Grandeur nature - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\npel·lícula de 1974 dirigida per Luis g berlanga\n(S'ha redirigit des de: Tamaño natural)\nGrandeur nature (comercialitzada a Espanya com a Tamaño natural) és una pel·lícula francoespanyola de comèdia dramàtica del 1973, dirigida per Luis García Berlanga. És l'única pel·lícula del director rodada en francès i a causa de la censura cinematogràfica a Espanya no fou estrenada fins el 1977.\nMichel Piccoli, Alfredo Matas i Christian Ferry (en)\nRafael Azcona, Jean-Claude Carrière i Luis García Berlanga\n21 agost 1974\nMichel (Michel Piccoli) és un dentista parisenc de 45 anys amb un matrimoni en decadència, encara que la seva dona, Isabelle (Rada Rassimov) accepta les seves contínues infidelitats. Michel, dins de la seva creixent solitud, troba un maniquí del qual s'enamora i decideix divorciar-se d'Isabelle. Les persones pròximes a ell assumeixen la realitat de diversa manera. La seva mare (Valentine Tessier), admet de bon grat la situació, vestint la nina amb els seus vestits de quan ella era jove mentre li parla, arribant a afirmar sarcàsticament que ja havia passat més temps amb el maniquí que amb Isabelle, amb qui manté una mala relació. Els seus amics troben la situació hilarant, regalant-li una nina petita com si es tractés del seu fill. Isabelle, quan descobreix que el seu marit s'ha enamorat d'un maniquí, enfureix i acaba per comportar-se com si també fos un per a intentar recuperar a Michel.\nL'enamorament de Michel és total. Admet que la seva nina, a la que dóna diversos noms al llarg de la pel·lícula, compleix tots els requisits que ell espera d'una bona dona: és atractiva, la seva pell no envelleix, no parla ni es posa malalta, ni tampoc demana capritxos. En el seu deliri, arriba a escenificar unes noces i gravar en vídeo els seus millors moments. No obstant això Michel descobreix les infidelitats del seu maniquí amb diversos homes, i acaba simbòlicament amb la vida de la nina.\nValentine Tessier : Mare\nRada Rassimov : Isabelle\nClaudia Bianchi : joveneta\nQueta Claver : Maria Luisa\nMichel Aumont : Henri\nLucienne Hamon : Juliette\nManuel Alexandre : José Luis\nAmparo Soler Leal : la directora\nJenny Astruc : Janine\nPaul Bisciglia : un empleat de lliurament\nMarius Gaidon : taxista\nRodada durant els darrers anys del règim franquista, a Grandeur nature se li va prohibir la distribució a Espanya fins al 1977. El guió, fet pel director en col·laboració amb Rafael Azcona, està marcat per les concepcions artístiques de Pierre Molinier (1900-1976). L'explotació de la pel·lícula va comportar molts malentesos. Així, a Gran Bretanya, es va emetre al circuit de sales pornogràfiques. A Itàlia va provocar una manifestació de feministes que acusaven la pel·lícula de presentar a les dones com a objecte. No obstant això, altres dones la van defensar.\nLuis García Berlanga va definir Grandeur nature de la manera següent:\n« Es tracta d'una pel·lícula ambigua i, per tant, susceptible a múltiples interpretacions, de vegades conflictives. Es tracta essencialment d'un discurs sobre la soledat. Però no per la solitud en el sentit tradicional. La soledat com a objectiu, com a estat ideal que es pot considerar feliç i creatiu, o fins i tot la solitud per escapar de les agressions de la vida contemporània. Però aquesta etapa no es pot arribar [...] a causa de la nostàlgia de la vida comunitària de la societat burgesa. Ens ataquen els seus fantasmes [...] i no aconseguim pas desempallegar-nos-en. »\n34a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics\nMillor actor secundari Manuel Alexandre Guanyador\n↑ ‘Tamaño natural', en 'Historia de nuestro cine', Diez Minutos, 10 d'abril de 2018\n↑ Tamaño natural a Fotogramas\n↑ in : E. Larraz, Le cinéma espagnol, des origines à nos jours, préface de L. G. Berlanga, Les Éditions du Cerf, Paris, 1986.\n↑ Entrevista per Il Messaggero, reproduïda a la fi del guió de Tamaño natural (Grandeur nature), éd. Sedmay, Madrid, 1976.\n↑ «Concedidos los premios del Círculo de Escritores Cinematográficos». ABC [Madrid], 19-05-1979, p. 51 [Consulta: 28 desembre 2019].\nTamaño natural al web de García Berlanga\nTamaño natural a Historia de nuestro cine, rtve.es\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Grandeur_nature&oldid=26590941»


Sobre llinatges i pronúncies – Xalandria\nM’ha vingut de gust aprofitar aquesta secció del diari per prendre l’envit que va fer, fa poc més d’una setmana, un altre col·laborador d’aquest diari, Eladi Saura, en referència a la pronúncia d’alguns llinatges que són més o menys presents a Menorca i que deim malament: Bauzà, Balanzó o Monzó. Pronunciam amb s sonora (com casa), però sembla que hauríem d’apuntar cap a una pronúncia correcta de s sorda (com bassa), atès que provenen respectivament de Bauçà, Balançó i Montsó (els tres llinatges són existents també en aquesta escriptura, més genuïna, i el mateix Quim Monzó ha explicat públicament que el seu llinatge s’ha de pronunciar en essa sorda). Així, no va gens desencaminat, el senyor Saura, que plantejava la possibilitat d’alguna reflexió en clau filològica.\nEn el fons, la qüestió no és gens complicada, i en la mateixa reflexió inicial ja hi ha l’explicació: l’escriptura de la z, completament inadequada en aquests casos, és la que ens fa despistar en la pronúncia. La cosa, per tant, seria reflexionar sobre el perquè d’aquesta z. I la qüestió l’hem d’entendre més en clau històrica que filològica. Amb l’adveniment de l’estat liberal burgès, del segle XIX, entès com l’inici dels estats-nació moderns, i la idea de ciutadania que hi va lligat, apareix el registre civil: un registre on apareixen els noms. Però aquest estat liberal és, també, la construcció de la nació espanyola com l’entenem avui dia, i per tant totes les eines que desenvolupa, en aquest cas el registre civil, es construeixen sota el mateix prisma. Per desconeixença, activa o passiva, de l’idioma que genera els llinatges, apareixen aquestes z, més properes a la naturalesa de la llengua de l’estat-nació que representen. Però també les ñ (Goñalons), la desaparició de la ss (Roselló) o la c segons on (Alcina).\nI de l’escriptura, passam a la pronúncia, un fet que podria ser còmic si no amagués aquest procés pervers de desnaturalització del llenguatge. És molt freqüent sentir a pronunciar Olives (amb o i e tancades, no passaria igual si se’n demanés una tapa), Ametller (o la seva variant Ameller, amb totes les vocals tancades i pronunciant la r final, oblidant la poeticitat d’aquest arbre, especialment quan és florit), Sintes o Moragues (amb e final) o el cas especial d’Allès (Al·lès, inicialment, provinent d’Arles, poble francès, del qual va caure el punt volat, i que tothom pronuncia com a ll).\nSempre he trobat molt interessant aquesta reflexió, perquè ens mostra fins a quin punt el procés de colonització cultural entra fins a la part més íntima: els nostres noms passen a ser escrits i pronunciats des d’una perspectiva forana.\nUn cas similar és també la pronúncia d’alguns carrers, de Maó en aquest cas, posats en temps del franquisme, oblidant els personatges que els donen nom. És el cas de Miguel de Veri, que prové de Michele de Verino, poeta florentí del segle XV, catalanitzat en Verí (algú l’ha volgut fer originari de Menorca, però açò ja són figues d’un altre paner). També trobam pronúncies poc reflexionades, com Obispo Goñalons (amb les vocals o tancades, quan ningú pronuncia així el llinatge) o Pintor Calbo (pronunciada com a plana, mutilant la memòria del nostre gran artista).\nPronunciar bé els nostres noms i llinatges i els nostres carrers pot ser una petita passa per recuperar la nostra dignitat col·lectiva.


