El clima és sagrat - latira\nlatira / Història i país / El clima és sagrat\nAmb la que ens cau a sobre, una s’atura a pensar sovint en la insignificança de la nostra existència davant de la potència de la natura. Temps i natura sempre ens han sobrepassats. Tot i els avenços científics, ens passen comptes de la nostra condició d’Homo sapiens, finita i vulnerable. L’agricultura i les primeres tecnificacions ens permeteren tenir la falsa aparença que havíem dominat parcialment la terra que habitem, però el clima i les pestes, la malaltia, sempre han estat allà per recordar-nos que encara som una espècie més, amb uns pocs suposats avantatges evolutius que no ens permeten, tanmateix, superar les inclemències que ens hauran de portar en darrera instància a la mort.\nPer sort o per desgràcia, el nostre fort com a espècie és la creativitat i sempre hi ha beneïts subjectes que intenten posar-hi solució a tot, esgotant totes les possibilitats abans de donar-se per vençuts. Encara que la solució passi també per demanar clemència al cel (o a l’infern) o les forces sobrenaturals que no podem entendre. Va, confessem-ho: tot i la nostra indubtable posició de persones científicament preparades, cultes i informades, molts de nosaltres hem caigut en l’ara només queda resar davant d’una situació extrema en que totes les possibilitats raonables estaven esgotades (i no tan esgotades). I és que això d’encomanar-se a Déu, a la Pachamama o al déu del cinc als exàmens no és nou i no crec que mai passi de moda.\nL’any 2016, la cadena de ràdio RAC1 contactava amb el druida José Luis Nuag, conegut pels seus llibres sobre esoterisme, per fer ploure a Catalunya. L’escena del ritual, representada en un to entre satíric i desesperat, és disponible a Youtube. Fent una anàlisi més profunda del que succeí aquell dia als estudis radiofònics (ignoro si després va ploure o no) i observant els elements que utilitzava Nuag per al seu ritual de crida de la pluja, podem parlar del que els antropòlegs i historiadors anomenen tecnologia simbòlica, un terme —si no m’equivoco— també utilitzat en psicologia i parapsicologia i que aplicat a determinat tipus de teràpies ha demostrat tenir efectes positius sobre el cervell humà.\nLa festa major de Ripoll és sinònim de pluja, no debades durant uns anys es traslladà a l’estiu\nEl ritual de crida de la pluja és llavors a una tecnologia simbòlica escenificada pels anomenats mestres del ritual col·lectiu, aquells que tenen a veure amb la salut, angoixes o necessitats del poble i no només d’un subjecte individual. En aquest cas, el mestre ritual serà Nuag, que representarà el xaman o mag. Dins del camp de l’antropologia històrica, aquesta mena de rituals col·lectius i referits al clima són presents a totes les societats i èpoques, variant en mètode i formulació, però no en essència i personatges. Tenim per exemple les conegudes danses de la pluja, possiblement el paradigma d’aquest tipus de ritual, amb el cherokee per excel·lència. Els rituals per fer ploure són també típicament associats a alguns col·lectius africans, que si bé és cert que els celebren, no són ni de lluny els únics. Avui dia sembla que celebrar un ritual de pluja sigui quelcom tercermundista, associat a la superstició i a societats subdesenvolupades arrelades al pensament màgic, aquelles que veiem un dimecres a la tarda al documentari d’havent dinat. En l’altre vessant, també pot associar-se als deliris dels progres new age. El ritual esdevé sinònim de folklore, racisme o pantomima de mal gust practicada per privilegiats amb evidents carències emocionals.\nEls pixapins que feien mofa amb el ritual de Nuag, i fan gala de la seva racionalitat extrema, quedarien bocabadats si sabessin que la seva estimada iaia posava una bugia — o fins i tot assistia a la processó— a Sant Eudald, Santa Matrona, Sant Urbici o Sant Desideri (entre molts d’altres) per a cridar la pluja, segons si era ripollès, barceloní, aragonès o mataroní. Com n’és, de nociva, aquesta idea que la fe cega en la raó sempre és millor i quina llàstima que hàgim reduït el ritual a una sèrie de documentaris, no només el de la pluja, sinó tota mena de celebració —encara que el ritual no desapareix sinó que es transforma, però d’això ja en parlarem.\nJa ho deia Lluís Duch quan parlava de la importància de l’antropologia simbòlica en la nostra quotidianitat: la conceptualització mitjançant el símbol forma part de la nostra comunicació i evolució comunicativa natural; suprimir-la, per tant, no només és quasi impossible, sinó que implica deixar orfe un vessant de la nostra capacitat comunicativa essencial. En aquest sentit, la via ritual simbòlica és una via essencial de comunicació amb la natura. Una comunicació per altra part indispensable des que vàrem perdre part dels nostres instints animals. Actualment, el mètode científic vol substituir part d’aquesta realitat simbòlica, natural al nostre sistema de pensament, precedent per tant, del mateix pensament lògic.\nLa dita pel maig, cada dia un raig no és gratuïta\nDesprés d’aquest innecessari parèntesi filosòfic que només pretenia esclarir alguns conceptes antropològics, tornem als rituals de la pluja o de clima, que com hem dit, hi són presents gairebé a totes les societats conegudes, i per extensió i en contra de la creença habitual avui dia, també en el cristianisme europeu, molt especialment durant l’antic règim però també documentats fins a la contemporaneïtat.\nCom he explicat en altres articles, el cristianisme hereta moltes de les dinàmiques de culte del paganisme precristià, ja sigui en forma de sincretisme o aculturació bidireccional, i tot i la coneguda tendència uniformitzadora de l’Església, no serà fins al Concili de Trento (ja al segle XVI) que es defineix la doctrina catòlica i es condemna l’heretgia. Encara que això no ens ha de fer oblidar que a Nicea (325 dC) ja s’havien establert els dogmes principals de la fe cristiana i que no hem de confondre, per tant, aquest procés amb la llibertat de culte del paganisme anterior.\nEls estudiosos de l’antic règim coincideixen a oferir-nos un clima eclesiàstic una micona més lax vers la idea que tenim avui dia del ritus catòlic. Això, juntament amb un seguit de documents que ho vindrien a confirmar, fa sospitar als historiadors de la matèria que, encara que eren ineludibles certes característiques del ritual cristià, les pràctiques litúrgiques —especialment aquelles més allunyades dels centres de poder— conserven certs trets característics del ritual precristià que adopten amb més o menys restriccions segons la diòcesi. Aquest fenomen s’hauria donat per a respondre a les demandes, els codis rituals i les creences prèvies del poble segons el seu grau de compromís amb creences anteriors a l’evangelització. Tot plegat es resumiria en el fet que entre els segles IV i XVI hi ha certa laxitud litúrgica, en especial en aquelles diòcesis on no arriben les influències dels centres de poder més importants de l’Església, com bisbats o arquebisbats, sempre més vinculats al panorama urbà. Per tant, la qüestió de com abordar les demandes del col·lectiu popular vers una qüestió tan important com és el clima, variava.\nEl ritual és, per a les ciències humanístiques en general i molt especialment per la psicologia, l’antropologia i la història, una mina d’or des del punt de vista de l’estudi dels patrons de comportament humà, una anàlisi de sang als desitjos i les pors més profundes de la condició humana.\nAlguns autors proposen un enfocament màgic, encara que sembli contradictori dins el cristianisme i el catolicisme, respecte a l’actuació vers alguns aspectes naturals, entre ells, la qüestió climàtica. Així doncs, la manera d’abordar les sequeres i les tempestes, tan determinants a l’hora de salvaguardar la collita i evitar les conseqüències d’una mala anyada (pestes, malaltia, fam i mort), serà també màgica. Hi ha també una cosmovisió cristiana, en la que és Déu qui per a castigar els homes permet que les hostes de l’infern o els dimonis causin les tempestes que arruïnaran les collites, però en tot cas la manera d’evitar aquests mals serà encara molt pròxima a les pràctiques màgiques tradicionals (exorcismes, invocació, pregaria, rituals de repetició simbòlica, d’elevació, o de representació).\nEn aquest sentit, alguns sacerdots rurals (i no rurals) esdevindran conjuradors, jugant el paper social que compliren els mags i xamans per a les societats precristianes. Tot i les crítiques dels teòlegs de l’època —generalment elits que renegaven d’aquest tipus de pràctiques, i de les dissertacions dels quals es conserven força documents— els sacerdots parroquians seran vistos pel poble com a conjuradors en un sentit positiu. En l’altre extrem hi hauria les bruixes, conjuradores en sentit negatiu i vinculades als dimonis que causen tots els mals. D’aquests dos fets en tenim constància —només per posar-ne un exemple, perquè és un fenomen ben estudiat— a través de la defensa que en fa Pedro Gil l’any 1619 arran de la persecució de bruixes que tingué lloc a Catalunya entre els anys 1616 i 1619, en el que foren condemnades més de 300 dones. Un document anterior de Pedro Ciruelo, publicat a Salamaca el 1533 «Reprobación de las supersticiones y hechicerias» deixa també constància de la polèmica existent respecte les maneres de fer dels sacerdots rurals, als qui acusa en reiterades ocasions de desviació litúrgica.\nDesprés de Trento, la qüestió concreta de la desigualtat en els rituals s’articula també el 1584 al Sacrament de Gregori XIII i al Ritual Romà de Pau V de l’any 1614. Aquestes fonts documentàries són l’indicatiu del que afirmàvem abans: hi havia dubtes sobre com establir una litúrgia cristiana vers la qüestió del clima i la pluja. Era la natura també una qüestió que pertanyia a Déu? I si era així, com podíem apaivagar les seves conseqüències o beneficiar-nos de les seves benvolences sense caure en les pràctiques paganes o herètiques?\nLa resposta la trobem sovint en el fenomen de les relíquies i els sants, tot un tema que és impossible abordar en aquestes línies, però que venia també a acomplir una funció simbòlica i miraculosa dins dels límits dogmàtics del catolicisme. Serà la seva hagiografia —vida de sants— la que sancionarà la seva capacitat per obrar miracles en nom de Déu. La pràctica cristina més coneguda consistia en prendre els sants com a protectors (així com ho havien estat les divinitats i els herois precristians abans), comunir les tempestes (és a dir, conjurar) amb oracions i exorcismes i aplegar relíquies, tantes com fossin possibles, per aconseguir així el favor de diferents sants, que guariran a la vegada diferents aspectes de la vida quotidiana. També sabem que cada relíquia tenia una especialització.\nUn conjurador o comunidor és un edifici de planta quadrada construït amb l’objectiu d’invocar l’ajuda divina en casos d’urgència, sobretot quan les condicions climàtiques amenacen les collites. Eren molt habituals als Pirineus, però avui dia se’n conserven pocs. Aquesta fotografia pertany al conjurador situat a Serrallonga, un petit vilatge del Vallespir entre la Menera i Sant Llorenç de Cerdans.\nPer a referir-nos a aquestes demandes als sants per afavorir el clima, parlem de rogatives. Les rogatives sorgien des de la necessitat civil (de fet era freqüent que fos l’ajuntament o la universitat qui les fes a l’església) i anaven vinculades a alguna mena d’acció ritual, més o menys elaborada en funció de la necessitat o la gravetat de l’assumpte. Aquestes rogatives sobreviuen als Països Catalans fins ben entrat el segle XIX i és possible documentar-ne fins als anys cinquanta del segle passat, sense descartar que se’n celebrin encara avui dia (de fet no n’he poguda documentar cap que no estigui associada a festivitats patronals, però he trobat referències de la seva celebració per exemple per Sant Úrbez, a la comarca de Sobrarb, a l’Aragó.\nEn el cas de Barcelona, al segle XVIII, estava estipulat el procediment a seguir en cas de sequera: primer, es feien les rogatives0; si aquestes no funcionaven, es passava a les lletanies majors; i si encara així no era suficient, es prenien mesures dràstiques i s’anava a cercar en processó Santa Madrona a Montjuïc i es traslladava el seu reliquiari fins a la catedral. Si després de tot això encara no plovia, hi havia una alternativa: es visitaven diverses cambres angelicals (catacumbes i reliquiaris de les esglésies) i com a darrer recurs es feia una ruta penitent per cinc esglésies que representaven les cinc llagues o ferides de Jesucrist a la creu. Es documenten fins i tot, el nombre de penitents que hi podien arribar a participar, en general descalços o flagel·lant-se. Si finalment plovia, es cantava el tedèum, un himne d’acció de gràcies generalitzada arreu per aquest tipus de pràctiques. Com vull aclarir, no es tractava d’una simple pregària i per tant el cristianisme no està absent de pràctica màgica ancestral.\nEls rituals d’aquest tipus solien tenir lloc entre els mesos de febrer i maig, per tal de beneficiar les collites de cara a l’estiu. Pensem que es perden a mitjans del segle XIX, però com hem dit, encara és possible documentar-ne algunes durant el segle XX i no hi són absents en la memòria popular aquest tipus d’adoració. De fet, els ripollesos tenen Sant Eudald com a protector de la pluja, les pestes, la sordera, la febre, els dolors, les plagues de llagosta o els parts perillosos. I és que fins a l’inici de la Guerra Civil, l’any 1936, les relíquies del sant —que es creu que arribaren a Ripoll al segle XI— es treien en processó en una urna coronada amb el bust del mateix. Una de les litúrgies pròpies dels ripollesos era banyar-les al riu per tal d’aconseguir que plogués. De fet, cada 11 de maig, festa major de la vila, sol ploure a la comarca.\nLes rogatives als sants i a les relíquies són interessantíssimes també des del punt de vista històric, més enllà del fenomen antropològic que suposen perquè aporten dades sobre el clima al passat. L’any 1004 Sant Eudald fou proclamat patró de Ripoll. Les restes del sant les havien robades a Acs (País de Foix) el 978 i instal·lades a la capella en honor seu. Després del miracle de fer ploure quan se’l tragué en processó, la devoció a Sant Eudald s’estengué per tota l’àrea pirinenca\nEls mataronins, en canvi, s’encomanaven a Sant Desideri, que fou invocat sovint al llarg de tot el segle XVII. Als Pirineus és ben conegut Sant Úrbez o Sant Urbici, el qual rep encara peregrinacions cada maig. El ritual a Sant Urbici té paral·lels amb Sant Victorià o Santa Alòdia, les relíquies dels quals són submergides a l’aigua en una bossa per a fer ploure en clara reminiscència als antics rituals de pluja per la qual l’aigua acompleix una funció sagrada que unida a la capacitat miraculosa de la relíquia del sant proveirà el clima desitjat.\nQuan parlem de sants i relíquies per a fer ploure, parlem d’un tipus de màgia positiva que s’intenta separar de la negativa (les tempestes i les bruixes) però que acompleix i perpetra les mateixes funcions dels ritus: les del diàleg amb la natura o amb la divinitat.\nIgnoro si aquests rituals tenien o no cap resultat, els més creients diran que sí. El que sé segur és que aquestes cerimònies tenien una funció i un significat molt clar: els nostres avantpassats coneixien la importància de l’equilibri climàtic, tenien una comunicació directa amb la natura i uns mètodes més o menys extravagants per comunicar-s’hi. La qüestió és: amb els mètodes científics d’avui dia i els mitjans a l’abast per cuidar del clima i la natura, ara que no ens cal fer la dansa de la pluja per entendre quan un núvol és la nostra salvació, per què ens hem oblidat de cuidar el nostre medi? A vegades em demano, si quan dessacralitzem una cosa, li perdem també el respecte. Per sa que sigui racionalitzar-ho tot, hi ha coses que encara haurien de ser sagrades. Si no canviem l’actitud i ens responsabilitzem amb el que sabem ara, gràcies als avenços científics, de poc ens valdrà submergir Sant Eudald. No caiguem abans d’hora en l’ara només queda resar.\ncatolicisme, clima, creença, devoció, festa major, pluja, religió, sant eudald, superstició,


