: Ingressa a presó un home per entrar a robar en una casa del Pla d'Urgell


Autor : Xisca Homar\nEditorial : El Gall Editor\nAmb fotografiies de Xisca Homar i Cristina Blasco.\nHi ha viatges que són com les traïcions, perquè fan trontollar les certeses que ens mantenien fidels, modifiquen les nostres experiències més profundes i ens impulsen a viure-les amb una intensitat que, potser, no voldríem haver de contar mai. Els pensaments reunits aquí, que oscil•les entre la ficció i la filosofia, van teixint tres personatges femenins —com les Parques mitològiques, fan i desfan el camí de la vida— i un absència, que marca el tempo de la història. De fons, una ciutat embogida acompanyada de la remor malenconiosa de la mar. I en primer plànol, uns ells, de dona, cartografien les ones altes.\nNom : Xisca Homar\nLloc de naixement : Alaró\nEs va llicenciar en filosofia en la Universitat de València i actualment està escrivint la seva tesi doctoral sobre el pensament del filòsof francès Michel Foucault. L’any 2012 va guanyar el Premi de Comunicació Científica “Joan Lluís Vives”, en la modalitat d’humanitats, amb l’assaig Una aposta per la resistència.


Som de la Mercè: 06/01/2008 - 07/01/2008\nAvui hem penjat una nova enquesta que us pregunta sobre la missió que li hauria de correspondre al bloc en aquesta nova etapa. Passada ja la Trobada del 7 de juny i en ple i previsible anticlímax, el bloc s'està resituant a la recerca del seu pes ideal, desprès d'unes setmanes en què les emocions i la nostàlgia l'havien engreixat possiblement en excés.\nNo obstant, també s'ha de dir que ens estem movent sobre les 1.000 visites diàries, una xifra que no està gens malament, però que sembla poca cosa quan abans de la Trobada n'havien arribat a ser pràcticament 10.000 cada dia. I no oblidem que més d'una tercera part de les entrades totals s'han produït desprès de la Trobada.\nSí que hem notat, en proporció, una baixada més forta en la creació d'entrades. També era d'esperar i no passa res. Malgrat tot, es van penjant coses. I algunes de ben interessants.\nEn resum, vida en tenim molta menys, és clar, però em sembla que mantenim una mínima dignitat. Jo continuo pensant que un bloc és, per definició, una eina viva. Però això depèn de la voluntat i de les ganes dels seus autors.\nNo obstant, quan hi ha hagut discussions sobre si el bloc havia de continuar després de la Trobada, sempre s'ha dit que com a mínim havia de servir per revisitar de tant en tant tot el que hem estat capaços de fer. No és mala idea. I per altra banda, el bloc va nàixer com a suport a la Plataforma d'Exalumnes, que encara no acabat les seves activitats per al 160è aniversari de la Mercè. Per tant, aquí també hi ha recorregut per a la cosa.\nVeureu que, a banda d'aquestes dues, l'enquesta us pregunta també si creieu que el bloc ha de continuar sent un punt de trobada d'exalumnes. Això, evidentment, no treu que tothom es pugui organitzar altres comunitats digitals. El gran mèrit d'Internet, a fi de comptes, és que tothom hi pot trobar el seu racó. Però sí que m'agradaria dir que clicar aquesta opció hauria d'implicar cert grau de compromís. De compromís actiu, vull dir, perquè entrar a mirar ja ho anem fent.\nPublicado por Toni Gallardo en 12:26 13 comentaris:\nPublicado por Toni Gallardo en 19:43 5 comentaris:\nFotos enviades per Joan Otero\nJoan Otero Roselló és un antic alumne del col·legi de Sant Lluís que, segons ens diu, ha seguit l'aventura dels exalumnes de la Mercè. També ens recorda que coneix a moltes de les persones que han col·laborat aquí al bloc.\nPer tot plegat, ens ha volgut enviar unes fotografies que tenia a través de la seva sogra, que sí que havia estat alumna de la Mercè als anys 40. Els documents gràfics que aquí publiquem són excepcionals, en la línia de molts altres que han vist la llum en aquest racó d'Internet.\nEl Joan ens vol felicitar a tots plegats per la tasca que estem fent. No obstant, crec que som nosaltres que l'hem de felicitar a ell per la feina que ha fet recuperant aquest material, amb el mèrit afegit d'haver-se sumat a aquest projecte tot i no haver estat alumne de la Mercè.\nAquesta foto correspon a una classe de Pepita Sol entre els anys 1940 i 1945. La sogra del Joan ha identificat algunes de les noies que apareixen a la imatge. Dalt de tot a l'esquerra, la vídua de Colomé (Bar Sport). A la fila del mig, la sisena per l'esquerra és Carme Altadill. Baix de tot, la segona per l'esquerra es diu Vilàs de cognom. I també baix de tot, la cinquena per l'esquerra, Lolita (?) Montañés.\nPersonalment, voldria afegir que al veure aquesta foto per primer cop, m'ha semblat, a cop calent, que hi veia noies de la meva època, d'un any o dos menys que jo (que sóc del 66). Suposo que alguna deuria sortir clavada a sa mare.\nAquestes dues imatges sónd'una visita que els alumnes de l'escola haurien fet cap a l'any 1942 a l'estadi municipal de Tortosa. No sabem si van anar junts (en tot cas no revolts), però certament es van fer fotos separades. El Joan ens apunta que es van fer el mateix dia. Com es veu, s'hi estaven fent obres. Sembla que siguin d'un edifici d'habitatges. Algú que pogués tenir més informació sobre aquest tema, podria completar aquesta història?\nPublicado por Toni Gallardo en 20:18 5 comentaris:\nLa López, al pàrquing de TV3\nVa ser una foto feta sobre la marxa, que no té cap qualitat especial. Però com la López ha demanat que es pengi, i aquí no estem per matar cap expectativa, aquí queda publicada. És una foto exterior, ja que dintre no ens en van deixar fer. Però la López sempre podrà dir que ha estat al pàrquing de TV3.\nPublicado por Toni Gallardo en 14:33 1 comentari:\n...i més fotos de TV3\nPublicado por Toni Gallardo en 23:14 4 comentaris:\nFotos de la visita a TV3\nTotes les fotos són de l'exterior dels estudis de TV3 perquè, com hem pogut comprovar tots els que hi hem anat, a l'interior les fotos estan prohibides i fins i tot et fan deixar les càmeres a l'entrada.\nPublicado por Toni Gallardo en 23:02 2 comentaris:\nEXALUMNES DE LA MERCÈ AL CLUB\nSi piqueu aquí veureu un video del "Club"\nEl club - 25/06/2008\nPaz Padilla: "Els catalans són molt de la broma"L'actriu Paz Padilla dirigeix el seu propi espectacle al teatre Apolo, titulat "Sólo Paz Padilla". Tot i ser coneguda com a humorista, també se sent còmode interpretant papers dramàtics. "Faré de dolenta en una nova sèrie", avança.\nPaz Padilla comenta la presència dels exalumnes de La Mercè amb l'Albert Om.\nPublicado por galàxia - imma monserrat en 22:08 4 comentaris:\nPublicado por alfonso en 11:41 3 comentaris:\nUnes quantes fotos de grup de la Trobada\nPublicado por Toni Gallardo en 18:19 3 comentaris:\nA veure los de siluro club per ahon pareu esteu preparant la retrobada per aqui 160 anys...no se res de dingu...van comença mol forts pero pareix que sa gelat tot...aveure lo presi Alonso que prepari una reunio urgent que la gent se te que torna a retroba...Ximo,Duran,Luis y compañia que pasa que ya no esteu per atrotes...yo intento troba alguns dels que no van vindre al dina aveure si entre tots conseguim troba mes gent...\nPublicado por genaro en 12:30 9 comentaris:\nL'EIXERIT - número 54 - revista escolar La Mercè\nLa revista escolar del col·legi La Mercè "L'Eixerit", ha publicat al número 54, corresponent al mes de juny de 2008, el reportatge fotogràfic de la jornada del dia 7 de juny, a tot color. Es pot llegir, imprimir, o guardar tot l'exemplar .\nPublicado por Angel Ismael en 19:33 2 comentaris:\nLes xiques del 30 i més... s'han movilitzat, i a petició de la filla de la Laureta han localitzat una foto del seu grup al pati de La Mercè acompanyades de la seva mestra Donya Pepita.\nLaureta és la que està a sobre del grup a l'esquerra amb els cabells recollits.\nAquesta és un altra de les fotos que fan la nostra història i que ens fan reviure les emocions.\nPublicado por galàxia - imma monserrat en 15:59 6 comentaris:\nEtiquetas: foto històrica, Generació dels 30\nPublicado por Toni Gallardo en 12:07 Cap comentari:\nSuprimim l'enllaç amb els del 1964\nHi ha coses que un no sap com explicar. Vull dir que no sap explicar el perquè passen certes coses. Però explicar-les, en el sentit de dir-les, sí que s'ha de fer.\nFa un parell de dies, vaig penjar un enllaç al bloc que han creat els de l'any 1964. Un acte de bona fe que, a fi de comptes, ells mateixos havien fet linkant des del seu bloc cap a aquí. És més, com que un bloc és quelcom essencialment públic, els he visitat i fins i tot els he deixat un parell de comentaris. Això és una cosa del tot normal, per la qual no hauríem d'estar donant explicacions.\nEl cas és que sembla haver sorgit alguna mena de problema, que sóc incapaç d'entendre, però que portava de cap a un malentés potencialment seriós. Sembla ser que es van plantejar un bloc com una cosa per a ells i elles, sense voluntat que altres persones veiéssim el que feien. Estan en el seu dret, faltaria més, però potser es van equivocar utilitzant una eina pública com un bloc.\nEl trist és que s'hagin interpretat visites i comentaris al seu bloc com una espècie d'acte de malestar dels que continuem aquí perquè amb la seva marxa s'han emportat la "videta", per usar les seves paraules, que hi havia aquí. Podria dir que aquest plantejament és una rucada i que em pensava que estava entre companys, però com que aquesta entrada no busca cap conflicte, em limitaré a dir que l'opinió és lliure i que creguin el que vulguin, encara que s'equivoquin.\nAquest bloc està fent el procés que cabia esperar, amb independència dels que marxin o dels que es quedin. Si alguna autoritat tinc per a parlar-ne és la que em dóna no haver-me equivocat ni en un mil·límetre en el pronòstic. I no passa res, perquè a ningú ens hi va res amb els blocs que tinguem o no tinguem. Vaja, a mi no.\nAl final, han fet una cosa que els he suggerit aquesta tarda. Que si volien privacitat busquessin una eina més privada que un bloc o que, si més no, aprofitessin una funcionalitat del bloc que permet restringir els lectors a aquells que estigui autoritzats. Fa una estona que he vist que ho han aplicat. Tampoc em crec que s'hagin decidit perquè els ho hagi comentat jo. Però em sembla que si volien un racó d'Internet privat és el millor que podrien fer. I que disculpin novament si ens hem posat on no ens cridaven, tot i que no sé si ens hem de disculpar per entrar a un lloc que era públic.\nPer acabar, atés que l'accès al bloc des del 1964 ha deixat de ser públic, tampoc té sentit que mantinguem aquí un enllaç que no porta a cap lloc. Per això el trec i no per altra cosa.\nLamento molt que s'hagi produït una situació com aquesta que, repeteixo, no acabo de comprendre. Només demano que no es vegin fantasmes on no n'hi ha. Suposo que puc demanar-ho, no?\nNo obstant, la cosa no té altra importància que la que se li vulgui donar i ja li hem donat massa, em sembla.\nPublicado por Toni Gallardo en 23:36 4 comentaris:\nHola, remenant pels calaixos el meu germa Adriá ha trobat alguna foto de Mallorca.\nEspero que vos conegueu i xaleu un rato veient-les.\nPublicado por monica en 16:39 4 comentaris:\nNou bloc dels del 64\nUn grup d'exalumnes de la Mercè de l'any 1964 ha creat un bloc propi fa cosa d'una setmana. El podeu trobar punxant aquí. La generació 1964 era especialment activa en aquest racó d'internet i ja feia temps que el seu cas reclamava a crits un espai propi. Fins i tot crec que més que un bloc el que els caldria és algun fòrum de discussió o fins i tot un xat. Però això ja és cosa d'ells i d'elles, és clar.\nNo ens havíem fet ressó abans d'aquesta notícia, perquè tampoc no ens n'havien dit ben bé res. Ep, això no és cap crítica. És una mera qüestió pràctica: ja faria dies que aquí hauríem penjat un enllaç cap al seu bloc. Em sap greu no haver estat recíproc immediatament, ja que ells sí que ens linken. Tan se val i no li donem més voltes: l'enllaç queda obert igualment i tots anirem tranquil·lament d'un lloc a l'altre.\nAprofito per recordar a la colla del 64 que no cal que es desvinculin del tot d'aquest bloc, ja que, si volen, les entrades que pengen allà poden penjar-les també aquí, amb molt poc esforç més.\nPublicado por Toni Gallardo en 20:45 1 comentari:\nDes de fa poc temps (poc més de dos mesos) tenim a l'Ebresfera un bloc que ha esdevingut un "nou fenòmen". Es tracta del bloc amb una evolució més espectacular de les últimes setmanes. Ha nascut amb l'ocasió de la celebració del 160è aniversari del col·legi de La Mercè i la trobada d'Exalumnes que va tenir lloc el passat 7 de juny a Tortosa.\nSota el nom de Exalumnes de la Mercè de Tortosa trobem un bloc participatiu que compta amb la contribució d'uns 70 autors que amb més de 300 entrades i comentaris estem escrivint la història del col·legi i de les persones que hi hem passat... història, records, emocions, tendresa, nostàlgia i molta alegria de tornar-nos a trobar al cap dels anys.\nSense cap mena de dubte, hem de donar l'enhorabona a Toni Gallardo, impulsor de la idea que ens té enganxats a tots, uns perquè vam ser alumnes, altres perquè també hi van tenir relació de forma indirecta.\nAra, després de l'èxit de la trobada, amb prop de 600 assistents, no podem estar-nos de felicitar a tota l'organització, a Cinta March, presidenta de l'Associació d'Exalumnes, Neus Roig, Susanna Ferreres, Cinta Favà, Noëlle Sánchez, Neus Jové i la resta de persones de l'organització. I especialment felicitar també a Àngel Ismael, director del nostre estimat col·legi.\nGRÀCIES A TOTS!! , organització i assistents, per un dia tan especial\nPublicado por Carme en 14:46 5 comentaris:\nEtiquetas: Activitats dia 7, Agraiments, generacio 1968\nMés fotos de la festa!! Generació 1966\nUnes quantes fotografies del grup de l'any 1966, cedides per Maribel Lalana.\nPublicado por Pilar en 16:03 3 comentaris:\nEtiquetas: Activitats dia 7, Generació 1966, Tot el que he trobat dels sixty-six\nDurant la Missa del matí ens van cantar Cor Flumine\nEls parlaments al Col·legi de la Mercè\nLa conferència del Sr. Ruiz\nEl pavelló de gom a gom\nEls regals per sortejar.\nA ballar ! ! !\nPublicado por Susanna Ferreres en 16:41 3 comentaris:\nMés fotos de part de l'organització\nAquí teniu a uns quants dels col·laboradors de la festa.\nPublicado por Susanna Ferreres en 16:31 3 comentaris:\nSoy la Leo,creo que he conseguido poner todas mis entradas juntas,para que sea más fácil encontrar nuestras fotos,ahora con entrar en ésta y darle a etiquetas:Generación 1969,creo que se podrán ver todas las demás.Gracias a los que han dado todas las pistas para hacerlo,sois geniales,Muuuaaasssss.\nPublicado por Leo en 22:18 Cap comentari:\nLa colla del 70\nEncara que pocs se ho van passar molt be. Volem compartir amb tots vosaltres un ratet del dinar.\nPublicado por monica en 20:00 1 comentari:\nEtiquetas: Activitats dia 7, generacio 1970\nDurant la Missa del matí ens van cantar Cor Flumin...


