El Govern diu que «no farà falta» pagar als promotors per les desclassificacions\n22 abril 2021 20:22\nNo obstant això, el PP revela que hi ha una partida pressupostària oberta per fer-ho\nLluís Planas | 15 novembre 2007\nEl conseller de Mobilitat i Ordenació del Territori, Gabriel Vicens, comparegué ahir al Parlament per expossar els seus pressuposts. Foto: M.À.C.\nEl Govern no preveu haver d'afrontar el pagament d'indemnitzacions fortes per la desclassificació de terrenys urbanitzables en zones d'especial interès natural i paisatgístic. Aquesta actuació està recollida en l'avantprojecte de llei de mesures urgents de protecció del territori que el Pacte intenta tancar aquests dies, per a la seva aprovació imminent. El conseller de Mobilitat i Ordenació del Territori, Gabriel Vicens, assegurà ahir que «no farà falta» indemnitzar els promotors d'aquestes urbanitzacions. En un debat mantingut al Parlament amb la diputada del PP Mabel Cabrer, Vicens explicà que «tècnicament no es tractarà de desclassificacions, sinó de reclassificacions».\nEn alguns casos, la fórmula que preveu l'avantprojecte de llei significa impedir la construcció en determinades zones ampliant la delimitació d'actuals àrees naturals d'especial interès (ANEI) i d'àrees rurals d'interès paisatgístic (ARIP). No obstant això, Vicens, durant la compareixença al Parlament per explicar els pressuposts de la seva conselleria per a 2008, no contestà a Cabrer sobre la finalitat d'una partida oberta -en principi just amb sis euros- amb el títol de «desclassificació de sòl urbanitzable». La diputada popular acusà l'Executiu d'actuar així pel fet de no tenir avaluat el cost de les desclassificacions, que donà per suposat, i també d'actuar de manera «irresponsable» per haver filtrat els noms d'algunes urbanitzacions, cosa que «permet als promotors començar a demanar llicències per consolidar els seus drets urbanístics».\nVicens declinar confirmar fins i tot «si hi haurà desclassficacions o si estan decidides», i que per a això «no tenim per què fer cap previsió pressupostària». El conseller contestà també a Cabrer que «li assegur que la llei no és fum» i que, entre altres mesures, «permetrà derogar l'urbanisme a la carta que feia el PP». Quant a la zona humida de les Fontanelles, inclosa a l'avantprojecte, Vicens manifestà després de la compareixença que l'Executiu, com també l'Ajuntament de Palma i el Consell de Mallorca, treballen en una solució que «permeti respectar el seu interès mediambiental».\nAquest diari informà ahir que en el cas de les Fontanelles la fórmula que s'estudia és la de traslladar l'edificabilitat prevista a la zona, per la qual cosa els promotors ja disposen de llicències, per mitjà de les actuacions del Pla de reforma de la Platja de Palma, que han de servir per esponjar i reconvertir. En qualsevol cas, el conseller assenyalà ahir que «cada dia és més evident que es tracta d'un espai amb valor ambiental que, de cap de les maneres, no s'hauria de danyar».


Opinió: Les sorpreses de l’IBI – Compromís per Novelda\nPublicat el 22 Juny 2018 en Economia i Ocupació, General\nJa fa mesos, l’empresa pública de la Diputació d’Alacant “Geonet” va fer uns treballs de regularització cadastral al nostre municipi per a actualitzar la informació i el valor del immobles on s’hagueren detectat canvis.\nAlguns veïns i veïnes ja ho saben bé, perquè van rebre una notificació per pagar una taxa de 60€ per la inspecció que se’ls ha fet, un rebut per a pagar de forma retroactiva un increment de l’IBI dels últims quatre anys i òbviament, també un rebut de l’IBI incrementat per a l’any en curs, i fins i tot en alguns casos, els propietaris asseguren no haver fet modificacions als seus immobles i han pagat sense ser conscients dels motius d’este increment.\nQuan començaven estes inspeccions, a principis del 2016, el Sr. Cantos, regidor d’Urbanisme deia que esperava amb aquesta actuació poder “rebaixar els tipus impositius, perquè si tots paguem, paguem menys”, una altra d’eixes “mitges veritats” que pot encaixar segons com es conte, però que no se sosté si el contribuent compara els rebuts de l’IBI del 2015 al 2018, on podrà comprovar que no ha pagat menys, sinó al contrari, un poc més.\nDes de Compromís, conscients que l’equip de govern no tenia intenció de disminuir els rebuts de l’IBI, vam demanar-los en els debats d’aprovació dels pressupostos municipals que quantificaren de manera adequada estos ingressos extres, de manera que es pogueren destinar a les moltes qüestions que no troben cabuda als pressupostos municipals; per exemple la reobertura del centre de menors de Novelda (compromís aprovat al plenari per unanimitat a finals de 2015 i que ha quedat en l’oblit, fins i tot havent rebut ajudes econòmiques de la Generalitat Valenciana per a la seua posada en funcionament), reforçar altres àrees de les regidories de serveis socials per a ajudar les persones més vulnerables o incrementar algunes d’eixes partides que resulten clarament insuficients, segons reconeixen els seus propis regidors, com accessibilitat, joventut, igualtat, cultura,…\nEn l’últim plenari vam preguntar sobre l’impacte econòmic d’aquesta regularització, i la resposta del regidor d’hisenda va ser que a principis de maig, les liquidacions pels retards dels últims quatre anys ja superaven el milió d’euros, mentre deixava la porta oberta que poguera ser superior i que desconeixia encara l’efecte que tindria sobre l’IBI d’enguany, cosa que ens costa de creure. En el cas dels retards, la xifra donada pel regidor d’Hisenda ja superava en més de 300.000 euros la que apareix al pressupost municipal de 2018 i en el cas de l’IBI de l’any en curs, podem imaginar que també s’incrementarà en una xifra similar respecte a la quantitat pressupostada.\nAl cap i a la fi, es tracta d’una quantitat important de diners que si s’hagueren pressupostat podrien revertir en més i millors serveis per a la ciutadania, però en canvi, quedaran ocults fins que es faça la liquidació del pressupost, en plena precampanya o campanya de les eleccions municipals de 2019; segur que aleshores, l’alcalde trànsfuga sí que voldrà explicar-ho públicament. Caldrà recordar-li d’on vénen eixos diners.\nArxivat en: Economia i Ocupació, General Carles Sala, IBI, impostos, Opinió, pressupostos municipals, transparència\n← Aprovada per unanimitat una moció de Compromís per Novelda per a la creació d’un Punt Violeta en les festes patronals i de Moros i Cristians\nCompromís presenta al Senat tres esmenes als Pressupostos Generals de l’Estat amb inversions per a Novelda →