PAQUET DE ESPERANÇA PER IRENE I ANÍBAL J. HERRERA - MÓN ESPIRITUAL - 2022\nPaquet d'Esperanza per Irene i Aníbal J. Herrera\nL'amor és la celestial atracció de les ànimes i dels mons, la potència divina que uneix els universos, els governa i els fecunda. L'amor, és la mirada de Déu !.\nNo designéis amb semblant nom la passió ardent que excita els desitjos carnals. Això no és més que una ombra, una grollera imitació de l'amor. no; l'amor és el sentiment superior en què es fonen i s'harmonitzen totes les qualitats del cor.\nÉs la coronació de les virtuts humanes, de la dolçor, de la caritat, de la bondat; és el naixement en l'ànima d'una força que ens impulsa, per sobre de la matèria, cap a les altures divines.\nEns uneix a tots els Éssers, i desperta en nosaltres felicitats íntimes que arriben molt més lluny que totes les voluptuositats terrenals.\nEstimar és sentir-viure en tots i per tots: és consagrar fins al sacrifici, fins a la mort, a una causa oa un Ésser.\nSi voleu saber el que és amor, considereu les grans figures de la humanitat, i, sobretot, el Crist, per a qui l'amor era tota la moral i tota la religió. ¿No va dir: "Estimeu els vostres enemics, i feu bé aquells que us persegueixen" ... ?.\nEn emprar aquest llenguatge, Crist no ens exigeix un afecte que no pugui cabre en el nostre cor, sinó l'absència de tot odi i de tot esperit de venjança; una disposició sincera per ajudar, quan arribi l'ocasió, a aquells que ens afligeixen.\nCal reaccionar contra tota tendència a l'aïllament, considerant tot el que existeix de gran i de bell en l'ésser humà, recordant-se de totes les mostres d'afecte, de tots els actes benefactors que va ser objecte.\nQuè és l'home separat dels seus semblants, privat de la família i de la pàtria? Un ésser inútil i desgraciat. Les seves facultats es debiliten, les seves forces es minoren i la tristesa l'envaeix.\nEn la solitud, no progressa. Així doncs, cal viure amb els homes i veure en ells a uns companys necessaris. El bon humor és la salut de l'ànima. Deixem que el nostre cor s'obri a les impressions sanes i fortes.\nEstimem per ser estimats !. Si la nostra simpatia s'ha d'estendre fins tot el que ens envolta éssers i coses, fins a tot el que ens ajuda a viure i tot fins als membres desconeguts de la gran família humana.\nQuè amor profund i inalterable no haurem als nostres pares al pare la sol·licitud del sustentar la nostra infància, a qui durant molt de temps va treballar per aplanar davant nostre el rude camí de la vida ?.\nI a la mare, que ens va portar en el seu si i ens va alimentar, que va vetllar amb angoixa les nostres primeres passes i els nostres primers dolors? Amb quina tendra abnegació no haurem envoltar la seva vellesa i reconèixer el seu afecte i els seus assidus cures ?.\nL'amor, profund com el mar i infinit com el cel, abasta a tots els éssers. Déu és el seu centre. Com el Sol s'eleva indiferentment sobre totes les coses i dóna calor a la Natura sencera.\nL'amor diví vivifica totes les ànimes; seus raigs penetren a través de les tenebres del nostre egoisme i van a il·luminar amb resplendors tremolosos el fons de tot cor humà.\nTots els Éssers han estat fets per a estimar. Les parcel·les de la vida moral i els gèrmens de bé que reposen en elles fecundats pel focus suprem, brollaran un dia i floriran fins que quedin reunits en una comunió d'amor, en una fraternitat universal.\nQualsevol que sigui qui llegeixi aquestes pàgines, sàpiga que ens trobarem algun dia, bé en aquest món, en existències ulteriors, bé en una esfera més avançada o en la immensitat dels espais, i que estem destinats a influir en el sentit del bé.\nA ajudar-nos en la nostra ascensió comú. Fills de Déu, membres de la gran família Universal, assenyalats al front amb el signe de la immortalitat, estem destinats a conèixer-nos ia unim en la santa harmonia de les lleis morals divines.\nLluny de les passions i de les grandeses enganyadores de la Terra. Mentre esperem aquest dia, que el meu pensament vagi cap a tu, oh, germà o germana meva !, com un testimoni de dolç simpatia; que et sustenti en els teus dubtes.\nQue et consoli en les teves dolors, que et reanimi en les teves defalliments; que s'ajunti amb el teu per demanar al nostre Pare Déu Totpoderós donador de la vida que ens ajudi a conquerir un futur millor.\nAmb molt d'amor.\nAl sud, limito amb el país del Record.\nNits de vidre; sonoritat de grills;\nles mans; les cares; mil noms.\nLes banderes de petons flamejant en els merlets,\non l'amor s'aixopluga.\nLes adolescents carreres, que culminaven amb el premi\nl'abraçada patern. Al sud ...\nA l'Oest limito amb el país de l'Ocàs.\nEls amors que van ser;\nles promeses incomplertes que, sense demanar-les,\nem regalessin un dia.\nEls ulls aquells, en els quals buscant l'alba,\ntravessava la nit estrella per estrella. a l'Oest\nA l'Est limito amb el pas d'Esperança.\nEls somnis i la fe que guardo;\nla imatge idealitzada, que un dia espero veure complerta:\nnens sense plor i sense fam; vells somrient;\nels Déus agermanats,\ni l'Home vivint la pau resultant. a l'Est\nI a Norteel Sender.\nSempre en algun punt de l, caminant.\nVivint l'alegria de caminar un altre dóna;\nmirant amb ulls silenciosos el paisatge\nque diàriament em presenta la destinació.\nAferrant les mans d'aquells que al meu costat caminen.\nLa Llum, all al finalal Nord.\nAnbal J. Herrera\nGrup Espirita Nova Esperança\nQuè és la Música Espiritual?\nHoròscop Setmanal gratuït, del dilluns 22 de juliol al diumenge 28 juliol 2019\nnete a la oraci mundial pels nostres germans mexicans - 25 setembre 2017\nCom prevenir les malalties contagioses\nLa meva trobada amb mi (The Kid) Una cinta que has de veure.\n01Accepti la seva lliure albir pel Mestre Jesús i Maria Magdalena\n0110 Maneres de crear una connexió espiritual amb la seva parella més profunda\n01Eneagrama personalitat 5: Característiques, comportaments i subtipus d'aquest nombre tan misteriós i àvid de coneixement\n01Desperta la Deessa en Tu - Formaci Online - Inici 26 febrer 2019\n01Utilitzar el poder mental per canalitzar la saviesa interna\n01Mestra Còsmica Zenith. Canalització de Lourdes Rosa. Part II\nMelquisedec - Trucant a les Ànimes Recentment Despertes\nSóc Jo, Melquisedec, supervisor de l'Ordre de Melquisedec, arribant ara als habitants d'aquesta bella gemma de Planeta que dieu Terra. Estem molt interessats en tot el que succeeix en aquest Planeta, així com en tots els planetes; però ara mateix hi ha gran interès en el vostre Planeta i en l'evolució de la Raça Humana. No h\nMetatron - L'augment de l'ànima\nestimats: Vull saludar amb la notícia que les Energas de la Crucifixin, que es van ancorar al desembre de 2014, ara estan començant a disminur seu volum i la seva presència en el vostre Ser i en la vostra realitat . El flux d'energies provinents del Creador que anomenem Energas de la Crucifixin, tenia el propòsit de estimular-i recolzar-vos en l'alliberament de vells cicles que havien estat redisendose per algun temps en la vostra vida, fins i tot al llarg de nombroses vides passades. Es\nFoc Hopi / Foc de la Pau\nEl Foc Hopi de la Pau és un ritual senzill i profund, en el qual ens connectem amb el Foc Sagrat per resar junts per la Pau a la Terra, entre tots els éssers vius, en tots els mons, i també en el nostre interior. Un cop al mes, i sempre en la data que coincideix amb el número del mes (l'1 de gener: mes 1, el 2 del 2, el 3 del 3, el 4 del 4, el 5.5,\nTaula de continguts amagar 1 El respiraci és un regal i hem de saber fer-la servir 2 Crelo d'algú que ha lluitat tota la vida per respirar 3 Formes d'respirar correctament en nens i gran 4 Ioga per a la parla 5 El ioga ens ajuda a controlar el nostre sistema nerviós Les increïbles eines de respiració van ser dissenyades per ajudar els nens a despertar i calmar-se. L&#\nÉs molt difícil ser vegà? 7 consells per començar\nTaula de continguts amagar 1 El veganisme no es tracta de renunciar a res o de perdre alguna cosa; es tracta de guanyar la pau dins d'un mateix que prové d'abraçar la no violència i negar-se a participar en l'explotació dels vulnerables. Gary L. Francione- professor de Dret a la Universitat Rutgers de Nova Jersey ( Estats Units), especialista en drets legals dels animals no humans. 2\nEl silenci interior i les seves bondats de llum\nEls Símbols en el Món Antic\nCom treballar amb els Àngels per superar l'addicció a la pornografia\nEl Mestre Kuthumi parla al teu Cor


Estopa - Festival de Cap Roig 2021 - Entradas de Vanguardia\n-10% de descompte exclusiu per a Estopa al Festival de Cap Roig per als socis Club Vanguardia. Entrades limitades. *\nAconsegueix les teves entrades amb descompte per a Estopa al Festival de Cap Roig\nArriba a Cap Roig la gira Fuego – 20 Aniversario, la nova gira d’Estopa, en què els germans Muñoz celebraran els vint anys de carrera musical presentant les cançons del seu nou disc i recordant els grans èxits que han fet que Estopa sigui un dels referents de la música nacional, amb més de cinc milions de discos venuts arreu del món.\nEl David i el Jose afronten i prometen una nit molt especial. A punt per celebrar el vintè aniversari?\nEntradas De Vanguardia2021-08-02T11:51:18+02:00


L'editorial: Prudència i paciència\nL’editorial: Prudència i paciència\nSi el ministre Salvador Illa es creu les recomanacions del govern de Catalunya i de la consellera igualadina Alba Vergés, la pràctica totalitat de la comarca de l’Anoia entrarà dilluns en Fase 1. Serà, segur, un alleujament per a la població, i sobretot per a l’economia, perquè es donaran uns condicionants més idonis per començar el que ja alguns anomenen “nova normalitat”.\nEn el cas de la Conca d’Òdena, que ha viscut una situació singular i duríssima, el pas a la Fase 1 serà com aigua de maig, i mai millor dit. El doble confinament ha servit per gaudir, avui, d’unes dades òptimes que ens situen en millors condicions que molts altres territoris del país. No ha estat fàcil, de cap manera. Ha comportat esforços de tota la població, de moltes entitats i empreses, i també dels ajuntaments de la Conca.\nÉs fàcil, si segueix endavant la decisió de fer entrar l’Anoia a la Fase 1 el proper dilluns, que l’anoienc no vulgui continuar enclaustrat. A hores d’ara, la por a el contagi podria no ser ja suficient motiu per al sacrifici de l’aïllament pur i dur, que deprimeix i altera. Més rebuig experimenten encara els joves, molts dels quals es creuen immunes a la malaltia i que troben a faltar, lògicament, els seus moments de diversió amb les colles. Segons es va reduint el nombre diari de contagis, decreix el suport a la necessitat del confinament… Això és molt perillós en aquest moment.\nHem après a conviure amb la major tranquil·litat amb un virus que encara mata centenars de ciutadans cada dia, i no podem abaixar la guàrdia.\nÉs més necessària que mai la prudència. També la paciència. El virus encara segueix als nostres carrers i places. És imprescindible que continuem mantenint les mesures higièniques i de distanciament social. Ens hi pot anar la vida a nosaltres, i als que ens envolten. Fem-ho bé i d’aquí dues setmanes possiblement farem un pas més endavant.\nArticle anteriorJaume Gorrea, alcalde de Cabrera d’Anoia: “Cal que els polítics ens posem les piles amb l’ocupació d’habitatges buits, o se’ns escaparà de les mans”\nPròxim articleCarta oberta dels professionals del Consorci Sociosanitari d’Igualada