You're in: Home > Circus news > Ampliació del termini per participar als actes del Dia Mundial del Circ\nAmpliació del termini per participar als actes del Dia Mundial del Circ\nEntre el 20 de març i el 19 d’abril, se celebra el Dia Mundial del Circ, impulsat la Federació Mundial del Circ. Des de l’Associació de Professionals de Circ de Catalunya (APCC), amb la col·laboració del Departament de Cultura, ens hi afegim ja que és una ocasió perfecta per posar el circ al capdavant de l’actualitat cultural.\nL’APCC elaborarà una agenda recollint totes les activitats de circ que es facin a Catalunya ENTRE EL 20 DE MARÇ FINS EL 19 D’ABRIL. Amb el recolzament del Departament de Cultura, l’agenda es farà arribar als mitjans de comunicació, a tot el sector i a la resta d’equipaments d’arts escèniques, tal com s’ha fet en altres ocacions, amb molt bona acollida. Per a fer-ho, cal que els interessats omplin aquí la informació de les seves actuacions, cursos o tallers que tinguin lloc en aquelles dates. També cal que facin arribar a apcc@apcc.cat una imatge a bona resolució. S'ha ampliat la data límit per enviar la informació fins al 27 de febrer.\nDes del Departament de Cultura i diverses entitas del sector estem treballant també en altres accions amb la voluntat que, durant la primavera, el circ tingui la màxima difusió i visibilitat. Us anirem informant d’aquestes accions a mesura que es vagin concretant.


Els hipopressius són exercicis posturals i respiratoris que impliquen un percentatge molt elevat de músculs i que disminueixen la pressió intra-abdominal.\nÉs una pràctica revolucionària que marca un abans i un després en la prescripció d'exercici físic per a la millora de la salut.\nEls beneficis de la gimnàsia hipopressiva són molt nombrosos:\n. Enforteix la musculatura abdominal. Redueix el perímetre de la cintura en augmentar el tó de la faixa abdominal en repòs.\n. Disminueix el mal d'esquena. En reduir la pressió dintre de la cavitat toràcica les vertebres es descomprimeixen i es separen, de manera lumbalgies, dorsalgies i altres molèsties de columna disminueixen o fins i tot desapareixen.\n. Augmenta en rendiment esportiu disminuint les lesions musculars i articulars.\n. Prevé tota mena d'hèrnies (abdominals, inguinals, discals)\n. Ajuda a regular els paràmetres respiratoris. Potencia la musculatura inspiradora i expiradora, el que proporciona un increment de la captació i aprofitament de l'oxigen\n. Millora la postura i l'equilibri. Proporciona una regularització del tó muscular general, disminuint el tó dels grups musculars hipertónics o augmentant el dels músculs hipotònics. És el que es coneix com a normotonizacío muscular. Les millores posturals són evidents en poques sesions.\n. Millora els problemes vasculars\n. Soluciona i prevé la incontinència urinària i la caiguda d'òrgans interns (bufeta, úter i recte)\n. Millora la funció sexual\nEn l'actualitat la gimnàsia hipopressiva està considerada com el millor mètode de recuperació post-part.\nPer nenes i adults\nA qui no li agrada ballar? Fes exercici d'una manera amena i divertida. Posa enmarxa la teva imaginació, expressat amb el teu cos al ritme de la música i deixat anar.\nLes classes combinen:\nExercicis tècnics, on treballarem l'alineació i la consciència del cos, la coordinació i la memòria, la força, velocitat i elasticitat muscular, la mobilitat articular...\nPropostes creatives on ens centrarem en aspectes mes artístics i expressius, com la sensibilitat plàstica i musical, el ritme, la consciència de l'espai individual i col·lectiu, l'escolta, la creativitat i la imaginació.