CCOO PV insta al Consell a gestionar bestretes amb els bancs perquè ningú quede sense la prestació per atur\nEl sindicat destaca que el Principat d'Astúries ha fet un conveni amb les entitats financeres. Ressalta que l'esforç enorme de gestió del SEPE i de la Direcció General de Treball no pot donar cobertura a totes les necessitats, a causa de l’allau d'expedients.\nUn mes más aumenta el paro y las más perjudicadas son las mujeres\nCCOO PV veu amb molta preocupació la possibilitat que desenes de milers de persones acollides a ERTO de suspensió i afectades per rescissions o no renovacions de contractes, queden sense cobrar la prestació per atur el mes vinent de maig. Les persones que no perceben la prestació en aquesta data quedaran sense ingressos, la qual cosa comporta un problema gran per a la cobertura de les necessitats bàsiques de les persones en aqueix període.\nAmb data 16 d'abril el Servei Públic d'Ocupació (SEPE) havia resolt 98.970 prestacions per ERTO a la Comunitat Valenciana, d'un total aproximat de 230.000 treballadors afectats per expedients ja resolts per la Direcció General de Treball (DGT). També ha resolt 45.284 expedients individuals de rescissió o no renovació de contractes.\nLes previsions són que amb data 30 d'abril, data de tancament de la nòmina a pagar al maig, s'hagen aprovat prop del 70 % de les prestacions d’ERTO d'expedients ja resolts per la DGT i del 75 % dels expedients individuals per rescissió de contractes. Per tant, entre el 25 % i el 30 % de treballadors i treballadores afectades quedaran sense prestació i consegüentment sense ingressos. A aquesta quantitat caldrà sumar les persones afectades per ERTO, els expedients de les quals no han sigut resolts per Treball.\nNo obstant l'anterior, el sindicat posa en relleu el gran esforç del personal funcionari del SEPE i de la DGT, que han ampliat horari i dies de treball, en alguns casos, fins i tot de manera voluntària diumenges i festius. Per fer-se una idea del treball ingent que comporta la gestió d'aquesta crisi, CCOO PV afirma que, des del 15 de març fins avui, s'han presentat davant la DGT un volum de 59.726 ERTO que afecta 360.000 persones treballadores, un volum fins i tot major al que es va gestionar en el període comprés entre els anys 2008 a 2019, en el qual es van aprovar 21.521 ERO que van afectar 350.362 treballadors/es.\nPer això i davant la impossibilitat de gestionar totes les sol·licituds, és per la qual cosa insta al Govern valencià a gestionar una solució en forma de bestreta amb les entitats bancàries, a les quals també crida a col·laborar en una situació tan delicada. És evident que els bancs no correrien cap risc a anticipar la prestació o part d'aquesta, ja que es tracta de persones que poden acreditar la seua inclusió en expedients de regulació temporal de l'ocupació o la rescissió del seu contracte i, per tant, són creditores a la prestació per atur del SEPE, d'acord amb la llei. Aqueix ha sigut el cas del Govern del Principat d'Astúries, que mitjançant conveni ha aconseguit pal·liar les situacions no resoltes.\nCCOO PV traslladarà al Consell de la Generalitat la seua preocupació i l’instarà que gestione una solució que impedisca que desenes de milers de valencians i valencianes queden en desemparament.


El nou títol d'Intel·ligència Artificial de la UAB, uns estudis interdisciplinaris i en anglès - Blog d'UNportal\nEl nou títol d’Intel·ligència Artificial de la UAB, uns estudis interdisciplinaris i en anglès\nL’Escola d’Enginyeria de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) començarà a impartir el curs vinent el títol d’Intel·ligència Artificial (IA), uns estudis de 4 anys de durada, dels quals s’han programat 40 places de primer curs, que s’oferiran en anglès.\nLa titulació compta amb la participació de diferents facultats de la UAB, així com de centres de referència en aquest àmbit tecnològic, com el Centre de Visió per Computador de la UAB i l’Institut d’Investigació en Intel·ligència Artificial del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC), tots dos situats al campus de Bellaterra.\nEls nous estudis es proposen formar professionals capaços de dissenyar i implementar solucions basades en la IA fent servir una metodologia pràctica d’aprenentatge i ajudant-se de la col·laboració activa d’empreses del sector. El títol pretén ocupar-se també de les implicacions socials, legals i ètiques que acompanyen la implantació de la IA.\nLa nova titulació s’ofereix com a títol propi, a l’espera que el curs 2022-2023 obtingui la seva acreditació com a grau oficial, ja que el termini per obtenir-la el setembre vinent era massa curt. La mateixa fórmula s’ha utilitzat els últims cursos per posar en marxa els graus de Gestió de Ciutats Intel·ligents i Sostenibles i Estudis Socioculturals de Gènere.


Apartment on Marinenko Polotsk Bielorússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment on MarinenkoMarinenko, 50, Polotsk, Polotsk, Bielorússia, 211400 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en84comentarisApartment on MarinenkoVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Polotsk, no busqui més enllà de Apartment on Marinenko. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartment on Marinenko, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora, àrea de fumadors. L'ambient de Apartment on Marinenko es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment on Marinenko.\nAllotjaments a Polotsk


Badanotis :: L'Associació Juvenil Barnabitas inaugura un nou local\nL'Associació Juvenil Barnabitas inaugura un nou local\nRedacción - 22/01/2015 04:45\nEl pròxim dimecres dia 28 de gener a les 19.30 hores l'Associació Juvenil Barnabitas inaugura un nou local, situat al carrer de la Barca núm. 19-21 del barri Sant Joan Baptista de Sant Adrià de Besòs.\nAquest nou local ve donat, segons expliquen en un comunicat de premsa, per la necessitat d'acollir a infants i joves, especialment en situació de risc i realitzar amb ells un estudi assistit, oferint-los ajuda per realitzar la seva tasca escolar. També es faran activitats amb famílies, teatre, formació, entre d'altres. D'aquesta forma, la utilització d'aquest espai serà de gran ajuda per poder donar un servei de suport i comunitari a les famílies més desfavorables del barri. Sense deixar de vista la inclusió a altres nens i joves.\nTambé han volgut sumar-se en aquest projecte el Club de Billar Sant Adrià i la Federació Catalana de billar, en realitzar un treball conjunt e inclusiu per a nens i joves del nostre barri.\nUn altre nou servei que es durà a terme, el préstec d'ordinadors als nens i joves de famílies més vulnerables, perquè tinguin les mateixes oportunitats que la resta de companys i puguin acabar els deures o treballs a casa, gràcies a la col·laboració de l'Associació de Voluntaris de la Caixa del Barcelonès i Vallès Occidental.\nL'entitat farà aquest any 20 anys que realitza aquesta tasca educativa i social al barri, cada any aposta per nous projectes per tal de donar oportunitats a infants, joves i famílies del barri que més ho necessiten.