Nacionalitat: Gran Bretanya,Canadà, Sud-àfrica, Itàlia\nGuió: Keir Pearson, Terry George\nA Kigali, capital de Rwanda, l’any 1994, va succeir una brutal i sagnant guerra civil. Radicals de l’ètnia Hutu van massacrar a la població minoritària, d’una altre suposada “raça” (raça artificial potenciada pels colonitzadors belgues) els Tutsis, passant per sobre de la voluntat del Hutus moderats què defugien de tals accions. En uns cent dies de revolta i insurrecció van morir prop d’un milió de persones. Amb la intenció d’aturar, dins l’humanament possible, les atrocitats succeïdes, Paul Rusesabagina, director d’un hotel de luxe d’una multinacional hotelera belga, el MilleCollines Hotel, acull dins l’establiment a un nombrós grup de refugiats. El film narra el coratge d’aquest hutu que, a banda de defensar la seva família (la seva esposa es tutsi) i als seus veïns, salva la vida a més de mil persones.\nNotes de la producció:\nLa producció del film s’emmarca dins del gènere catalogat de drama. Es basa en el conflicte ètnic entre els Hutus i els Tutsis, concretament en la guerra civil entre ambdues faccions, com són en realitat, amb l’objectiu de mostrar-nos un dels capítols més sagnants de la historia recent. El temes de referència que es desprenen del film són diversos: els conflictes ètnics de rerefons polític i econòmic, les conseqüències del colonialisme europeu, el comportament humà en situacions de crisi extrema, el paper dels reporters de guerra i els mitjans de comunicació, el paper dels organismes internacionals, el poder dels lobbys.\nEl director indaga a partir de fets reals l’abast del conflicte i construeix una història verídica plasmada, però, de manera refinada i una mica edulcorada. “La intenció era recrear una història fàcil de digerir pels espectadors” va declarar l’actor protagonista, Don Cheadle.\nLa pel·lícula funciona com a film-memòria ja que sacseja la consciència humana, en especial dels occidentals acostumats a oblidar Àfrica, i dóna relleu a la vida, el coratge i la capacitat de resistència d’un home (Paul Rusesabagina) que lluita amb tots els mitjans al seu abast per tal d’aturar la violència i salvar el màxim nombre possible de vides humanes.\nCONFLICTE QUE POT AJUDAR A ENTENDRE: LA GUERRA DE RWANDA DE 1990-1994\nPer entendre millor el conflicte a l’Àfrica dels Grans Llacs, en concret a Rwanda, cal indicar uns breus apunts històrics. Abans dels segle VI d.C. la zona geogràfica de l’actual Rwanda era habitada pels Twas –pigmeus caçadors-, a partir d’aquest segle hi va entrar un altre grup ètnic: els Hutus. Fou a partir del segle VIII i IX que entraren al territori uns nous veïns, un contingent de ramaders Tutsis, que s’instal·laren pacíficament entre els Hutus. Els conflictes van començar en el s.XVI quan els principats tutsis van iniciar companyes militars contra els hutus aniquilant als seus prínceps. Cap al s. XIX el domini era dels reis tutsis d’estructura socio-econòmica jerarquitzada.\nEl belgues i aliats van entrar al territori, que havia estat l’Africa Oriental Alemanya, per Nyaza el maig del 1916, i el 17 de juny del mateix any Rwanda va quedar ocupada. El tractat de Versalles es va signar el 30 de juny de 1919 i va suposar, entre altres, la renuncia alemanya i l’establiment formal d’un pre-mandat belga. El mandat fou confirmat oficialment per Nacions Unides el 22 de juliol de 1922 i acceptat pel parlament belga el 20 d’octubre de 1924. El 13 de desembre de 1946 fou ja l’ONU l’organisme internacional que va ratificar el mandat.\nLa colonització, sota l’aixopluc del mandat,dels belgues, va tenir un doble efecte sobre el sistema imperant a la regió. Per una banda Bèlgica va reforçar la posició de domini dels tutsis –grup poblacional minoritari- tant a nivell polític com econòmic i, d’altre banda, els belgues, sostinguts pels missioners, es van esforçar per humanitzar els sistema limitant la injustícia i l’explotació excessiva.\nL’1 de juliol de l’any 1962 es proclama la República i es forma un govern provisional amb la qual cosa es posava fi a la monarquia tutsi. El primer president de la Rwanda independent va ser en Grégoire Kayibanda. Els primers anys del seu govern va estar marcat per l’esperança. Però els tutsis que es van exiliar no van parar de llançar atacs contra el país. L’any 1972 es van perpetrar 350.000 assassinats de hutus a Burundi que van produir reaccions anti-tutsis a l’interior de Rwanda, conduint tot plegat al cop d’Estat del general Habyarimana, el juliol de 1973.\nEl 1988 el Banc Mundial presentava Rwanda com a model de desenvolupament i l’informe d’Amnistia Internacional de 1990 donava com a satisfactori el respecte als drets humans. Malgrat això, però, alguns sectors en el poder s’anaven corrompent mentre el país començava una davallada econòmica degut, entre d’altres factors, a la caiguda del preu del cafè, primer producte d’exportació.\nPassant al conflicte pròpiament dit, és a dir, a l’ aniquilació de hutus per part de la guerrilla tutsi dins d’un marc de guerra civil, Rwanda va ser atacada l’1 d’octubre de 1990 per part dels tutsis del FPR (Front Patriòtic Ruandès) que eren a l’exili amb el suport d’Uganda, que alhora rebia el suport de Gran Bretanya i els EEUU. La justificació de l’atac era que Habyarimana no permetia el retorn dels refugiats tutsis a causa de la pertinença d’una altre ètnia. Però si considerem que la majoria d’operadors econòmics de Rwanda eren tutsis no es pot dir que el general tanqués totes les portes als refugiats tutsis. Per altre costat, França, Bèlgica i el Zaire van enviar tropes per ajudar all govern ruandès. El FPR va cometre altres accions i matances com l’extermini de la població de Muvumba o les matances a Ruhengeri el 22 de gener de 1991. D’altra banda, també hi van haver matances de tutsis en algunes regions com les perpetrades contra un subgrup tutsi del nord del país el gener del 1991 i contra els tutsis de Bugesera, al sud, el març del 1992. Els successius atacs de FPR van provocar massives fugides de població cap al centre del país.\nL’agost de 1993 es van signar els Acords d’Arusha que preveien una participació en el poder entre els diferents partits polítics que s’havien creat, i que el FPR s’enduia una representació superior a la que li corresponia en funció de la realitat poblacional del país.\nEl clima de tensió va arribar a ser extrem després dels assassinats dels presidents de Rwanda i Burundi, Habyarimana i Ndadaye respectivament, talment ambdós hutus, el 6 d’abril de 1994; tots els analistes coincideixen a dir que aquest magnicidi va ser l’espurna que va encendre el foc a Rwanda. Vers l’autoria de l’atemptat tot apunta que fou obra d’un macabre pla del FPR.\nEl 9 d’abril es va formar un govern interí presidit per Jean Kambanda, sense la presencia de cap tutsi ni cap hutu de l’oposició proper al FPR. El 12 d’abril l’exèrcit ruandès va proposar una treva al FPR per tal d’aturar les matances però aquest s’hi va negar. El 30 d’abril l’ONU va oferir enviar tropes internacionals amb el mateix objectiu i el FPR s’hi tornà a negar.\nA principis de 1994 hi havia a Rwanda un milió de desplaçats interns a conseqüència, com s’ha dit abans, de les matances que portaven a terme les guerrilles del FPR; a més s’hi trobaven centenars de milers de refugiats hutus burundesos al sud que fugien de les matances de l’exèrcit tutsi de Burundi. Així, després del magnicidi el país entra en una terrible i desoladora espiral de violència extrema que portà a les matances generalitzades dels mesos d’abril a juny de 1994. Les milícies hutus van assassinar massivament als tutsis del país i, alhora, també als propis hutus propers al FPR. La brutalitat va coincidir amb les matances de hutus que perpetrava massivament el FPR, on també hi morien tutsis. Bona part dels joves del partir MRND, els interahamwe –hutu- es van destacar en aquestes matances massives.\nUna ferma i contundent intervenció de l’ONU hagués pogut aturar les matances però, en lloc d’això, l’organisme internacional va ordenar la retirada dels cascos blaus; només van quedar unes patrulles insignificants per anar evacuant del país a la població blanca a resultes del ultimàtum de tres dies a tots els estrangers que va llançar el FPR, perquè se n’anessin del país.\nS’ha sabut i s’ha provat gràcies a testimonis belgues que van sobreviure miraculosament, que els veritables autors de les matances indiscriminades perpetrades suposadament per la milícia interahamwes (hutus), foren mercenaris sense uniforme a les ordres de l’exèrcit tutsi.\nDurant el conflicte en qüestió, és a dir, entre els mesos d’abril i juny,es va decretar un embargament internacional d’armes contra el règim ruandès, però el FPR continuava rebent-ne a través d’ Uganda.\nEl mes de juliol de 1994, el FPR pren el poder i tres milions de persones travessen les fronteres per a refugiar-se, sobretot al Zaire i Tanzània. Amb aquesta maniobra els tutsis aconseguiren desplaçar a l’exèrcit hutu i la milícia interahamwes.\nEs va estimar que entre abril i juliol de 1994 s’havien assassinat uns 800.000 tutsis i hutus de l’oposició, però gairebé no es va informar sobre la població hutu assassinada pel FPR durant aquests mesos i des de 1990.\nAmb el FPR al poder a l’interior del país va començar una purga sistemàtica per part de militars del Front Popular amb matances selectives.\nRAONS QUE PODEN JUSTIFICAR L’ELECCIÓ DE LA PEL·LÍCULA PER A COMENTAR EL CONFLICTE RUANDÈS\nMolt sovint el cinema ens apropa en format de ficció a fets reals, i en el cas de “Hotel Rwanda” s’ens presenta la reconstrucció d’una història personal veritable amb un transfons sociopolític immers en un conflicte de violència extrema també real. Per aquest motiu vaig pensar que el film, que ja havia vist feia temps, i que necessàriament he tornat a visualitzar, era la font imprescindible i ineluctable per referir-me al conflicte dels Grans Llacs i concretament a la guerra civil ruandesa.\nLes paraules del propi Rusesabagina confirmen la veracitat dels fets, encara que presentats de manera molt refinada. Ell diu: “Tot el que es veu a la pel·lícula ho vam viure” i afegeix: “no es podia, però, fer un film que mostrés tot el que realment va passar a Rwanda. Allò va ser tant extremadament cruel que ningú aniria a veure-la. Però, encara que la producció és molt clement amb la realitat, ha de servir per a què el món tregui les seves conclusions d’allò més terrible que va succeir”.\nLa pel·lícula precisament es centra en la matança que va tenir lloc a partir del 6 d’abril de 1994, quan el president ruandès, Habyarimana –hutu-, juntament amb el president de Burundi, fou assassinat quan tornava amb avió des de Arusha, després de haver signat la pau amb la guerrilla rebel tutsi. Aquest fet fou la senyal del inici d’un genocidi brutal iniciat per les milícies hutus, els interhamwes, i continuat, dins d’una guerra civil, pel Front Patriòtic Ruandès –tutsi- i l’exèrcit de Rwanda –hutu-.\nEn definitiva es tractava del film més idoni per poder abordar el tema en qüestió.\nMOMENTS DE LA PEL·LÍCULA MÉS IMPORTANTS REFERENTS AL TEMA HISTÒRIC EN QÜESTIÓ\nKigali, abril-juliol del 1994.\nEl film comença amb un missatge radiofònic. S’escolta la veu d’un home amb to amenaçant, des de la RTLM, l’emissora de ràdio del poder Hutu. Entre altres coses diu: “…per què odio al tutsis? Respon: perquè van col·laborar amb els colonitzadors belgues. Ens van robar la nostra terra hutu,…Son cuques, son assassins. Rwanda és la terra dels hutus, som la majoria… Acabarem amb aquesta plaga. Exterminarem als rebels del FPR”.\nA l’Hotel Mille Hollines s’està celebrant l’acord de pau que a Tanzània va signar el president de Rwanda amb el FPR. Es veu una gran pancarta que diu: “Peace, love and brotherhood” (Pau, Amor i Germandat).\nUn periodista estranger s’informa de la situació dialogant amb un periodista local i amb el director de l’hotel, el Sr. P.Rusesabagina; entre les qüestions que treu en clar és el fet que foren els belgues els que van crear la distinció entre hutus i tutsis, com si de dues races es tractés –“els tutsis son més alts i més elegants,…”-, com a persona intel·ligent el periodista se n’adona que tal distinció és una fal·làcia, un muntatge aliè a la realitat.\nEn les sales de premsa dels informadors estrangers es capta un missatge, a través d’un monitor de TV, que diu que l’ONU acusa al exèrcit ruandès d’estar entrenant i armant en secret a la milícia hutu, els interhamwes. El cap de l’exèrcit, el general Bizimungu, ho nega rotundament.\nComencen les matances de tutsis per part de les milícies hutus. Es veuen per TV. Es dona a conèixer la noticia del doble assassinat presidencial. Comença el caos i la barbàrie extrema per totes bandes.\nEl coronel Olivier, de les forces belgues enviades per l’ONU, que feia unes hores va fer un brindis amb Paul i els altres personalitats al Hotel Mille Collines per la pau a Rwanda i per extensió a Àfrica, ara parla, a soles a la barra del bar, amb Paul –el director- per a comunicar-li que ha rebut una ordre de fer sortir del país, és a dir, d’evacuar, a tota la població blanca, fins hi tot als soldats belgues; només, però, se’n quedaran 300 militars per a tot el país; al hotel només n’hi pot deixar quatre.\nUna frase d’un gran contingut crític, que no es pot eludir, és la que expressa, amb tristesa i decepció, el coronell Olivier a Paul, el director del hotel: “ Per a Occident i les potències en les que tu confies no valeu res, sou una merda. Us consideren escombraria, sou insignificants…”\nEn conseqüència, i malgrat ser un home esperançador i confiat en el sistema del món occidental, Paul Rosesabagina, queda immers en una profunda decepció i, alhora, angoixa pel futur de la seva família i del seu poble.\nL’Hotel de luxe que regenta Paul Rosesabagina i que pertany a una multinacional belga, s’utilitza per a refugiar a tutsis i hutus col·laboracionistes a part de la pròpia família de Paul (recordar que la seva dona era tutsi) i als seus veïns més propers. Fent ús dels contactes que tenia Paul amb l’alta direcció de la multinacional, aprofita per fer unes trucades. Aquestes van tenir uns certs fruits, ja que el president de la companyia belga es va posar en contacte amb el president del govern francès a fi que frenés, dins del possible, donant ordres als militars de l’exèrcit ruandès, hutu, les imminents amenaces que els queien a sobre als refugiats tutsis de l’hotel. Les ordres van arribar just a temps i, tant l’exèrcit hutu com les milícies interhamwe, van abandonar l’objectiu d’atac a l’hotel.\nOdi generalitzat, crueltat manifesta, violació indiscriminada, pillatge desmesurat, suborns als militars per frenar la violència, caos i desolació per tot el país, massacres a tots els indrets, cases i edificis incendiats, enfrontaments militars, milicians i guerrillers.\nEls rebels Tutsis, les guerrilles del FPR s’enfronten al exèrcit ruandès hutu; les guerrilles tutsis maten als milicians hutus indiscriminadament; l’exèrcit hutu és derrotat.\nEls refugiats a l’hotel Mille Collines, escoltats pels pocs soldats belgues de l’ONU, poden finalment arribar al camps de refugi i salvar la vida. La família Rusesabagina pot sortir del país sana i salva.\nARACIL,Rafael, OLIVER,Joan, SEGURA,Antoni, El mundo actual, Publicaciones Universitat de Barcelona, Barcelona, 1995.\nCASÒLIVA,Joan i CARRETERO,Joan, Àfrica dels Grans Llacs, quaderns 95, cristianisme i Justícia, Barcelona, 2000.


La pòlissa Doble Previsió Personal de baixa laboral garanteix la quantitat diària que vostè triï en cas de no poder dur a terme la seva activitat laboral i el requeriment d'hospitalització mèdica i quirúrgica si es necessita.\nCalcula si ets autònom Calcula si ets empleat\nÉs una assegurança de previsió personal que garanteix una indemnització diària en cas d'incapacitat temporal per malaltia o accident. I opcionalment una indemnització per dies d'hospitalització mèdica i quirúrgica.\nLa prima a pagar dependrà dels aspectes següents:\nCauses d'incapacitat temporal que vulgui assegurar:\nPrestació diària que vulgui contractar\nSense franquícia o amb franquícia de 7, 15 o 30 dies\nProfessió de l'assegurat\nQualsevol persona física resident a Espanya, l'edat de la qual estigui compresa entre els 18 i els 64 anys complerts.\nLi garanteix un subsidi per cada dia que no pugui dur a terme la seva activitat laboral.\nPot contractar l'assegurança d'incapacitat temporal només en cas de malaltia, o bé en cas de malaltia o accident.\nPodrà contractar una cobertura opcional junt a la garantia principal, per rebre una indemnització per dies d'hospitalització mèdica i quirúrgica.\nVostè tria si vol cobrar a partir del primer dia de baixa, o bé a partir de 7, 15 o 30 dies (franquícies), la quantitat diària que vostè vulgui rebre fins a un màxim de 225 euros al dia.\nPot cobrar fins a 365 o fins a 547 dies.\nSense període de carència (cobertura immediata des de la data d'efecte de l'assegurança).


Joc Aqua Blitz 2 en línia. Juga gratis\nJoc Aqua Blitz 2 en línia\nJocs Jocs de lògica Jocs per nens Tres en una fila Puzzle Lloc\nA sota de l'aigua hi ha un regne de sirenes. Algunes noies que viuen aquí tenen un regal màgic. Per dur a terme rituals màgics, sovint necessiten diversos objectes i avui en dia en el joc Aqua Blitz 2 l'ajudarem a aconseguir-los. Abans que a la pantalla vegeu el fons marí on hi ha un camp dividit en cel·les. Contindran diversos objectes i criatures del mar. Haureu de formar una fila de tres objectes d'objectes idèntics. Per fer-ho, simplement moveu l'element que vulgueu a banda i banda d'una cel·la. Tan bon punt formi una línia, desapareixerà de la pantalla i se li donaran punts.