La gràcia, comicitat i interpretació de la Unió Musical de Catarroja, guanyadores de la I Mostra Musical El Empastre - Unió Musical de Catarroja\nLa gràcia, comicitat i interpretació de la Unió Musical de Catarroja, guanyadores de la I Mostra Musical El Empastre\nCatarroja és tot un referent a nivell musical gràcies a les seues bandes, la Societat Musical l’Artesana i la Unió Musical, així com pel Conservatori Professional José Manuel Izquierdo. No obstant això, la qualitat dels seus músics i la fundació d’aquests espais no seria la que és hui si no fóra gràcies a El Empastre, la primera banda còmica-taurina-musical d’Espanya, que va dur el nom de la localitat arreu del món. Per això, i amb motiu d’homenatge, la comissió “Un tall d’empastradors” de Fòrum Catarroja va organitzar la I Mostra Musical El Empastre el 22 de juny a la Plaça de la Llotgeta.\nL’objectiu, segons el cap d’”Un tall d’empastradors, Juan Bautista Artola, era aconseguir recuperar la música i l’espectacle de la banda i anar “més enllà d’una xaranga”. D’aquesta manera, dos grups en representació de la Unió Musical de Catarroja i la Societat Musical l’Artesana de Catarroja van ser els encarregats de demostrar al públic qui coneixia millor la màgia d’El Empastre.\nAixí, per tal d’atorgar els guardons d’aquesta primera edició, es va conformar un jurat format per Fernando Sánchez Manzaneque (president), Antonio Alapont Casany (vocal) i Àngel Crespo Garcia (vocal) sota la presidència honorífica de l’alcalde, Jesús Monzó. D’altra banda, el públic també va tindre veu a través d’una votació popular.\nEl repertori va començar pel pasdoble “El Empastre”, una composició de Pascual Peris, antic component, en homenatge als músics. I també de Peris va ser la següent obra obligada, el popurri “Centenari”, format per les cançons més populars del seu repertori. El punt més creatiu va ser l’arranjament personalitzat que cada banda va fer de “La Gamba de les Barraques”, on s’havia de crear una nova versió musical sense deixar de banda l’espectacle.\nEn el cas de la Unió Musical de Catarroja, es va fer l’arranjament “Gamba’s Fantasy” amb algunes de les bandes sonores cinematogràfiques internacionals més conegudes com a fil conductor de la història d’una gamba que va fer esclatar el públic en rialles i aplaudiments. Amb personatges d’allò més peculiars, a més, el grup va crear coreografies i escenes còmiques que no van deixar indiferent al gran públic que va acudir a la Llotgeta.\nPedro Aranega, percussionista, confessa que va ser una gran actuació gràcies a la predisposició dels músics a l’hora de crear la història i l’arranjament, així com l’ambient festiu dels assajos “on no importava l’edat” i, sobretot, perquè es va “fer Unió”. “Veure que el públic tinguera eixa predisposició en la mostra i gaudira tant del nostre humor va ser la millor recompensa”.\nEl resultat va ser el premi d’un pernil per votació popular per a la Unió Musical de Catarroja, amb 227 vots enfront dels 144 de l’Artesana, així com el Premi Honorífic del jurat, amb 272,5 punts per a la Societat i 244,5 per a l’Artesana. Des de l’organització i el jurat, van felicitar a les dues bandes per homenatjar tan bé l’essència d’El Empastre, mentre que el director de la Unió, Miguel Ángel Navarro va donar les gràcies a la banda còmica-taurina-musical per la seua contribució al món de la música i per haver fet de Catarroja un bressol de músics de qualitat.


El Consell Comarcal presenta la campanya de Falles 2013 — Consell Comarcal de l'Alta Ribagorça\n14-12-2018 - 09:41\nEsteu aquí: Inici → Serveis web → Actualitat → El Consell Comarcal presenta la campanya de Falles 2013\nper Jordi Pua Puñet darrera modificació 20/06/2013 09:14\nL’acte estarà presidit pel vicepresident del Patronat de Turisme de les Terres de Lleida, Gerard Sabarich, entre altres autoritats La primera baixada de Falles es farà el proper 15 a Durro i, l’última el 27 de juliol a Llesp\nEl Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça va presentar el passat divendres, a la sala d’actes de la Diputació de Lleida, la campanya de Falles 2013 que es van iniciar a Durro el 15 de juny i que finalitzaran el 27 de juliol a Llesp.\nL’acte va estar presidit pel president de la Diputació, el senyor Joan Reñe, el president del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça, senyor José Antonio Troguet, el senyor Josep Lluís Farrero, vicepresident del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça, entre d’altres autoritats.\nA l’acte, el Consell també va presentar els suports gràfics que ha editat i que recull el calendari de les baixades de falles als diferents pobles de la comarca. A més, el fullet inclou altres activitats que es realitzaran a la comarca durant els mesos de juny i juliol, entre les quals destaca el Campionat d’Espanya “Sky Marathon Vallibierna”, que se celebrarà a Vilaller el 30 de juny.\nAixí, la temporada de baixada de falles 2013 es va iniciar el passat dissabte dia 15 de juny a Durro (Vall de Boí) amb la baixada infantil i la baixada d’adults, en la qual van participar uns 150 fallaires. A més, la baixada va coincidir amb la Festa Major de Durro.\nD’altra banda, el dia 22 de juny es farà la baixada de falles a Senet. El gruix de les baixades se celebrarà durant la revetlla de Sant Joan i es realitzaran al Pont de Suert, Boí, Vilaller i el nucli de Casós. El 29 de juny es faran a Barruera. Al mes de juliol, el dia 12 es faran a Erill, el 19 a Taüll i es tancarà la temporada amb la baixada de Falles a Llesp, que se celebraran el 27 de juliol.\nParal·lelament s’han organitzat altres activitats al voltant de les falles com sortides guiades, festes majors, etc. (per a més informació es pot consultar el lloc web www.turismealtaribagorça.cat)\nPodeu escoltar les respectives intervencions:\nJoan Reñe, president de la Diputació de Lleida\nJosé Antonio Troguet, president del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça\nJosep Lluís Farrero, vicepresident del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça


L'Ajuntament de Palma demana a Urdangarin o a la Casa del Rei que torni els diners presumptament defraudats\nL'Ajuntament de Palma ha donat llum verda perquè Iñaki Urdangarin o la Casa del Rei tornin els diners públics suposadament defraudats si es prova judicialment que les despeses dels dos convenis investigats en el "cas Nóos" no estaven justificades.\nRedacció 25/01/2013 - 13.38 Actualitzat 16/02/2013 - 13.38\nEl duc de Palma, acompanyat de dos dels seus fills, en un partit del Mundial d'handbol al Palau Sant Jordi (Foto: EFE)\nLa comissió d'Hisenda de l'Ajuntament de Palma ha aprovat aquest divendres -amb els vots a favor del PSM-IV-ExM i el PSIB, i l'abstenció del PP- que el duc de Palma, Iñaki Urdangarin, o en el seu defecte la Casa del Rei, "assumeixi el compromís clar i contundent de tornar els diners públics presumptament defraudats, si finalment es demostra judicialment la falta de justificació de les despeses dels dos convenis investigats" en l'anomenat "cas Nóos". Aquesta qüestió s'haurà de votar ara en el ple municipal.\nEn canvi, el vot contrari del PP ha impedit l'aprovació dels altres dos punts relacionats amb Iñaki Urdangarin proposats pels nacionalistes. En un d'aquests punts es plantejava la recuperació del nom oficial de La Rambla en lloc de la denominació actual de Rambla dels Ducs de Palma. Tampoc no ha prosperat la proposta d'instar la Casa del Rei a retirar el títol honorífic de duc de Palma a Iñaki Urdangarin.\nEn relació amb el "cas Nóos", aquest divendres l'assessor personal de les infantes Cristina i Elena, Carlos García Revenga, ha emès un comunicat en què afirma que vol ser ell mateix qui expliqui al jutge la relació que va mantenir amb els ducs de Palma mentre va exercir el càrrec de tresorer de l'institut, a través del qual Iñaki Urdangarin i el seu soci, Diego Torres, haurien desviat, presumptament, diners públics a les seves empreses privades.\nUn robot mostra fidelment com caminava un animal extingit fa 290 milions d'anys