\tCom Coronavrius afecta els plans de futur de Harry i Meghan - Estil\nés salvatge basat en una història real\nquantes escenes de crèdit final en formiga home\nTrump diu que la casa blanca és un abocador\nCom Coronavrius afecta els plans de futur de Harry i Meghan\nHarry i Meghan assisteixen als premis WellChild al Royal Lancaster Hotel el 15 d’octubre de 2019.Per Max Mumby / Indigo / Getty\nPríncep Harry i Meghan Markle feu una mena de comiat dilluns, amb una publicació d’Instagram que deien que seria l’última al compte de @sussexroyal, una de les moltes coses a les quals renunciaran quan dimitiran oficialment com a seniors. Però, segons una font que els coneix bé, és el final simbòlic d’un període difícil de la seva vida i l’inici d’alguna cosa emocionant.\nEstan realment entusiasmats amb el proper capítol, va revelar la font. No ha estat un moment fàcil per a ells, però tenen moltes ganes de començar un nou capítol i ser la parella que volen ser. Realment volen marcar la diferència a nivell mundial i són molt ambiciosos pel que volen aconseguir.\nTot i que els ajudants no volien comentar els seus propers passos, va dir un portaveu, el duc i la duquessa de Sussex dedicaran els propers mesos a centrar-se en la seva família i continuaran fent el que puguin, de forma segura i privada, per donar suport i treballar amb els seus preexistents. compromisos benèfics mentre desenvolupen la seva futura organització sense ànim de lucre.\nTot i que la parella ha de deixar els seus plans immediats a mesura que el món tracta la pandèmia del coronavirus, tenen la intenció de mantenir-se ocupats. Es diu que Meghan té programats diversos projectes, inclosos un llibre per a nens i un llibre de cuina nou, mentre que Disney va confirmar la setmana passada que donarà la seva veu a un documental sobre vida salvatge que s’emetrà a Disney + el mes que ve. Mentrestant, Harry se centra en la seva nova empresa de viatges ecològics Travalyst, una organització sense ànim de lucre amb seu al Regne Unit.\nEls ajudants han confirmat que seguiran sent patrons de les seves diverses organitzacions benèfiques amb seu al Regne Unit, que continuaran compromesos i solidaris amb els seus patrocinis i continuaran treballant estretament amb ells.\nMentrestant, es farà un anunci sobre la seva nova iniciativa benèfica al seu moment. El seu nou cap de gabinet Catherine st laurent començarà a treballar per a la parella a l’abril i també actuarà com a director executiu de la seva nova organització sense ànim de lucre.\nTot i que la font va descriure Harry i Meghan com a optimistes quan van deixar el Regne Unit després de dur a terme el seu compromís oficial definitiu el dia de la Commonwealth, la parella està pressionant el botó de pausa de qualsevol nou anunci atesa la crisi sanitària mundial.\nTenint en compte el que està passant al món, no és el moment adequat per fer anuncis importants o llançar una organització, va dir la font. Aquestes coses passaran més avall, però la seva idea per a l'organització ja està ben establerta i està molt lluny. La nova organització benèfica se centrarà principalment en la salut mental, l’empoderament de les dones i les dones i el medi ambient, va afegir la font.\nLa seu de l’organització benèfica tindrà seu als Estats Units, però funcionarà a nivell mundial i Harry i Meghan ja han aconseguit un grapat d’inversors rics que han acordat donar suport a la seva organització sense ànim de lucre.\nMentrestant, les coses acaben al Regne Unit, on la seva oficina del Palau de Buckingham només conserva dos membres del personal. El seu secretari de comunicacions Sara Latham està ajudant a acabar el seu despatx al Palau de Buckingham, mentre la parella ha mantingut un ajudant clau de confiança, James Holt, per supervisar els seus mitjans i comunicacions al Regne Unit. Se li acompanyarà l’assistent secretari privat d’en Harry Heather Wong, que ara treballarà a temps complet en el projecte Duke’s Travalyst.\nLa Fundació Reial Sussex, que estava en procés d’establiment al Regne Unit, no continuarà, ha confirmat avui un portaveu: s’ha iniciat un procés de liquidació. La principal iniciativa en curs actualment en el marc de Sussex Royal és Travalyst, la iniciativa de turisme sostenible de The Duke. Travalyst s’establirà com una organització independent sense ànim de lucre amb seu al Regne Unit.\nEl portaveu va continuar, COVID-19 ha presentat al món un dels majors reptes de salut pública i socioeconòmics dels temps moderns. També ha forçat un dels majors canvis de comportament humà en generacions. Quan les restriccions relacionades amb el control de la facilitat de la pandèmia, el paper del turisme responsable per donar suport a les comunitats i destinacions de tot el món serà més important que mai. El duc treballa estretament amb cadascun dels socis de Travalyst per entendre millor com aquesta organització sense ànim de lucre pot ajudar a la recuperació global, especialment donant suport a les comunitats, la vida salvatge i el medi ambient al mateix temps.\nEs creu que Harry i Meghan van decidir mudar-se a L.A. abans del previst a causa de les restriccions de viatge imposades als viatges entre Canadà i els Estats Units com a conseqüència de la propagació del virus de la corona. Les fonts asseguren que van decidir traslladar-se a L.A. després d’acordar abandonar el Regne Unit l’any passat. La parella ja compta amb un equip d’ajudants a Califòrnia i comptarà amb l’ajut de la firma de relacions públiques Sunshine Sachs, que inicialment es dedicaven a donar suport a les comunicacions de la Sussex Royal Foundation i ajudaran a Catherine St Laurent, que tindrà un paper clau per ajudar a donar forma a la imatge multimèdia de parella.\nTot i que la parella ha suspès els seus plans per tornar al Regne Unit a causa de la pandèmia, va dir una font Vanity Fair que tenen previst tornar a Gran Bretanya en algun moment a finals d’aquest any per visitar les seves organitzacions benèfiques i, per descomptat, veure els seus amics i familiars.\n- El tour de comiat del Regne Unit de Meghan Markle va ser una classe magistral en vestir-se de venjança\n- El desinfectant de mans és l’últim luxe que queda?\n- La reina té un pla per treballar durant la quarantena\n- Orlando Bloom, Katy Perry, Heidi Klum i altres celebritats s’uneixen a l’autocarantena\n- Dins del Búnquer Survivalista On algunes persones riques esperen sortir del coronavirus\n- El tancament sense precedents de Broadway presenta nous espectacles i fins i tot els Tonys, a Jeopardy\n- De l’arxiu: Com els lladres van atacar el museu Isabella Stewart Gardner i van aconseguir treure partit del Major atracament artístic de la història dels Estats Units


✅ Pell de gallina: El condol de Pablo Casado a Ana Rosa\nPell de gallina: El condol de Pablo Casado a Ana Rosa\nEl polític ha emocionat amb les seves paraules a la presentadora\nper María Merino dijous, 14 de maig 2020 - 15:45h\nPablo Casado ha donat el condol a Ana Rosa Quintana | Telecinco\nAhir coneixíem que s'havia produït la mort d'Álex Lequio, fill d'Ana Obregón i Alessandro Lequio, als 27 anys. Una mort la seva, provocada pel càncer contra el qual havia estat lluitant dos anys, que ha commocionat a gran part del país. Per aquest motiu, en mitjans de comunicació i en xarxes socials la seva pèrdua ha donat lloc a la mostra d'una infinitat de mostres de condol.\nPrecisament aquest matí, Ana Rosa Quintana ha volgut començar 'El programa d'AR', on col·labora habitualment el pare del jove mort, mostrant el seu dolor i el de tot l'equip per tot el que ha passat. I ho ha fet amb un emotiu discurs que ha volgut concloure, entre llàgrimes, amb un missatge dirigit als progenitors d'Álex: «Ana, tu sempre vas estar al seu costat i li vas dedicar tota la teva vida. Alessandro, company, l'estimaves tant ... No sé quan podrem abraçar-nos, però us faré l'abraçada que ara no podem donar-vos. Quedem-nos amb el record perquè, com deia Umbral, 'és viu en mi el que és viu de tu, el record'».\nElla s'ha mostrat molt compungida i així ha estat també quan ha rebut el condol en directe de Pablo Casado, líder del Partit Popular. I és que aquest, que ha estat entrevistat per l'esmentada presentadora a través d'una trucada de vídeo, ha volgut començar la seva intervenció mostrant el seu condol tant a la família d'Álex com a tots els companys del pare d'aquest.\nAixí, el dirigent polític ha manifestat: «Sento molt la mort del fill del vostre col·laborador Alessandro Lequio. Ahir li vaig donar el condol a ell personalment i ara vull fer-ho extensible a tot l'equip».\nQuintana no ha dubtat a agrair aquestes paraules del seu entrevistat exposant: «Gràcies, perquè estem tots commocionats».\nTelecinco Ana Obregón Ana Rosa Quintana Pablo Casado


Les empreses d'IBIAE tanquen la seua participació a la fira de Bilbao amb bones expectatives - ESCAPARATE DIGITAL\nLes empreses d'IBIAE tanquen la seua participació a la fira de Bilbao amb bones expectatives\nLes empreses pertanyents a IBIAE, Abad Integració de processos industrials, Angis, Baobab, Finnovo, Ferratges Bermi, Injectats Ibi, Joviar, Plasnovatic, Salex i Sola Mecanització Tecnològica, han exposat aquest any a la fira de Subcontractació 2021 de Bilbao, que s'ha celebrat del 26 al 28 d'octubre i ha comptat amb més de 10.000 visitants professionals, prop de 650 firmes expositores i aproximadament 60 ponents experts en diferents matèries.\nEls principals països d'origen dels visitants estrangers han estat França, Portugal, Alemanya i Itàlia, d'un total de 34.\nL'Ajuntament d'Ibi, a través de la regidoria d'Indústria , ha col·laborat i, a més, s'ha comptat amb el compromís d''Ibi, la gran fàbrica' per traslladar tot el potencial del teixit productiu.\nIBIAE ha polsat l'opinió d'algunes de les empreses de la comarca que han mostrat capacitats productives al Bilbao Exhibition Centre per conèixer les seues sensacions després de la fira.\nEn aquest sentit, des de Herrajes Bermi indiquen que “ha estat una experiència totalment enriquidora, un esdeveniment ple d'oportunitats i possibilitats de treball. Afegeixen que han tornat “molt contents, amb idees fresques, mails per enviar i pressupostos per presentar amb allò que només podem treure conclusions positives”.\nPel que fa a la fira amb IBIAE, expressen que “aporta molt valor a tots els companys, ja que ens coneixem tots una mica més, ens ajudem i sobretot posem en valor un punt fort que tots tenim en comú que és la zona tan industrialitzada de què venim, la Foia de Castalla. Enhorabona a IBIAE ia la resta de companys. Bermi repetirà a la propera edició de la Fira de Bilbao”.\nPer la seua banda, des de la firma ibense Abad Integració de processos industrials apunten que “hi va haver molt bon ambient, encara que encara és prompte per avaluar els resultats”. Tot i això, puntualitzen que estan “contents amb els contactes efectuats” amb futuribles clients.\nPer la seua banda, Sola Mecanització Tecnològica destaca que els seus clients principals “són grans multinacionals de la zona i, per això , portem anys exposant a la Fira del Bilbao Exhibition Centre”. Així mateix, afegeix, “aprofitem per seguir donant-nos a conèixer a nivell nacional i treballant per continuar sent un referent al sector de l'automoció i l'alimentació. Volem agrair als nostres clients per haver-se acostat al nostre estand a visitar-nos”.\nEn el cas de Joviar, “l'afluència de visites ha estat molt més gran de l'esperada i ha estat una bona edició ateses les circumstàncies que patim en els últims mesos”, afirmen. Pel que fa a visites efectives, Joviar ha tingut “més que en cap altra edició d'aquest certamen, així que esperem que es puguen traduir en contactes més profunds i fet i fet en treball per a l'empresa”.


Pla per la Igualtat | Igualtat\nInici / Pla per la Igualtat\nLes polítiques d'igualtat són aquelles polítiques que, impulsades des de qualsevol àrea municipal, inclouen la variable gènere; és a dir, que tenen en compte les necessitats i interessos de tota la població, dones i homes.\nL'Ajuntament de Vilafranca del Penedès, conscient de la importància de treballar en temes d'igualtat entre les dones i els homes, va engegar en el mandat consistorial (1996-1999) una regidoria específica per tal d'impulsar les polítiques d'igualtat d'oportunitats entre les dones i els homes en la nostra ciutat.\nAl març de 1996 es va fer la presentació pública del document base del Pla per la Igualtat de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès, així com la creació del seu recurs específic, el Casal de les Dones d'àmbit municipal. En l'actualitat és anomenat Casal x la Igualtat.\nEl Pla per la Igualtat té com a objectiu la superació de les desigualtats entre les dones i els homes de la nostra ciutat. La complementarietat i la corresponsabilitat en els àmbits familiar, laboral i social, conduiran a una nova definició de rols i a millorar la qualitat de la vida de les dones i dels homes.\nÉs un pla transversal que té com a finalitat coordinar, implementar i articular totes les accions que des dels diferents àmbits es desenvolupin per promoure la igualtat entre les dones i els homes de la nostra ciutat.\nAvaluació Pla Igualtat VilafrancaDescarregar\nPla d'Igualtat de Vilafranca (2019-2023)Descarregar\nPla d'Igualtat de Vilafranca (2010-2015)Descarregar\nConsell Municipal per la Igualtat^\nEl Consell Municipal per la Igualtat es va constituir a l'octubre de 1997 com a òrgan de participació ciutadana a través de les entitats i partits polítics i sindicats de Vilafranca. La seva finalitat és contribuir, avançar i fer visible l'aportació de les dones a la societat per tal de superar les desigualtats i fomentar la coresponsabilitat d'homes i dones en tots els àmbits socials.\nEl Consell Municipal per la Igualtat es crea per tal de promoure la participació de persones, grups i entitats vilafranquines interessades en la igualtat d'homes i dones, i a fi de recollir tots aquells suggeriments que puguin ajudar a dur a terme una acció el més acurada possible en favor de la igualtat de les dones i dels homes de la nostra ciutat.\nL'objectiu de la creació d'aquest Consell Municipal per la Igualtat, respon a la voluntat de l'equip de govern perquè les tasques que es desenvolupin tan a nivell municipal, com social, contemplin les necessitats des de la perspectiva de la igualtat de drets dels homes i les dones i el dret a gaudir-ne de les diferències.\nIII Pla d'Igualtat de Vilafranca\nAvaluació Pla Igualtat