Com més lluny, més a prop | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEn l'horitzó de l'Associació de Concerts de Reus hi ha la celebració del centenari, l'any 2021\n18 de Gener de 2014, per Albert Sunyol\nRepresentants de l'entitat, amb membres del Círcol, Vila-seca i els amics de la música de Valls\nVocació internacional, amb un repertori que es desmarca de les grans figures artístiques i que prioritza la varietat, dintre d'uns paràmetres clàssics. Sota la direcció artística de Marc Moncusí, l'Associació de Concerts de Reus es consolida més enllà dels seus orígens, es presenta actualment per a tota la ciutadania i cerca l'esponsorització d'entitats privades per a poder presentar una mitjana de quinze concerts anuals.\nEl fet que els concerts, a diferència d'anys enrere, vagin dirigits a tothom, més enllà dels socis –actualment, l'entitat compta amb uns 250- "ens ha fet pensar en el fet de diversificar l'oferta més que abans, i això és bo, perquè ens fa pujar el llistó cada any". Una oferta configurada tenint en compte la varietat, i dintre d'uns paràmetres de qualitat, ajustats a les possibilitats econòmiques.\nSobre aquest darrer aspecte, l'Associació de Concerts rep el suport d'ambaixades, entitats privades i fundacions d'arreu, en un moment en què es ressenten les ajudes públiques, concretament "en un 90%, tot i que enguany s'ha recuperat cert finançament per part de l'IMAC", explica el director artístic d'aquesta entitat, Marc Moncusí.\nAproximadament, durant l'any es pot gaudir d'una quinzena de concerts. El Círcol i el Teatre Fortuny són els escenaris habituals on es desenvolupa la programació de la temporada 2013-2014, en què destaca, entre d'altres, el concert de Richard Wagner, a càrrec de la Simfònica del Conservatori de Música de la Universitat Nacional de Medellín, Colòmbia, (7 de febrer), el taller de músics Gospel Messengers –finalistes del concurs Oh Happy Day, de TV3- (28 de febrer), l'Orquestra de Cambra de París (30 de maig), i la St. Olaf Band, de Minnesota, USA (31 de maig). En aquest enllaç, pots consultar la programació completa.\nQui actuava al Fortuny l'any 1953?\nEls orígens de l'entitat es remeten a l'any 1921, mercès a un grup de reusencs que volien donar un impuls a la música clàssica i, aprofitant l'avinentesa que molts artistes actuaven a Barcelona, dur-los a Reus. La fundació visqué una refundació l'any 1953, amb un concert celebrat al Teatre Fortuny a càrrec de l'Orquestra Simfònica de Ràdio Nacional d'Espanya, amb col·laboració de la soprano Maria Fàbregas. Reus, Semanario de la Ciudad recollia àmpliament aquest fet en una crònica on ressaltava l'impuls de Pere Huguet, tinent d'alcalde Delegat de Cultura, i assenyalava la voluntat de recuperar l'esplendor que l'havia marcat des dels seus orígens.\n"A mitjans de la dècada, portaves un pianista i es mobilitzava tot Reus", afirma Moncusí, qui, fent un salt en el temps, destaca el concert d'Ainhoa Arteta, l'octubre de 2006, com un moment que va marcar un abans i un després en la trajectòria de l'entitat. En aquest sentit, Moncusí reitera, novament, el caràcter plural de la programació, per sobre de grans figures. "Prefereixo diversificar l'oferta i mirar la part pedagògica, de donar a conèixer nous estils i nous artistes, més enllà de portar puntualment algú amb renom". Els objectius a curt termini es concentren en la consolidació i actualització de l'associació, que gaudeix en dels darrers anys programació estable.\nTanmateix, "una millora dels recursos econòmics reforçaria la visibilitat i la proximitat amb la ciutadania, i es donaria a conèixer les nostres activitats", comenta Moncusí. El gran repte de l'entitat és a set anys vista, el 2021, quan es complirà el centenari de l'Associació. "Ens agradaria fer una temporada 21-22 molt potent, que fos una festa per Reus i per una entitat pionera a l'Estat que encara segueix al peu del canó", comenta el director artístic.\n1El vent coral de Mestral\nJordi Salvadó Rius 18 de Gener de 2014\nsobrevivint la música\nMolt bona programació, tanmateix és una autèntica llàstima que per culpa de la davallada de subvencions ja no es pugui comptar amb els músics de la zona.


21 Juliol 2016 – No cal que en facis gaire cas\nUn llarg estiu\n“El largo verano del 36” és una pel.lícula estrenada l’any 1976, quaranta anys després dels fets que hi apareixen reflectits. Ara, quaranta anys després de l’estrena d’aquest film, em demano com serà de llarg l’estiu del 16 i què en deixarà digne de recordar d’aquí uns quants anys. No sé si no fóra massa agosarat, per part meva, pensar en quaranta anys més, així és que, per si de cas, deixem-ho en un termini més indeterminat.\nSigui com sigui, aquest estiu té prou trets singulars com per no perdre’s en la desmemòria dels anys. Pensem en el Brexit, que algun que altre efecte important tindrà, o en la candidatura de Trump a la presidència dels Estats Units, o en la consagració de la violència com a amenaça permanent i indiscriminada amb la qual ens tocarà aprendre a viure. I si tanquem una mica més el focus, aquest estiu del 16 apunta a nou vell govern a Madrid, amb tot el que això implicarà, i a consolidació del nostre, o a noves eleccions, per un fracàs estrepitós de tot plegat. Passi el que passi, aquí i allà, els proper anys en seran conseqüència.\nPerò si encara tanquem més el focus, de ben segur que cadascú de nosaltres viu i recordarà aquest estiu del 16 amb pena o amb glòria, amb sorpresa, amb grans canvis, amb esperança, amb novetats importants, amb absències significatives o amb noves incorporacions desitjades. Si restarà en la memòria individual com “aquell any que…” ja dependrà de cadascú i de les seves circumstàncies personals. En qualsevol cas, tinc la sensació que aquest estiu no està cridat a ser un estiu qualsevol. El temps i la realitat ho diran.


LAUREN COHEN, 'UNDER DECK MED', NO TORNARIA A TREBALLAR MAI PER AL CAPITÀ SANDY - BRAVO\nQuan Arribarà La Temporada 3 De Z Nation A Netflix?\nQuè Surt De Netflix Eua L'abril Del 2019?\nLauren Cohen, a sota de Deck Med, no tornaria a treballar mai per al capità Sandy\nA sota de Deck Med l'alumna Lauren Cohen va llançar ombra al capità Sandy Yawn. El tercer guisat de la segona temporada va compartir els seus pensaments sobre el drama que va caure l’episodi de la nit de dilluns. Va estar d'acord amb els fans que pensen que el capità Sandy és un microgestor. És clar que Lauren no tornaria a treballar mai més amb ella.\nDurant aquesta temporada, és clar que el capità Sandy i el cap estofat Hannah Ferrier ja no estan en condicions amistoses. En la seva última història d’Instagram, Lauren llança ombra a Sandy i comparteix el seu suport a Hannah.\nTornada a la meva primera entrevista per BDM, em sento alleujat i emocionat de ser oficialment la temporada passada. La millor sort i la navegació fluida a la nova tripulació de la temporada 3. #BelowDeckMed. Especialment els meus companys de tripulació de Sirocco Hannah, Adam i el capità Sandy ⚓\nUna publicació compartida per Lauren (@__laurenco) el 29 de març de 2018 a les 14:29 PDT\nLauren Cohen llança ombra al capità Sandy Yawn\nA sota de Deck Med l'alumna Lauren Cohen va anar a Instagram Stories. En el seu darrer missatge, va compartir els seus pensaments sobre l’episodi de dilluns a la nit.\nEls meus [dos] cèntims en la nova temporada de [ A sota de Deck Med ] per als que ho pregunten, va escriure Lauren. 1. La feina de Sandy és conduir el vaixell. 2. La feina de Hannah és gestionar l’interior. 3. La feina del xef és treballar amb el guisat principal per servir el millor menjar segons determinades situacions.\nLauren va deixar clar que no tornaria a treballar per a Sandy. No li agradava la manera de fer del capità. Com cfa-consulting informat anteriorment, Sandy era gairebé a totes les escenes.\nNo, ja no tornaria a treballar per a Sandy, la seva microgestió i minament de la tripulació davant dels hostes és perjudicial per a la moral de la tripulació i l'èxit general. 5. [Hannah Ferrier] serà la millor mare.\n[Captura de pantalla de les històries d’Instagram de Lauren Cohen]\nDurant la segona temporada, Lauren es va trobar al mig del drama entre Hannah i el segon guisat Christine Bugsy Drake, que també va tornar a aquesta temporada. Tot i els seus diferents estils de treball, Bugsy i Hannah s’entenen bé en la seva major part.\nTot i això, Lauren no va oferir les seves idees sobre Malia White. Les dues dones no van tenir la millor relació durant la temporada 2. Malia va dir que Lauren era ombrejada i insegura després que Lauren l’enfrontés al seu triangle amorós amb el xef Adam Glick i el bosun Wesley Walton. Malia la va fer tornar aquesta temporada com la primera bosun femenina a A sota de la coberta història.\nA sota de Deck Med Alum sentia que estava atrapada enmig del drama del guisat\nA Lauren Cohen no li agradava que el deixessin ficar en el drama. Mentrestant, el capità Sandy Yawn no estava content amb l’interior aquesta temporada. Ha expressat les seves preocupacions diverses vegades. A la temporada 2 de A sota de Deck Med , l'interior es va dividir en dos. En una entrevista anterior, Lauren va revelar que sentia que la posaven enmig del drama de Hannah i Bugsy, però es posicionava amb Hannah.\nM’estan tirant en les dues direccions i és molt difícil, va dir Lauren a Bravo’s El plat diari . És dur treballar amb el teu cap i ser-ne amic i intentar ser amic de tothom que potser no li agradi. És un lloc difícil per ser-hi.\nEsperant que comencin les vacances com ... (Actualització de la vida: he estat en quarantena al iot en què treballo durant els darrers 2 mesos amb altres 8 humans i zero animals) Quina és la vostra opció? Viu sola fins a nou avís o viu al vostre lloc de treball amb tots els vostres companys de feina fins a nou avís? #belowdeck #belowdeckmed #yachtlife #chiefstewardess # covid_19 #itcouldbewors\nUna publicació compartida per Lauren (@__laurenco) el 23 d'abril de 2020 a les 16:30 PDT\nLauren era fins i tot companyes de lliteres amb Malia, cosa que va fer que la seva situació encara fos més incòmoda. Però les dones van acabar intercanviant companyes de lliteres. Lauren es va allotjar amb Hannah mentre Drake i Malia es van allotjar junts. Aquests últims es van acabar convertint en els millors amics, com es va demostrar aquesta temporada. Les seves aliances eren evidents, sobretot després que Lauren discutís amb Bugsy.\nA sota de Deck Med s’emet els dilluns a la nit a les 21:00. ET a Bravo.\nLes Millors Pel·lícules Noves De Netflix Aquesta Setmana: El 24 D’Abril De 2021\nLa Temporada 4 De 'cable Girls' Arribarà A Netflix L'agost Del 2019\nLa Temporada 2 Dels Innocents Es Va Cancel·lar A Netflix\nNou Anime Afegit A Netflix: Octubre De 2018\nNovetats De Netflix: 1 De Maig De 2019\nQuè Ve A Netflix Uk L’Abril De 2020\nLa Trilogia Cornetto És A Netflix?\nTv Graveyard 2018: Què Es Pot Mostrar A Netflix?\nLa Temporada 1 De Cloak And Dagger És A Netflix?\nSèrie Original Francesa De Netflix 'la Révolution', Que Arribarà A L'octubre De 2020\nquè ve a Netflix el gener de 2020\ncom la taronja és el nou negre\non puc veure la temporada 13 de Heartland?\nsignat, segellat, lliurat: repartit a casa\nPer Què No És La Temporada 4 De Rick I Morty A Netflix Uk?\nNovetats De Netflix Aquesta Setmana: 3 De Gener De 2021\nNovetats De Netflix: 3 De Maig De 2019\nThe Good Cop Temporada 2: Estat De Renovació I Data De Llançament De Netflix\nEl Catàleg Ted Talks Es Retirarà De Netflix Al Març\nLlista Definitiva De Codis De Categories De Nadal De Netflix\nNetflix Originals Arribarà A Netflix El Juliol De 2019\nThe Returned Surt De Netflix El Març De 2019\nSortim Dels Estats Units De Netflix Aquesta Setmana (Del 9 Al 16 De Novembre)\nPrimera Ullada A 'harvey Girls Forever' Que Arribarà A Netflix El Maig De 2019