Cas típic 3215: noi li agrada noia, noi li agraden les pelis del 2020 (2/6) | Pons's blog\n2020-05-11 a les 8:46\nN’he vist quatre:\nJOKER: No em va agradar gaire, suposo que m’esperava una altra cosa.\nPARÁSITOS: Molt bona. Em va sorprendre gratament.\nÉRASE UNA VEZ EN… HOLLYWOOD: Està bé, em va agradar la història “basada en fets reals” però la resta de la trama, com dius, sembla que avanci sense que passi gairebé res.\nEL HOYO: La idea és original però no acaba de rutllar en cap moment. Em va avorrir.\n2020-05-11 a les 10:48\nAmb Joker ja sabia el què anava a veure, per això no em va decebre en aquest sentit. Ara bé, jo tampoc entenc massa la puntuació que té.\nParasitos, es un altre tipus de cine, potser estem més acostumats a encasellar les pelis en un gènere o dos, aquesta té una mica de tot, i això fa que mai tinguis ni idea què passarà a continuació.\nLa de Hollywood passa poca per ser una peli bastant llarga, sort que DiCaprio i Pitt em cauen molt bé.\nA mi el Hoyo avorrir no, perquè m’agraden els pelis utòpiques estranyes, però esperava que arribés a alguna conclusió, que hi hagués un canvi, una evolució, alguna cosa, esperava alguna cosa al estil Cube.\n2020-05-11 a les 11:08\nJo no n’he vist cap.\nQuè t’esperaves del Joker? A mi aquest títol no m’inspira gaire confiança.\n2020-05-11 a les 9:20\nNomés he vist Paràsits, si busques altres pel·lícules d’aquest director veuràs com n’estan de sonats. Aquesta és força light. Crec que The Host t’agradaria ;)\n2020-05-11 a les 10:51\nLa experta en cine asiàtic! Doncs resulta que ja he vist The host i no em va agradar, no se què em passa amb les pelis que teòricament son de terror que no me les empasso bé. Això suma-li que tots els asiàtics em semblen iguals i per això no empatitzo amb les seves expressions facials; això ha sonat una mica racista, no? El cas es que The Host fluixeta per mi.\n2020-05-11 a les 10:53\ndoncs Memòries d’un assassí :P i no sóc experta, sóc tafanera i prou :D\n2020-05-11 a les 13:01\nTambé l’he vist. Aquesta no em va degradar, es una manera diferent de veure la típica investigació policial, res a veure de com ho fan a Hollywood amb trets i aparcant sempre davant la porta. Em va agradar que tot fos més patètic, com la vida real. Ara bé el 7,6 del filmaffinity es exagerat, amb un sis ja fa.\n2020-05-11 a les 11:25\nQuè és aquest Host del qual parleu? No t’agraden les xineses maques? Tenen unes noies més suaus i delicades…\n2020-05-11 a les 11:23\nNo crec que busqui altres pelis d’aquell director, però amb aquest confinament mai no se sap. Suposo que primer hauria de veure aquesta.\n2020-05-11 a les 10:59\nD’aquestes n’he vist algunes i d’altres m’interessen. Fins i tot, alguna m’interessava, i ja no.\nComenço per aquesta categoria, havia estat valorant mirar ‘Call me by your name’, perquè em sonava que havia tingut molt bona crítica. Veient què n’expliques, la deixarem passar.\nHe vist ‘Lady Bird’ i ‘Érase una vez en… Hollywood’. La primera, normaleta. La segona no em va desagradar, els dos protagonistes ho fan molt bé. Té aquests tics Tarantino d’escenes súper llargues que no porten enlloc, però bé, marca de la casa. Obsessions que deu tenir el paio. Com que no sóc amant de la violència explícita, em va semblar bé, l’única escena ‘forta’ que hi ha esgarrifa.\n‘Joker’ i ‘Paràsits’ les mirarem quan ens les posin a Movistar, si la covid-19 no ens mata abans. Ja vam veure que les anunciaven i cauran. Una altra que miraríem seria ‘Downton Abbey’, si és que algun dia acabem de veure les dues temporades que ens queden… Fa gràcia perquè estem mirant ‘Peacky Blinders’, que passa més o menys a la mateixa època, i quina diferència, hahaha!\n2020-05-11 a les 11:30\nDiria que els Blinders aquells són Peaky, not Peacky, però bé… venint d’un XeXu marró tot és possible.\nRealment em sorpren quantes pelis de la llista del Pons has tingut en compte. Aviat ens diràs que el Pons t’està comunicant telepaticament quines pelis hauries de veure…\n2020-05-11 a les 13:07\nCall me by your name es una peli tranquil·la de gent bohèmia de vacances en un poblet d’Itàlia als anys 80, a mi em va deixar fred. Si vols cinema italià que de veritat emociona mira Cinema Paradiso per exemple\nLady Bird es la vida d’una adolescent dels EEUU pots comptar el poc que puc empatitzar amb aquesta pel·lícula, encara gràcies que està aprovada.\nSobre Erase una vez perquè sóc fan dels actors protagonistes i de l’escena final estil Tarantino perquè sinó la peli no valdria la pena, diria que només he vist una peli amb Brad Pitt que no m’hagi agradat (Babel), i del DiCaprio només em penedeixo d’haver vist La Playa. De fet, Pitt apareix en 4 de les pelis del meu top 15 (Snatch, Malditos Bastardos, Seven i El Club de la lucha)\nParasits s’ha de veure, es una peli diferent al que es veu a Hollywood, potser no t’agrada, però s’ha de provar.\nJoker es bàsicament el lluïment de Joaquin Phoenix, es tot el contrari a una peli de superherois, res a veure amb el Batman de Nolan, personalment prefereixo Nolan 100 cops.\nDownton Abbey es simplement un capítol especial més de la sèrie, no passa res que no hagi passat ja, però es que jo estic enamorat d’aquests personatges, es irracional. Si no has pogut acabar les dos temporades que et falten està clar que no sents el mateix que jo. Com bé dius Peaky Blinders es tot el contrari, si aconsegueixes superar la primera temporada, la serie no estan malament, la miro perquè son temporades curtes i els capítols van per feina.\n2020-05-16 a les 9:13\nSí, per alguna estranya raó, Brad Pitt també surt en la majoria de pel·lis que podria considerar com a preferides, però la majoria són antigues. Seven i Fight Club també les podria comptar jo a la meva llista. Per cert, vaig veure Snatch fa molt poc, un revisionat perquè la tenia molt oblidada. Ah, i la de Malditos Bastardos també la vaig mirar fa relativament poc.\n2020-05-16 a les 11:41\nMai no estaràs errant si copies al Pons! Visca el Pons!!\n2020-05-11 a les 11:31\nProvaré trobar els Parasits a la xarxa, a veure què tal estan comparats amb els xinesos.\n2020-05-11 a les 12:58\nBen fet, es la millor pel·lícula de la llista d’avui\n2020-05-11 a les 11:34\nPer cert, vols dir que els nois de la primera peli mai no arriben a fregar-se la pell?\n2020-05-11 a les 13:03\nSi que es freguen una mica, sol passar quan t’agrada una persona i es un sentiment mutu.\n2020-05-11 a les 13:05\nLlavors entenc que és una bona peli, què no va convèncer?\n2020-05-12 a les 10:04\nPerquè veure com dos homes que s’estimen durant més de dos hores no entra dins dels meus interessos.\n2020-05-12 a les 14:07\nReconec que no sé interpretar aquesta frase. La primera cosa que em ve al cap és preguntar si ja t’has estimat amb un altre home més de 5 minuts, però seria molt XeXu-ista fer-ho. Jo com que no sóc home no tindria cap problema en veure 2 homes estimant-se durant més de 2 hores, és una experiència que mai no tindré en primera persona per tant val. Va bé conèixer formes de vida i punts de vista diferènts, per això tenim les arts, no? Sino quin sentit tindria ficar tants diners en una cosa no gaire per no dir gens productiva?\n2020-05-11 a les 12:00\nPobre gent que es dedica al cinema. Ets molt dur!!!! Segur que tu fas baixar la mitja a filmaffinity (menys la de Downtown Abbey, que està clar que és la teva debilitat)\nÉrase una vez en Hollywood em va passar com a tu, una mica de decepció. M’havien agradat tant els darreres del Tarantino que m’esperava més…I a sobre es va acabar quan no m’esperava que acabés (em va semblar molta presentació de la situació per un clímax tant i tant mínim!). Això si, és elegant amb la història i el què li va passar al Polanski i a la Tate.\nWhiplash és cert que és de bogos, sàdics i massoques. Em va incomodar, posar frenètica, que se suposa que és el que busca. Que et vinguin ganes de matar al personal (em vaig estar preguntant fins on aguantaria jo i quan fotria la baqueta pel cul al profe) i que el geni sota pressió (i maltractement) surt fora. I amb una vegada ja en vaig tenir prou.\nLadybird, sense pena ni gloria. De fet la vaig veure fa pocs mesos i no recordo massa ni com acaba. La actriu m’agrada, això si.\nPel què fa a la primera que cites, Call me by your name, potser perquè la vaig veure sense cap tipus d’expectatives em va agradar molt. Un 3, vaja, com et passes!. Per mi, té un 7-8 ben merescut, perquè va més enllà del plantejament (amb què t’excuses per haver-t’hi ni tant sols interessat). A mi, de fet, crec que fins i tot em va deixar una mica tocada forces dies (una certa melancolia i regust a tempus fugit que deu ni do!). Té molta “miguilla”. Havia llegit el llibre, que em va enganxar, però la peli em va agradar molt, l’adaptació que en fan és bona.\nEl revés em va passar amb en Joker, tant parlar-ne tothom, insistint en què l’havia de veure, i tenia les expectatives ben altes. Ell ho fa molt bé, i acabes amb un mal rotllo sobre el món de la salut mental i com el context de violència i despreci que vivim, que et deixa enganxat a la cadira i flipant. Però amb aquesta realment m’esperava més.\nDe totes les pendents, tinc ganes de veure Paràsits. La resta potser me les apunto per una tarda de diumenge.\nEl Pons té criteri! El ciema d’avui dia és massa brossa, pur consumisme amb cripsetes…\n2020-05-11 a les 15:08\n2020-05-11 a les 20:36\nSón els algorisme de millora introduits pel becari per adaptar-nos al mercat blocaire low-cost ^^\n2020-05-11 a les 13:38\nSi no ets crític amb les pelis els directors s’acomoden i fan pelis fluixes.\nSobre Érase una vez tota la raó, Los odiosos ocho, Django desencadenado i Malditos bastardos estan molt per sobre d’aquesta, suposo que Tarantino tenia ganes d’explicar una història basada en fets reals i la cosa ha quedat més calmada, massa calmada.\nCoincideixo totalment amb tu sobre Whiplash, es una peli que quan acabes de veure-la et deixa amb un mal cos, tothom es desagradable, plena de situacions incomodes, però llavors penses que si tant t’ha marcat la peli es que està ben feta, no hi ha dubte. Junt amb Parasitos es la que més recomano veure de la llista.\nLadybird, exacte, la peli es deixa veure gràcies a la protagonista, peli prescindible.\nSi t’has llegit el llibre de Call me by your name vol dir que ja et van aquests tipus de drames, a mi no, ei que podria haver estat pitjor, podria haver sigut un 2 o 1 però no sóc cruel, no s’ho mereix.\nParàsits es la única obligatòria de veure, les altres només si tens curiositat per la temàtica.\n2020-05-12 a les 8:51\nMadre mía, si les pelis haguessin de tenir subvencions en base a les teves puntuacions la indústria del cinema tindria el cop de gràcia que l’acabaria de matar definitivament … jejejejejej\nMolt exigent ets!\nLlegint-ne un té la sensació que encara no ha nascut la peli que t’ha d’agradar… un pena perquè ‘Call me by your name’ és una meravella de peli romàntica; ‘Joker’ és una tracta sobre la malaltia mental en la nostra societat impecable; ‘Parásitos’ és una patada a la boca de l’estòmac del sistema neoliberal més contundent del què ens pensem en veure-la… per salvar les 3 que rescataria del seu post. De la resta podria estar més o menys d’acord en tu … (ara, lo de puntuar un 9 en una peli per nostalgia de la sèrie que representa és una trampa tramposa…).\nEl nivell de visionat és alt ja és una bona notícia !!\n2020-05-12 a les 10:03\nPerò si son bones notes, de tota la llista només n’hi ha una sola suspesa, el problema el tens tu que veus obres mestres cada setmana.\nSerà que les pelis romàntiques on no passa res m’avorreixen… Serà que veure els problemes d’un malalt mental m’entreté moderadament però no fins al nivell d’elevar-lo a déu suprem… Segurament m’he perdut això de la crítica al sistema neoliberal perquè estava més atent de gaudir de la pel·lícula i de saber què coi passaria amb la família de sonats coreans.\nEl meu sistema de puntuacions funciona en base el bé que em sento des de que surt el títol fins que apareixen els crèdits i amb Downton vaig ser molt feliç. Si vols una opinió més generalista no et basis en les meves puntuacions.\n2020-05-12 a les 11:56\nL’industria milloraria molt si estiguès prestant atenció al bloc del Pons.\nQuina és la definició d’una meravella de peli romàntica? El Pons sembla no haver-ho notat…\n2020-05-12 a les 17:01\n1: No l’he vist ni la miraré.\n2: No l’he vist ni la miraré.\n3: No l’he vist ni la miraré. Mentida, aquesta, segur que la miro.\n4: Vaig veure el curt que es va fer en un inici. I la vaig començar a veure però només els deu primers minuts. Un dia la miraré.\n5: La vaig veure i… bé, perquè es diu Joker, que podria passar per qualsevol altra cosa. Està prou bé.\n6: Genial, una gran pel·lícula. La millor de la llista amb molta diferència.\n7: No l’he vist ni la miraré.\n8: No l’he vist i potser la miraré algun dia.\n9: No està malament, però m’hi va faltar ritme d’altres pel·lícules seves de la mateixa temàtica (Casino, Un dels nostres).\n10: Doncs a mi em va agradar molt encara que sigui més tranquil·la. A mi em va fer molta gràcia que la importància de la història fos a casa la veïna i no amb el personatge del Di Caprio.\n11: Un potencial molt alt per un final de merda.\n12: No sé per què, però la vaig veure. Entretinguda? No ho recordo.\n2020-05-12 a les 17:55\n3: Si t’agraden els westerns endavant, sinó no cal perdre el temps. Jake Gyllenhaal agrada a força gent, es possible que a tu també\n4: Es una pel·lícula que deixa marca, no la oblides fàcilment.\n5: No vas veure que surt el Batman gairebé 2 minuts? Es clarament Joker! xD\n6: Es molt bona, però fins que no hagis vist Whiplash no et precipitis a fer aquestes afirmacions.\n9: Molt de ritme, Casino i Un dels nostres son pràcticament igual de llargues però molt més entretingudes. Jo aquesta la vaig haver de veure en dos parts.\n10: A mi també em va agradar, però sent una peli d’en Tarantino esperava més acció, no només al final.\n11: Exacte, la idea mola, però faltava desenvolupar-la millor i per suposat donar-li un final que es pogués anomenar final com a tal, em vaig sentir molt estafat.\n12: Entretinguda si, oblidable també.\n2020-05-13 a les 19:28\nMiraré Whiplash un dia d’aquests i em reafirmaré o em retractaré de la meva afirmació\n2020-05-12 a les 19:13\n6. Perque són asiatics o perque anaven tots super retocats per cirurgians plàstics de primera categoria?\n10. Quina nota (1 de 10) li posaries?\n2020-05-13 a les 19:41\n3. De vegades aquestes pelis em venen de gust. Per exemple te’n recomano tres del mateix “estil” però molt diferents: hi ha la peli The Ballad of Buster Scruggs que són unes quantes històries que em va agradar força. True Grit també em va agradar molt, sobretot l’actuació de l’actriu. I Bone Tomahawk em va sorprendre per la seva cruesa.\n6. Els sud-coreans són tots guapos. És una trampa. Tot i això la pel·lícula em va mantenir atent fins al final.\n2020-05-13 a les 20:09\nNo n’he vist cap, però Parásitos i la del Joker les tinc pendents :)\n2020-05-13 a les 21:39\nApunta’t el numero del CT: 3215, per poder comentar-les un cop les hagis vist!\n2020-05-14 a les 8:49\nJa veig, llegir llibres i còmics, i mirar sèries dolentes no et deixa temps per les pel·lícules. Fes-te un favor i afegeix Whiplash a la llista, es una peli que la recordaràs durant temps.\n2020-05-18 a les 19:52\nAlgú t’enviarà a la foguera per posar un 3 a Call me by your name, però no seré jo. A mi tampoc m’ha agradat, sobretot per les expectatives.\n2020-05-19 a les 9:09\nNo cal anar gaire lluny, Ciutada K mateix que li agraden totes les pelis també li ha agradat el pastel romàntic de Call me by your name.\n2020-05-19 a les 10:41\na veure, a veure, a veure … “por alusiones”, us he de dir que Call me by your name, té: un 7,3 a FilmAffinity, 7,9 a IMDB i 95% a Rotten Tomatoes.\nQue cadascú pot tenir el criteri que vulgui, òbviament, però estem parlant d’una de les pelis més rellevant dels 2017\n(vinga, ja em podeu linxar .. :P :P :P )\n2020-05-19 a les 11:28\nPer això tu ets crític de cine i la Rits i jo no.\n2020-05-19 a les 14:26\nTinc 5 pals disponibles, amb qual començo?\n2020-05-19 a les 16:41\nQuè va. A mi també em va agradar molt!\n2020-05-20 a les 1:29\nDe debó ets crític de cine?\n2020-05-19 a les 14:25\nEl Pons flotarà damunt de la foguera absorbint les flames i el seu poder incrementarà proporcionalment ^^\n[…] Març – Abril (12) […]