Dosrius posa en marxa el primer club de BÀDMINTON del Maresme | Esportiu Maresme\nDosrius posa en marxa el primer club de BÀDMINTON del Maresme\nCLUB BÀDMINTON EL CORREDOR\nDosrius, amb els seus nuclis urbans de Canyamars i El Far, compta des de\nfebrer de 2020 amb el primer club de bàdminton del Maresme. Encara que fa molts anys es va inscriure una entitat a Sant Pol de Mar, és la de Dosrius l’única que està activa i que funciona tant en l’àmbit competitiu com formatiu.\nEl Club Bàdminton El Corredor, format per 34 socis, és assembleari i el seu cap visible és Xavier Mangrané: “El nostre esport és minoritari a Catalunya, però està en plena fase d’expansió. Cada dia atreu a més adults i joves perquè, encara que és un esport molt tècnic, pots progressar i millorar ràpidament. A més, et diverteixes molt”.\nMangrané jugava en un altre club del Vallès Oriental i buscava una instal·lació esportiva al Maresme:\n“Vàrem parlar amb molts ajuntaments, com el de Mataró. Finalment, vam arribar a un acord amb el de Dosrius, on visc des de fa deu anys. El nostre ajuntament ens ha donat totes les facilitats del món per a poder instal· lar-nos”.\nCreat el febrer de 2020 per uns entusiastes d’aquest esport,\nja compta amb 34 socis i forma part de les\nextraescolars del col·legi del poble\nUn dels grans èxits d’aquest nou club és la seva col·laboració amb l’Escola Castell de Dosrius perquè el bàdminton sigui una activitat extraescolar, que es duu a terme tots els dimarts de 17,00 a 19.00 hores a càrrec de la jugadora i entrenadora Teresa Barberà.\nMalgrat la pandèmia, l’Escola d’Iniciació ja té dotze alumnes, que van directament des de l’escola al pavelló en bus gratuït, gràcies a la col·laboració del Consell Comarcal\nEl club fa la seva activitat en un dels tres pavellons que té el municipi, concretament el que està situat en Canyamars i que és de l’any 1986: “Estava pràcticament sense usar i està com a nou. Ens ve molt bé perquè podem entrenar cinc dies a la setmana“, assenyala Mangrané.\nCom es pot llegir a la pàgina web del club, a la qual recomanem entrar, el bàdminton no és un joc de platja i càmping, ni un esport minoritari , ni un joc lent i relaxat, per bé que a casa nostra, durant molts anys i encara avui, se’l percebi com a tal. Tot el contrari. És un dels esports de raqueta mes extenuants, ràpids i atlètics i, a nivell mundial el sisè dels esports més practicats”.\nCom ells mateixos es defineixen, “som un club democràtic i transparent en la seva organització i funcionament institucional i, un club amant del joc net i noble a les pistes i a la vida en general.”\nUn club en definitiva que vol acollir i engrescar al màxim de jugadors i jugadores i fer que des de la satisfacció del joc compartit i l’aprenentatge permanent se sentin partícips d’un projecte comú, en “constant evolució”. Cal destacar que una de les jugadores i sòcies de l’entitat és la mataronina Glòria Latorre, actual campiona d’Espanya sènior.\n“Cada dia atreu a més adults i joves perquè,\nencara que és un esport molt tècnic, pots\nprogressar i millorar ràpidament”\nCONTACTE CLUB BÀDMINTON EL CORREDOR\nDosrius, Canyamars, El Far\nT. 665 510 003 (Xavier)\nPoliesportiu de Canyamars\nCamí del Forn, 10, 08318 Canyamars (Dosrius, Barcelona)\nMore in Bàdminton\nEl teianenc Dani Garcia, campió d’Espanya\nCategorIa Màster 1 El jugador de bàdminton de Teià, Dani Garcia, va complir finalment...


Apalanke, finalista del Concurs de Bandes de la URV | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura Apalanke, finalista del Concurs de Bandes de la URV\nApalanke, finalista del Concurs de Bandes de la URV\nEl grup espluguí, Apalanke, participarà a la final del I Concurs de Bandes de la Universitat Rovira i Virgili durant la festa del 25è aniversari de la universitat. Apalanke competirà amb dues bandes més aquest dijous 16 de febrer i el grup guanyador actuarà per Santa Tecla.\nEl grup de l’Espluga va disputar la semifinal d’aquest concurs al local Sala Cero de Tarragona l’1 de febrer i hi van participar cinc grups més. En aquesta fase de classificació cada grup havia de fer una actuació en directe de 30 minuts i els espluguins van aconseguir l’accés a la final amb la primera posició. El jurat format per Leandra Mestre, del Consell d’Estudiants de la URV; Jordi Fosch, promotor de música i productor de la Sala Zero i Tonet Sánchez, representant de Zero Produccions i del Tarraco Arena Plaça, va puntuar l’actuació dels de la Conca amb 115 punts. D’aquesta forma, Apalanke va classificar-se per davant de Bul Kak i Terra Ferma que van aconseguir 105 i 98 punts, respectivament.\nLa final del Concurs de Bandes se celebra aquest dijous en la festa de celebració dels 25 anys de la URV. La Tarraco Arena Plaça serà l’escenari d’aquest esdeveniment que Apalanke compartirà amb les dues altres formacions finalistes del concurs i Oques Grasses que és el cap de cartell del concert. Si els espluguins aconsegueixen la primera posició en aquesta final, actuaran per la Festa Major de Santa Tecla de Tarragona i també celebraran un concert a la Sala Cero. El guanyador també s’endurà un paquet d’entrades i abonaments per a concerts i esdeveniments organitzats per la Sala Zero i Tarraco Arena Plaça, valorat en 250 euros.\nArticle anteriorCloenda dels tallers de balls folk, jota i glosa de la Cultural Jordi Francolí\nArticle següentEl Dia Mundial de la Ràdio desperta l’Espluga FM Ràdio


La noieta que li posa a Berlusconi -- Fòrum en català de flog.cat\nLa noieta que li posa a Berlusconi\n» La noieta que li posa a Berlusconi\n#1 15-01-2011 00:58:22\nAquesta noia és la que més li posa al vell Berlusconi.\nLa fiscalia de Milà ha obert una nova investigació i reprèn el cas Ruby, Karima Keyek, una noia marroquina que, essent menor d'edat, va ser arrestada per haver robat 3.000 euros i, posteriorment al maig de 2009, fou alliberada de la presó per Il Cavaliere Berlusconi.\nSegons la fiscalia, Berlusconi hauria tingut relacions sexuals amb ella de manera continuada diversos caps de setmana des de febrer a maig de 2010.\nAra està acusat per prostitució de menors i abús de poder, circumstància que li farà haver de declarar davant els jutges. L'abús de poder està sancionat amb penes de 4 a 12 anys de presó, que en el cas de Berlusconi s'agreujaria per l'acusació de prostitució de menors, penada amb entre 6 mesos i 3 anys de presó.\n#2 15-01-2011 01:04:52\nRe: La noieta que li posa a Berlusconi\npfffff... que fort\n#3 16-01-2011 16:59:42\nQui no vulga pols que no vaja a l'era....\n#4 09-03-2011 00:56:47\nVoleu dir que no és un travolo?\n#5 10-03-2011 16:06:28\nDos homes italians van intentar canviar la data de naixement de 1992 a 1990 de la xica per fer-la passar per major d'edat, en una oficina del registre del Marroc on va nàixer la nena. La funcionària no va acceptar, i ara relata la història:\n#6 10-03-2011 16:21:33\nDescàrrega de Bunga Bunga Presidente, pel·lícula porno que fa al·legoria a les aventures de 'Il Cavalieri':\n[Només els usuaris registrats poden accedir. Registra't i/o inicia sessió ara]


Companya de vida - Empar Moliner\nA la web de Catalunya Ràdio llegeixo l’"entrevista" que els d’El matí de Catalunya Ràdio han fet a Raül Romeva, tancat a la presó de Lledoners. “A les cinc de la tarda, al Parlament d'Estrasburg, el president David Sassoli dirà alguna cosa sobre això, i Diana Riba, la seva companya de vida i ara eurodiputada d'ERC... i Carles Puigdemont i Toni Comín... tindran oportunitat de demanar la paraula”, diu la Mònica Terribas.\nM’aturo en l’expressió “companya de vida”, que em sembla que no havia sentit. Entenc que la periodista la fa servir perquè dir “companya” i prou podria semblar “companya de partit”, però no parella. El que passa és que “companya de vida” només funcionaria, com en aquest cas, per a parelles de llarga durada. No pots dir “company de vida” a algú que comparteix la vida amb tu des de fa un any, tot i que aspiri a compartir-la fins a la mort. El problema que té la paraula parella, al meu entendre, és que no indica el gènere de la parella en qüestió. Tot sovint, si no conec gaire algú i em parla de la seva “parella” provo d’escatir si és home o dona. Dir “marit” de vegades és massa formal, de la mateixa manera que dir “senyora”. Dir “nòvio” o “nòvia”, en canvi, de vegades és massa informal. Dir “esposa” o “espòs” no es pot dir sense ironia. Dir “marit” i “muller” fa antic. Fer servir la giragonsa “la mare dels meus fills” o “el pare dels meus fills” fa pensar en algú que està divorciat. “Manso” només ho dic als companys de taverna.\nA mi la manera que més m’agrada, en català, és “home” i “dona”. Li trobo una grandesa, a fer servir el substantiu sense més. Hi ha el possessiu, esclar. “El meu home”, “la meva dona”. Però a mi em sembla èpic. Per això, suposo, escolto de tant en tant la Jennifer Rush.\ncompanya de vida parella home dona