La immunitat europea de Puigdemont i Junqueras no afecta l'embargament dels seus béns\nEl Tribunal de Comptes els ha citat el 28 de gener davant la possible reclamació de diners públics dedicats al referèndum il·legal de l'1 d'octubre.\nEls eurodiputats poden també exercir com a substituts en altres comissions, el que els dóna dret a assistir a les reunions, prendre la paraula i, en cas d'absència de membres titulars, a participar en les votacions.\nCobra 8.757,70 euros al mes en brut i 6.824,85 euros en net, més dietes per desplaçament, menjar, dormir i despeses generals.\n37 eurodiputats signen contra la prohibició de les corrides a Catalunya\nL'eurodiputat d'ICV i promotor de la iniciativa, Ernest Urtasun, ha lamentat la decisió de l'Alt Tribunal i ha exposat que "la tortura animal no pot ser en cap cas considerada cultura".\nSet eurodiputats acusen Romeva de deslleialtat institucional davant Martin Schulz\nHo fan en una carta en resposta a la missiva que el conseller d'Exteriors va enviar al president del Parlament Europeu el 16 de febrer.\nEurodiputats visiten el Delta de l'Ebre per avaluar el compliment de la normativa\nUna delegació d'eurodiputats ha visitat aquest dilluns a la tarda el Delta de l'Ebre amb l'objectiu de comprovar sobre el terreny la situació de la conca i avaluar així el compliment de la normativa sobre medi ambient i gestió de les aigües.\nSis eurodiputats visiten aquest dilluns l'Ebre per comprovar la regressió del Delta\nUna delegació de sis eurodiputats visita el tram final de l'Ebre per comprovar "in situ" la regressió del Delta. Després d'aquesta visita es farà un informe sobre la viabilitat del pla de conca aprovat pel govern en funcions del PP i determinar si compleix la normativa comunitària.\nLa Xina autoritza que els seus guardacostes disparin contra embarcacions estrangeres\nCatalunya aconsegueix que la taxa de reproducció baixi d'1 mentre segueix creixent la pressió hospitalària\nTrump segueix amenaçant després de sortir de la Casa Blanca: "Farem alguna cosa, però de moment no"


8 preguntes per preguntar-te abans de prendre pols Cetilistat | AASraw\n/Blog/cetilistat/Preguntes 8 per preguntar-se abans de prendre pols Cetilistat\npublicat el 09/14/2018\nby Patrick Young va escriure en cetilistat.\nTot sobre pols de Cetilistat\n1. Nom del producte: Cetilistat\n2. Propietats químiques del producte\n3. Descripció simple de pols de Cetilistat\n4. Mecanisme d'acció de pols de Cetilistat\n5. Ús de Cetilistat\n6. Dosificació en pols Cetilistat\n7. Cetilistat Efectes secundaris\n8. Precaucions Cetilistat\nInstruccions 8.1 per a l'emmagatzematge\n8.2 Què fer en cas que no feu una dosi\n8.3 Què passa quan es fa una sobredosi sobre pols Cetilistat\nÚs 8.4 de Cetilistat en nens\nNom IUPAC: 2-hexadecoxy-6-methyl-3,1-benzoxazin-4-one\nSuperfície Polar Topològica 47.9 A ^ 2\nCompte de bons rotatius 16\nCompte d'acceptors d'enllaç d'hidrogen 4\npes molecular 401.591 Mol\nCetilistat és una medicació oral que es formula per ajudar a les persones obeses a perdre pes. Es classifica sota les benzozàxines, que són compostos orgànics que contenen benzè combinats en un anell d'oxizina. L'anell d'oxizina és bàsicament un anell alifàtic de 6 amb àtom de nitrogen 1, àtom d'oxigen 1 i àtoms de carboni 4.\nEstudis relacionats amb assaigs humans han establert que el cetilistat funciona de forma similar a Orlistat (Xenical). Això weight loss El medicament essencialment retarda la lipasa pancreàtica, que és l'enzim que trenca els triglicèrids en els intestins. L'absència d'aquest enzim impedeix la hidrolització de triglicèrids en àcids grassos lliures absorbibles. Això permet que els triglicèrids siguin excretados sense digerir.\nIgual que Orlistat, Cetilistat és un inhibidor de la lipasa, el que significa que actua en el tracte gastrointestinal per frenar les lipases, que són els enzims responsables del desglossament de greixos dietètics. La seva capacitat per dificultar la ruptura i l'absorció de greixos alimentaris des de l'intestí, la droga ajuda a minimitzar les calories i la ingesta de greixos, i per tant ajuda a la pèrdua de pes.\nUna sèrie d'assaigs de fase II han demostrat l'eficàcia i la seguretat de Cetilistat. En un assaig que abasta 12 setmanes i que involucra a pacients diabètics obesos 612, els investigadors van descobrir que els pacients que utilitzen mil·ligrams 80 i els pols de Xilúm en pols de Xilúm tenien una considerable pèrdua de pes, aconseguint perdre 120 quilograms i 3.85, respectivament. Això és en comparació amb els quilograms 4.32 que es van perdre pels pacients que van prendre placebo.\nCetilistat no només aconsegueix els graus exactes de pèrdua de pes com Orlistat, però ambdós medicaments per a la pèrdua de pes també han demostrat que produeixen reduccions estadísticament considerables d'HbA1c.\nAl començament d'un estudi, els pacients van tenir un índex de massa corporal entre 28 i 45 i se'ls va administrar metformina per controlar la diabetis. Tot i que els pacients que van prendre cetilistat van perdre tant pes com els que van prendre Orlistat, el grup de cetilistat va tolerar molt millor la droga. Al final de la prova, es va establir que tant la tolerabilitat com els resultats de seguretat de la cetilistat es mantenien consistents amb els observats en els assaigs previs.\nLes taxes de discontinuació precipitada a causa d'esdeveniments adversos eren 2.5 percentatge, 5.0 percentatge i 2.5 percentatge per a cilindres 120 miligars, mil·lenaris 80 i mil·ligrams 40 respectivament. Això és en comparació amb 11.6 per cent d'Orlistat i 6.4 per cent per placebo. El principal motiu de la utilització clínica a curt termini d'Orlistat és l'efecte secundari gastrointestinal problemàtic del fàrmac.\n6. Pols de Cetilistat\nEn la majoria dels casos, els metges reciten dosis de cetilistat que van des dels mil·ligrams 60 fins als mil·ligrams 100. Hauríeu de prendre cetilistat exactament com el vostre metge li prescriu, i no hauria d'excedir la dosi si no s'aconsella.\nSi està prenent levotiroxina o ciclosporina, assegureu-vos de prendre aquestes medicines 4-5 hores abans o després de prendre cetilistat.\nCom passa amb la majoria (si no tots) weight loss drogues, cetilistat té alguns efectes secundaris. Els efectes secundaris de cetilistat comú inclouen (però no estan limitats):\nRampa abdominal o dolor\nSi experimenta algun efecte secundari després d'usar cetilistat, és important buscar atenció mèdica sense demora.\nGuardeu les pastilles de cetilistat a temperatura ambient.\nDeseu-los de la llum directa o de la calor.\nNo congeli les tabletes de cetilistat.\nEviteu mascotes i nens.\nTampoc vola les pastilles de cetilistat al drenatge ni les flueix cap al bany.\nPer obtenir més informació sobre com treure de manera segura les pastilles de cetilistat, assegureu-vos de consultar al farmacèutic o al metge.\nHa faltat una dosi? Preneu-lo tan aviat com recordeu. Si és gairebé el moment de la dosi programada següent, oblida la dosi perduda i seguiu la programació següent. No prengueu una dosi addicional per compensar el perdut. Després de la dosi següent, repeteixi el calendari de dosis com de costum.\nProbablement s'estigui preguntant: què passa si tinc en compte una dosi? Bé, perdre una dosi reduirà l'eficàcia del tractament i dificultarà la taxa d'èxit de la pèrdua de pes. Si falten una dosi durant el tractament mitjà, es reduirà l'efectivitat del tractament. Alguns pacients fins i tot mostren símptomes d'abstinència primerenca si no reben missions repetides.\nA continuació es mostren alguns consells útils que us poden evitar perdre la dosi de cetilistat:\nEstableix un horari, és a dir, decideix sobre l'hora exacta durant el dia en què vas a prendre la dosi. Assegureu-vos d'ajustar la vostra rutina de dosificació per a la seva comoditat.\nEn cas que tingueu dificultats per recordar-vos de prendre la vostra dosis, estableixi una alarma o recordatori al telèfon o miris.\nDemana als teus familiars que et recordin.\n8.3 Què succeeix quan sobredosis Pols de Cetilistat\nSi no està aconseguint els resultats desitjats més aviat com s'espera, ni tan sols pensa en prendre el medicament en quantitats més grans per accelerar el procés. Això és degut a que, fins i tot si pren la cetilistat en quantitats més grans o en intervals més curts del prescrit, no perdrà més pes ni perdrà pes amb més rapidesa. En el seu lloc, pot sobredossegar sobre el medicament i acabar amb algunes complicacions que podrien provocar la mort.\nEn cas de sobredosi en cetilistat, busqueu atenció mèdica des de la sala d'emergències o al centre de salut propers. És imprescindible que porteu l'etiqueta, el contenidor o el quadre amb vosaltres perquè els metges puguin obtenir la informació necessària sobre el fàrmac.\nAbans d'utilitzar Cetilistat, és aconsellable consultar al farmacèutic o al metge sobre el fàrmac i com fer-ho amb seguretat. Igual que moltes altres drogues, Cetilistat no s'hauria de compartir. Això vol dir que no hauríeu de donar les taules de cetilistat prescrites a cap altra persona, fins i tot si ell o ella té el mateix problema que tu. Això es deu a que la dosificació prescrita pot ser segura per a vostè, però podria ser una sobredosi a una altra.\nÚs 8.4 de Cetilistat a nens\nLa cetilistat no ha de ser presa pels nens ja que pot dificultar el seu creixement. Per tant, és recomanable retardar el tractament fins a 18 anys o fins que es completi el creixement.\nEls nens, especialment durant la pubertat, no se'ls anima a utilitzar aquests fàrmacs ja que pot tenir efectes secundaris potencials en la seva alçada i creixement. El tractament, si no es produeixen resultats, es pot retardar fins que es completi el creixement. [\nEls estudis han demostrat que la pols de Cetilistat pot ser potent en la producció de forma estadísticament i clínicament considerable weight loss en individus amb sobrepès i obesitat. A més de poder baixar de pes, els pacients amb altres trastorns relacionats amb l'obesitat també van experimentar millores considerables.\nYamada Y, Kato T, Ogino H, Ashina S, Kato K: pols Cetilistat (ATL-962), un nou inhibidor de la lipasa pancreàtica, millora l'augment de pes corporal i millora els perfils de lípids en rates. Horm Metab Res. 2008 Aug; 40 (8): 539-43. doi: 10.1055 / s-2008-1076699. Epub 2008 May 21.\nP Kopelman, A Bryson, R Hickling, A Rissanen, S Rossner, S Toubro & P Valensi Revista Internacional d'Obesitat volum 31, pàgines 494-499 (2007\nPols anti-obesitat: pols Cetilistat contra pols Orlistat\nEl 7 Best Nootropics (Smart Drugs) al mercat de -Phenylpiracet\tEl 7 Best Nootropics (Smart Drugs) al mercat de Bromantane