Gestió d'incidències (suport) – HESTIA\nA la pantalla inicial s’hi troba la finestra de gestió d’incidències del programa. Serveix per a consultar totes les incidències que has obert, tant les que estan pendents de solucionar com les ja concloses i arxivades. La llista d’incidències es filtra segons l’opció seleccionada:\nObertes: mostra les incidències que estan en procés de resolució que no contenen cap comunicació pendent de llegir per la teva part.\nTotes: mostra totes les incidències que has creat al llarg del temps, incloent les resoltes i arxivades, perquè puguis fer-les servir com a referència.\nPer obrir una incidencia:\nEl botó situat a l’extrem dret de la barra principal de navegació, obre el formulari que permet remetre una nova incidència. Al camp “Assumpte” s’hi entra una descripció molt breu i el més clara possible del problema o la consulta. Al requadre “Descripció” s’hi escriu l’explicació completa, aportant el màxim d’informació per tal de facilitar la tasca de suport i agilitzar la resolució de la incidència. Caldrà que aportis les dades necessàries per tal de dur a terme la resolució de la petició de forma inequívoca (exemple: número d’expedient, DNI del ciutadà (en cas que no estigui informat, nom i cognoms), en cas d’actuacions, problemàtiques, etc… data concreta, o àmbit i tema). També es poden adjuntar fitxers o captures de pantalla que facilitin la comprensió de la incidència als tècnics de suport de l’Hèstia. En prémer el botó “Enviar” es fa efectiva l’obertura de la incidència i s’envia al servei remot de suport a l’usuari.\nPer a consultar una incidència, incloent tots els comentaris i respostes, tant a nivell d’usuari com del servei de suport, només cal que premis el botó “Veure” corresponent.\nA la finestra de detall de la incidència trobaràs la informació següent:\nID: número d’incidència\nEstat: en quin punt de resolució es troba la incidència\nAssumpte: breu descripció de la incidència\nData: data en què es va enviar el missatge\nOrigen: usuari o suport, segons s’escaigui\nEstat (detall): mostra si hi ha hagut un canvi d’estat de la incidència\nText: contingut del missatge enviat o rebut\nPer a respondre una incidència cal obrir-la mitjançant el botó “Veure” de la pantalla d’inici. El missatge de resposta s’escriu al requadre “Enviar resposta”, situat a la part inferior de la finestra i, clicant el botó “Enviar”, s’enregistra la resposta al sistema d’incidències i s’envia el missatge al servei de suport.\nLes incidències passen a l’estat “Resolta” quan el servei de suport soluciona el problema que ha motivat la incidència. Si després d’una setmana no ha sorgit cap més qüestió i no s’ha tancat, l’estat de la incidència passa automàticament a “Tancada (Suport)”, llevat que apareguin dubtes o es presentin problemes addicionals que motivin retornar l’estat de la incidència a “Oberta”.\nTambé pots tancar la incidència seleccionant “Si” a la casella “Tancar Incidència” abans d’enviar un missatge de resposta. En aquest cas l’estat passa a “Tancada (Usuari)”.\nLes incidències tancades s’arxiven i ja no s’hi poden afegir més respostes, independentment de si han estat tancades a nivell de l’usuari o pel servei de suport.