Twitter addicció? | Graellsbloc\nJordi Graells weblog talking about innovation, open government, open data, social networking, mobile services, knowledge management …\nPublicat el 28 Març 2010 per Jordi Graells\nComparteix-ho / Share this:\nL'entrada va ser publicada el government - ogov, innovation, socialmedia per Jordi Graells. Guarda l'enllaç permanent.\n12 pensaments sobre “Twitter addicció?”\nnur el 28 Març 2010 a les 7:08 pm va dir:\nUhm, què tenen a veure les lipdubs amb el Twitter?\nnur el 28 Març 2010 a les 7:10 pm va dir:\nPer cert, el del casament no em negaràs que és genial! 🙂\nJordi Graells el 28 Març 2010 a les 7:22 pm va dir:\nSí, hi ha una segona part, que és quan es divorcien, però, com que és de conya, ja no és el mateix.\nI la relació dels lip dubs amb el Twitter… doncs perquè em serveix per explicar una història que té a veure amb les persones/organitzacions flexibles, que són les que es mouran més bé en el nou model.\nPerò, oi que et “sona” interessant a tu, precisament? ;-)))\nFrancesca el 28 Març 2010 a les 7:46 pm va dir:\nLa presentació està molt bé, Jordi; en termes teòrics Twitter és tot això que expliques, però hi té un valor afegit (que potser no és per explicar aquí) que és el que en diuen “acompanyament” i què es dóna quan fas servir un servidor d’escriptori i mentre treballes vas veient com gent amb la que tens afinitats està connectada, filtrant articles, recomant enllaços, editant continguts… en definitiva, “treballant” per i amb tu.\nBé, per la gent que d’alguna manera innova, la sensació de no està sol és important, perquè al lloc de treball, és com es senten sovint!\nReutilitzaré la presentació… estàs avisat! 🙂\nJZT el 28 Març 2010 a les 8:01 pm va dir:\nEstà molt bé aquesta presentació! Ho té tot sobre Twitter!\nJordi Graells el 29 Març 2010 a les 6:57 am va dir:\n@Francesca. Oi tant que la pots ‘reutilitzar’! Nosaltres ens ho creiem i posem tots els materials en llicències Creative Commons (BY o BY-ND, si apareixen persones). Ja ho saps tu, això.\nM’agrada molt la idea que Twitter acompanya en aquest procés de sobre-treball que estem portant les persones que ens hem decidit a canviar l’estat de les coses que ens envolten, per millorar-les. És molt gratificant sentir que hi ha moltes ments a centenars de quilòmetres de distància però que són tan a prop teu.\nM’apunto doncs la idea!\n@JZT. Celebrem que la presentació et pugui fer servei. Fes-ne tota la difusió que puguis perquè la gent la pugui usar/aprofitar 🙂\nMarcG el 29 Març 2010 a les 9:34 am va dir:\nMolt bona presentació… i, a més, a mi em va molt bé tenir-la ara 😉\nEl que fa temps que em ‘balla pel cap’ és la problemàtica de com utilitzar Twitter des del punt de vista institucional.\nNo em queda clar si una organització ha de ‘tuitejar’ des d’un punt institucional o deixant clar quina/es persona/es hi ha al darrera.\nCrec que les xarxes socials (inclòs Twitter) són una forma molt directa d’establir un diàleg, no tinc clar que no indicar qui hi ha al darrera no pugui frenar aquest diàleg.\nPerdona per no ser concís, encara no tinc clara la meva postura sobre aquest tema.\nGràcies per la presentació.\nJordi Graells el 29 Març 2010 a les 5:47 pm va dir:\nGràcies @MarcG per la teva opinió!\nNosaltres ja es veu que hem apostat per gestionar amb perfils institucionals la nostra presència a les xarxes socials, al costat, lògicament, dels personals de cada un de nosaltres amb els quals participem també de la conversa.\nÉs el que vam decidir quan definíem objectius i altres. Com que tenim relacionats els perfils de les xarxes socials i altres repositoris amb el bloc corporatiu, vam optar per una solució coherent a totes les eines.\nI de tota aquesta experiència la valoració que en fem, amb dades de participació qualitativa i d’impacte, és francament positiva.\nmaria elizalde el 29 Març 2010 a les 6:57 pm va dir:\nJordi, a banda de ser molt esclaridor i útil per començar a fer servir el Twitter amb probabilitat de no equivocar-se gaire en el llenguatge i el to, em sembla que el millor és que inspira com canviar la forma de comunicar correctament i donar servei: a mi almenys se m’ha encès alguna bombeta. Moltes moltes gràcies!\nJordi Graells el 30 Març 2010 a les 6:29 am va dir:\nMaria, si se t’has encès alguna bombeta, segur que deu ser d’alt voltatge. Confio que ens explicaràs què et volta pel cap i així puguem tornar a ‘barrejar’ plantejaments i experiències per tornar a tenir uns continguts més útils i competitius. Aquesta és la clau, oi?\nmaria elizalde el 30 Març 2010 a les 8:59 pm va dir:\nOstres… Des de fa dies que el Julio i jo donem voltes sobre com millorar la comunicació entre la comunitat que moderem, Tics i presons, i també, perquè no, entre comunitats del Compartim. Penso -pensem- que podríem provar d’usar el bloc com a repositori de bons exemples, el twitter com a motor participatiu perquè té la immediatesa de la informació en temps gairebé real i el facebook per crear vincles no tan professionals però si que millorarien l’esperit col·laboratiu que necessita la nostra comunitat. Estem intentant fer l’estructura de tot plegat sense oblidar que és institucional, per això és que m’ha donat llum! Plantejàvem de fer miniformacions en aquestes eines i provar-ho des de presons.\nJordi Graells el 1 Abril 2010 a les 9:12 am va dir:\nMaria, em sembla que heu fet una bona distribució de funcions entre les diverses eines. Potser per al bloc, a més de repositori de bones pràctiques, li destinaria més un paper d’espai de conversa, on puguem tractar els temes amb una certa profunditat.\nAquesta obra està subjecta a una llicència de Reconeixement 3.0\nNo adaptada de Creative Commons. Se'n permet la reproducció,\nla distribució, la comunicació pública i la transformació per generar\nuna obra derivada, sense cap restricció sempre que se'n citi l'autor\n(Jordi Graells) i no es contradigui amb la llicència específica\nque pugui tenir una imatge i que és la que preval.


Naturlàndia complementa l'oferta amb activitats nocturnes dos dies a la setmana | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDl., 07/12/2009 - 12:08\nNaturlàndia complementa l'oferta amb activitats nocturnes dos dies a la setmana\nNaturlàndia ha presentat aquest dilluns la temporada d'hivern 2009-2010 marcada per l'absència de grans inversions.\nEntre les novetats que ha presentat, destaca el fet que aquest hivern faran sortides nocturnes de múixing i amb motos de neu dos dies a la setmana. A més, s'ha fet un nou circuit de tres quilòmetres de raquetes de neu, s'obrirà per primer cop a l'hivern el parc de tobogans Tubby i s'ofereixen tres tipus de paquets d'activitats: l'Aventura Pack, l'Esquí Pack i el Forfet multiactivitat.\nNaturlàndia vol convertir-se en un complement d'altres activitats al Principat. Per això, ha ideat un nou producte a l'hivern, que serveix de complement no només a les persones que vénen a practicar esquí de fons, sinó també a la resta de turistes. Així, dos cops a la setmana, els dimecres i els divendres, l'estació ofereix la possibilitat de provar el múixing, els quads i les motos de neu durant la nit. A més, un dels objectius també és anar 'obrint-se poc a poc al mercat estranger', tal i com ha comentat la directora de màrqueting de l'estació, Meritxell Cassi. En aquest sentit, Naturlàndia continua treballant amb el mercat anglès i rus i també està començant a tenir contactes amb el mercat israelià.\nEl Tobotronc, això sí, continua sent l'estrella de Naturlàndia. Per això han inclòs aquesta activitat dins dels tres paquets. L'Aventura Pack té un cost de 61 euros per persona adulta i inclou un viatge amb el Tobotronc, un circuit individual de paintball, una hora de classes d'iniciació al BTT i una excursió amb quad o moto de neu. El forfet de nen costa 47 euros. L'Esquí Pack inclou el forfet d'un dia, una hora de classes d'esquí de fons i dos viatges de Tobotronc, amb el lloguer de material inclòs. El preu per als adults és de 52 euros, 41 per als infants i 30 per als infants de tres i quatre anys. El Forfet multiactivitat permet fer un nombre il·limitat de viatges al Tobotronc i de temps a la pista de patinatge, tres baixades als tobogans Tubby, una excursió amb el vehicle eruga i el forfet d'esquí.\nPel que fa a l'inici de la temporada d'hivern, la directora en funcions, Laura Garcia, s'ha mostrat 'molt contenta i il·lusionada' per la bona afluència de gent. Tot i que en els dos primers dies de la temporada no s'han venut tants forfets com l'any passat, el nombre de persones que han vingut per fer una altra activitat ha crescut.


Un estudi demostra que les desigualtats impacten en la salut infantil en una vintena de malalties - Social.cat\nUn estudi demostra que les desigualtats impacten en la salut infantil en una vintena de malalties\nDilluns, 16 de novembre de 2020 | 12:00 h\nL'estudi s'ha fixat en 29 patologies i engloba gairebé 1,5 milions d'infants | Save The Children\nUn informe del Departament de Salut demostra que les desigualtats socioeconòmiques tenen un impacte en la salut infantil en almenys una vintena de patologies. L'estudi, que recull dades de tota la població infantil (menors de 15 anys) a Catalunya entre el 2014 i el 2017, prova que la situació socioeconòmica incideix en 25 de les 29 patologies analitzades, triades segons criteris clínics. És a dir, que com més vulnerabilitat, més prevalença de malaltia.\nLa tuberculosi, l'obesitat i la hipertensió essencial són les patologies amb un índex de desigualtat més alt d'entre totes les estudiades. El mateix treball calcula que menys desigualtats haurien permès estalviar 141.104 processos patològics entre infants.\nA una altra escala, les desigualtats també es reprodueixen en un grau alt en la hipertensió essencial. A més, també en destaquen d'altres de salut mental. Per exemple, el trastorn d'ansietat i adaptació té una prevalença del 5,6% entre els més pobres i es redueix fins al 0,88% entre els més rics.\nHi ha una patologia que mostra un “contragradient” significatiu, que és l'al·lèrgia alimentària. En aquest cas, s'observa més prevalença de la malaltia entre els infants amb millors indicadors socioeconòmics.\nSobre aquest fet, l'estudi es limita a dir que pot tenir més a veure amb un biaix de selecció que amb una distribució real de la població i apunta a hipòtesis diverses que expliquin la causa. Una és que les famílies més benestants tenen més possibilitats d'accedir a unes cures d'especialista, fet que explicaria més casos diagnosticats. D'altra banda, també ho atribueix a falsos positius o unes lectures inadequades dels resultats.\nLa publicació remarca que tot i que pertànyer a un nivell socioeconòmic o un altre no és un causant “directe” de mala salut, sí que influeix directament en determinants que tenen una influència directa en la causa de patir una malaltia.\nCom a exemples d'aquests determinants cita l'habitatge, l'educació, l'estimulació cognitiva i emocional, la privació material o l’alimentació. Tot aquests factors modulen el dia a dia dels infants i tenen un impacte “persistent”.


El Piló de Burjassot celebra el 35 aniversari del seu Grup de Danses - Nou Horta\nEl Piló de Burjassot celebra el 35 aniversari del seu Grup de Danses\nDimecres, 28 Novembre 2018 13:33\tEscrit per Redacció Publicat en Burjassot-VAL Vist 87 vegades\nL’Entitat Cultural Valenciana El Piló va celebrar, el passat 25 de novembre, en el Centre Cultural Tívoli, un emotiu Festival de Folklore Valencià en commemoració del 35 aniversari de la creació del seu Grup de Danses. La presentadora, Maria Victòria Selma, va obrir l’acte donant la benvinguda a tots els assistents, explicant que aqueix Festival s’havia preparat amb molta il·lusió i que, per aqueix motiu, anava a començar amb un dels balls més genuïns de la terra valenciana: la dansà. Però en aquesta ocasió, es tractava d’una dansà molt especial perquè portava el títol de “Pep Barat”, president de El Piló i havia sigut composta exclusivament per a l’ocasió, pel gran dolçainer Josep Lluís “El Cigalo”.\nDurant el Festival, els mantenidors van anar desgranant els moments més importants que, durant aquests 35 anys, ha viscut el Grup de Danses de El Piló, al llarg de les diferents etapes dirigides per diferents professors i professores, com ho van ser Eduardo Díaz Carrascosa, Juan de la Fuente, Cristina Tormo, Mª Carmen Gracia, Pilar Aguilar (Piluca), Merche Vilar, Rubén García i la professora actual, Maite Requena.\nA poc a poc, anaven actuant també els diferents grups de El Piló: el Grup de Danses, per descomptat; la Rondalla; el tabal i la dolçaina i el Cant d’Estil, alternant-se entre ells i interpretant cançons i balls típics valencians com Carrasquilla, Jota d’Alfarp, el Fandango d’Aiora, el Ball de quatre de Benigànim, el Bolero pla, les Valencianes de l’Alcudia, la Jota de Xest, les Seguidilles de Llucena, la Jota de Benigànim, la Riberenca d’Almussafes, els Dotze i u de Canals, les Valencianes de l’Horta i la Jota de Navaixes. Per a finalitzar les actuacions, el Grup de Danses, acompanyat pel tabal i la dolçaina, va interpretar una altra Dansà, aquesta vegada dedicada a la totalitat de la família de El Piló, composta també per “El Cigalo”.\nA continuació, el president, Pepe Barat, va demanar la presència en l’escenari d’Eduardo Díaz Carrascosa, al qual li va fer lliurament d’un quadre commemoratiu per haver sigut el primer professor que va tindre el Grup de Dansa. També van pujar a l’escenari les balladores que havien pertangut al Grup de Danses, però que ja no actuaven, com són Pilar Gómez, Empar Martínez, Laura Moraleda, Mari Paz i Mariam Mejías, Imma i Maribel Coronado, Rebeca González, Lorena Fernández i Salomé Andrés. A totes elles, se’ls va agrair l’esforç que havien fet durant els últims dies per a poder actuar en el marc del Festival, dirigides per la component actual del Grup de Danses, Patricia Díaz. Després, va ser Salomé Andrés qui va prendre la paraula per a llegir una emotiva carta dirigida a Pep Barat, president de El Piló, el qual no va poder evitar les llàgrimes.\nFinalment, i després d’un homenatge a Pilar Aguilar, Piluca, a qui també se li va dedicar una Albada i se li va fer lliurament d’un quadre commemoratiu per la seua llarga trajectòria en el Grup de Danses, al qual pertany des que tenia deu anys, el president, Pep Barat, va dirigir unes sentides paraules de comiat a tot el públic assistent, donant per finalitzat aquest multitudinari aniversari al so del pasdoble “València”, de José Padilla Sánchez.\nModificat el Dimecres, 28 Novembre 2018 13:59\nMés en esta categoria: « Les activitats de foment de la lectura de Burjassot tanquen novembre amb el Club de Lectura\tVariada programació a Burjassot en el Dia Internacional de les Ciutats Educadores »