Activitats - Nit de l’Enologia - Nit de l’Enologia 2016 (Hotel PortAventura de Vila-seca) - Associació Catalana d’Enòlegs\nEl divendres 15 d'abril de 2016, i després de la celebració del XXVII Congrès Anual, tenia lloc a l'Hotel PortAventura de Vila-seca la Nit de l'Enologia que va reconèixer la tasca de Pere Miró Aguadé, Lluis Tolosa Planet i Pere Sans Suñé.\nAcabat el XXVII Congrés Anual de l'Associació Catalana d'Enòlegs, icom a cloenda de la jornada es celebrà la Nit de l'Enologia patrocinada com cada any per Verallia i que va comptar amb el duet Coverh que va amenitzar tant el tast de benvinguda com del sopar.\nEls premiats de l'edició 2016 han estat:\nPere Miró Aguadé , president i fundador de Vermut Miró com 'l'enòleg amb la millor trajectòria professional'. Malauradament, Miró va morir, als 76 anys, tot just uns dies abans que li fos entregat el guardó que, per tant va arribar a títol pòstum.\nLluis Tolosa Planet va rebre el premi que distingeix 'la labor dels mitjans de comunicació' per la seva tasca en la difusió de la cultura del vi. És sociòleg i escriptor, compta amb més de 10 llibres publicats i nombrosos premis nacionals i internacionals\nPere Sans Suñé , de 93 anys, rebia el premi a 'l'enòleg sènior'. Dedicat al món de l'enologia, ha treballat com assessor d'enologia en moltes empreses del sector.\nLluis Tolosa Planet\nHelena Pérez, enòloga del celler del Pere Miró\nPere Sans Suñé\nInvitació Nit de l'Enologia 2016 (142.7 kb)


L'inici del Festival COS s'ajorna fins dissabte per la vaga | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'inici del Festival COS s'ajorna fins dissabte per la vaga\n16 d'Octubre de 2019, per Redacció\nUna imatge d'arxiu d'una representació al COS\nEl Festival internacional de moviment i teatre gestual COS 2019 ajorna l'inici de la programació a dissabte, dia 19 d'octubre, "atesa la convocatòria de vaga prevista per a aquest divendres", segons han subratllat fonts municipals a través d'un comunicat. Això afectarà, per un costat, l'espectacle 'Reminiscence', de la companyia Ateneo della Danza-cia. Balleto de Siena, que enlloc de representar-se divendres es farà dissabte, a les 5 de la tarda, a la plaça del Mercadal.\nPer l'altre, l'espectacle 'La dernière danse de Brigitte', de la companyia Zero en Conducta, que s'havia de representar al teatre de l'Orfeó Reusenc s'ha suspès, ja que el calendari de la companyia no els ha permès reprogramar-ho en un altre moment del cap de setmana. L'organització del COS i els mateixos integrants han arribat al compromís de poder-lo programar de nou en l'edició del festival de l'any vinent.\nAixí doncs, el primer espectacle del COS 2019 es farà aquest dissabte dia 19 d'octubre, a les 12 del migdia, al Teatre Bravium. Serà 'Sabates noves', de la companyia Tian Gombau-L'home dibuixat. Durant dos dies, passaran per Reus una desena d'espectacles diferents, adreçats a diferents sectors de públic, i que inclouen propostes diverses, tant de teatre del moviment com de dansa.\nFestival internacional de moviment i teatre gestual COS 2019\nApareix el cadàver d'una dona al port de Cambrils\nEl cos localitzat dissabte és del segon ocupant del vehicle arrossegat pel riu a l'Espluga de Francolí\nEl festival COS de Reus acosta la dansa i l'art gestual a nous públics\nSuspenen l'espectacle d'obertura del COS 2018 per indisposició de l'artista\nCinc idees per passar una bona estona aquest cap de setmana


EL ZABRE DEL CEREAL | extensius.cat\nnov. 18, 2019 | Cereal d'hivern, Plagues i malalties\nEl zabre és un insecte que pot ser plaga en les parcel·les de cereals en determinades condicions, però sobretot és un problema reincident cada any en les parcel·les, de forma que en més o menys mesura sempre s’ha de considerar la possibilitat de la seva presència. Si s’observen danys caldrà actuar de manera raonada i eficient.\nDESCRIPCIÓ DE LA PLAGA\nLa forma més agressiva és la larva, perquè s’alimenta dels grans de sembra en germinació i de les plantes joves en formació. Mesura uns 30 mm de llarg i presenta en el seu abdomen unes bandes fosques característiques.\nL’adult té forma allargada, marró fosc i mesura entre 12 i 18 mm. S’alimenta de grans encara lletosos del cultiu. La gran majoria d’adults mor al començament de l’hivern.\nEl zabre és el nom comú d’un insecte de nom Zabrus tenebrioides Goeze, de la família dels coleòpters o escarabats i té hàbits nocturns.\nLes infestacions de zabre a les parcel·les de cereal poden comprometre la correcta instal·lació del cultiu després de la sembra\nAdult de zabre del cereal. Font: borauhermanos.com\nSÍMPTOMES DELS DANYS\nDesprés de la sembra i la germinació del gra, quan emergeix el cereal, s’observen plantes amb fulles rosegades o enrotllades, tapant un petit forat al terra, així com petits munts de terra als voltants dels forats de sortida, normalment al costat de les tiges del cereal. Sovint els danys s’observen a rodals o a les vores de les parcel·les, i es poden estendre després a la resta del cultiu.\nCICLE I DESENVOLUPAMENT\nLes larves surten entre mitjans de setembre i principis d’octubre. Les tardors suaus i humides amb períodes favorables llargs poden provocar danys importants, sobretot continuen amb hiverns suaus.\nEl període d’activitat larvària es manté des de setembre fins a finals d’abril. A partir d’aquest moment es formen les pupes. L’adult apareix a partir de la segona quinzena de maig.\nEls primers danys es detecten sobre cereal renadiu i posteriorment en cultiu establert, durant els mesos de novembre i desembre, després de la sembra.\nEl període més crític del cereal per aquesta plaga és des del naixement fins l’estadi de tres fulles.\nMESURES AGRONÒMIQUES DE CONTROL\nRotació de cultius. La plaga afecta cereals d’hivern (excepte civada)\nPeríode intercultiu. Eliminar el cereal renadiu o rebrot per mitjans mecànics o químics\nLabors. En parcel·les on s’hagi detectat la plaga, evitar fer les sembres sense un treball previ del terreny\nData de sembra. Evitar sembres excessivament primerenques\nCONTROL QUÍMIC EN GIP\nAplicació insecticida al sòl en presembra. Es pot fer a base de clorpirifos (diversos productes comercials) o bé lambda cihalotrin. Cal repartir el producte de la forma més uniforme possible a la parcel·la o la zona que es veu afectada.\nAplicació d’insecticida postsembra. Desprès de la naixença i en detectar els primers danys, cal fer el tractament el més aviat possible.\nEs pot fer el tractament a tota la parcel·la o bé a només als rodals o zones afectades. Per la major activitat que presenten les larves, és millor fer les aplicacions a primera hora del matí o cap al tard.\nTractament insecticida a la llavor.\nCONTROL EN PRODUCCIÓ ECOLÒGICA\nÉs convenient seguir les recomanacions de mesures agronòmiques. No existeixen productes autoritzats per a la plaga en aquest tipus de producció.


Catifa vilassarenca als carrers de Daimiel – Vilassar Ràdio\nCatifa vilassarenca als carrers de Daimiel\nUna representació de Vilassar de Mar ja és a Daimiel per a celebrar la Festa Major d’aquest municipi agermanat. Els vilassarencs van arribar ahir a la població manxega per elaborar, aquest matí, una catifa per al pas de la processó de Festa Major. L’han realitzat un centenar de persones, de les quals vuit són de Vilassar de Mar. Són els mateixos vilassarencs que durant el Corpus s’encarreguen de la confecció de les catifes florals. La de Daimiel, però, no està feta amb flors, a causa del clima de la zona, sinó que es confecciona amb 1.500 kilos de serradures tenyides de diferents colors.\nLluís Teruel ha explicat al programa Ràdio a la fresca que han iniciat els treballs a les 7 del matí i els han finalitzat passades les 10. Es tracta d’un dibuix heràldic que Teruel dissenya al seu taller: “faig un dibuix al terra i, si m’agrada, el faig en un cartró, el retallo i el porto a Daimiel”.\nAquesta confecció ja s’ha convertit en una col·laboració habitual. Enguany arriba a la desena edició i té molt bona acceptació entre els manxecs. Una vegada confeccionada la catifa, els vilassarencs a Daimiel gaudiran d’una Festa Major plena d’actes. Els vuit vilassarencs tornaran al nostre municipi dissabte 3 de setembre.\nNotícia anteriorLa crisi canvia la dinàmica d’abandonament d’animals\nSegüent notíciaBalears, el destí preferit dels vilassarencs


Cal dedicar el 2018 a lluitar contra l’atur i en favor del dret a l’habitatge i el medi ambient – Castelló en Moviment\nL’agrupació electoral considera que l’esborrany dels comptes per al 2018 no té gaires avanços respecte del 2017 en les prioritats que proposen en el Pla Castelló Ara.\nEl portaveu de Castelló en Moviment, Xavi del Señor, ha valorat els comptes per al 2018 des de les portes del SERVEF. Els quatre regidors del seu grup polític han estat el matí presentant les propostes del «Pla Castelló Ara» a les persones aturades que assistien a les oficines del servei valencià d’ocupació.\nUn afany més ambiciós per combatre l’atur en el pressupost municipal del 2018.\nDel Señor considera que la situació en què es troba la ciutadania demanda un afany més ambiciós per combatre l’atur en el pressupost municipal del 2018. El portaveu de la formació assembleària explica que «el govern municipal ens demana el suport a uns comptes gairebé tancats sense cap avanç respecte a les tres matèries que els hem proposat prioritzar per a l’any vinent». En concret fa referència a les tres propostes que van presentar el 8 de novembre en roda de premsa: augmentar els jornals de vila, compra d’habitatge i un ambiciós pla de recuperació i millora mediambiental de l’entorn de la ciutat.\nEl debat pressupostari segueix obert mentre no contemplen un esforç clar per combatre l’atur.\nEl regidor Del Señor recorda que «en la primera edició dels Jornals de Vila vam negociar 40 llocs de treballs. Per a l’edició del 2017 vam aconseguir augmentar fins a 88 places. Per al 2018 necessitem seguir per la senda d’incrementar l’oferta d’aquest pla municipal d’ocupació per a contractar persones en l’atur». Tanmateix, des de Castelló en Moviment indiquen que «el debat pressupostari segueix obert mentre no contemplen un esforç clar per combatre l’atur, i per ara, reconeixem que no hi ha passos nous en aquesta direcció».\nFinalment Del Señor ha valorat que «la nostra predisposició a arribar a un acord és plena. Ara bé, calen canvis perquè els pressupostos contemplen avanços en les nostres propostes».\najuntament de castellójornals de vilaPla Castelló Arapressupostos municipals


El Servei d'Anàlisis Clíniques amplia l'abast de l'acreditació segons la norma UNE-EN ISO 15189:2013 | Hospital Universitari Son Espases\nDesprés de l'última auditoria, la Comissió d'Acreditació de l'Entitat Nacional d'Acreditació (ENAC) ha acordat mantenir i ampliar l'abast de l'acreditació al Servei d'Anàlisis Clíniques de l'Hospital Universitari Són Espases segons la norma UNE-EN ISO 15189:2013, “Laboratoris clínics. Requisits particulars per a la qualitat i la competència”. Inclou 224 proves i representa que aproximadament el 90% de l'activitat del Servei es duu a terme sota el reconeixement de la ENAC i que actualment és un dels serveis amb més pes de tota Espanya.\nAquesta acreditació declara la competència tècnica del Laboratori per a desenvolupar les seves activitats i garanteix que es compleixen els exigents requisits establerts per les normes internacionals de qualitat. La competència tècnica inclou tot el procés de l'anàlisi: preparació i identificació dels pacients, presa i transport de mostres, realització de les determinacions analítiques, i validació i interpretació de l'informe de laboratori.\nAquest reconeixement a la tasca de tots els professionals del Servei d'Anàlisis Clíniques és un estímul per a mantenir la millora contínua amb la finalitat de proporcionar els resultats de les anàlisis en el lapse de temps més breu possible i amb les garanties màximes quant a fiabilitat, amb la finalitat de contribuir a millorar la seguretat dels pacients.\nL'any passat, el Laboratori d'Anàlisis Clíniques de Son Espases —de referència per a totes les illes— va rebre més d'un milió de peticions de gairebé set-cents mil pacients i va realitzar més de sis milions i mig de determinacions analítiques (el 58% dels casos provenien de l'atenció primària).