"No tenim els pebrots de ser qui som"\nAmb 'Pura sang', Ada Castells ha guanyat l'últim premi Sant Joan de novel·la. Hi ha dedicat els sis anys que separen aquest llibre de 'Tota la vida' (Empúries): és el temps que l'autora ha necessitat per construir un personatge complex i trastornat, la Sílvia Reixard\nPura sang és un llibre en què les aparences enganyen: és un dels teus temes predilectes.\nRes no és el que sembla. En aquesta novel·la les aparences enganyen en el fons i en la forma: comença semblant una novel·la gòtica del segle XIX i a partir d'aquest joc et fa arribar fins al segle XXI. El llibre planteja molts dubtes, en comptes de donar-te algunes respostes.\nA la primera part de Pura sang , la pintora Sílvia Reixard se'n va a viure a Menorca a la propietat familiar del seu marit, i allà comença a notar coses estranyes...\nEls elements de gènere estan molt marcats, als primers capítols. Quan tens el lector avesat a una atmosfera molt concreta, ¿de quina manera pots mantenir el seu interès a la segona part del llibre, en què tot canvia? La Sílvia torna a Barcelona, viu a l'Eixample i té relacions amb el món dels galeristes.\nEl fil conductor del llibre és ella.\nHo és pràcticament tot. La seva manera de mirar el món és la que determina la novel·la: la Sílvia em suplanta. He estat molts anys per acabar-la perquè no entenia el personatge, la trobava fleuma i algú que no era capaç de viure segons els seus principis. Era com aquell amic pesat que reiteradament cau en el mateix error: algú que s'enamora de la persona equivocada, que es torna alcohòlic o que es droga. Hi vaig estar dos anys, ho vaig deixar durant dos anys i llavors hi vaig tornar, de la mateixa manera que hauria tornat a buscar l'amic pesat. Pensant-hi, vaig acabar entenent que ella no estava bé i que l'havia de tractar amb una mica de tendresa. Ajudar-la.\n¿És la primera vegada que has tingut tants problemes per tancar una novel·la?\nEn general necessito molt de temps de nevera per oblidar-me del tot del llibre que he escrit. Llavors, quan hi torno, ho faig amb una mirada fresca i molt crítica: només llavors m'adono de si funciona o si m'hi he de tornar a posar. Sóc lenta, insegura i poc conscient del que faig. Treballo amb eines com la intuïció i l'inconscient. El meu estat creatiu està més a prop del món poètic que del narratiu: no em faig esquemes, no utilitzo la raó en cap moment, no sé el que vull dir, ni tan sols trio el punt de vista per endavant. La part bona d'això és l'honestedat creativa, perquè realment faig el que em dóna la gana. Alhora, però, cada pas que faig m'obliga a dubtar.\n¿L'absència de mètode és l'únic mètode que t'ha servit fins ara?\nSí (riu). Des de fa un temps faig classes a l'Ateneu, i m'ha tocat endreçar el que sabia per transmetre l'ofici, però no sé si a aquestes altures del partit podré funcionar d'una manera diferent.\n¿No has guanyat seguretat, amb els anys?\nEscriure articles durant tant de temps m'ha obligat a tenir esmolada l'eina. El pànic a la pàgina en blanc no el tinc, però la sensació és que, a mesura que passen els anys, cada vegada tinc menys certeses.\nAl personatge de la Sílvia li passa una mica el mateix. Poc després d'arribar a l'entorn idíl·lic menorquí es comença a desestabilitzar, i el trastorn va creixent pàgina rere pàgina.\nElla entra en una casa molt conservadora, amb un marit que té una amant i que viu a remolc de la mare. L'home va fent la viu-viu: és un barrut i un gandul.\nLa Sílvia no triga a quedar-se embarassada. Paral·lelament, vol pintar el seu quadre, i no se n'acaba de sortir.\nHauríem d'aprendre a viure segons com som. La Sílvia és una artista! La vida d'artista et posa uns límits estratosfèrics. Et toca vorejar l'abisme constantment, res no és còmode i probablement seràs pobre. Cal ser prou valent per donar-ho tot pel teu art: això mateix li recorda un personatge a la Sílvia. Ella s'equivoca perquè intenta ser qui no és, i això és el que ens passa a tots: no tenim els pebrots de ser qui som. Els grans artistes s'hi atreveixen. Miquel Barceló i Carles Santos ho fan. ¿Te'ls imagines pensant que volen viure en una casa a Sant Cugat amb piscina? Oi que no?\nLa Sílvia comença pintant una dona que fuig, i a la segona meitat de la novel·la veu que en comptes de fugir aquesta dona espera alguna cosa.\nLa seva aproximació a l'art és romàntica. Ho vol donar tot per un absolut, que és l'art. La importància que dóna al paisatge i la manera de creure en Déu també són romàntiques. Tot això és herència de Caspar David Friedrich, el protagonista de Tota la vida .\nPura sang combina el romanticisme però també la part al·lucinada dels quadres de Marc Chagall. ¿Aixecar el vol és una alternativa a l'abisme?\nEl pintor romàntic et mostra la vora del precipici. Amb Chagall ja has fet el salt: pots sortir volant, com les dones dels seus quadres, o caus i et quedes fet pols, com als períodes més negres de la pintura.\nEl llibre no incideix en el tremendisme expressionista.\nEn tota la novel·la hi ha una esperança, no només en relació amb la Sílvia, sinó també amb el seu fill. La lluita per salvar-lo és un dels motors...


Troben unes 3.000 plantes de marihuana en una masia de Ventalló - Empordà\nTroben unes 3.000 plantes de marihuana en una masia de Ventalló\nL'operació, que encara continua oberta, està a càrrec de la Guàrdia Civil\nddg 04.08.2019 | 09:45\nTroben unes 3.000 plantes de marihuana en una masia de Ventalló MARC MARTÍ\nLa Guàrdia Civil va localitzar ahir unes 3.000 plantes de marihuana en una masia de Ventalló, a l'Alt Empordà. Els agents que van dur a terme l'escorcoll podrien haver trobat també a l'interior de l'habitatge algun tipus d'arma, segons van informar fonts properes al cas en aquest diari. L'operació encara continua oberta.\nEls fets van succeir a la petita localitat de Ventalló. A primera hora, la Guàrdia Civil tenia controlada la masia a l'espera que arribessin més reforços per dur a terme l'escorcoll. Una recerca que de moment hauria localitzat unes 3.000 plantes de marihuana, segons van informar les mateixes fonts.\nConcretament, la casa on es van trobar les plantes està situada a prop de la carretera Gi-623, que connecta la població de Saus amb el nucli de Ventalló. Es tracta d'una carretera amb alguns revolts que transcorre per camps de cultiu i forestals, i a través de la qual s'accedeix a la masia en qüestió.\nCas recent també a l'Alt Empordà\nUn dels últims casos on els agents van decomissar una gran quantitat de plantes de marihuana va ser també a la comarca de l'Alt Empordà, a Palau de Santa Eulàlia i a Garrigàs, a mitjans de juny. En aquella ocasió els Mossos d'Esquadra van detenir sis persones en el marc de dues operacions policials antidroga i van desmantellar cinc plantacions de marihuana. Durant els operatius es van localitzar més de 8.000 plantes en diversos estats de creixement i es va xifrar el valor total de la droga intervinguda en 722.000 euros. Tres dels detinguts van ingressar a presó.


tic-tac, aprenem: Pre estrena de "El sueño de Iván"\nPre estrena de "El sueño de Iván"\nI va arribar el día 10 d'octubre, i vam anar al cinema. Hem passat un dia genial!!\nEixiem del cole a les 9:30, amb moltes ganes d'arribar i una mica nerviosos. En arribar a Orihuela, al centre Ociopía, de seguida vam vore als companys de Blogmaníacos. No teníem molt de temps però el suficient per a compartir uns detallets què portavem. Ells teníen uns cromos i un banderí, nosaltres un poster signat per tot sisè. Ja dins de la sala vam vore la pel·lícula què segons hem comentat, ens ha paregut divertida, emocionant, genial...i què guapos eren els protagonistes!!\nQuan va acabar la peli, només hi havia un momentet per fer-nos una foto de record i cap al cole de nou.\nM'alegre molt de haver conegut els companys i la profe de Blogmaníacos, de què hem entès perfectament la pel·lícula, els valors què intenta transmetre, i sobre tot la idea de que som un EQUIP, UNA SEGONA FAMÍLIA. Una idea que ha d'acompanyar-nos tot el curs. Continuarem treballant sobre totes les ensenyances que té i els valors que ixen.\nEls enviem també l'enhorabona al director, Roberto Santiago, per haver fet una pel·lícula per a vosaltres, pensant en xiquets de la vostra edat i als actors que han estat magnífics.\nUna vegada més gràcies amics i recordeu, estem només a tres quarts d'hores de distància.\nConchita 10 d’octubre de 2011 a les 23:46\n¡Un verdadero placer haber compartido la mañana con vosotros!\nAnònim 14 d’octubre de 2011 a les 11:38\nGracias por todas las experiencias que estas compartiendo con nuestros hijos, por todo lo que les estas enseñando y por hacerles disfrutar.\nLluna 15 d’octubre de 2011 a les 21:29\nHola Conchita sóc una alumna de la professora M ª Carmen.Gracies per envits a tota la classe per al prestreno de la pelicula.Moltes gràcies, adeu.


Hospitals en Coswig - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Dresde región - Sajonia - Alemanya - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Alemanya › Sajonia › Dresde región › Hospitals en coswig\nHospitals en coswig Dresde región > Sajonia > Alemanya\nHospitals en Coswig recomanades:\nEn moments en què se'ns insta a comunicar-vos amb el Hospitals en Coswig, és molt important que trobeu ràpidament tota la informació i l'adreça del telèfon d'aquest hospital. Per aquest motiu, demanem als nostres usuaris que en cas de trobar informació incorrecta, avísenos perquè puguem corregir-la immediatament.\nÉs la primera vegada que visiteu Alemanya? Si és així, és normal que se senti una mica perdut i no sap quins són els Hospitals en Coswig que podrien servir si té una emergència mèdica. Us oferim una guia molt útil, on podeu observar tot el que fa referència als hospitals, de manera que pugueu contactar si és necessari.\nEsperem que, en ser un dels 22304 habitants de Coswig que necessiti atenció mèdica en diverses ocasions de la seva vida, es pot trobar en aquesta llista de Hospitals en Coswig l'hospital que cercava. Per això treballem tots els dies: facilitar la vida de persones com tu en el moment de la necessitat i l'ansietat de contactar amb un hospital.\nHospitals en Coswig per categoria\nEns complau informar-los que tenim un registre extensiu d'hospitals públics Coswig (Alemanya). Simplement introduïu i trieu el que més us agrada, a causa de la proximitat a la vostra ubicació o potser per la seva reputació\nCoswig (Alemanya) té diversos centres hospitalaris privats als quals podeu anar si és necessari. Són el millor outlet quan no es vol o no pot esperar l'atenció mèdica retardada dels hospitals públics. Trobeu aquí una llista amb els comentaris d'altres usuaris sobre cada hospital privat i preneu una decisió acurada\nMostrant 1 Hospitals en Coswig\nMés destacats Hospitals en Coswig\nLlistat de hospitals pròxims a Coswig\nElbland Kliniken Meißen Radebeul & Co Kg- (Situat a 7.14 km)\nStadtischen Krankenhaus Dresden Neustadt- (Situat a 9.81 km)\nKlinik und Poliklinik für Neurologie Klinikum Carl Gustav Carus- (Situat a 16.20 km)\nUniversitätsklinikum Carl Gustav Carus Dresden- (Situat a 16.20 km)\nUniversitätsklinikum Carl Gustav Carus Klinik und Polikllinik für Urologie- (Situat a 16.22 km)\nKlinik Bavaria- (Situat a 24.37 km)\nan der wolfsschlucht 1-2, 01731 kreischa, germany 01731 Saida ,Dresde Región ,Sajonia ,Alemanya .\nUniversity Eye Center At Carl Gustav Carus Dresden- (Situat a 15.89 km)\nKrankenhaus Dresden Friedrichstadt- (Situat a 12.51 km)\nSt Marien Krankenhauses Dresden Klotzsche- (Situat a 14.01 km)\nHerzzentrum Dresden Universitatsklinik- (Situat a 15.89 km)