Hotel Čingov Slovenský raj Smizany Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 16 allotjaments a Smizany.\nSlovak Paradise National Park, Smizany, Smizany, Eslovàquia, 05311 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Čingov Slovenský raj\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Čingov Slovenský raj és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Smizany. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Čingov Slovenský raj és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Bany, sauna, piscina coberta, pesca, spa de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Smizany, el Hotel Čingov Slovenský raj és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Les pel·lícules “Yo, Tonya” o “Hacerse mayor y otros problemas” es projectaran en la nova programació dels Odeon – Ajuntament d'Elx\nHomeCulturaLes pel·lícules “Yo, Tonya” o “Hacerse mayor y...\nLes pel·lícules “Yo, Tonya” o “Hacerse mayor y otros problemas” es projectaran en la nova programació dels Odeon\nL’edil de Cultura, Patrícia Macià, ha presentat la programació dels Cines Odeon que va de juliol a setembre. Del 4 al 8 de juliol es projectarà la pel·lícula Yo, Tonya, nominada a 3 Òscars i guanyadora d’un Globus d’Or.\nDe l’11 al 15 de juliol es projectarà la pel·lícula Hacerse mayor i otros problemas. “Aquesta pel·lícula entra dins del cicle d’òperes primeres que duem a terme juntament amb el Festival de Cinema Independent d’Elx”, ha explicat Patrícia Macià, qui ha afegit que el dijous 12 de juny a les 20 hores es durà a terme una projeccció especial amb el col·loqui de la directora, Clara Martínez-Lázaro.\nTambé dins del Cicle Òperes Primeres, es projectara en els Odeon, del 18 al 22 de juliol, la pel·lícula Cuando dejes de quererme, d’Igor Legarreta. Del 25 al 29 de juliol es projectarà la pel·lícula francesa Normandía al desnudo.\nDurant el mes d’agost no hi haurà projeccions. Així mateix, del 5 al 9 de setembre es projectarà la pel·lícula anglesa Bailando la vida. Del 12 al 16 de setembre es projectarà Las estrellas de cine no mueren en Liverpool i, finalment del 19 al 23 de setembre es projectarà la pel·lícula El buen maestro.\nL’edil de cultura ha recordat que tots els dijous a les 17.30 hores és la sessió baby perquè les mamàs puguen anar acompanyades dels seus bebés. Els dimecres, el preu general és d’1,5 euros i és gratuït per als estudiants i jubilats. La resta de dies el preu és de 3 euros.\nL’edil de Cultura, Patrícia Macià, ha informat també de les dades de l’exposició “Prehistòria i Còmic”, que es va desenvolupar en la sala d’exposicions temporals del MAHE, del 24 de març a l’1 de juliol.\n“Ha sigut l’exposició amb major taxa de visites diària de l’última dècada”, ha afirmat Macià. Concretament, durant el període exposat, han visitat l’exposició un total de 6.520 persones, la qual cosa suposa una estadística de 94,49 visitants diaris. Aquesta xifra és superior a les anteriors exposicions com “Fa falta paradores” o “Immaterial” (50,2 visitants diaris).\nEl 44,06% dels visitants han sigut locals, seguit del 9,34% de visitants de la província d’Alacant i un 6,53% visitants madrilenys.


Vull millorar la meva dicció catalana | ECAD - Escola Catalana de Doblatge\nVull millorar la meva dicció catalana!\n8 hores presencials / 4 hores semipresencials\nDel 09/01/2015 al 30/01/2015\nTenir una dicció -vocalització i articulació- clara i precisa.\nIdentificar elements somàtics i ambientals per mantenir la salut de l’aparell fonoarticulatori.\nConeixement pràctic de l’ús de l’aparell bucoarticulatori per a una eficaç dicció dels fonemes específics del català.\nTot el material es facilitarà des de l’associació.\nPLA D’AVALUACIÓ: Avaluació continuada.\nParticipació en les pràctiques fetes a l’aula.\nExercicis que havent estat exposats a l’aula es treballaran a casa com a pràctiques.\nMemòria de l’assignatura:\nRecull dels conceptes i exercicis fets a l’aula.\nDescripció i reflexió sobre els exercicis fets fora d’hores presencials (tot allò que es va fent “a casa”). Es tracta de prendre consciència de les dificultats i dels progressos fets en la pràctica diària.\nAquesta memòria es lliurarà a la tutora setmanalment.ANÀLISI DE LES NECESSITATS: Descripció de les necessitats sentides per cada alumne (aspectes que vol millorar).OBSERVACIÓ VISUAL I PERCEPCIÓ SENSORIAL DELS ÒRGANS IMPLICATS EN LA PARLA: Pràxies de la mobilització dels diversos òrgans bucals.VOCALITZACIÓ vs REALITZACIÓ DE LES VOCALS: Exercicis en què cal trobar l’adequada pronúncia de les vocals. Es tracta de trobar els paràmetres bucals per optimitzar aquesta pronunciació en diversos contextos lèxics.CONSONANTS: Exercicis en què cal trobar l’adequada pronúncia de les consonants. Es tracta de trobar els paràmetres bucals per optimitzar aquesta pronunciació en diversos contextos lèxics.Tenint en compte que l’aparell articulatori és diferent en cada alumne, es faran els exercicis procurant adequar l’optimització de la pronúncia a les característiques morfològiques de cadascú.LECTURA DE TEXTOS DIVERSOS: Preparació i exposició individualitzada. Es tracta alhora d’una activitat individual i d’un grup en què mentre un alumne parla, la resta dels alumnes hauran d’escoltar activament.\nAvaluació continuada durant el curs.El formador valorarà els participants a partir del grau de participació i d’implicació en el desenvolupament de les sessions i segons els resultats dels exercicis de cada sessió. L’avaluació tindrà en compte especialment el resultat pràctic de l’última sessió.Al certificat s’hi farà constar “apte” o “no apte”\nTenir una dicció -vocalització i articulació- clara i precisa.Recordem que aquest taller dóna pautes per conèixer el funcionament del propi aparell bucoarticulatori i així tenir recursos per millorar la dicció. En cap cas no es tracta de solucionar dificultats prou importants que necessitin un tractament logopèdic rehabilitador individualitzat.


#MCTAndorra Challenge – Museu Carmen Thyssen Andorra – Butlletí UdA\nAnterior DIADA D’INFERMERIA 2018: “Infermeria: La salut és un dret humà”\nSegüent Join the Buddy Program! 2018-2019\nEl semestre passat ja vam gaudir d’una sortida amb els estudiants de segon curs del Bàtxelor en Ciències de l’Educació, al Museu Carmen Thyssen d’Andorra (MCTA) per visitar l’exposició “Escenaris” i conèixer el seu projecte educatiu.\nEn aquesta ocasió, aprofitant la nova exposició “Allés et venues“ i gràcies a la complicitat amb l’equip del Museu Thyssen, dins de l’assignatura de Didactic of Social Sciences, l’UdA i el MCTA hem dissenyat conjuntament un repte per als estudiants de tercer curs del Bàtxelor en Ciències de l’Educació.\nEl repte consistia en una competició per equips per elaborar un joc relacionat amb la nova exposició i amb el museu. En cas que la proposta guanyadora tingués la qualitat desitjada, el museu es comprometia a implementar-la al museu de manera integral o parcial.\nEls treballs s’han elaborat i defensat en anglès, atès que és la llengua en què s’imparteix l’assignatura. Els 21 estudiants es van organitzar cinc equips, que vam batejar amb alguns dels noms dels pintors de l’exposició actual:\nEl repte es va desenvolupar en quatre sessions. La primera va consistir en una classe impartida pel Guillermo Cervera, director del Museu Carmen Thyssen Andorra, que va presentar les línies principals del projecte educatiu del museu, especialment el projecte “Have an Art Day”, i els va llençar el repte.\nLa segona sessió va consistir en una visita guiada a l’exposició “Allés et venues“ i en conèixer l’espai EducaCarmen Thyssen, on es desenvolupen el gruix dels tallers i de les activitats didàctiques del museu. Aquesta visita els havia de servir per conèixer de prop el funcionament del museu i poder ajustar millor el seu repte. Per facilitar-los-els la feina, els cinc equips van rebre una guia de l’exposició en anglès.\nDesprés de tres setmanes de feina intensa, els estudiants van tenir l’ocasió de presentar i defensar la seva proposta, juntament amb els materials ideats i creats per ells, davant d’un tribunal, format per: la Marta Cudinachs, el Guillermo Cervera i la professora de l’assignatura.\nDurant dues setmanes l’equip pedagògic del MCTA va analitzar i debatre les propostes.\nA la quarta i darrera sessió, cada un dels equips va rebre el retorn sobre la seva proposta.\nCal dir que totes les propostes van ser molt professionals i de molta qualitat, però només una podia guanyar.\nFinalment, l’equip Rusiñol, integrat per: la Blanca Ruiz, la Glòria Delgado, la Laia Clascà i la Maria Nadal, es va alçar amb la victòria.\nCal agrair al Museu Carmen Thyssen d’Andorra aquest repte que ha permès als estudiants treballar en un cas real de proposta didàctica, i cal felicitar als cinc equips per les seves magnífiques propostes. Enhorabona a tots!\nCristina Yáñez – Professora d’Educació d’Educació en patrimoni cultural d’Andorra i Didàctica de les ciències socials a la Universitat d’Andorra


Les coses no sempre surten com un vol, i que això sigui així, és el principal al·licient per desafiar-se fent un repte.\nAquest és el segon intent, de fer el trèvol de Núria, uns 71 km de muntanya amb uns 5.500 metres positius.\nComencem, el divendres, a les 20:30, he acabat de treballar a les sis de la tarda i en res, ja enfilem Núria pel camí vell de Queralbs. Que és la tija del trèvol.\nUna vegada Núria, fem la fulla més llarga en quilòmetres i desnivell. Passem pel Torreneules, per baixar fins al refugi de Coma de vaca, amb una espectacular lluna plena, que ens deixa paisatges espectaculars. A partir d'aquí toca fer una baixada que es fa lenta pel terreny, per després fer una pujada pel dret, sense massa camí a seguir.\nDe nou a Núria, ja es fa de dia, toca fer la segona fulla, la que ens porta al cim del Puigmal, el punt més alt de la ruta. Pugem, com si vinguéssim de Fontalba. La calor apreta des del primer minut en que el sol està alçat.\nLa part més dreta de la pujada, se'm fa molt feixuga, no puc amb l'ànima. No calen excuses, ni donar la culpa a la calor i a la son, tot i que hi són ben presents. No duc prou entrenament ni amb desnivell, ni molt menys amb alçada. Anem parlant de que fer, ajornem la decisió, una vegada estem de nou a Núria.\nDecidim no seguir. Hem vingut a fer un trèvol de quatre fulles, tots tenim clar que avui no és el dia. Podríem fer una fulla més, però fer per fer, pel fet d'haver-lo fet, no ens motiva a cap dels tres. Venim a desafiar-nos i a divertir-nos mentre ho fem, patint, però gaudint.\nDesfem camí, fins Queralbs. Amb la certesa que tornarem a intentar-ho. En el primer intent varem fer una fulla; en aquest dues, 49 km amb 3.600 m+, tot fent un bívol: en el tercer, vindrem amb l'objectiu de fer-ne tres. És més important perseguir una il·lusió, que atrapar-la.\n14/06/19 Trèvol de Núria, primer intent\nMés publicacions en el blog sobre: A peu Desafiament Fotos Track