Villa Horizon Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Villa Horizon\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Skouloufia, no busqui més enllà de Villa Horizon. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Villa Horizon és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos express check-in/check-out, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, premsa, caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. Bany, piscina exterior, massatge, parc infantil, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Villa Horizon és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Skouloufia.


El conflicte d’Al Huda enfronta els veïns del barri i ERC Mollet\nRedacció, Mollet\t| Actualitzat el 03 Març 2017 a les 10:39\nEl polèmic cartell de l’AVV d’Estació de França. Foto: ERC\nEl foc segueix viu després de la tensió viscuda al Ple de dilluns, en el qual una cinquantena de veïns i veïnes d’Estació de França van manifestar-se amb cartells pel conflicte entorn del local de la comunitat musulmana Al Huda. Exigien que es complís la llei i lamentaven que ERC “posés en risc la convivència del barri”. Tot això va passar en el marc de la moció del PDECat, el qual demanava “transparència” sobre l’assumpte -el PSC, PP i C’s van votar-hi a favor, mentre que Canviem i ERC es van abstenir-.\nL’espurna es va encendre encara més dimarts, quan els republicans van denunciar “intimidació” després que la regidora Judith Vizcarra trobés a les portes del seu lloc de feina els cartells que els veïns van alçar al Ple. El portaveu municipal d’ERC, Oriol López, explica, a més, que els veïns “ens van cridar i insultar durant el Ple” i diu que estan “cansats de polèmiques: només volem parlar i explicar el que calgui”, diu.\nEls republicans van emetre un comunicat l’endemà del polèmic Ple en el qual manifestaven, entre altres, la seva “solidaritat amb la regidora” Vizcarra, defensaven la “llibertat d’expressió” i reiteraven que haurien tornat a fer el que havien fet: denunciar possibles delictes per part del govern del PSC en el cas d’Al Huda.\nDavant d’això, l’AVV d’Estació de França ha mostrat el seu desacord amb el posicionament d’ERC i nega que hi hagi hagut insults o cap “xou” al Ple, com se’ls acusa. Per tot això, els veïns van acabar cancel·lant la reunió que tenien prevista per a ahir dijous amb ERC “fins que no ens demanin perdó públicament” pel que consideren una “falta de respecte”.