La Federació - Federació Autisme Catalunya\nFederació Autisme Catalunya Des de la seva fundació, l’any 1997, treballem pel benestar de les persones amb autisme i les seves famílies.\nTé com a objectius servir de nexe d’unió de les diferents associacions membres, coordinar les accions i iniciatives conjuntes, despertar la consciència pública sobre l’autisme i fomentar el coneixement i les bones pràctiques en el seu àmbit d’actuació.\nLa Federació és membre de la Confederación Autismo España.\nL’autisme afecta a 1 de cada 100 persones i és més freqüent en els homes que en les dones.\nOferim els serveis que les persones amb TEA i les seves famílies necessiten.\nLes accions formatives tenen com a finalitat ajudar a una millor comprensió del trastorn.


La Piscina municipal de Sant Vicenç de Montalt tanca la temporada d'estiu aquest diumenge\nAquest ha estat el segon any consecutiu en què ha estat necessari adquirir un abonament exclusiu d'empadronats i residents per accedir-hi. Segons el tècnic d'esports del municipi, Sergio Ortega, això ha permès que s'hagi pogut donar resposta a les activitats esportives municipals i un accés prioritari als habitants de Sant Vicenç.\nRecordem que a causa de la pandèmia l'aforament de la piscina es va veure obligat a reduir-se al 70%. Per aquesta raó, l'Ajuntament va decidir prioritzar l'accés als habitants del municipi. Algunes persones procedents d'altres poblacions com Caldes d'Estrac, Llavaneres o Mataró no han pogut gaudir de les instal·lacions.\nRecordem que a causa d'aquesta limitació només es permetia l'entrada a 140 persones diàries. Per tant, si s'hagués permès un lliure accés, no s'hauria pogut donar servei als diferents col·lectius del poble.\nPel que fa a la participació, de dilluns a divendres hi han accedit unes 70 persones diàries. Per la seva banda, aquest nombre ha estat més elevat durant els caps de setmana on s'hi han registrat entre 110 i 115 persones.


Pantai Remis Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Pantai Remis\nexperiència [Pantai Remis, Pantai Remis]\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Lam Seng està situat idealment a Pantai Remis; una de l\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Lam Seng està situat idealment a Pantai Remis; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Masjid Al Alia'h, Masjid Al Nawawi, Masjid Sultan Idris Shah a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Hotel Lam Seng també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Pantai Remis. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Lam Seng sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, escriptori, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Lam Seng la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Pantai Remis.\nLlocs històrics de Pantai Remis\nAgro Bank a Pantai Remis\nBank Simpanan Nasional a Pantai Remis\nMaybank a Pantai Remis\nRestoran Sri Kumuthavalli\nTastea Bubble Tea\nSobre Pantai Remis\nPantai Remis és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Pantai Remis. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Pantai Remis està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Gaudeixi de les millors ofertes d'agoda.com quan decideixi estar a Pantai Remis. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Pantai Remis.\nDescobreixi els barris de Pantai Remis\nAllotjaments a Pantai Remis\nHotels Pantai Remis populars


Serena Williams destrona Xaràpova i conquereix Roland Garros per segona vegada (6-4 i 6-4) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nSerena Williams destrona Xaràpova i conquereix Roland Garros per segona vegada (6-4 i 6-4)\nSerena Williams s'ha proclamat campiona de Roland Garros per segona vegada. La número u del rànquing mundial ha derrotat la russa Maria Xaràpova, defensora del títol l'any passat a París, per un doble 6-4 després d'1 hora i 46 minuts de partit, i ha sumat el setzè Grand Slam de la seva carrera esportiva.\n08/06/2013 - 18.55\nSerena Williams celebra la victòria de genolls sobre la terra batuda. (Foto: Reuters)\nSerena Williams s'ha proclamat campiona de Roland Garros per segona vegada. La número u del rànquing mundial ha derrotat la russa Maria Xaràpova, defensora del títol l'any passat a París, per un doble 6-4 després d'1 hora i 46 minuts de partit.\nLa tenista nord-americana, que ha tancat el matx amb el seu desè "ace" amb un potent servei a 198 quilòmetres per hora, ha tornat a conquerir la Copa Suzanne Lenglen 11 anys després de la primera vegada, quan en la final del 2002 va derrotar la seva germana gran, Venus.\nAmb 31 anys, Serena Williams s'ha convertit en la campiona més veterana de la història del torneig i suma el setzè títol de Grand Slam de la seva carrera esportiva.


L'Ajuntament ja ha resolt el concurs per escollir les quatre empreses que oferiran el servei més costós per a la ciutat durant els pròxims vuits anys\nUn camió de l’empresa FCC que fa el servei de recollida d’escombraries de Barcelona. Un noi jugant a futbol al pati d’una escola a Barcelona, en una imatge d’arxiu. Manolo Garcia\nEl contracte per a la neteja i la recollida de residus és el de més envergadura econòmica dels que gestiona l'Ajuntament de Barcelona. S'endú entre el 9% i el 10% dels més de 3.000 milions del pressupost municipal, a raó de prop de 300 milions anuals. I, un cop adjudicat, s'allargarà durant vuit anys i dos més de prorrogables. És, sens dubte, una de les decisions més importants del consistori i ara es pren amb el precedent polèmic de les irregularitats de FCC que es van denunciar. Aquesta empresa oferia el servei a la zona centre i, presumptament, inflava les dades de les escombraries recollides per obtenir més ingressos. L'Ajuntament, que va xifrar el possible frau en més de tres milions d'euros, la va sancionar amb una multa de set milions, que FCC va recórrer, i la Fiscalia va arxivar la investigació. Malgrat aquest precedent, FCC tornarà a gestionar la mateixa zona en el nou contracte després d'obtenir la millor puntuació en la taula de contractació, segons ha informat avui el govern municipal.\n"Ja va rebre el càstig i té dret a tornar-se a presentar i a guanyar si fa una bona proposta", ha remarcat el regidor de Transició Ecològica, Eloi Badia, que ha recordat que en el nou plec de condicions per adjudicar el contracte s'hi han incorporat nous elements de control per part del mateix Ajuntament per fer front a possibles fraus.\nSegons la resolució del concurs que va fer ahir el consistori i que es portarà al ple del mes de març, a més de FGC, que donarà servei als districtes de Ciutat Vella, l'Eixample i Gràcia, també s'han endut lots CLD, que ja gestionava una de les zones i la canvia per la de Sants-Montjuïc, les Corts i Sarrià-Sant Gervasi; Valoriza, que debuta amb Horta-Guinardó i Nou Barris; i Urbaser, que manté Sant Andreu i Sant Martí. Són les quatre escollides entre les set empreses que van presentar candidatura. Qui no manté la zona que tenia és Ferrovial.\nObjectiu: situar la recollida selectiva en el 55%\nA diferència del que passava en els contractes de neteja anteriors i per facilitar la competència, ara cada empresa pot oferir servei en una única zona de la ciutat. El nou plec de condicions també obligava a millores en l'electrificació de la flota dels vehicles de recollida d'escombraries per reduir la contaminació sonora, i a plantejar la possibilitat d'estendre al conjunt de la ciutat el sistema de recollida porta per porta, que ja funciona a Sarrià i que aquest any s'aplicarà, també, a Horta, Sant Antoni i Sant Andreu. L'objectiu fixat per l'Àrea Metropolitana de Barcelona és que el 2025 tots els municipis metropolitans tinguin en marxa un sistema de recollida d'aquest tipus. Badia ha remarcat que això permetrà complir "per primera vegada" amb els objectius de recollida selectiva fixats per la Unió Europea. L'índex de reciclatge a Barcelona fa anys que està estancat en el 38% i la fita és situar-lo en el 55% el 2025.\nEls nous requisits recollits en el plec de condicions fan, segons ha posat en valor el regidor, que la nova contracta s'emmarqui ja en el que exigeix el "segle XXI" i que permetin, també, adaptar la maquinària i la tècnica que s'utilitza en cada barri. Una de les novetats que s'ha d'explorar és l'entrada en funcionament de contenidors intel·ligents que permetin premiar qui recicla millor.\nSi tot va segon el previst, les noves empreses començaran a operar a principis de l'any que ve, però Badia ha avisat que hi podria haver impugnacions del procediment i peticions de mesures cautelars que fessin que tot plegat s'hagués d'endarrerir.\nCas d'assetjament a Parcs i Jardins\nBadia també ha parlat per primera vegada dels dos casos d'assetjament laboral i per raó de sexe denunciats a Parcs i Jardins, empresa que presideix ell mateix, i pels qual la CGT a demanat la seva dimissió acusant-lo de passivitat. El regidor ha defensat que l'empresa va activar el protocol previst en el mateix moment en què va tenir coneixement dels casos i que es va apartar el treballador i paralitzar el procés de promoció que tenia en marxa. Ha admès, però, que quan el condemnat per assetjament va haver complert la formació amb què va commutar la sanció i va tenir un informe positiu, va seguir endavant amb el seu ascens, però que es va donar garantia a les dues víctimes que no treballarien depenent directament del seu assetjador. "Aquest ajuntament no tolera en cap cas cap la violència amb les dones", ha defensat\nBarcelona Eloi Badia escombraries neteja contenidors reciclatge


TAC12 TV - Caiguda important de visitants als espais patrimonials de Tarragona\nCaiguda important de visitants als espais patrimonials de Tarragona\nDimarts, 28 Juliol 2020 14:12\nL’Ajuntament de Tarragona assegura que s’està notant molt la davallada de turistes als espais patrimonials de la ciutat, sobretot de visitants internacionals. Diuen que les previsions no són bones tal com està la situació turística actualment. En un any ordinari el consistori factura 1 milió 200 mil euros en entrades, aquest any calcula que la davallada d’aquests ingressos serà, com a mínim, d’entre un 50 i 60%.\nTot i això, des de Patrimoni s’està treballant per reobrir amb les mesures sanitàries els espais que encara no ho han pogut fer. En aquest sentit el regidor de Patrimoni, Hermán Pinedo, ha dit que si la situació no canvia molt i els treballs poden seguir, aquest mateix any es podrà reobrir l’arena de l’amfiteatre.\nMés en aquesta secció: « Es construeix el primer caixó del moll de Balears El Museu Bíblic ampliarà l'exposició amb una interpretació de l'urbanisme de la Part Alta »