➤➤ ATENCIÓ: L'espectacular pèrdua d'ingressos de l'Ajuntament de Reus pel coronavirus\nL'Ajuntament de Reus deixarà d'ingressar un milió d'euros al mes pel coronavirus\nÉs el que suposaran, segons el govern, les mesures aprovades per fer front a la crisi\ndilluns, 30 de març 2020 - 14:15h\nLes mesures aprovades per l'Ajuntament de Reus suposen que el consistori deixi d'ingressar un milió d'euros mensuals segons les primeres dades. El govern local ho ha exposat aquest dilluns durant una compareixença de premsa telemàtica en la qual ha volgut repetir el missatge de tranquil·litat i confiança principalment pel que fa a la situació i la capacitat de l'Hospital Sant Joan.\n«El paquet econòmic de l'Ajuntament de Reus suposa un milió d'euros mensual; exigim mesures de suport a l'Estat i a la Generalitat», ha exposat l'alcalde, Carles Pellicer. Els primers estudis interns apunten aquest milió d'euros com el valor del que el consistori deixarà d'ingressar cada mes en conceptes com les llicències de terrassa i mercats ambulants, les quotes esportives i d'escoles bressol o l'ajornament d'impostos i taxes.\nTotes aquestes exempcions, ha fet incís el govern, s'han aplicat per alleugerir l'impacte d'aquesta situació en famílies i empreses de Reus. Pellicer ha recordat que aquesta setmana s'endureixen les condicions del confinament decretat pel govern central; «anem tard, entenem que això s'hauria d'haver fet abans», ha reblat.\nL'Ajuntament deixarà de cobrar un milió d'euros al mes\nEl futur, una vegada passi aquesta crisi sanitària, la situació de l'administració local serà delicada. «Hem de tenir una situació d'espera per veure com afectarà tot plegat l'àmbit econòmic», apunta el batlle. «Entrem en un nou escenari on les previsions econòmiques són més incertes, fins i tot, que les sanitàries», augura.\nEn la mateixa línia s'ha mostrat Mariluz Caballero, regidora reusenca d'Hisenda. Ha recordat que l'Ajuntament ha avançat el pagament de factures a proveïdors. Durant la setmana passada, segons ha explicat, es van pagar el 42% de les factures que hi havia en tramitació, i la resta es pagaran durant els pròxims dies. En total suposen 3,1 milions d'euros que s'han pagat per garantir la liquiditat dels proveïdors de l'Ajuntament.\nL'Ajuntament de Reus deixarà d'ingressar un milió d'euros al mes per les mesures aprovades | TarragonaDigital\nEl paquet global de mesures econòmiques i financeres de l'Ajuntament de Reus, ha insistit, suposa que les arques municipals deixin d'ingressar un milió d'euros al mes. Gairebé la meitat d'això, 460.000 euros, els deixa de percebre Reus Mobilitat i Serveis en conceptes com els aparcaments municipals, les zones blaves i les taxes dels mercats ambulants.\nL'Ajuntament en si, amb l'exempció de quotes d'escoles bressol, de taxes de terrassa i de brossa industrial deixarà de cobrar uns 300.000 euros, i altres empreses i organismes també tindran impacte. Redessa amb 80.000 euros per la reducció de l'activitat firal, Reus Transport amb prop de 60.000, Reus Promoció amb uns 50.000 euros que no cobrarà de visites turístiques, i Reus Esport i Lleure que no cobrarà uns 30.000 euros de quotes esportives entre altres.\nReus reclama mesures a l'Estat i a la Generalitat\n«L'Ajuntament de Reus té cert marge de maniobra a curt termini per seguir oferint serveis, però la hisenda municipal també és limitada», alerta Mariluz Caballero. «Volem ser transparents i conscienciar la ciutadania; quan la pandèmia del Covid-19 acabi, les empreses però sobretot les administracions tindran una situació de fragilitat», insisteix la regidora d'Hisenda.\nÉs per això que reclamen a l'Estat i a la Generalitat que tinguin en compte l'esforç fet per les administracions locals i estudiïn mesures. «Els Ajuntaments necessitem que se'ns autoritzi a disposar lliurement dels romanents de tresoreria; estem en una situació excepcional i calen mesures excepcionals», reivindica Caballero.\nEl cas és que, tal com va anunciar l'alcalde fa dues setmanes, l'Estat havia anunciat una flexibilització del romanent de tresoreria. Es tracta dels diners que poden quedar en positiu quan es tanca un any comptable i que, per llei, s'han de destinar a inversions. Ara, però, Madrid autoritzava que es poguessin dirigir cap a Benestar Social tot i que hi establia un llindar màxim.\nEl que reclama el govern de Reus és més flexibilització. «Reclamem poder disposar, sense aquest llindar, de tota la part del romanent de tresoreria, i no només en Benestar Social», resumeix Mariluz Caballero.\nAjuntament de Reus Coronavirus


Es Pagos - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPossessió d'Els Pagos\n184 hectàrees m ( )\nEntitat territorial administrativa Porreres (Mallorca)\n39° 32′ 47″ N, 3° 04′ 35″ E / 39.546259°N,3.076462°E / 39.546259; 3.076462Coord.: 39° 32′ 47″ N, 3° 04′ 35″ E / 39.546259°N,3.076462°E / 39.546259; 3.076462\nEs Pagos és una possessió al nord-est de la vila de Porreres, Mallorca. Les seves cases estan edificades en un punt elevat situat a l'esquerra de la carretera a Vilafranca de Bonany.\nLa documentació trobada que data d'abans del segle xvi fa referència a la possessió com a Els Paons però amb el procés de castellanització dels documents de l'administració municipal als segles xviii i xix passa a anomenar-la Els o Los Pagos. Encara que de manera usual i col·loquial se seguia utilitzant l'article salat per referir-se a aquesta explotació agrària.\nEls paons o pagos eren unes aus molt comunes al terme de Porreres. El febrer de l'any 1423, Francesc Caules cobrava 7 lliures i 10 sous del procurador reial per la venda de 6 paons, a raó de 50 sous el parell, pel rei que es trobava a Nàpols. El 1380, el governador manava als batles de Porreres, Montuïri i Sant Joan de Sineu que no es podia tallar llenya ni caçar paons a tota l'alqueria de Mianes.\nLa família Nicolau, al segle xiv, tenia en propietat la finca d'Es Pagos. El nou sobirà de la Corona d'Aragó, Martí l'Humà, es va coronar a Saragossa l'abril del 1399 i el Gran i General Consell va elegir com a representants del Regne de Mallorca, a Joan Llobera i Antoni Nicolau (propietari d'Es Pagos), qui finalment no hi assistí a causa d'una malaltia.\nAntoni Nicolau, el setembre de l'any 1409, es feia propietari del rafal procedent de Nicolau Riera i la seva dona Maciana. Aquest rafal estava sota alou reial a vintè de lluïsme, a dècima i tretzena dels explets. Per la festa de Sant Pere i Sant Feliu, a més, havia de pagar un cens de 20 quarters al cavaller Bernat Febrer. Els seus veïns, en aquells moments, eren l'alqueria dels hereus de Francesc de Padrina, rafal de Guillem Gil, l'honor de Sant Martí d'Arnau Sureda i l'alqueria d'Antoni Nicolau.\nA principis de l'any 1453, el batle de Porreres i el de Felanitx rebien una ordre baix pena de 100 lliures, d'executar els béns i penyores del senyor Guillem Nicolau i de l'herència de la seva mare fins que la quantitat fos suficient per pagar una esclava, una mula i altres xifres procedents d'una sentència a què havia estat condemnat en Guillem.\nAl febrer del mateix any es manava als comissaris o altres potestats que anessin personalment a la parròquia a fer complir l'execució, anteriorment manada al batle i que no havia fet efectiva, respecte als béns de Guillem Nicolau.\nAl cap quinze dies, el batle rebia una nova carta, en la qual es tornava a insistir en el fet que es complís l'execució de pagar les 6 lliures que es devia al notari Gregori Abellar. El 19 d'abril el batle rebia una nova ordre, sota pena de 200 lliures, d'executar una venda de 41 bovins i altres béns del propietari dels Pagos, Guillem Nicolau, fins que la quantitat fos suficient per pagar a Guillem Bordoi de Felanitx. El dia 7 d'agost de bell nou es remetia al batle de Porreres una circular manant realitzar execució en els béns ja esmentats per saldar el deute d'aquelles 10 lliures degudes a Miquel Mascaró de la parròquia de Robines.\nL'any 1518, el fill i hereu de Joan Nicolau, Rafael Nicolau que era batle reial, per poder pagar els deutes contrets va vendre un tros de terra i garriga de la possessió a Andreu Mesquida per un preu de 130 lliures a més d'uns censos.\nAl cap d'uns anys, exactament el 1525, l'hereu de Rafel Nicolau que era el seu germà Ramon va establir en emfiteusi uns trossos de garriga de la possessió que estaven limitats amb la mateixa possessió i amb el rafal de Binibada.\nEl 1531, Pereta que era la viuda de Miquel de Térmens va establir en una emfiteusi perpetu per la possessió d'Es Pagos amb un rafal annex anomenat Colom a canvi de 82 lliures anuals a pagar cada Sant Andreu. Segons P. De Montaner aquest mateix any "el enfiteuta Ramon Nicolau, destacado propietario foràneo, tenia problemas con el señor de la baronía i ambos firmaron una concordia en 1531 para zanjar discusiones sobre el alcance de la jurisdicción baronal en las tierras de Los pagos".\nPerot Seguí comprava l'any 1533 a Ramon Nicolau la possessió d'Es Pagos amb el rafal contigu. S'ha de dir que aquest rafal es trobava al terme de Sant Joan i avui en dia encara serveix de fita per separar els termes municipals dels dos pobles.\nLa possessió comptava amb cases amb celler propi i molí de sang, totes elles moblades luxosament i amb teixits italians, orfebreria i pintures religioses. A part, també conté una important biblioteca plena d'obres d'autors com Ramon Llull, Jean Gerdon i Marc Valeri. A més, comptava amb les cases de sa Cabana i els Arrendadors. Les terres eren dedicades a la vinya i al conreu de cereals, llegums i lli. A part, també tenien un ramat de 275 ovelles, aviram i uns 20 pagos a més de dos esclaus encarregats d'aquesta tasca. N'eren pertinences les terres de ses Alzines, es Terrer Roig, sa Rota de n'Arnau i es rafal de Son Biulaigo\nLa possessió, l'any 1578, quan la tenia en propietat Miquela Ramona Nicolaua, estava valorada en 8.000 lliures. Al cap de 7 anys, el valor d'aquesta es va incrementar fins a 12.000 lliures i era propietat de Francesc de Villalonga-Mir.\nEl febrer de 1580, mossèn Ramon Nicolau, capbrevà la possessió Los Pagos i un rafal contigu. La possessió es trobava baix alou reial mentre que el rafal es tenia baix alou propi i era apreciat com a la sisena part de la possessió. El seu pare, també Ramon Nicolau, tenia la possessió en virtut d'establiment fet a ell per Joanot Seguí el 1535, el qual l'havia adquirida el 1533. El 1580 tenien com a veïns la possessió de Guillem Morlà [Son Gall], el rafal de Jaume Sitjar [Es Rafal], el rafal dels hereus de Joan Rosselló [Ses Talaies], la possessió de Salvador Sureda [Sant Martí], la possessió d'Antoni Ramon Nicolau, la possessió d'Antoni Barceló i la possessió d'Antoni Morlà.\nArribat al segle xvii la família Nicolau no va poder fer front als deutes que afectaven la possessió i la Cúria Reial la va posar en venda a través d'una subhasta pública i la va comprar Príam de Villalonga l'any 1671. A partir d'aquell moment i fins avui en dia, l'han mantinguda en la seva propietat.\nL'arxiduc Lluís Salvador l'anomena com una de les possessions porrerenques de major producció de vi. També es diu que comptava amb 142 hectàrees. Però el padró de finques rústiques de l'any 1880 li assignava 287 quarterades de les quals 195 es dedicaven al conreu dels cereals, 3 a horticultura, 1 era de figueres de moro, 68 eren de garriga i 19 de pinar. El 1942 era propietat de les germanes Antònia, Josepa i Maria Villalonga Blanes. Aquestes tres propietats sumaven una extensió de 204 hectàrees, 131 de les quals es dedicaven al conreu de cereals. El 1994 seguia en propietat de les germanes Villalonga Blanes, amb una extensió de 184 hectàrees, de les quals 136 es dedicaven a conradís, 11 a ametlerar, altres 11 a figueral, i ressaltant a més les 9 hectàrees d'alzinar que hi contenia, un dels més importants del terme.\nBarceló Crespí, MARIA; Ferrà Martorell, RAFEL; Servera Sitjar, Bartomeu. Les Possessions de Porreres (en català). Ajuntament de Porreres, 1997.\nInformació i fotos d'Els Pagos\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Es_Pagos&oldid=26387046»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 feb 2021 a les 09:23.