Riscos de la informació és el risc més comú en la investigació social; s'ha incrementat dramàticament; i és el risc més difícil d'entendre.\nEl segon desafiament ètic per a la investigació digital de l'edat social és el risc informatiu, el potencial de dany de la divulgació d'informació (Council 2014) . danys informatius de la divulgació d'informació personal podria ser econòmica (per exemple, la pèrdua de la feina), socials (per exemple, la vergonya), psicològics (per exemple, depressió), o fins i tot penal (per exemple, la detenció d'un comportament il·legal). Per desgràcia, l'era digital augmenta el risc de la informació de manera espectacular-només hi ha molta més informació sobre el nostre comportament. I, el risc d'informació ha demostrat ser molt difícil d'entendre i manejar en comparació amb els riscos que eren preocupacions en la investigació social era analògica, com el risc físic. Per veure com l'era digital augmenta el risc d'informació, consideri la transició del paper als registres mèdics electrònics. Tots dos tipus de registres creen risc, però els registres electrònics creen un risc molt superior a causa d'una escala massiva que es poden transmetre a un tercer no autoritzat o fusionar-se amb altres registres. Els investigadors socials en l'era digital ja han tingut problemes amb el risc informatiu, en part perquè no s'entenen completament com quantificar i gestionar la mateixa. Per tant, vaig a oferir una forma útil pensar en el risc informatiu, i després vaig a donar-li alguns consells sobre com administrar el risc informatiu en la seva investigació i en l'alliberament de les dades d'altres investigadors.\nUn clar exemple de la manca de "anonimització" ve de la dècada de 1990 a Massachusetts (Sweeney 2002) . La Comissió d'Assegurances de grup (GIC) era una agència governamental responsable de la compra d'una assegurança de salut per a tots els empleats estatals. A través d'aquest treball, el GIC recull les històries clíniques detallades sobre milers d'empleats estatals. En un esforç per estimular la investigació sobre les formes de millorar la salut, GIC va decidir alliberar aquests registres als investigadors. No obstant això, ells no comparteixen totes les seves dades; més aviat, "anònims" que mitjançant l'eliminació d'informació com el nom i adreça. No obstant això, van deixar una altra informació que pensaven que podria ser útil per als investigadors com informació demogràfica (codi postal, data de naixement, ètnia i sexe) i la informació mèdica (dades de visites, diagnòstic, procediment) (Figura 6.4) (Ohm 2010) . Malauradament, aquest "anònima" no era suficient per protegir les dades.\nFigura 6.4: "anonimització" és el procés d'eliminació, òbviament, la informació d'identificació. Per exemple, quan l'alliberament dels registres de l'assegurança mèdica dels empleats de l'Estat la Comissió d'Assegurances Grup de Massachusetts (GIC) va eliminar nom i la direcció dels arxius. Jo ús cometes al voltant de la "anonimització" paraula pel fet que el procés proporciona l'aparença d'anonimat, però no l'anonimat real.\nPer il·lustrar les deficiències de la "anonimització" GIC, Latanya Sweeney, llavors un estudiant graduat al MIT-pagament $ 20 a adquirir els registres de votació de la ciutat de Cambridge, la ciutat natal del governador de Massachusetts William Weld. Aquests registres de votació inclouen informació com el nom, adreça, codi postal, data de naixement i sexe. El fet que l'expedient mèdic de dades i el codi postal de camps-arxiu de votants a la residència, data de naixement i el sexe-significava que Sweeney podria vincular. Sweeney sabia que l'aniversari de Weld va ser el 31 de juliol de 1945, i els registres de votació inclou només sis persones a Cambridge amb aquest aniversari. A més, d'aquestes sis persones, només tres eren homes. I, d'aquests tres homes, només un comparteix el codi postal de autògena. Per tant, les dades de la votació van mostrar que ningú en les dades mèdiques amb la combinació de la autògena de la data de naixement, sexe, codi postal i va ser William Weld. En essència, aquests tres tipus d'informació sempre una empremta digital única per a ell en les dades. L'ús d'aquest fet, Sweeney va ser capaç de localitzar els registres mèdics de soldadura, i per informar-lo de la seva gesta, ella li va enviar per correu una còpia dels seus registres (Ohm 2010) .\nFigura 6.5: Re-idenification de dades "anònims". Latanya Sweeney combina els registres de salut "anònims" amb els registres de votació per tal de trobar els registres mèdics de governador William Weld (Sweeney 2002) .\nEl treball de Sweeney il·lustra l'estructura bàsica dels atacs de-anonimització: per reproduir una expressió de la comunitat de seguretat informàtica. En aquests atacs, dos conjunts de dades, cap dels quals per si mateixa revela informació sensible, estan vinculats, ia través d'aquest vincle, la informació sensible s'exposa. En certa manera, aquest procés és similar a la forma en què el bicarbonat de sodi i vinagre, dues substàncies que són per si mateixos segura, es poden combinar per produir un resultat desagradable.\nEn resposta al treball de Sweeney, i altres treballs relacionats, els investigadors ara eliminen generalment molt més informació, tot el que es diu "La informació d'identificació personal" (PII) (Narayanan and Shmatikov 2010) -durant el procés de "anònima". A més, molts investigadors ara adonar-se que certes dades, com ara registres mèdics, registres financers, respostes a les preguntes de l'enquesta sobre el comportament il·legal, és probable que sigui massa sensible per alliberar fins i tot després de "anònima". No obstant això, els exemples més recents que descriuré a continuació indiquen que els investigadors socials han canviar la seva forma de pensar. Com a primer pas, és prudent assumir que totes les dades són potencialment identificables i totes les dades són potencialment sensible. En altres paraules, en lloc de pensar que el risc d'informació s'aplica a un petit subconjunt de projectes, hem d'assumir que s'aplica a un cert grau a tots els projectes.\nTots dos aspectes d'aquesta reorientació s'il·lustren pel Premi Netflix. Com es descriu en el capítol 5, Netflix alliberat 100 milions de classificacions de pel·lícules proporcionades per gairebé 500.000 membres, i tenia una convocatòria oberta on la gent de tot el món van enviar els seus algoritmes que podrien millorar la capacitat de Netflix per recomanar pel·lícules. Abans d'alliberar les dades, Netflix elimina qualsevol informació d'identificació personal, òbviament, com ara noms. Netflix també va ser un pas addicional i va introduir lleugeres pertorbacions en alguns dels registres (per exemple, el canvi d'algunes classificacions de 4 estrelles a 3 estrelles). Netflix aviat va descobrir, però, que malgrat els seus esforços, les dades eren de cap manera anònima.\nTot just dues setmanes després de les dades van ser posats en llibertat Narayanan and Shmatikov (2008) van demostrar que era possible aprendre sobre les preferències de les persones de les pel·lícules específiques. El truc per al seu atac reidentificació ser similar a la de Sweeney: fusionar dues fonts d'informació, una amb informació potencialment sensible i no hi ha informació, òbviament, la identificació i el que conté la identitat de les persones. Cadascuna d'aquestes fonts de dades poden estar fora de perill de manera individual, però quan es combinen el conjunt de dades resultant de la concentració pot crear riscos informatiu. En el cas de les dades de Netflix, així és com podria succeir. Imagino que trio per compartir els meus pensaments sobre l'acció i les pel·lícules de comèdia amb els meus companys de treball, però que prefereixo no compartir la meva opinió sobre les pel·lícules religioses i polítiques. Els meus companys de treball podrien utilitzar la informació que he compartit amb ells per trobar els meus registres en les dades de Netflix; la informació que comparteixo podria ser una empremta digital única igual que la data de William Weld naixement, codi postal, i el sexe. Llavors, si troben la meva empremta digital única a les dades, que podrien aprendre meus valoracions sobre totes les pel·lícules, incloent pel·lícules en què no optar per compartir. A més d'aquest tipus d'atac dirigit concentrat en una sola persona, Narayanan and Shmatikov (2008) també van demostrar que era possible fer una àmplia -un atac amb molta gent, mitjançant la fusió de les dades de Netflix amb les dades personals de qualificació i de la pel·lícula que alguns persones han optat per publicar a Internet Movie Database (IMDb). Qualsevol informació que és empremta digital única a una persona específica, fins i tot el seu sistema de cinema a qualificacions es pot utilitzar per identificar-los.\nTot i que les dades de Netflix poden ser re-identifiquen ja sigui en un atac dirigit o àmplia, encara podria semblar baix risc. Al capdavall, les qualificacions de pel·lícules no semblen molt sensible. Mentre que això pot ser cert en general, per algunes de les 500.000 persones en el conjunt de dades, classificació de les pel·lícules pot ser molt sensible. De fet, en resposta a l'anonimització de-una dona lesbiana tancat unir a una demanda col·lectiva en contra de Netflix. Així és com el problema es va expressar en la seva demanda (Singel 2009) :\n"[M] ovie i la classificació de dades conté informació de caràcter més altament personal i sensible [sic]. les dades de la pel·lícula del membre exposa l'interès personal d'un membre de Netflix i / o lluites amb diversos temes molt personals, incloent la sexualitat, la malaltia mental, la recuperació de l'alcoholisme, i la victimització d'incest, l'abús físic, la violència domèstica, l'adulteri i violació ".\nEl de-la anonimització de les dades Premi Netflix il·lustra tant que totes les dades són potencialment identificable i que totes les dades són potencialment sensible. En aquest punt, es podria pensar que això només s'aplica a les dades que que pretén ser sobre les persones. Sorprenentment, que no és el cas. En resposta a una sol·licitud de Llibertat de Dret de la Informació, el Govern de la Ciutat de Nova York va llançar registres de cada trajecte en taxi a Nova York el 2013, que inclou la recollida i retorn temps, llocs i quantitats de tarifes (Recordi del capítol 2 que Farber (2015) utilitza aquestes dades per provar les teories importants en l'economia de mà d'obra). Tot i aquestes dades sobre viatges en taxi pot semblar benigna, ja que no sembla haver informació sobre les persones, Anthony Tockar va adonar que aquest conjunt de dades de taxis que realment contenen una gran quantitat d'informació potencialment sensible sobre persones. Per il·lustrar això, mirava a tots els viatges que comencen en el Hustler Club-un gran club de striptease a Nova York, entre la mitjanit i les 6 am i després va trobar els seus llocs de lliurament. Aquesta recerca va revelar en essència, una llista d'adreces d'algunes persones que freqüenten el club l'espavilat (Tockar 2014) . És difícil imaginar que el govern de la ciutat tenia això en ment quan va publicar les dades. De fet, aquesta mateixa tècnica es podria utilitzar per trobar les adreces d'origen de les persones que visiten qualsevol lloc de la ciutat, una clínica mèdica, un edifici del govern, o d'una institució religiosa.\nAquests dos casos-el Premi Netflix i el taxi dades mostren la ciutat de Nova York que les persones relativament qualificats no van poder estimar correctament el risc d'informació en les dades que van llançar, i aquests casos són de cap manera única (Barbaro and Zeller Jr 2006; Zimmer 2010; Narayanan, Huey, and Felten 2016) . A més, en molts d'aquests casos, les dades problemàtica és encara lliurement disponibles en línia, el que indica la dificultat de tornar a desfer una publicació de l'informe. En conjunt, aquests exemples, així com la recerca en ciències de la computació per la privacitat-condueix a una conclusió important. Els investigadors han d'assumir que totes les dades són potencialment identificables i totes les dades són potencialment sensible.\nDesafortunadament, no hi ha una solució senzilla al fet que totes les dades són potencialment identificables i totes les dades són potencialment sensible. No obstant això, una manera de reduir el risc de la informació mentre s'està treballant amb les dades és crear i seguir un pla de protecció de dades. Aquest pla es disminueix la possibilitat que les seves dades es fuga i es reduirà el dany en cas de fuga d'alguna manera. Els detalls dels plans de protecció de dades, com quin tipus d'encriptació a utilitzar, canviaran amb el temps, però els serveis de dades del Regne Unit organitza amablement els elements d'un pla de protecció de dades en 5 categories que ells anomenen les 5 caixes fortes: projectes assegurances, persones segures , la configuració de seguretat, dades de seguretat i sortides segures (Taula 6.2) (Desai, Ritchie, and Welpton 2016) . Cap dels cinc caixes fortes proporcionen una protecció perfecta de forma individual. Però, en conjunt, formen un potent conjunt de factors que poden disminuir el risc informatiu.\nTaula 6.2: Les 5 caixes fortes són els principis per al disseny i execució d'un pla de protecció de dades (Desai, Ritchie, and Welpton 2016) .\nprojectes assegurances limita amb les dades dels projectes als quals són ètics\nles persones segures l'accés està restringit a les persones que es pot confiar amb les dades (per exemple, la formació ètica, les persones han patit)\nles dades assegurances dades és de-identificat i agregat a la mesura del possible\nllocs segurs les dades s'emmagatzemen en els ordinadors amb física adequada (per exemple, habitació tancada amb clau) i el programari (per exemple, la protecció de contrasenya, xifrat) proteccions\nsortida segura resultats de la investigació es revisa per evitar que accidentalment violacions a la privacitat\nA més de protegir les seves dades mentre s'està utilitzant, un pas en el procés d'investigació on el risc d'informació és especialment rellevant és l'intercanvi de dades amb altres investigadors. L'intercanvi de dades entre els científics és un valor fonamental de l'empresa científica, i moltíssim instal·lacions l'avanç del coneixement. Així és com la Casa dels Comuns del Regne Unit descriu la importància de l'intercanvi de dades:\n"L'accés a les dades és fonamental perquè els investigadors han de reproduir, verificar i basar-se en els resultats que es reporten en la literatura. La presumpció ha de ser que, llevat que hi hagi una raó forta en cas contrari, les dades han de ser plenament revelats i posats a disposició del públic. D'acord amb aquest principi, en on s'han de fer possible, dades associades a totes les investigacions finançades públicament àmplia i lliurement disponible. " (Molloy 2011)\nNo obstant això, en compartir les seves dades amb un altre investigador, pot ser l'augment de risc d'informació als seus participants. Per tant, pot semblar que els investigadors que volen compartir les seves dades o s'està obligat a compartir les seves dades s'enfronten a una tensió fonamental. D'una banda, tenen l'obligació ètica de compartir les seves dades amb altres científics, sobretot si la investigació original és finançat públicament. No obstant això, al mateix temps, els investigadors tenen l'obligació ètica per minimitzar, en la mesura possible, el risc de la informació als seus participants.\nAfortunadament, aquest dilema no és tan greu com sembla. És important pensar en l'intercanvi de dades al llarg d'un continu que va des de cap intercanvi de dades per alliberar i oblidar, on les dades es "converteix en anònima" i publicada perquè qualsevol pugui accedir (Figura 6.6). Les dues posicions extremes tenen riscos i beneficis. És a dir, no és automàticament el més ètic de no compartir les seves dades; aquest enfocament elimina molts beneficis potencials per a la societat. Tornant a gust, els llaços, i el temps, un exemple discutit anteriorment en aquest capítol, els arguments contra la publicació de les dades que se centren només en els possibles danys i que ignoren els possibles beneficis són excessivament unilateral; Vaig a descriure els problemes amb aquest enfocament unilateral, excessivament protector amb més detall en tant a continuació ofereixo consells sobre la presa de decisions en un context d'incertesa (Secció 6.6.4).\nFigura 6.6: estratègies d'alliberament de dades poden caure al llarg d'un continu. On ha de ser al llarg d'aquest continu depèn dels detalls específics de les seves dades. En aquest cas, la revisió tercer pot ajudar a decidir l'adequat equilibri dels riscos i beneficis si s'escau.\nA més, enmig d'aquests dos casos extrems és el que vaig a un enfocament anomenat jardí emmurallat, on les dades es comparteixen amb les persones que compleixen amb certs criteris i que estan d'acord en obligar-se per certes regles (per exemple, la supervisió d'un Comitè d'Ètica i uns plans de protecció de dades) . Aquest enfocament jardí emmurallat ofereix molts dels beneficis de l'alliberament i s'oblida amb menys risc. Per descomptat, un enfocament jardí emmurallat crea molts interrogants que han de tenir accés, en quines condicions, per quant temps, qui ha de pagar per mantenir i vigilar el jardí emmurallat, etc., però aquests no són insuperables. De fet, ja estan treballant jardins emmurallats en el lloc que els investigadors poden utilitzar en aquest moment, com l'arxiu de dades del Consorci Interuniversitari per a la Investigació Política i Social de la Universitat de Michigan.\nAixí, en el cas que les dades del seu estudi d'estar en el continu de no compartir, jardí emmurallat, i alliberar i oblidar? Que depenen dels detalls de les seves dades; els investigadors han de equilibrar Respecte per les persones, beneficència, justícia, i respecte del dret i l'interès públic. En avaluar l'equilibri apropiat per a altres decisions investigadors busquen el consell i l'aprovació de l'IRB, i publicació de les dades poden ser només una altra part d'aquest procés. En altres paraules, encara que algunes persones pensen de la publicació de les dades com un pantà ètica sense esperança, ja tenim sistemes per ajudar els investigadors equilibrar aquest tipus de dilemes ètics.\nUna última manera de pensar sobre l'intercanvi de dades és per analogia. Cada any els cotxes són responsables de milers de morts, però no intenten prohibir la conducció. De fet, una crida d'aquest tipus per prohibir la conducció seria absurd, perquè la conducció permet moltes coses meravelloses. Per contra, la societat imposa restriccions sobre qui pot conduir (per exemple, la necessitat de tenir una determinada edat, necessita haver passat certes proves) i com poden conduir (per exemple, sota el límit de velocitat). La societat també té les persones encarregades de fer complir aquestes normes (per exemple, la policia), i castigar les persones que estan atrapades violar-los. Aquest mateix tipus de pensament equilibrat que la societat s'aplica a la regulació de conducció també es pot aplicar a intercanvi de dades. És a dir, en lloc de fer arguments absolutistes favor o en contra de compartir dades, crec que els majors beneficis vindran d'esbrinar com podem compartir més dades de forma més segura.\nPer concloure, el risc d'informació ha augmentat de manera espectacular, i és molt difícil de predir i quantificar. Per tant, el millor és assumir que totes les dades són potencialment identificables i potencialment sensible. Per disminuir el risc d'informació mentre es fa la investigació, els investigadors poden crear i seguir un pla de protecció de dades. A més, el risc d'informació no impedeix que els investigadors de compartir dades amb altres científics.