Dues noves morts a l'hospital eleven el nombre de defuncions per la Covid a 109\nPer primer cop, la taxa de reproducció es troba per sota de 0,8, més concretament a 0,78\nEl ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, durant la roda de premsa d'actualització sanitària d'aquest dilluns. SFG\nAndorra la VellaDos pacients de l'hospital Nostra Senyora de Meritxell, de 80 i 89 anys respectivament, han mort en les darreres 24 hores i fan elevar el nombre total de decessos per la pandèmia a 109 persones. El ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, ha indicat que d'aquestes dues defuncions, una sí que ha mort per la Covid-19 i l'altra era una persona que també tenia "una patologia prou greu" i s'haurà de valorar a posterior si ha mort pel virus o no. Des d'aquest diumenge, Salut ha detectat 13 nous contagis que situen en 10.712 els casos totals des de l'inici de la pandèmia, i Benazet ha comentat que els dilluns sempre acostuma a haver una davallada de casos, però ha assegurat que hi ha una tendència a la baixa, ja que per primer cop, la taxa de reproducció es troba per sota de 0,8, més concretament, a 0,78.\nEntre la millora de les dades epidemiològiques, el ministre ha destacat el fet que el nombre de casos actius continua disminuint situant-se en 358. A més, ha indicat que la mitjana setmanal de nous contagis a persones majors de 50 anys ha passat de 22 a mitjans de gener a 7 persones actualment. D'altra banda, el nombre d'altes ja se situa en 10.245. Pel que fa a l'hospital, la pressió baixa amb 20 pacients ingressats, 11 a planta i 9 a la Unitat de Cures Intensives, 8 dels quals sota ventilació mecànica. Benazet ha afegit que aquest és el punt que sempre s'ha de mirar i tenir en compte pels llargs períodes de temps que els afectats es passen a l'UCI. Tot i aquesta dificultat, el ministre ha assegurat que "aniran baixant progressivament". Durant la jornada de diumenge es van administrar 41 vacunes.\nS’incrementen els ingressos a l’hospital\nEntre les bones dades assenyalades pel ministre, destaca la positivitat en totes les proves diagnòstiques realitzades al país, la qual es troba en un 1,6% si es tenen en compte els tests d'antígens i en un 4,2% amb les TMA i PCR. A més, ha manifestat que els positius d'aquests darrers dies corresponen a quatre brots amb una mitjana de cinc casos per brot, el que significa que la tasca de rastreig s'està fent de forma "molt eficient i ràpida" que evita la propagació del virus. Per contra, el ministre ha recordat que el virus segueix estant present al Principat i que és el comportament de la societat el que pot provocar un nou increment de casos. En relació amb la situació a les escoles, cinc aules es mantenen en vigilància activa i dues d'elles estan confinades totalment, a banda de 21 aules més sota vigilància passiva.\nSubministrament de vacunes per vies oficials\nDurant la ronda de preguntes, Benazet ha insistit en el fet que Andorra ha optat per subministrar-se de vacunes a través de les vies oficials com el projecte Covax o amb els acords amb la Unió Europa, tot i que "vam intentar vies directes amb laboratoris". De fet, ha reconegut que hi ha accessos a vaccins a través d'intermediaris "però aquesta situació no ens dona prou garanties de traçabilitat del producte" i per tant, "defugim de les vies alternatives que no siguin les oficials". Sobre la vacuna russa 'Sputnik', que països com San Marino, en no rebre el subministrament acordat per part de la UE han decidit adquirir, el ministre ha confessat no tenir cap posició negativa respecte al vaccí i ha afegit que un cop sigui aprovada per l'OMS o per l'agència europea del medicament, "no descartem que sigui una de les vacunes del projecte Covax".\nPel que fa a l'arribada de més vacunes, el ministre ha informat que des del projecte Covax els van notificar que a finals d'aquest mes de febrer n'arribaria una remesa. En aquest sentit, Benazet ha confirmat que ja es tenen tots els tràmits administratius firmats amb el projecte Covax per l'arribada de vacunes d'AstraZeneca i amb França per l'arribada dels vaccins de Moderna. Tot i així, no ha pogut confirmar si arribaran a finals d'aquesta setmana o ja serà a la vinent per alguna demora. En aquesta línia, ha manifestat que la gran majoria de països europeus es troben en una posició similar i amb un ritme de vacunació semblant, ja que fins ara no hi havia una suficient producció de vacunes. El titular de Salut ha avançat que les farmacèutiques creuen que aquesta situació es desbloquejarà entre el març i l'abril.\nSobre la vacuna d'AstraZeneca, Benazet ha confirmat que seguiran l'estratègia de vacunar primer a molta població amb una dosi i al cap de tres mesos, es farà la revacunació, ja que la seguretat és més alta al cap de tres mesos. Per altra banda, amb els vaccins de Pfizer i Moderna l'executiu està valorant si seguir el protocol inicial de revacunar al cap d'entre 21 i 28 dies, o esperar més temps.\nQuarantena pels provinents de Brasil o Sud-àfrica\nD'altra banda, el ministre ja ha confirmat que les persones que provinguin del Brasil o de Sud-àfrica estaran sotmesos a una quarantena de 14 dies, tan bon punt surti publicat el decret. Per contra, en els països on predomini la soca britànica, no s'aplicarà perquè "ja la tenim entre nosaltres i veiem que s'està comportament bé", ha comentat el ministre, afegint que amb l'estratègia de diagnòstic i de rastreig es té molt controlada la transmissió del virus.\nDesprés del primer cap de setmana amb obertura de restriccions que retornaven el règim de visites als centres sociosanitaris, la valoració de l'executiu és bona i han assegurat que aniran sent progressius i obrint més sortides i visites perquè els residents puguin anar normalitzant la seva vida social. Finalment, pel que fa a les estacions d'esquí i les imatges d'activitats massives, des del Govern s'ha informat que valoraran el que ha passat per esbrinar si ha estat un fet puntual i es prendran les decisions que pertoquin perquè no s'han respectat les mesures que es van establir des de l'executiu i tampoc el que es va acordar amb Ski Andorra. Tot i aquestes aglomeracions de gent, el titular de Salut ha declarat que si la gent duia mascareta i es mantenia la distància, "no em preocupa per estar a l'aire lliure".\nL’harmonia torna a les residències


Vuit detinguts en una investigació contra el tràfic de drogues a Piera i l'Hospitalet - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nVuit detinguts en una investigació contra el tràfic de drogues a Piera i l'Hospitalet\nEl grup va crear una empresa fictícia i tenia quatre cultius de marihuana a l'interior d'una nau industrial\nredacció | piera 13.03.2018 | 09:15\nEls agents van localitzar quatre cultius de marihuana en funcionament amb 1.600 plantes MOSSOS D'ESQUADRA\nEls Mossos d´Esquadra de la Unitat de d´Investigació de la comissaria de l´Hospitalet de Llobregat van detenir, el dimecres 7 de març, tres homes, de nacionalitat espanyola i iraniana, com a presumptes autors d´un delicte contra la salut pública, concretament tràfic de drogues i per un delicte de defraudació de fluid elèctric i van comissar més de 2.000 plantes de marihuana i dos quilos de substàncies preparades per a la seva distribució. Així mateix una dona, de nacionalitat cubana i de 38 anys, va quedar investigada.\nLa investigació es va iniciar el mes de setembre de 2017 quan els agents van sospitar sobre l´activitat que es duia a terme a l´interior d´una nau d´un polígon industrial de l´Hospitalet de Llobregat. Aparentment l´empresa estava arrendada per una companyia dedicada a la producció de material audiovisual i vídeos musicals, però els agents van constatar durant les primeres vigilàncies que l´activitat no concordava amb els moviments de persones detectats.\nA finals del mes de setembre els investigadors van detenir quatre homes en el moment en què aquests accedien a la nau industrial i en el registre posterior van localitzar quatre cultius de marihuana en funcionament amb 1.600 plantes. Seguidament també van detenir l´administrador de l´empresa fictícia creada per simular una activitat legal, però que va resultar ser un testaferro que havia acceptat signar uns documents a canvi d´una remuneració econòmica.\nVista la sofisticació emprada pels responsables del grup per tal de simular l´activitat i per tal de no deixar rastre sobre les seves veritables identitats, els investigadors van continuar amb les gestions per obtenir noves informacions. Els agents van poder determinar que un dels responsables de l´activitat tenia el seu domicili en una urbanització aïllada del municipi de Piera i que allà disposava d´altres cultius.\nDe la investigació de l´activitat del principal investigat, els agents van poder conèixer que aquest es valia de persones sense recursos econòmics o amb addicions per tal que aquestes fessin el manteniment dels cultius. Els agents van estrènyer el cercle de vigilància sobre el principal investigat i van poder determinar que, tot i no fer ostentació d´un nivell de vida elevat, disposava de diversos béns i propietats.\nDurant la primera setmana del mes de març els investigadors van realitzar tres nous registres domiciliaris a Piera i l´Hospitalet de Llobregat i van detenir el principal investigat i dos col·laboradors. Els agents van localitzar tres nous cultius i dos kilograms de marihuana i haixix preparats per a la seva distribució. Així mateix una dona, de nacionalitat cubana i de 38 anys, va quedar investigada.\nEls detinguts van ser posats a disposició judicial i en va ser decretada la seva llibertat amb càrrecs. A hores d´ara la investigació es troba oberta per tal d´identificar altres persones presumptament implicades.


Cerca paraula clau Profunditat\n1. Gramàtica de l'esperança\n... pel futur, alegrement centrats en l'ara, però no desesperadament com el nàufrag que s'aferra al que queda del vaixell, sinó amb la confiança que tot serà viscut amb més profunditat i més qualitat. De ...\n2. Monsieur Cousteau\n... mars remots, on els indicadors de profunditat diuen que és de valents baixar. Un viatge fragmentat. Un fascicle setmanal. Sóc l'home que busca. Perquè sempre he volgut ser part d'una tripulació. Perquè ...\n3. Avellanes DO\n... el món, la natura, els sentiments, la profunditat del propi jo i personalitat, que ens aniran apropant al veritable tresor amagat que tantes vegades som nosaltres mateixos. Pistes que ens duran també al ...