Mor als 58 anys l'exconseller d'Encamp Jordi Rich Malé\nVa tenir responsabilitats a la corporació al llarg de tres mandats\nRich a la foto oficial del mandat 2016-2019.\nL’exconseller comunal d’Encamp Jordi Rich Malé va morir ahir als 58 anys després d’una llarga malaltia. Rich havia estat membre de la corporació fins a la legislatura passada, en què va ser responsable de l’àrea d’Obres Públiques i Urbanisme del comú encampadà durant el mandat dels cònsols Jordi Torres Arauz i Esther París, amb qui es va presentar als comicis com a número quatre de la llista d’UP amb Demòcrates. L’estada a la corporació encapçalada per Torres, la tercera del finat, va ser entre els anys 2016 i 2019. En aquell mandat també va ser cònsol menor del comú d’Encamp.\nJordi Rich també havia estat conseller comunal d’Obres Públiques i Agricultura entre el 1996 i el 1999 i va tornar a entrar a la corporació per complir el mandat del 2004 al 2007 amb la majoria que liderava Miquel Alís també com a conseller a l’àrea d’Obres Públiques i Urbanisme.\nEl comú d’Encamp va fer públic ahir un comunicat per lamentar la defunció de Jordi Rich i expressar el condol a la família i els amics de l’exconseller parroquial. La cònsol major de la parròquia, Laura Mas, va recordar la tasca del finat durant tots els anys de servei públic a la corporació encampadana.\nLa missa funeral en memòria de Rich serà a les onze del matí d’avui a l’església de Santa Eulàlia d’Encamp.


Sant Joan de les Abadesses rebrà una ajuda de 276.000 € per remodelar el nucli antic - Diari de Girona\nSis municipis del Ripollès que pertanyen a l'Agrupació Europea de Cooperació Territorial (AECT) País d'Art i d'Història Transfronterer Les Valls Catalanes del Tec i del Ter -àmbit territorial que agrupa 7 municipis catalans i 24 de francesos- han aconseguit una ajuda de prop de 900.000 euros per al projecte Patrimc@at. Aquest preveu la creació d'un centre d'interpretació de l'arquitectura i el patrimoni natural descentralitzat en el territori i diverses actuacions complementàries en els diferents municipis. Aquesta xifra correspon al 65% del cost total que té el projecte en la part catalana.\nD'aquesta ajuda, a Sant Joan de les Abadesses li corresponen 276.000 euros, dels quals més de la meitat es destinaran a remodelar i millorar un dels punts més antics del poble: el carrer Abat Berenguer Arnau. Es tracta del carrer que uneix el Pont Vell i l'església de Sant Pol, i és un dels punts pel qual passen més visitants en ser l'inici de diversos recorreguts per al voltant del riu, i també una de les vies d'entrada al poble des de l'aparcament de les Cinc Fonts. L'actuació permetrà fer-lo més còmode i segur per als vianants arranjant les voreres que actualment són molt estretes en alguns punts. D'altra banda, també es millorarà l'exterior de l'absis del monestir, i s'executarà una primera actuació en els espais dels Jardins de la Puda i es renovarà la senyalització al nucli urbà per fer-la més útil i moderna.\nA més d'aquestes actuacions, també s'obriran diversos centres d'interpretació al territori de l'AECT, desenvolupats i gestionats des de la seu principal del projecte de Prats de Molló, que permetran desenvolupar la marca del País d'Art i d'Història i crear continguts al voltant del patrimoni d'aquest àmbit territorial. Hi ha previst que a Sant Joan de les Abadesses n'hi hagi un dedicat a la temàtica religiosa lligada al patrimoni arquitectònic i artístic.\nTotes les actuacions s'hauran de fer en els pròxims tres anys, prorrogables a dos anys més. La primera que es durà a terme a Sant Joan és la de la remodelació del c. Abat Berenguer Arnau que començarà aquesta tardor. La resta, està previst que s'inicïin durant el 2017.\nL'AECT va néixer l'any 2010 i, en l'àmbit català l'integren Camprodon, Llanars, Molló, Setcases, Vilallonga de Ter, Sant Pau de Segúries i Sant Joan de les Abadesses.


Més de 250 infants i joves participen al Casal d'Estiu que organitza la Regidoria d'Infancia i Joventut - La Veu - Epidèmia coronavirus COVID-19\nMés de 250 infants i joves participen al Casal d'Estiu que organitza la Regidoria d'Infancia i Joventut\nEl Casal de la Mina acull un dels grups del Casal d'Estiu que organitza Infància i Joventut.\nLes activitats es fan a diferents escoles del municipi seguint les mesures d'higiene i seguretat per la Covid-19\n29/06/2020 - Sílvia Alquézar\nAquest dilluns ha començat la primera quinzena dels Casals d’estiu que promou l’Ajuntament, pels quals passaran un total de 440 infants i joves durant tot el mes de juliol. La Covid-19 marca el desenvolupament de les activitats, que estan subjectes a les indicacions sanitàries i a l’evolució de la pandèmia. Els grups d'infants i joves han de ser d'un màxim de 10 integrants. Cal portar mascareta en el cas que no es pugui mantenir la distància mínima de 2 metres i es comprova a diari la salut d'infants i joves, amb l’entrada i la sortida de forma esglaonada.\nPel que fa a les dues propostes de la Regidoria d’Infància i Joventut, el Casal infantil compta amb 228 inscrits de 3 a 12 anys i es fa a les escoles Elvira Cuyàs, Mas Rampinyo, Reixac i Casal de la Mina. Les activitats es dividiran en dues quinzenes, del 29 de juny al 10 de juliol i del 13 al 24 de juliol, i l’última setmana de juliol, del 27 al 31 de juliol, es farà a l’escola Elvira Cuyàs. D’altra banda, el Casal de Joves, amb 38 inscripcions, tindrà lloc durant cinc setmanes a l’Institut Montserrat Miró, 10 a 14h (un dia, fins a les 18h), de dilluns a dijous. Ambdós casals el gestionen la Fundació Pere Terrés i el centre d'interès és 'Siguem el camí que volem veure al món', amb activitats de lleure que permetran infants i joves conèixer millor el seu barri, associacions, història i tradicions.\nEl Casal Esportiu, coordinat per la Regidoria d’Esports, aplega 174 infants i joves. Les activitats es fan a la Zona Esportiva Centre i enguany hi haurà dos torns, del 29 de juny al 17 de juliol i del 20 al 31 de juliol. El programa inclou jocs individuals, tallers recreatius, balls i iniciació a diferents esports, entre d’altres. El casal ofereix diferents horaris, en funció de les necessitats de les famílies, amb o sense dinar, des de les 8 a les 17h. D’altra banda, avui ha obert la piscina petita del carrer Bonavista, després de les obres que s’han dut a terme per millorar la instal·lació.\nLa piscina de la Zona Esportiva Centre acull les classes de natació en el marc del Casal Esportiu.