Us incloem també el cartell en format PDF. Conté enllaços directes a les activitats.\nUs ho incloem també en PDF per si us resulta més còmode de llegir.\nUs volem transmetre un missatge de tranquil·litat, el més important en aquests moments tan complicats és el benestar i la salut de tothom.\nInformació sobre la situació de les extraescolars a partir del mes d'abril.


Litterarum referma la simbiosi entre literatura i arts escèniques amb més de 30 espectacles\nIniciLletres 2.0NotíciesEstrena de 'La tortuga de Califòrnia', de Daniela Feixas\nDimecres, 17 maig 2017 08:28\nValer Gisbert, Franca Masu, Marta Elka o Andreu Valor són alguns dels artistes que hi presenten espectacle representant Catalunya, l’Alguer, les Illes Balears i el País Valencià\nUna de les novetats especials és la creació d’un espai dedicat a la literatura\ni el vi, Litterarum et Vinum, que maridarà espectacles literaris i vi amb biblioteques i DO catalanes\nL’altra novetat que fa diferent la Fira d’Espectacles Literaris és que\ns’hi han programat tastets d’espectacles especialment per a programadors que s’avancen a esdeveniments literaris com l’Any Brossa (2018–2019)\nL’ampliació de dates, de 3 a 4 dies de fira, farà augmentar el nombre d’espectacles a disposició de programadors i públic, així com d’activitats literàries\nEn paraules d'Albert Pujol, director de Litterarum, en aquesta edició: ' s'apostarà més que mai pels programadors, tot creant espais de contacte entre artistes i professionals, creant una programació que els permeti visualitzar molts espectacles en poc temps. Com a novetat, Litterarum s'avençarà a les commemoracions literàries 2018, tot programant espectacles de Joan Brossa'\nDani Alegret i Màrius Serra, convidats a fer residència artística a l’Ebre, estrenaran una nova creació musicoliterària\nMés enllà de programar espectacles existents o d’estrena, un altre dels grans objectius de Litterarum Móra d’Ebre és també que se’n creïn de nous. D’aquí l’experiència de les residències artístiques vora el riu Ebre, que enguany han protagonitzat l’escriptor Màrius Serra i el músic Dani Alegret del grup Els Amics de les Arts. El resultat de la Residència Artística Litterarum 2017, amb la seua creació inspirada en el llibre Quiet de Serra, es podrà veure en estrena i exclusiva en el sopar dels 10 anys de Litterarum, dijous 25 de maig a\nLa Llanterna Teatre de Móra d’Ebre. Aquesta activitat és el segon any que es realitza durant la primavera i tindrà continuïtat amb vista a altres edicions gràcies a la bona acollida per part dels artistes i del públic.\nCom a novetat per a programadors, aquesta edició permetrà veure un avançament d’uns quants espectacles a cada jornada a través de les activitats Tast-Avanç (Any Brossa) i Tast-VInent (literatura i vi)\nAl marge d’haver-hi un dia més de Litterarum —comença dijous— s’han incorporat novetats importants adreçades especialment als programadors d’arreu dels territoris de parla catalana que hi assistiran. Així, hi haurà un espai nou anomenat Tast-Avanç, que té per objectiu avançar als programadors espectacles en fase final de creació i pensats per a efemèrides dels anys següents. Aquest 2017 en aquest espai es veuran en exclusiva per als programadors de Litterarum espectacles nous inspirats en l’obra de Joan Brossa, de qui el 2018 se celebrarà el 20è aniversari de la seua mort, i el 2019 el centenari del seu naixement. L’altra novetat important en la mateixa línia és Tast-VInent, una mostra d’espectacles sobre literatura i vi, on s’hi oferiran diversos tastos d’espectacles literaris al voltant de la literatura catalana i el vi especialment pensats per a biblioteques, cellers i ajuntaments que realitzen activitats al voltant del vi. Aquesta activitat es fa en paral·lel de la nova zona Litterarum et Vinum, espai de la Fira on es podran assaborir vins de diverses denominacions d’origen catalanes acompanyats de textos literaris i imatges d’activitats realitzades en les biblioteques del projecte Biblioteques amb DO, impulsat pel Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya.\nL'ús del mòbil és clau per seguir els més de 30 espectacles literaris i poder compartir-ne l’experiència a través de les xarxes socials\nLa fira Litterarum, organitzada per l’Ajuntament de Móra d’Ebre i la Institució de les Lletres Catalanes, se celebra en paral·lel amb la Fira del Llibre Ebrenc, que l’Ajuntament de Móra d’Ebre, el Centre d’Estudis de la Ribera d’Ebre, l’Institut Ramon Muntaner i el Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre organitzen des de fa 14 anys. Aquesta fira de llibres, única a la província de Tarragona, compta amb una gran carpa de 500 metres quadrats, instal·lada a la plaça de la Cultura, just al costat del teatre municipal La Llanterna, on s’hi exposaran uns 2.500 títols de llibres d’autors o de temàtica ebrencs, s’hi presentaran les novetats literàries del 2017 i s’hi organitzaran diverses activitats al voltant del món del llibre. Enguany, a més, hi haurà accions per celebrar la incorporació del mot ebrenc –a al Diccionari de la llengua catalana de l’Institut d’Estudis Catalans, entre les quals hi ha la impressió d’una samarreta amb la definició del mot ebrenc i un missatge clar: Sóc ebrenc –a.Enguany, i per tercer any consecutiu, s’ha posat en marxa una aplicació per a mòbil on hi haurà tota la informació de Litterarum actualitzada i consultable en tot moment. Es tracta de l’App Espectacles Literaris, que es pot descarregar, per a iOS o Android, des del web www.espectaclesliteraris.cat.\nFotografies en alta resolució -> https://www.dropbox.com/sh/reddrctti7e55b0/AAAjoQqgZKzdq9NneWnF4p9Ma?dl=0\nwww.litterarum.cat · www.facebook.com/firalitterarum · www.twitter.com/firalitterarum\nwww.instagram.com/firalitterarum · #joenfaig10 #litterarum2017\nCONTACTES MITJANS I PREMSA\nComunicació, premsa i relacions amb els mitjans d’àmbit nacional\nComunicació, premsa i relació amb els mitjans de les Terres de l'Ebre i el Camp de Taragona\nLlegit 329 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 01 juny 2017 12:04