Resum de l'últim ple (10/10/2011) | Candidatura d'Unitat Popular\nResum de l'últim ple (10/10/2011)\nVet aquí el resum de l’últim ple, realitzat el dilluns 10 d’octubre, aquests van ser els temes més importants que s’hi van tractar:\n1.- Aprovació inicial projecte executiu Cal Carrera (sala polivalent)\nSi en l’últim ple (26/09/11) és va aprovar el projecte bàsic (que és el que defineix la ubicació, l’estructura bàsica, els aforaments, etc.), en aquest ple es va dur a terme l’aprovació inicial del projecte executiu, que ja és el projecte on queda tot definit, inclòs detalls com els equipaments audiovisuals, vegetació de l’exterior, ús d’energies renovables, etc.\nMalauradament des de la CUP, tot i que ens estimem molt aquest projecte i hi hem treballat abastament, aquesta vegada no vam poder donar-li el nostre vot favorable. Per responsabilitat i per mètode de treball.\nPer responsabilitat perquè entre l’aprovació del projecte bàsic i el projecte executiu, l’equip de govern no ens ha convocat a cap reunió per explicar-nos com queda definitivament el projecte. Així doncs no sabem si s’han acceptat totes les propostes que s’havien fet, com queda definitivament la distribució del “hall”, quina mena d’equipaments hi ha previstos, com s’enfocarà el tema d’energies renovables i les propostes que s’han fet (geotèrmica, etc.). En definitiva, no sabem ben bé com ha quedat el projecte, i per tant, i per greu que ens sàpiga, no hi vam poder votar a favor.\nPer mètode de treball, perquè creiem que un projecte tant important i tant esperat com aquest, ha de comptar amb la complicitat, el treball i el consens de tots els grups polítics, i això, que fins ara s’havia aconseguit, s’ha trencat.\nA banda d’això, vam mirar d’aplaçar l’aprovació d’aquest projecte per al següent ple, doncs així tindríem temps de fer com a mínim una reunió explicativa, però se’ns va dir que no, al·legant que els terminis que marquen les subvencions són molt ajustats. Davant d’aquest fet, vam demanar que en el dictamen s’inclogués un acord que especifiqués que durant el període d’exposició pública (30 dies) es farien un mínim de reunions amb partits polítics, tècnics i ciutadania, per tal que el projecte fos explicat a tothom i que tothom tingués la possibilitat de discutir-lo i proposar millores.\nFinalment el projecte va ser aprovat amb la nostra proposta sobre l’obligació de fer les reunions, amb els vots a favor de CIU i PSC i l’abstenció de la CUP i ERC.*\n*ICV no va assistir al ple.\n2.- Aprovació inicial projecte constructiu “Millora de travessa urbana. C-1411z” (La Carretera).\nActualment el “carrer” La Carretera pertany a la Generalitat, i és aquesta qui n’ha de fer el manteniment. L’Ajuntament ha signat un conveni segons el qual La Carretera passarà a ser de titularitat municipal, i que, a “grosso modo” contempla:\n· Que la Generalitat es farà càrrec de renovar l’asfalt, les vorades, els drenatges i de fer les voreres provisionals (només amb formigó).\n· Que l’Ajuntament es farà càrrec del condicionament de les voreres, de fer el carril bici, millorar l’enllumenat públic i renovar els serveis (clavegueres, servei d’aigua, etc.).\n· Que la Generalitat es fa càrrec de la redacció del projecte i n’assumeix el cost.\nSegons el projecte presentat, el cost final per a l’Ajuntament serà de 3.535.000€, dels quals aproximadament n’hi ha 1.200.000€ de subvencionats (llei de barris).\nDes de la CUP vam demanar explicacions del perquè s’aprovavaara aquest projecte, si perquè era una demanda dels veïns, del poble en general o perquè era la promesa electoral d’un partit (PSC).\nTambé vam dir que hi havia moltes preguntes sense resposta, com ara: quants diners hauran de pagar els veïns en contribucions especials? Donat que l’ajuntament no té diners per a desenvolupar tot el projecte en una fase, en quantes fases es farà? Quan costarà cada fase? Quan començaran les obres? Es podran fer totes les fases o n’hi haurà alguna que trigarà anys a realitzar-se? Quan de temps s’estarà amb les voreres sense condicionar?\nCap d’aquestes preguntes va obtenir resposta per part de l’equip de govern, i només se’ns va dir que si que hi hauria prou diners... algun dia. Però nosaltres fins i tot dubtem d’això, perquè en un futur pròxim l’ajuntament ha d’assumir moltes despeses importants, com ara: 400.000€ d’indemnització a Repsol per la gasolinera del pont nou, 1.200.000€ del pla de barris, 250.000€ del viver d’empreses, 400.000€ de Cal Carreras, 6.000.000€ de la residència... i ara 2.300.000€ més?\nVam votar-hi en contra, sabedors que el projecte tiraria endavant, doncs l’equip de govern té majoria absoluta.\nAprovat amb els vots de CIU + PSC i l’abstenció d’ERC.\nPrimerament, i abans de realitzar cap prec o pregunta en concret, vam voler mostrar la nostra solidaritat amb l’Ateneu Popular la Sèquia de Manresa, que està a l’espera d’un judici per tal de desallotjar-los. Vam explicar que és la història de sempre: un grup empresarial té un immoble abandonat durant anys i anys per tal d’especular i obtenir-ne un guany econòmic, i quan aquest immoble és ocupat per un grup de gent amb ganes de reivindicar-lo com a espai públic i donar-li un ús social, els propietaris en denuncien l’ocupació per tal de, un cop desocupat, poder-ne tapiar les portes i finestres i poder seguint especulant.\nTambé vam denunciar l’actuació dels Mossos d’Esquadra i del Departament d’interior en les detencions dels indignats pels fets del Parlament. Vam criticar durament l’entrada dels Mossos d’Esquadra a la Ciutat de la Justícia per tal de detenir unes persones que s’havien entregat i estaven a disposició del Jutjat de Guàrdia. També vam denunciar la detenció de la resta d’ identificats, als quals tan sols se’ls hi havia de lliurar la pertinent citació davant l’Audiència Nacional i als quals no era procedent detenir-los. Creiem que aquestes accions només busquen intimidar a aquells que protesten i engrandir il·legalment els fitxers policials, fet que ja ha estat denunciat pels advocats de la defensa.\nVàrem fer tres preguntes:\n1.- Quants pisos de protecció oficials, dels que hi ha davant del pavelló, estan desocupats? Que es pensa fer amb aquests pisos?\n2.- S’ha creat algun registre de famílies desnonades o en procés de desnonament hipotecari? Quants casos hi han hagut i que ha fet l’ajuntament en cada cas? Vam recordar, alhora, que a instància de la CUP s’havia aprovat, per unanimitat, fer un seguiment específic dels casos existents al municipi així com de donar suport jurídic a les persones que es trobessin en processos d’execució hipotecària.\n3.-Que passa amb el piló del carrer del cós? Funciona, no funciona?\nLes respostes de l’equip de govern van ser:\n1.- Si que hi ha pisos buits (no van especificar quants). Aquests seran adjudicats segons la llista d’espera que es va crear en la primera assignació.\n2.- No s’ha creat cap registre i com a molt es poden demanar algunes dades a serveis socials. No van dir cap acció que l’ajuntament hagués dut a terme.\n3.- El piló està correctament instal·lat, però no entrarà en funcionament.\nEl proper ple, que serà extraordinari, és realitzarà el dijous 27 d’octubre, i s’hi discutiran i aprovaran les ordenances per a l’any 2012.


Seat tanca el primer semestre de l'any amb 289.900 vehicles venuts, nou rècord històric - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSeat tanca el primer semestre de l'any amb 289.900 vehicles venuts, nou rècord històric\nAlemanya, Espanya, França, Regne Units i Algèria, pilars d'aquest increment\nacn 10.07.2018 | 11:47\nDiversos models de la marca. SEAT\nSeat ha tancat el primer semestre d'aquest any amb un nou rècord de vendes. Concretament, de gener a juny l'automobilística catalana ha entregat 289.900 vehicles, 43.000 més (17,6%) que en el mateix període del passat exercici. Aquesta xifra deixa enrere els 278.500 vehicles que es van vendre en els primers sis mesos de l'any 2000, xifra fins ara rècord. El mes de juny també ha superat marques històriques amb 51.400 vehicles venuts, un 13,7% més interanual, superant les 48.900 unitats comercialitzades el mes de juny del 2000. Wayne Griffiths, vicepresident comercial de Seat, reconeix que aquest increment ha superat les previsions de la companyia i l'atribueix a la bona acollida de l'Arona.\nPer països, aquest increment es sustenta en les bones xifres de vendes registrades a l'estat espanyol, on Seat és líder de vendes i que en els primers sis mesos de l'any ha entregat 62.200 unitats, un 14,9% més; Alemanya, que es consolida com el segon mercat de Seat amb 57.200 vehicles venuts i un increment del 17,7%; i Regne Unit, que creix per sobre del 20% per situar-se en les 35.900 unitats venudes. França i Itàlia, amb increments del 18,7% i del 21,6% respectivament, també han contribuït a les xifres rècord de Seat en el primer semestre.\nFora de la llista dels primers cinc mercats de Seat però amb creixements importants hi ha Àustria, amb 11.700 unitats venudes, un 23% més; Bèlgica, que amb 6.200 vehicles entregats creix per sobre del 40%; i Portugal i Països Baixos que han superat les 5.000 unitats venudes.\nMés enllà d'Europa, Algèria, gràcies a la posada en marxa de la planta de Relizane on es munta l'Ibiza, ha superat les 11.000 unitats venudes en els primers sis mesos de 2018, 10.000 més que en el mateix període de l'any passat.\nSeat confia que amb els llançaments previstos, com ara el nou Tarraco que es presentarà en societat el 18 de setembre, les vendes continuïn a l'alça en el segon semestre de l'any.


Holiday Home Løgstrup - 08 Løgstrup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday Home Løgstrup - 08\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday Home Løgstrup - 08 està situat idealment a Løgstrup; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday Home Løgstrup - 08 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Løgstrup. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday Home Løgstrup - 08.


DivendrArt a la Perrockia – Clàssic A mateur de Catalunya\nAhir divendres, concert del duo Fredi-Cristina de flauta i piano, al barri del Farró, a Barcelona, a la perruqueria de’n Perrocker. Un escenari inmillorable, familiar i divertit. Tots ens ho vam passar molt bé. Gràcies Perrocker!\nFotografia: Rosa Rosell\nPosted in crònicaTagged els clàssics a casa, la Perrockia\nSegüent Reunió musical a Ca la Roser


Nou dia negre a Catalunya pel coronavirus: 40 nous morts i gairebé 1.000 positius més\nHi ha 933 positius més en les últimes 24 hores que eleven el número d'infectats a 4.203; 312 dels quals greus\nper Redacció divendres, 20 de març 2020 - 22:00h\nUn total de 40 persones ham mort aquest divendres a Catalunya pel coronavirus. | Cedida\n40 persones han mort per coronavirus en les darreres hores a Catalunya, segons ha informat el Departament de Salut. La xifra eleva el nombre de defuncions a 122 des de l'inici del brot. A banda, també en les últimes hores s'han confirmat 933 positius nous per la infecció, que eleven la xifra total a 4.203. D'aquests, 312 persones estan en estat greu. A més, 600 dels infectats són professionals sanitaris. Pel que fa a Igualada, Salut confirma un total acumulat de 209 positius de coronavirus SARS-CoV-2 des que es va declarar el brot, 2 més que ahir. 6 persones estan en estat greu i 24 han mort.\nDel nombre total de casos, 91 són professionals sanitaris. Cap d'aquestes dues xifres ha variat respecte d'ahir. Des de l'inici de l'epidèmia de coronavirus, s’han comptabilitzat fins avui un total de 150 altes hospitalàries de persones diagnosticades amb covid-19 a Catalunya.\nBuch activa un «certificat d'autoresponsabilitat» per als desplaçaments\nEl conseller d'Interior, Miquel Buch, ha activat un «certificat d'autoresponsabilitat» per als desplaçaments que servirà perquè els Mossos facilitin el pas més ràpidament. Així ho ha explicat en declaracions a TV3 aquest divendres a la nit. El document es podrà descarregar d'Internet a partir d'aquesta nit, serà efectiu a partir de les 00:00 hores d'aquest dilluns, i està inspirat en el model que es du a terme a França.\n«Confiem en les persones, és un exercici de confiança amb la ciutadania», ha asseverat Buch. La gent pot explicar a la declaració autoresponsable el motiu del seu desplaçament. El conseller ha avisat que si s'intenta enganyar la policia s'aplicarà la sanció corresponent.\nÚltima hora: Preocupació en un hospital català: es multipliquen per 13 els casos de coronavirus