Francesc Capdevila “Max” – metamòrfiques\nFrancesc Capdevila “Max”\nMax és un home savi, d’aquells que, quan seus a parlar-hi, estaries hores escoltant. Se’ns faria massa extensa aquesta petita introducció anomenant tots els guardons i premis que se li han concedit però, tal vegada, podríem resumir la seva trajectòria en el desig de la seva infància. Max diu que quan li demanaven de petit, què voldria ser quan fos gran, ell responia: “Dibuixant de dibuixos animats”.\nVas néixer a un temps on el nostre país era governat per un règim dictatorial, com recorda un nin com Max aquella infància? Que li semblava l’escola?\nRecord que era un nin introvertit, que jugava poc pel carrer i que estava sempre a casa llegint tebeos i dibuixant. Hi havia nins que feien el gamberro pel carrer i els que jugaven a futbol, però jo no era de cap dels dos bàndols, anava a la meva bolla. Vaig anar a una escola religiosa, i la rentada de cervell era habitual. Puc dir que l’abús mental era la norma a l’època. Ens ficaven tota mena de pors i complexos al cap. Es pot dir que eren violents, no per pegar, també es pot ser violent d’altres formes, per exemple, amb la manera de parlar. Per això vaig acabar rebotat contra tota mena de discurs tancat, perquè et marca a un nivell molt profund. Pens, per exemple, en un somni eròtic que es talla sempre en el millor moment… (riu), sembla que tinguis un capellà que t’està vigilant, i dius: ostres!, això per què? M’ho varen marcar a foc quan era petit! És clar que també hi ha mestres -tant religiosos com seglars- dels qui guard un bon record. Però eren l’excepció en un sistema totalment sectari d’adoctrinament religiós i social.\nRecordes quan va ser la primera vegada que vas contar una història dibuixant?\nNo, la veritat. Jo em refugiava en el món dels tebeos i sempre dibuixava. Era l’única activitat que m’agradava. Et parl d’una època entre els 8 i els 12 anys. En algun moment vaig començar a dibuixar pàgines d’historieta seguint el model de les revistes infantils de l’època: el Pulgarcito, el TBO, el Pumby o els dibuixos que hi havia a la tele, els Picapiedra o Bugs Bunny. Ho feia perquè passava gust fent-ho, mai m’ho vaig plantejar com una possibilitat de futur. Quan em demanaven que voldria ser de gran, jo deia que dibuixant de dibuixos animats. Era el que més em fascinava.\nRecord que era un nin introvertit, que jugava poc pel carrer i que estava sempre a casa llegint tebeos i dibuixant.\nCom veus la teva evolució des que vas començar amb personatges com Gustavo, Peter Punk o Bardín, fins a les teves publicacions més recents com Vapor, Paseo Astral i Oh, diabólica ficción!, entre d’altres?\nDes d’una primera època d’historietes bastant simples, lineals i ingènues fins a la complexitat del que faig ara, no he aturat de cercar per vies diferents fins a trobar el to adequat per a cada nova història. D’entrada, tot el que he anat fent fins ara, no ho pens massa a priori. És a dir, vaig fent, tenc idees i les execut. Hi reflexion després perquè no m’he marcat mai cap guia. No pens mai més enllà de la setmana que ve, ni creativament ni en res. Llavors passa el temps, reflexion i faig les teories. Em sembla natural començar per quelcom molt ingenu, explicant coses molt lineals, perquè respon més a l’adolescència. I el que passa després és que és junta amb una voluntat d’expressió artística visual que fa un camí invers. És a dir: si el contingut de les històries neix simple i es va complicant, fent més profund i embullant, el que és purament el dibuix fa el camí contrari: es va netejant i netejant. I, al final, és en aquesta convergència on he trobat el punt on em sembla que puc comunicar millor els continguts, amb una visibilitat molt clara. És reduir al mínim l’impacte. Un registre visual molt clar i molt net permet continguts molt embullats (riu). La veritat és que mai he concebut instal·lar-me en una única manera de fer. M’he deixat guiar per la curiositat i l’aventura creativa.\nQuin valor pedagògic té, per a tu, poder expressar una idea de manera visual?\nJo m’exprès naturalment dibuixant. Hi ha altra gent que no, perquè tots som diferents. El que vull recalcar és que el dibuix, d’entrada, és una eina expressiva amb el mateix valor pedagògic i comunicatiu que la paraula. La paraula permet construir el discurs mental d’una manera i el dibuix d’una altra. Pens que el problema, allò que no s’entén, és que l’expressió dibuixada és tan sofisticada com l’expressió escrita. No s’entén perquè, al llarg dels segles, la que s’ha imposat com a eina quotidiana és la paraula. A la paraula oral la segueix la paraula escrita i aquesta és la que s’ha desenvolupat més i la que, al llarg de la història, ha donat tota mena d’obres grandioses per expressar-nos. Ara bé, quan diuen que «una imatge val més que mil paraules» tal vegada pot semblar una exageració, però qualque part de veritat hi ha. La imatge té una altra cosa i és que és simbòlica, i pel fet de ser simbòlica transmet continguts a un nivell subconscient que la paraula no té. Bé, la poesia sí perquè es deslliga del discurs estructurat d’una manera lògica. Però si et fitxes, totes les cultures antigues donen molt valor al pictograma com a representació de conceptes molt complicats. Per a mi, l’exemple més clar de tots i el més complex filosòficament, que captes d’un cop d’ull, és el del símbol del Tao: el Yin-Yang. És un dibuix molt simple però que realment has de menester milers de paraules per entendre-la (riu)… El dibuix, per a mi, té exactament el mateix valor que l’escriptura però els sistemes educatius s’han entestat a ensenyar el dibuix com una pràctica artística en lloc de com una eina de comunicació a l’alçada de les lletres.\nEl dibuix, per a mi, té exactament el mateix valor que l’escriptura\nHas col·laborat com a il·lustrador a la col·lecció Filosofia per a profans amb texts de Maite Larrauri. És curiós que amb la nova llei de la reforma educativa (LOMCE) es redueixen hores en educació artística i filosofia i aquestes matèries passen a ser optatives en molts casos. Assignatures que ens fan pensar i ser més creatius….\nEstà clar que el sistema es munta cada vegada més per a produir operaris absurds. Com ensinistrar un ramat d’ovelles que segueix els xiulets del pastor. Als responsables de fer els plans educatius no tan sols els importa una merda la cultura, sinó que la troben una molèstia insuportable. Basta veure què fa la dreta (sobretot) però també l’esquerra. Tot allò que pugui dur a la gent a tenir una visió del món pròpia i un pensament crític ha de ser eliminat sense pietat. Quan jo vaig estudiar filosofia a l’escola tampoc em vaig assabentar de gran cosa, però almenys et queda la idea que hi ha hagut gent al llarg dels segles menjant-se el coco per ajudar-nos a entendre que collons fem aquí, on anam i per què. De fetichismos, les meves historietes del darrrers anys neixen d’això i són un intent, no tant de trobar respostes, com d’explorar la qüestió. Jo no tenc respostes, i per tant no les puc comunicar, però si comunicar les preguntes i ho faig utilitzant l’humor. Això dóna lloc al fet que tant jo, com els lectors, ens puguem donar respostes inesperades. Hi ha aquella frase tan divertida que diu: «Quan ja teniem les respostes, ens canviaren les preguntes» (riu). Doncs, moltes vegades et trobes amb aquest estat de perplexitat i penses: vaja!, em pensava que ho havia entès, però resulta que no (riu). De toda manera, a mi no m’agrada molt emprar la paraula filòsof per parlar de mi, perquè no ho som ni de lluny. El que faig és especular, amollar coses i a veure què en surt.\nQuè li diries a algú que diu: no sé dibuixar?\nAquest és un altre efecte col·lateral de l’educació. És a dir: tothom sap escriure, però hi ha gent que té bona lletra i hi ha gent que té una lletra horrorosa, no? Doncs tothom pot dibuixar: uns millor i altres pitjor. El que no s’acaba d’entendre és que el dibuix és una eina per comunicar, no per fer coses «guapes». Per tant, tu t’has de poder comunicar tant amb la paraula com amb la imatge. I és que l’ensenyament del fet visual, ja sigui dibuix, fotografia, cinema… no es planteja quasi mai com una eina de comunicació. Es planteja com a «anem a fer coses belles», i és un doi. Tu tens coses per contar als altres, i algunes d’aquestes t’anirà millor contar-les, per exemple, dibuixant.\nEl que no s’acaba d’entendre és que el dibuix és una eina per comunicar, no per fer coses «guapes»\nEl teu recorregut artístic és molt extens. Has abordat pràcticament tots els camps de l’activitat gràfica: il·lustració, disseny, còmic, i has format part de projectes multidisciplinaris com Malasombra (Cia. AuMents), has fet animació (sèrie Microfilms, clips per a Radio Futura i Los Planetas), entre d’altres. Ara puges a l’escenari amb la banda Cap de Turc. Que t’aporta com a artista mesclar tantes disciplines?\nLa feina que faig bàsicament és solitària. Llavors, t’adones que estar tot el dia tancat amb tu mateix no és gens sa, que està bé interactuar amb altra gent. Aleshores, trobes gent que vibra en una longitud d’ona similar a la teva i això fa que sorgeixin projectes junts. Normalment són persones de mons propers al teu. La música és un llenguatge que m’ha interessat sempre. I quan et trobes amb músics amb una bona vibració personal surten coses. En canvi, de vegades no és així, és simplement per curiositat, per veure què passa a altres mons, com per exemple amb Malasombra. És un tema, el de la dansa contemporània, al que mai hi havia estat aficionat. Llavors mires a veure què succeeix quan incorpores el teu llenguatge amb un altre. Són aventures compartides. El que faig, en realitat, és no tancar-me a altres disciplines de les quals sempre hi ha molt per aprendre. Connectar amb les generacions que vénen al darrere i evitar l’envelliment creatiu i, sobretot, no avorrir-me fent sempre el mateix. Plantejar-te reptes és molt estimulant. Treballar sempre tot sol et pot dur a caure en el capficament. És bo que corri l’aire.\nQuè en penses de l’art contemporani?\nL’entenc poc. Però consider que si l’entenc poc és responsabilitat meva i no dels artistes. És veritat que l’art contemporani té un punt de sofisticació en què t’hi has de ficar seriosament, que ets tu que has de fer l’esforç. En l’art contemporani com en tot. En una cançoneta pop hi entres fora esforç i tothom l’entén a la primera. Però hi ha coses que demanen esforç. Llegir Shakespeare demana un esforç. L’art antic demana un altre tipus d’esforç, perquè l’art antic crec que molta gent tampoc l’entén. Creuen que l’entenen perquè hi veuen figures realistes. Veuen una escena determinada i diuen: oh, que guapo! Però això no és entendre-ho, tampoc. És guapo, sí, però per què? Què ha fet aquí aquest tipus perquè ens sembli guapo el que ha fet? Evidentment, hi ha coses que no les entens però notes que hi ha quelcom que ressona en tu. Al final, el que copsam tots en una obra d’art és perquè, d’alguna manera, ens fa de mirall. Entenem el que té a veure amb nosaltres. Però, és clar, això exigeix preparar-se un poc, estudiar. No dic que s’hagi d’ensenyar a l’escola perquè normalment tampoc s’ensenya bé, però un mateix ha de tenir curiositat. Si has vist alguna cosa que no entens, doncs cerca i ho trobaràs. No voldràs que et donin la truita amb la patata ja tota xafada (riu)\nTreballar sempre tot sol et pot dur a caure en el capficament. És bo que corri l’aire.\nA vegades veiem preus desorbitats al món de l’art. Quin és per a tu el valor real d’una obra?\nÉs una cosa que no em lleva la son. És un tema de capitalisme depredador. No depenc d’aquest mercat i ni ganes de fer-ho! A més, trob que el preu d’una cosa no indica el seu valor. El preu és un concepte purament artificial. A mi m’és igual que un Van Gogh valgui els milions que valgui, perquè per a mi això no el fa ni millor ni pitjor. O un Barceló, o un dibuix meu. Aquest és un tema que té més a veure amb Wall Street i la borsa, no amb l’art ni els artistes.\nPer acabar, si en una altra vida poguessis reencarnar-te en un dels teus personatges, quin triaries?\nCap ni un! Tots són un infern, ha, ha, ha!\nLi demanem a Max que faci un dibuix sobre com veu l’educació artística, i est és el resultat.\nacción, arte, artista, conversar, CONVERSES, cultura, educación, ilustrador, max, metamòrfiques, social


RESTOFANGS. La restauració superficial edàfica amb fangs de depuradora. Departament de Territori i Sostenibilitat\nProductes emprats a la ...\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat, d’acord amb diverses proves pilot, ha potenciat la restauració superficial d'espais afectats per activitats extractives amb fangs provinents de depuradores d'aigües residuals urbanes. Els fangs de depuradora són subproductes amb un alt contingut en matèria orgànica i amb quantitats importants de nutrients -nitrogen, fòsfor i oligoelements. Per això són de gran interès en la restauració de sòls degradats, ja que en milloren algunes propietats, tant físiques com biològiques: augmenten la resistència a l'erosió, incrementen la concentració de nutrients i són una aportació de matèria orgànica. L'objectiu principal de l'aprofitament dels fangs en la restauració és preparar un substrat edàfic que possibiliti, en una sola intervenció, la revegetació de la zona reduint el requeriment de fertilitzants, en tot cas, l’aplicació de fangs de depuradora ha de ser objecte d’un estudi previ i seguiment, per determinar els seus efectes sobre la textura, qualitat i fertilitat del sòl, complementant els seus efectes adequadament.\nLa utilització de fangs de depuradora o els seus derivats com a esmena orgànica, permet reduir els costos derivats de l'ús de terra vegetal d’aportació. Sempre caldrà justificar-ne la quantitat i qualitat mitjançant certificació de l’ens titular de l’estació depuradora d’aigües residuals (EDAR) subministradora, aprovada per l'Agència de Residus de Catalunya i acompanyada de les analítiques corresponents.\nEls fangs de depuradora, després d'un tractament adient, es comporten com a sòlids pastosos que es poden manipular de forma similar als fems dels animals. Per aplicar-los, és convenient que estiguin digerits i que provinguin de depuradores d'aigües residuals urbanes equipades amb tractament biològic perquè la seva caracterització sigui l'adient per a les aportacions al sòl. Les aplicacions controlades afavoreixen molt l'eliminació dels fangs de depuració, ja que les aportacions per unitat de superfície solen ser relativament altes. Els fangs de depuradora, correctament usats i controlats, no són perillosos i són comparables a altres fertilitzants.\nLa metodologia per a l'aplicació correcta d'aquests fangs per a la creació de substrats edàfics està recollida en el Manual de restauració d'activitats extractives amb fangs de depuradora, editat pel Departament de Medi Ambient l'any 1996 i revisat i actualitzat l’any 2010. D'acord amb aquest manual, la manera més adequada d'emprar els fangs és efectuar-ne una barreja prèvia amb terres o amb materials estèrils de granulometria fina. Prèviament, s'ha d'avaluar l'aptitud del medi físic que cal restaurar, tenint en compte el tipus de substrat, els aspectes geomorfològics, els accessos, etc. Els materials calcaris i els sediments argilosos són els més adients per a la restauració amb fangs. Les terres i els materials residuals massa pedregosos dificulten la incorporació dels fangs de depuradora i la seva posterior transformació en el sòl. Per això, cal que les terres que s'utilitzen per mesclar amb els fangs tinguin més d'un 20% de fracció fina amb partícules amb una grandària inferior a 2 mm.\nLes limitacions més importants, les presenten els substrats àcids i sorrencs que faciliten la mobilitat o el drenatge d'alguns contaminants que contenen els fangs. Cal desaconsellar, també, l'aplicació en activitats extractives situades a les lleres dels rius o dins la capa freàtica, a causa de l'alt risc de contaminació que els seus lixiviats poden ocasionar. En definitiva, l'aptitud dels diferents tipus d'activitats extractives per admetre fangs de depuradora en la seva restauració depèn de les característiques edàfiques i geomorfològiques del substrat.\nLa seva aplicació, en la mesura que és l’aprofitament d'un residu generat en el procés de depuració d'aigües residuals, ha d'estar supervisat per l'Agència Catalana de l'Aigua i l'Agència de Residus de Catalunya.\nManual d'aplicació en activitats extractives i terrenys marginals [6,6 MB ]\nFull de càlcul de la dosi de fangs [39,5 KB ]\nFormulari de sol·licitud d'aplicació de fangs de depuradora en la restauració d'activitats extractives [122 KB ]\nFormulari de comunicacio de zona restaurada [53 KB ]\nFitxa model per a l'aplicació de fangs en la restauració d'activitats extractives [153 KB ]\nExemple d'aplicació 1\nL’aplicació de fangs de depuradora com a esmena orgànica permet aprofitar els materials de rebuig d’extracció en la restauració edàfica. Activitat extractiva La Fou, municipi de Vallirana.\nExemple d'aplicació 2\nEn terrenys poc pedregosos i amb pendent moderat els fangs poden ser aplicats mitjançant remolc escampador. Activitat extractiva Ferrera, municipi de Calonge de Segarra.\nExemple d'aplicació 3\nL’aplicació de fangs afavoreix una ràpida protecció del sòl gràcies al desenvolupament de la coberta herbàcia. Activitat extractiva La Falconera, municipi de Sitges.\nExemple d'aplicació 4\nCoberta herbàcia després d’una aplicació de fangs. Activitat extractiva La República (Ampliació Can Riera), municipi de Palol de Revardit.\nAutor: J.M. Alcañiz.\nData d'actualització: 20.07.2015