Cambrils col·locarà sis càmeres lectores de matrícules als accessos\nCambrils, lectors, matrícules, accessos\nMapa amb la ubicació de les sis càmeres, que estaran als accessos principals de Cambrils i tres d'elles s'instal·laran a Vilafortuny.\nEl projecte ha sortit a licitació per 82.644 euros i les empreses tenen temps fins a principis de setembre per presentar ofertes\nActualitzada 23/08/2018 a les 12:01\nCambrils comptarà, en pocs mesos, amb un sistema de sis càmeres lectores de matrícules que estaran instal·lades als accessos del municipi i que tindran com a objectiu millorar la seguretat i la gestió de la fluïdesa del trànsit. La mesura, anunciada fa anys, encara ara la recta final, després que ahir mateix sortís a licitació el projecte per col·locar aquest sistema de videovigilànica per un preu de 82.644,63 euros. El següent pas serà l’adjudicació del concurs públic a l’empresa guanyadora, que tenen temps per presentar les seves ofertes fins el 6 de setembre. Finalment, cap a finals d’any, es procediria a la darrera etapa del procés: la col·locació dels dispositius i la posada en marxa.\nSegons es desprèn del projecte, en total s’instal·laran sis càmeres –tres de les quals a Vilafortuny– que controlaran els principals accessos a Cambrils. Una d’elles estarà ubicada al carrer Rosa dels Vents, just a l’entrada per la carretera N-340, i ubicada en un punt de sis metres d’alçada. La segona càmera estarà ubicada a la carretera de Montbrió (T-312), prop del carrer de Francesc Moragas i Barret, mentre que n’hi haurà una tercera a la rotonda de la carretera Misericòrdia de Reus, que uneix l’N-340 amb l’A-7. En aquest cas, el dispositiu s’instal·larà en un punt d’enllumenat públic. El quart sistema de videovigilància s’ubicarà a l’entrada de l’avinguda Vilafortuny, a l’alçada del camí del Mas d’en Bosch. A la mateixa urbanització, hi haurà una altra càmera a l’avinguda Castell de Vilafortuny, a la rotonda que enllaça amb el carrer del castell d’Almansa. El sisè dispositiu es col·locarà a l’avinguda Diputació, al límit amb Salou, a la zona de l’Hotel Cesar Augustus i en un punt d’enllumenat públic.\nEl sistema de control de tots aquests dispositius estarà ubicat a la Sala de Control de la Policia Local i estarà operatiu les 24 hores del dia i els 365 dies de l’any.\nAlerta de vehicles sospitosos\nLes càmeres tindran sistemes intel·ligents de lectura i reconeixement automàtic de matrícules. En aquest sentit, alertaran, de forma proactiva, de les deteccions de vehicles en possibles llistes, prèviament identificades pels cossos de seguretat. Així, el sistema disposarà d’una base de dades amb diferents llistes negres. Quan es detecti una matrícula identificada, s’alertarà de forma acústica i visual a la Sala de Control de la Policia Local de Cambrils. A més, es preveu que es puguin crear avisos via correu electrònic en temps real davant del pas d’una matrícula d’interès policial introduïda al sistema. Posteriorment, i si és necessari per alguna investigació, també es podran realitzar cerques sobre les matrícules registrades, ja sigui per franges horàries, càmeres, zones, número de matrícula o part d’ella.\nLa posada en marxa d’aquest sistema és una de les mesures més esperades per veïns de Vilafortuny, urbanització que en els darrers mesos ha patit un alt nombre de robatoris i els veïns es mostren preocupats per la seguretat. Així, consideren que la videovigilància podria evitar el furts i també ocupacions. I és que en tan sols a aquesta urbanització hi ha una seixantena d’habitatges ocupats de forma irregular, fet que incomoda els veïns de la zona.\nUna mesura que s’estén\nA Calafell es va instal·lar, a principis d’any, càmeres de vigilància a la zona que concentra major part d’oci nocturn per tal de garantir l’ordre públic. A més, mesos enrere, es van instal·lar lectors de matrícula per controlar l’accés a la zona per a vianants. Ara, l’Ajuntament també estudia col·locar aquest sistema a tots els accessos, igual que a Cambrils. I és que és una mesura que darrerament s’estan plantejant en diversos municipis.\nÉs també el cas de la Garrotxa, on vuit municipis s’han unit per posar càmeres lectores de matrícules, amb la intenció que els aparells entrin en funcionament aquest mateix any 2018. En aquest cas, els vuit municipis (Maià de Montcal, les Planes d’Hostoles, les Preses, Sant Feliu de Pallerols, la Vall de Bianya, Sant Jaume de Llierca, Besalú i Sant Joan les Fonts) han optat per comprar i instal·lar conjuntament càmeres, amb la previsió que la comissaria dels Mossos d’Esquadra de la Garrotxa gestionin i controlin les dades.\nAvis per email?\nNo seria mes normal un sms al telèfon mobil de guardía?\nA les 4 o 5 del matí, es llegirà algú un email?\nComenta el contingut : Cambrils col·locarà sis càmeres lectores de matrícules als accessos


Reentrenar la vostra mascota de pastura - FAKRINA\nTots som propietaris d’aquest cavall, el que es va asseure al camp sense fer més que suar mosques, menjar i convertir l’oxigen en diòxid de carboni durant un any o més. En realitat, aquest podria ser un cavall molt bo; SI sabíeu per on començar el procés de manipulació i reelaboració.\nEn realitat, això no és massa complicat. Comenceu agafant el cavall. De vegades, si el cavall ha estat assegut a la pastura durant molt de temps, acostuma a ser evasiu; prou que atrapar-lo és una feinada. Obteniu menjar o les seves delícies preferides i proveu els antics trucs per atrapar-lo per suborns. Si això no funciona, mireu si podeu allunyar el seu amic de pastures i fer-lo seguir fins a un bolígraf prou petit (bolígraf rodó, paller, cobert o caseta) que el pugui atrapar i, a continuació, atrapar-lo fàcilment. Si no se l’ha manejat en força temps (un any o més), realitzeu un curs d’actualització sobre les maneres de terra, l’empat i la preparació. Maneja’l com esperes res menys que el màxim respecte, però maneja’l suaument al mateix temps; no saltis com si estiguessis esperant que flipés i corrés com un boig, però assegura’t que estàs veient el seu llenguatge corporal i veus com reacciona davant de ser manipulat de nou.\nLa majoria dels cavalls, un cop entrenats, recorden el que els han ensenyat. No ho oblidaran màgicament un dia, però encara necessiten un curs d’actualització. Després de treballar algunes maneres bàsiques, intenteu fer-ho una mica i, tot seguit, acabeu el dia. La propera vegada que el treballeu, feu el mateix que la primera vegada i potser aquesta vegada estireu-lo una mica més. Afegiu a poc a poc els vostres segments d’entrenament, fent que cada sessió sigui una mica més llarga perquè no l’aclareu tirant-li tot alhora. Una altra nota que cal recordar: si és possible, quan torneu a treballar, proveu d’entrenar diàriament, però assegureu-vos que encara li doneu un dia complet de descans durant la setmana. Fins i tot si no teniu temps per a una sessió completa cada dia, traieu-lo de la pastura i prepareu-lo i passeu-lo si no és res més.\nEn aquest moment, fins i tot passar temps amb ell és tan important com treballar-lo. Si va ser especialment fantasmagòric o nerviós quan vau començar a treballar amb ell i encara sembla desafortunat després de la primera setmana, doneu-li una setmana o dues de preparació i maneig fins que torni a la mentalitat del treball i no sospiti de tot el que sou tornant sobre ell. No només llenceu la sella a l’esquena el segon dia fora del camp si ha estat nerviós i nerviós. Aquesta és una manera segura de fer-te mal (o d’ell) i espantar-lo fins al punt que et fa més difícil treballar. Si estava particularment tranquil per tot això, al cap d’una setmana, no dubteu a fer-lo muntar i provar uns quants circuits al voltant de l’arena, camp o bolígraf rodó i veure com se sent de tornar a muntar.\nA alguns cavalls no els importa, mentre que a altres els sembla que és hora d’emprendre aquesta carrera com a cavall de rodet! Mantingueu la calma i seguiu l’horari de conducció. Durant la primera setmana d’equitació, condueix-lo un dia i després l’altre; només cal fer algunes maniobres i manipulació general. La segona setmana, feu un passeig lleuger cada dia i després aneu d’allà, fent-lo treballar una mica més i introduint alguna cosa nova cada setmana de treball.\nRecordeu-li de donar-li un dia de descans cada setmana i, fins i tot si no teniu temps per muntar-hi o estalviar-vos aquest dia, només cal que li doneu un raspall ràpid i que rasqueu els seus punts amb picor preferits.\nTeràpia mèdica específica per a malalties respiratòries del cavall