Una paràbola |\nI Nancy via photopin cc\nL’altre dia, llegint una novel·la, em vaig topar amb aquesta història de mestres i alumnes i em va fer pensar que, tal vegada, estaria bé portar-la a classe i comentar-la amb els alumnes per saber què en pensaven, sobretot ara que cada vegada busquem un alumnat més autònom. La paràbola diu així:\nVaig conèixer un mestre que en acabar les seves classes sempre explicaba una paràbola als alumnes,però ells no sempre n’entenien el significat. Un dia, abans d’acabar les classes, un dels alumnes li va dir:\n—Mestre, sempre ens ensenyeu contes però no ens n’expliqueu mai el significat.\n—Em sap greu i us demano perdó —va respondre humilment el mestre, i va afegir:— Deixa’m que per esmenar el meu error et convidi a menjar un préssec sucós d’aquest presseguer que brota al mig del pati.\n—Moltes gràcies —va contestar visiblement afalagat i content, l’alumne.\n—I perquè vegis que t’ho dic de tot cor, et voldria demanar que em deixis pelar-te el préssec.\n—Quin honor, moltes gràcies, mestre —li va respondre l’alumne una mica desconcertat.\n—I ja que hi estem posats i que tinc el ganivet a les mans, em deixaries tallar-te els trossos de préssec?\n—M’encantaria…però no voldria abusar de la vostra amabilitat —va respondre perplex.\n—Al contrari, no és cap abús si jo t’ho ofereixo. Només vull complaure’t. I perquè ho vegis… —mentre feia el gest de posar-se un tall de préssec a la boca—, si et sembla bé, te’l mastegaré abans de donar-te’l, perquè et sigui més fàcil de pair…\n—Oh no, mestre, no. Ho trobo excessiu. No m’agradaria pas que féssiu, això —es va queixar sorprès i molest el deixeble—. No cal, de debò, no cal.\nEn aquell punt, el mestre va clavar una queixalada al tros de préssec, va fer una pausa i li va dir:\n—Si us expliqués el sentit de cada conte seria com si us donés la fruita mastegada.\nL’eremita va fer una pausa i els va dir:\n—Ja ho sabeu: si voleu evitar-vos dificultats i maldecaps, no espereu que us ho solucionin, espavileu-vos. No obtindreu cap benefici personal si abans no hi ha hagut un sacrifici.\nExtret de “L’arqueòleg”, de Martí Gironell (Ed. Columna, 2010)\nPosted by LaMirandolina on 12 Desembre 2012 in aprenentatge, autonomia, ensenyament, General and tagged aprenentatge, autonomia, ensenyament, general.\n12 Desembre 2012 a les 21:54\nBen trobat! Això sí que és ‘donar-ho tot mastegat’… Realment, crec que hem de fomentar l’autonomia, encara que sigui més complicat que fer tot el contrari.\n16 Desembre 2012 a les 17:02\nTens raó, Llibertat, fomentar l’autonomia costa, i diria que costa tant als aprenents com als docents, però això no és excusa per no treballar en aquest sentit. Crec que aquesta paràbola pot servir per introduir el tema i fer entendre millor aquest aspecte entre l’alumnat.\n16 gener 2013 a les 18:49\nLena, molt interessant i molt il·lustrativa!! De vegades, el professorat és el primer que està espantat. Pateix una crisi sobre el seu rol. Té por de perdre l’autoritat. quant a l’alumnat, crec que li provoques un regrés hormonal. M’explico: tenen unes sortides pròpies d’adolescents. Tot, per defugir de la responsabilitat. També deu ser por a prendre decisions.\n19 gener 2013 a les 17:23\nCert! Aquestes pors hi són per totes dues bandes. Cal que nosaltres confiem en l’alumnat i que els alumnes confïin en ells mateixos. Aleshores, la nostra feina ha de ser de guiatge perquè puguin escollir el préssec, trobar el ganivet per pelar-lo i fer-los descobrir que, si un mateix se’l trosseja, quan el mastega té més bon gust i li fa més profit 🙂


empreses a l'aire lliure ens demanden per l'explotació minera - Notícies\nAfirmen que les operacions mineres infligirien danys irreparables a la zona salvatge de Boundary Waters Canoe Area (BWCAW).\nNou novetats locals i nacionals de recreació a l'aire lliure van presentar demandadijous al Tribunal de Districte dels Estats Units contra el govern federal. Això suposa un desafiament a la decisió dels governs el mes passat d’atorgar contractes d’arrendament en qüestió controvertits a prop de la BWCAW.\nUn demandant, grup de defensa del Northeastern FRENCHotans for Wilderness, va amenaçar immediatament una demanda després de l'anunci dels darrers mesos. Altres entitats implicades inclouen Voyageur Outward Bound School, Wenonah Canoe i Ely Outfitting Company.\nEl govern federal va donar llum verda a Twin Metals Minnesota per explorar oportunitats de mineria controvertides a prop de la BWCA que han estat el focus d'un acalorat debat durant anys. Llegeix més…\ngarmin 405 ressenya\nSegons un comunicat de la campanya Save the Boundary Waters, la demanda busca un alleujament perjudici i fa que les accions dels Interiors siguin 'il·legítimes'. La declaració també afirma que les mines proposades amenacen les petites empreses, la salut pública, el treball, l'aigua neta, la vida salvatge i l'economia esportiva i exterior de Minnesota.\nLes empreses a l'aire lliure continuen bloquejant les mines BWCAW\nLa demanda marca el darrer desenvolupament en una batalla durant molts anys entre defensors de mines, grups ecologistes, petites empreses i govern federal.\nL’any 2016, l’administració d’Obama va permetre que els arrendaments de mineria de coure de mineral de coure i minerals metàl·lics es fessin. Aleshores, el president Obama va citar pesats estudis sobre l'oposició pública i l'impacte ambiental. Van trobar que les mines 'podrien tenir impactes dramàtics sobre la vida aquàtica, la pesca esportiva i els usos i les comunitats basades en esbarjo'.\nEls drets sobre les mines no es renovaran en les parcel·les crítiques properes a la zona de canoa de Boundary Waters, amb una gran victòria per als ecologistes. Llegeix més…\nPerò, al maig, després que el secretari de l’Interior, Ryan Zinke, determinés que el govern va sobresortir en la seva decisió de 2016, el govern va renovar els contractes d’execució minera.\nsabata aspecte de diamant negre\n“Si la mineria de coure de mineral de sulfurs avança, la seva contaminació s’endinsaria en aquest ecosistema aquàtic fràgil i únic. I els resultats seran desastrosos ', va dir Dave Seaton, de Hungry Jack Outfitters, un demandant de la demanda. L'experiència amb aquest tipus de mineria en altres llocs demostra que provoca contaminació: contaminació catastròfica que és probable que duri durant segles, essencialment per sempre.\nEls demandants al·leguen que la mineria podria costar a la regió gairebé 23.000 feines de recreació a l'aire lliure. I fins a ingressos anuals de fins a 1.600 milions de dòlars.


Associació de Professorat de Llengües Clàssiques: d’abril 2013\nTàrraco Viva 2013\nPer tercer any consecutiu, l'APLEC i l'ICAC tornen a proposar una nova activitat UN PASSEIG PER LA MURALLA DE TARRACO.\nJosé Javier Guidi (URV-ICAC)\nActivitat adreçada a alumnat de llatí, grec i món clàssic de 4rt ESO i Batxillerat.\nData 17 i 24 de maig\nHora: de 9.30 a 11.30\nLloc Inici ICAC.\nAccés Activitat adreçada als Instituts d’ESO i BAT - Reserves APLEC\nAquesta activitat consta de dues parts, una teòrica que s'impartirà a l'ICAC a càrrec de l'investigador José Javier Guidi i una de pràctica que consitirà en un passeig per les muralles romanes on els alumnes podran posar en pràctica els coneixements apresos i distingir les seves fases constructives: romana, medieval i moderna. Els alumnes hauran de realitzar un seguit d'exercicis elaborats per l'ICAC i l'APLEC que permetran avaluar el bon aprofitament de l'activitat.\nCaldrà que els professors facin arribar un correu abans del dia 15 de maig acorreu.aplec@gmail.com indicant el nom del centre, nombre d'alumnes paticipants a l'activitat, nom del professor/s que els acompanyaran i en quina de les dues dates desitgen realitzar l'activitat.\nPensem que potser també us pot interessar l'activitat de cinema que es fa després de la passejada i també està organitzada per l' ICAC: una de romans!\nLliurament de premis de la II edició del Concurs Odissea Catalunya\nEl passat dijous 18 d'abril va tenir lloc a Tarragona el lliurament de premis de la segona edició del Concurs Odissea Catalunya. Els premis es van lliurar a la inauguració del XVII Festival de teatre juvenil, organitzat per la Societat Catalana de Teatre Grecollatí. L'acte va començar amb la benvinguda a càrrec del sr. Josep Lluís, un dels membres de la junta de la Societat, que estava acompanyat de la sra. Esperança Borrell, presidenta de la Secció Catalana de la SEEC, de la sra. Meritxell Blay, presidenta de l'APLEC i de la sra. Ma Àngels Gonzàlez, directora dels serveis territorials d'Ensenyament de Tarragona. La presidenta després de donar les gràcies als patrocinadors i col·laboradors del Concurs, va anar cridant a tots els premiats juntament amb les seves professores a pujar a l'escenari per recollir el premi. L'acte va ser breu però va comptar amb el caliu d'un públic format per més de 1800 alumnes i professors de Cultura Clàssica, Grec i Llatí. La directora dels serveis territorials de Tarragona va cloure l'acte inagurant el festival i donant pas al teatre.\nMoltes gràcies una vegada més a tots les més de 900 alumnes que heu participat en aquesta segona Odissea, als nostres patrocinadors i col·laboradors i esperem poder superar els 1000 alumnes a la propera edició!\nLliurament de premis de la II edició del Concurs O...


El portaveu, Llorenç Galmés, lamenta que “si a dia d’avui algú demana hora per a la revisió del seu vehicle la cita torna a ser per d’aquí a tres mesos”\nEl grup insular del PP denuncia i recrimina durament a l’actual govern insular del Consell de Mallorca que avui en dia hi hagi en els distints de la Inspecció Tècnica de Vehicles (ITV) més de mil expedients sense resoldre d’enganxes, modificacions i matriculacions.\nEn aquest sentit, el portaveu popular, Llorenç Galmés, ha explicat davant els mitjans de comunicació que “fins a les gestories de Mallorca hi ha veritables problemes amb la modificació de matrícules estrangeres per la paràlisi en la ITV”. “Fins i tot hi ha camions aturats perquè és en les estacions de revisió on ara es legalitza el seu nou muntatge però els tenen paralitzats perquè els treballadors estan en altres coses”.\n“En lloc de tirar endavant tota la feina, a l’empresa concessionària li preocupa més la sanció per la llista d’espera” afegeix Galmés que critica i lamenta que “si ara com ara algú demana hora per a la revisió del seu vehicle la cita torna a ser per d’aquí a tres mesos”. Dos mesos després de la nova concessió, “s’agreuja el caos”, ha recalcat el portaveu del grup insular al Consell de Mallorca. Galmés ha qualificat de “desastre” el que passa actualment a les quatre estacions de la ITV a Mallorca.\nLlorenç Galmés, ha explicat davant els mitjans de comunicació que “fins a les gestories de Mallorca hi ha veritables problemes amb la modificació de matrícules estrangeres per la paràlisi en la ITV”.\nNotícies relacionadesexpedients sense resoldreITV MallorcaLlorenç GalmésPP


David Buckley, compositor del film Nadie: Una banda sonora sovint\nDavid Buckley, compositor del film "Nadie": "Una banda sonora sovint pot fer coses que no necessàriament apareixen a la pantalla"\nLa pel·lícula 'Nadie' es va estrenar aquest dissabte als cinemes Illa en una sessió privada a la qual van assistir el cap de Govern, Xavier Espot, la ministra de Cultura, Sílvia Riva, i el compositor de la banda sonora del film, David Buckley.\nEl britànic fa uns quinze anys que treballa en la indústria cinematogràfica de Hollywood i en fa un parell que resideix a Andorra. Les noves tecnologies i les plataformes en línia li permeten continuar treballant des del Principat.\nDefensa que la banda sonora és imprescindible per a les pel·lícules, perquè permet transmetre i connectar amb les emocions dels espectadors. "Una banda sonora sovint pot fer coses que no necessàriament apareixen a la pantalla".