La pensió de la Lola i la deixadesa de la CASS - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’exemple d’una professora que arriba a la jubilació i ja no sap què fer perquè la parapública dugui a terme les gestions necessàries amb la Seguretat Social espanyola no és un cas aïllatHa trigat molts mesos per poder rebre la pensió que li pertocava pels anys cotitzats a Espanya però afirma que no hi ha manera que li resolguin l’impagament dels mesos de retard\n01/07/2018 (20:15 CET)\nPosem per cas que ha treballat tota la vida de mestra, de professora, i que després de dos cursos de baixa, els dos darrers de la seva vida activa, li va arribar el torn de la jubilació. Posem per cas que aquesta mestra es digui Lola i la Seguretat Social espanyola li degui deu mesos de pensió. Però no pas perquè ni ella no s’hi hagi interessat ni tampoc perquè a Espanya s’estigui fent quelcom que no toca. No no. El problema radica en la deficient tramitació per part de la Caixa Andorrana de la Seguretat Social (CASS) de les pensions que residents al país han de cobrar d’altres països.\nLa Lola, diguem-li així, treu foc pels queixals. Té la sensació i més que això que a la CASS se la toregen. Hi ha perdut hores i més hores. De departament en departament, de servei en servei. Fins al mediador de la institució, Josep Maria Goicoechea. No ha estalviat esforços per cobrar el que li pertoca. El que és seu. Ja li va costar Déu i ajut que li regularitzessin la situació. Finalment, des del mes de març percep la pensió que li pertoca. Res de l’altre món. Però en això ja hi comptava. També rep la part que li correspon pels anys que va cotitzar a Espanya. Però és que li tocava començar a cobrar la pensió de jubilació l’1 de juny del 2017 i no hi va haver manera pel que fa a la part que li correspon de la Seguretat Social espanyola.\nEl cas de la Lola no és únic ni excepcional. Les queixes al mediador són diverses. I per aquesta qüestió n’hi ha més d’una. Però aquesta professora de tota la vida no està disposada a perdre ni un sol euro del que li toca. I menys encara per la deixadesa de la CASS. I és que després d’un temps cobrant una compensació per invalidesa en relació amb els dos anys, els dos cursos, que va estar de baixa, quan va arribar el moment de la jubilació va sol·licitar que se li cancel·lés la invalidesa temporal per la pensió ja definitiva. Cap problema en el cas d’Andorra. Però tots els impediments del món per la part que li hauria de procedir de la Seguretat Social espanyola.\nFins i tot l’afectada va contactar amb la Tresoreria de la Seguretat Social en la seva delegació de Lleida. Li van deixar clar: això és una comunicació directa entre institucions i des de la CASS quan tocava no es va reclamar res. No es va fer cap gestió per la pensió de la Lola. D’aquí que hi ha un buit, del juny de l’any passat al març d’aquest, que la Lola no va rebre el que li pertocava. Allò pel qual havia cotitzat. I sabent com són de minses les pensions, poc és molt. Per tant, aquesta mestra no vol pas renunciar a deu mensualitat. La dona pretén cobrar retroactivament. És clar. Com hi ha món que vol que se li pagui el que no li han abonat.\nLa sensació, però, és que a la CASS només la marejaven. En el millor dels casos que se la treien de sobre amb bones paraules. Però que la institució no ha fet la feina. Per deixadesa, per passotisme. També va rebre bones paraules del mediador. Però poca cosa més. Finalment, la solució última. Que presenti una carta al consell directiu de la CASS exigint que d’una vegada per sempre contactin amb la Seguretat Social espanyola i reclamin per compte d’ella, que és com totes les parts asseguren que s’han de fer les coses -de fet, s’hauria d’haver fet de manera automàtica al seu dia-, els deu mesos impagats. La Lola, però, ja no sap s’hi creure-hi. N’està farta. I això que, recorda, no reclama res que no sigui seu.


Projecte R2 – La veu d'Àfrica\n19 desembre 2018 Comentaris tancats a Projecte R2 Cooperació\nJosep Juanbaró, info@sdrca.barcelona – SDRCA – Les Corts – 24 de desembre de 2018\nCasa Badià® és la divisió de cooperació de la SDRCA. La SDRCA pensa que s’han d’aprofitar recursos de cara a facilitar un augment d’ingressos de famílies africanes radicades a l’Àfrica\nEstà demostrat que la transferència de tecnologia necessita com a mínim tres actors. És el principi de l’aeri de Montserrat. Un actor és al capdamunt, un altre és a la base, i el tercer viatja d’un punt a un altre: de sota a dalt o de dalt a sota\nEls actors de la SDRCA són:\n+ Comerciant radicat al nostre país que vol arribar a països africans\n+ Especialista en l’Àfrica: d’origen africà o d’origen del nostre país\n+ Família radicada a l’Àfrica\nEl comerciant troba un interlocutor en un especialista. L’especialista troba un interlocutor en una família radicada a l’Àfrica\nEls resultats que s’aconsegueixen són satisfactoris per totes les parts. Es fomenta el nivell adquisitiu de les famílies radicades en països africans\nSi hi voleu participar, us podeu donar d’alta a Newsletter de la SDRCA o escrivint a l’adreça electrònica info@sdrca.es\nPrevious Post:Abdulfatah Said Hussein Khalil al-Sissi


El 24 de febrer s’inicia una nova etapa al Museu Valencià del Paper – Compromís per Banyeres de Mariola\nPublicat el 21 de Febrer de 2019 en General\nEl proper dia 24 de febrer, després d’un any tancat per remodelació, obri de nou les portes el Museu Valencià del Paper. Un museu modern, concorde amb els dissenys museogràfics que es realitzen actualment.\nFent una passejada per la planta baixa podrem descobrir, d’una manera molt visual i didàctica, aspectes com la gran importància que té el riu Vinalopó per a l’establiment dels molins paperers, la invenció del paper a Xina i la seua història fins arribar a Xàtiva, Alcoi i la nostra zona, a més d’un espai reservat per a fer projeccions.\nAbans de descobrir la primera planta i entrar de ple en la fabricació del paper a la nostra zona, trobarem un petit espai reservat al propi edifici de Vil·la Rosario. Un edifici singular i ben característic de la població. Podrem fer un repàs per la seua història i descobrir trets de gran importància que eren completament desconeguts fins al moment.\nA la primera planta ens endinsarem en la fabricació del paper tradicional i com aquesta tècnica ha evolucionat amb els anys. A més, trobarem la història dels diferents molins paperers establits a Banyeres de Mariola, les característiques més destacables de cadascun d’ells i les corresponents produccions més notables. No només coneixerem els aspectes tècnics d’aquestes fàbriques sinó també l’aspecte més social dels treballadors: quines feines es realitzaven i qui s’encarregava d’elles; la divisió del treball per sexes i edats; les condicions de treball i els salaris dels treballadors.\nTambé trobarem una zona dedicada als diferents tipus de papers existents, als fabricants de Banyeres i l’evolució de la producció fins el segle XX, on el paper d’estrassa per a embalar i fabricar bosses de paper cobren un protagonisme especial. Per acabar la visita d’aquesta sala trobarem una zona dedicada a les diferents marques de paper de fumar i a la publicitat emprada al llarg dels anys. No podíem oblidar dedicar un espai al Concurs de vestits de paper i a la seua evolució.\nLa visita finalitza a la planta baixa a una sala on podrem entendre el funcionament dels tallers d’impressió que hi havia a Banyeres de Mariola.\nEn definitiva, la remodelació comporta la creació d’un nou espai per a conèixer la història del paper. Un museu didàctic i pensat per a aprendre d’una forma diferent, on les noves tecnologies estan presents d’una manera destacable. Un museu on els visitants podran veure, tocar i tindre una experiència completa. No dubteu en vindre a descobrir-ho el dia 24 de febrer, a les 11:30 h.\n← Servei de biotrituració per a evitar l’ús del foc a la Mariola\nBanyeres de Mariola a la Fira Gastronòmica d’Alacant →


Sergi Rubia surt de la presó, després de vint-i-tres dies - VilaWeb\nDivendres 20.06.2014 19:10\nSergi Rubia surt de la presó, després de vint-i-tres dies\nEl jutjat penal n'acorda l'alliberament · Queda pendent de judici pels avalots de Can Vies\nSergi Rubia, detingut pels avalots de Can Vies, ha sortit de la presó de Brians 1 poc abans de les set de la tarda d'aquest divendres. L'Audiència de Barcelona n'havia confirmat l'empresonament de manera preventiva (i ja feia vint-i-tres dies que hi era), però el jutjat penal que l'ha de jutjar, contradient l'Audiència, ha acceptat els arguments de la defensa i l'ha deixat en llibertat a l'espera de judici. Amb aquest alliberament, encara queda a presó un altre detingut pels avalots, que no ha pogut pagar la fiança de 10.000 euros que li va imposar el jutjat de guàrdia.\nSergi Rubia ha sortit de la presó on l'han rebut, molt emocionats, la seva mare i el seu germà, uns tiets i uns quants amics, que han demanat que el jove no fos gravat per preservar la seva intimitat.\nRubia va ser detingut per la Guàrdia Urbana per haver presumptament muntat barricades, amb altres manifestants, creuant i cremant contenidors al mig del carrer. Els únics testimonis contra ell eren els policies, i el jutjat de guàrdia va decretar presó sense fiança pel risc de fuga, ja que la fiscalia demana penes de fins a quatre anys i vuit mesos, i risc de reiteració delictiva, ja que els aldarulls van durar tota la setmana.\nLa família del jove i el seu entorn van recollir fins a 6.000 firmes demanant la llibertat i van presentar recurs a l'Audiència. Aquest dijous el tribunal va desestimar el recurs, considerant que hi havia prou motius per decretar la presó en el seu moment. Però admetia que les circumstàncies havien canviat. El fet de tenir feina i domicili coneguts i no tenir antecedents penals, però sobretot el fet que els aldarulls a Sants s'acabessin el dissabte 31 de maig, obria la porta per reconsiderar la decisió.\nFinalment, aquest divendres, el jutjat penal que ha de jutjar Rubia el proper setembre ha ordenat l'alliberament del jove.\nCarta de Sergi Rubia, en presó preventiva pels aldarulls de Can Vies\nEl cas de Sergi Rubia, encara empresonat pels incidents de Can Vies\nSergi Rubia amb familiars, en la sortida de la presó. Foto: ACN.