Tribuna Ganxona » 87 armilles antibales per als Mossos de la comissaria de Sant Feliu\nPortada » Portada » SOCIETAT » 87 armilles antibales per als Mossos de la comissaria de Sant Feliu\n87 armilles antibales per als Mossos de la comissaria de Sant Feliu\nEls Mossos, amb armilla antibala en un control. (EL PUNT-AVUI)\nLa conselleria d’Interior ha entregat un total de 1.013 armilles antibales a les comissaries de Mossos de les comarques gironines, segons la resposta parlamentària que va donar, divendres passat, el conseller Jordi Jané, d’acord amb les dades aportades pel director general de la Policia, Albert Batlle. Segons les dades aportades al Parlament, d’aquestes 1.013 armilles el 10 de març se’n van lliurar 87 a la comissaria de Sant Feliu.\nEn total, són 1013 armilles antibales per a agents de la regió policial de Girona, però encara en faltarien 154 per acabar de proveir els 1.164 agents de seguretat ciutadana i de les unitats d’investigació que Interior considera que necessiten les armilles antibales per a la seva protecció. Interior exclou de l’entrega de les armilles els agents que estan destinats a les oficines o a segones activitats, que es pressuposa que no estan subjectes a un risc directe que sí que tenen els agents que surten al carrer. No només per l’amenaça del terrorisme gihadista que ha fet disparar les alarmes dels policies. El 29 de març passat a Santa Coloma de Gramenet, una mossa va salvar la vida gràcies a l’armilla que duia posada, quan un sospitós que els Mossos intentaven reduir va prendre l’arma a un agent i va disparar contra la seva companya.\nLes agressions a mossos són més freqüents dels que es podria pensar, segons es dedueix de les dades aportades en una altra resposta parlamentària d’Albert Batlle. Segons el director general de la policia, 1.513 agents dels Mossos van resultar ferits en acte de servei el 2015 a tot Catalunya. D’aquestes agressions, 735 es van produir durant una detenció o reducció d’un ciutadà; 507 van ser per atemptats a l’autoritat; 228, col·lisions amb altres vehicles; 28, atropellaments i, finalment, 6 agents van ser ferits per animals. Batlle també va dir que un total de 4.283 mossos van patir un accident laboral l’any passat, de què 2.039 van haver d’agafar la baixa.\nSecció: SOCIETAT | Etiquetes: armilles antibales, mossos d'esquadra, seguretat\nImplantades les càmeres de seguretat al municipi\nEl primer pas de vianants en 3D de la comarca, implantat a Sant Feliu\nJornada dels Mossos per prevenir abusos contra discapacitats intel·lectuals\nJutgen un agent dels Mossos per haver accedit a unes bases policials\nEls Bombers demanen extremar les precaucions al medi natural\nTancaran un tram del carrer dels Metges malgrat les dificultats d’accés dels vehicles d’emergències\nS’incendia un cotxe radar dels Mossos a Santa Cristina\nEl govern arriba a un acord amb la policia pels complements del sou\nRecollida solidària de joguines dels Mossos d’Esquadra


School of Architecture official blog – Page 313 – UIC Barcelona\nPassarel·la per a vianants al Parc de Vallparadís, Terrassa\nArquitectes: Pere Riera, Josep M. Gutiérrez, Josep Sotorres, Montserrat Batlle i Barto Busom (rga arquitectes)\nEn plantejar-se a finals del segle 20 la construcció d’una passarel·la situada al conjunt arqueològic de Sant Pere de Terrassa, sembla adient utilitzar un esquema estructurat amb tradició i solera, que el pont penjat proporciona.\nAl recinte s’hi accedeix pel pont de Sant Pere, conjunt d’arcs dels segles 16-17, peça de gran rotunditat i també exponent d’una forma estructural consolidada. Llavors, l’especificitat de la nova construcció cal que sigui la contrària: la lleugeresa. El pont penjat ens la forneix.\nContràriament als ponts per a trànsit rodat, en les passarel·les per a vianants es pot unificar en un únic element la funció resistent i la de plataforma per als usuaris.\nLongitud total: 1053 m.\nLongitud del tram central: 486 m.\nAmplada: 26 m.\nAlçada de les torres sobre el nivell del riu: 84 m.\nAlçada de la calçada sobre el nivell del riu: 40 m.\nLongitud de cada un dels 4 cables principals: 1100 m.\nDiàmetre de cada cable principal: 40 cm.\nEl Brooklyn Bridge és més que un pont que creua l’East River, és tot un símbol de la ciutat de Nova York que, a més, va marcar una fita en la història al fer servir, per primera vegada en aquest tipus de construccions, l’acer i per ser durant 20 anys el pont penjant més llarg del món.\nEl projecte va ser concebut, per iniciativa personal, per l’enginyer John Augustus Roebling entre 1852 i 1855.\nLa idea de J. A. Roebling fou rebuda amb entusiasme pels governants de Manhattan i Brooklyn, aleshores ciutats independents, però fins el 1867 no es va fundar la New York Bridge Company, la qual s’havia d’encarregar de la construcció i el manteniment del pont.\nJ. A. Roebling va morir el 1869, el seu fill Washington es va fer càrrec del projecte i, finalment, a principis de 1870 s’inicia la seva construcció.\nA l’agost de 1876 les ribes de Manhattan i Brooklyn són unides per primera vegada a través d’un cable d’acer.\nCada cable té un diàmetre de 40 cm i està format per 19 fils d’acer.\nEn total, més de 23.000 km de cable de suspensió subjecten el pont.\nA començaments de 1883 s’acaba la construcció del pont.\nOriginalment el pont estava dissenyat per acollir dues calçades de doble via, dues vies de tramvia al centre i una plataforma elevada per a vianants.\nEl 1944 va començar una gran reconstrucció del pont, la qual va durar 20 anys.\nEs van reforçar els pilars i els cables principals, s’hi van afegir nous cables de suspensió, les línies de tramvia es van eliminar i es van ampliar a 3 els carrils en casa sentit de circulació (hi passen uns 150.000 vehicles diàriament). La passarel·la elevada té un carril bici de doble sentit i espai per a vianants.\n“Puente colgante”, Biscaia\nEl “Puente Colgante” (o Pont de Biscaia / Bizkaiko Zubia) és un pont amb una barcassa transbordadora que uneix les dues ribes de la ria de Bilbao (o del Nervión) a Biscaia, Euskadi. A una banda queda la vila de Portugalete i a l’altra el barri de Las Arenas de Getxo.\nLa seva construcció es va plantejar per la necessitat d’unir els balnearis existents a les dues vores de la ria, destinats a la burgesia industrial i als turistes de finals del segle 19.\nDissenyat per l’arquitecte i enginyer Alberto de Palacio i inaugurat el 1893, permet el pas de grans vaixells de càrrega pel riu alhora que possibilita el transport de passatgers i vehicles d’una riba a l’altra.\nEs tracta d’un element estructural pur, desproveït de qualsevol revestiment decoratiu, compost per dues torres dobles, una a cada vora, les quals eleven uns cables fins als 61 m d’alçada que s’ancoren a ambdós extrems en massissos de fonamentació situats a uns 110 m de las citades torres.\nEntre les dues torres els cables formen una paràbola, de la que penja el travesser superior de 160 m de llum, situat a 45 m d’alçada. Sobre el travesser s’hi desplaça un carretó del que penja un sistema de cables creuats que subjecta la barcassa que trasllada passatgers i vehicles d’una localitat a l’altra.\nLes torres, originals, són construïdes amb acer reblonat (subjectat amb claus de ferro rematxats), mentre que el travesser actual correspon a la reconstrucció realitzada els anys 1940-41, després de ser destrossat durant la Guerra Civil, i malgrat lleugeres diferències, respecta el concepte estructural del disseny original.\nVa ser el primer pont d’aquest tipus construït al món i, per això, va servir de model de moltíssims ponts construïts a Europa, Àfrica i Amèrica. Actualment és l’únic d’aquests ponts que segueix en funcionament.\nEl transbordador del pont realitza viatges durant las 24 hores del dia i els 365 dies de lany, amb una freqüència de 8 min i una durada del viatge d’1,5 min.\nEl 2006 va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\n+ info: http://www.puente-colgante.com/\nEl Pont des Arts, a París, és un pont per a vianants que creua el Sena i que connecta l’Institut de França amb la Cour Carrée del Palau del Louvre. A la banda est hi ha l’Île de la Cité, una de les dues illes parisenques del Sena.\nEl pont va ser dissenyat pels enginyers Louis-Alexandre de Cessart i Jacques Dillon i va ser el primer pont de ferro que es va construir a París, entre 1802 i 1804.\nVa ser concebut com un pont que evoqués un jardí suspès, amb jardineres i bancs. La seva estructura constava de 9 arcs metàl·lics.\nDesprés d’alguns danys soferts durant les guerres mundials i d’altres ocasionats per les barcasses que navegues la Sena, el pont va haver de ser completament reconstruït entre 1981 i 1984, projecte que va dur a terme Louis Arretche. Es va intentar mantenir el pont “idèntic” a l’original malgrat que es va decidir reduir el nombre d’arcs de 9 a 7.\nPonte Vecchio. Florència, Itàlia\nEl Ponte Vecchio és un pont medieval sobre el riu Arno a Florència. Es creu que va ser un pont construït inicialment en fusta pels romans. Després de ser destrossat per una inundació el 1333, es va reconstruir, aquesta vegada completament de pedra, el 1345. S’atribueix el seu disseny a l’arquitecte i pintor italià Taddeo Gaddi . El pont se sosté sobre tres arcs, el principal té una envergadura de 30 m i els altres dos de 27 m. L’alçada dels arcs varia entre 3,50 i 4,40 m. Sempre ha contingut diferents botigues i gran activitat comercial sobre ell (principalment joieries), segons la llegenda, perquè sobre el pont s’estava exempt de taxes i impostos. Per a connectar el Palazzo Vecchio (el palau municipal de Florència) amb el Palazzo Pitti, el 1565 Cosimo I de Medici li va sol·licitar a Giorgio Vasari que construís el famós “corredor vasarià” sobre el pont.\n+ info: http://es.wikipedia.org/wiki/Ponte_Vecchio\nL’Aqüeducte de Segovia (en realitat el pont de l’aqüeducte) és un dels monuments més significatius i més ben conservats dels que van deixar els romans a la península ibèrica.\nEls investigadors situen la data en què va ser construït entre la segona meitat del segle 1 i principis del segle 2. S’ha mantingut actiu a través dels segles i fins fa poc encara proveïa d’aigua la ciutat. Segurament això ha afavorit que s’hagi conservat en perfecte estat fins avui en dia.\nL’aqüeducte, construït amb carreus de granit sense argamassa entre ells, condueix les aigües de la font de la Fuenfría cap a la ciutat, a uns 17 km.\nAllà on l’aqüeducte és més alt, mesura 28,50 m (a més d’uns fonaments de gairebé 6 m de profunditat) i té dos ordres d’arcs suportats per pilars. En total hi ha 167 arcs.\nAl pis inferior la llum del arcs és d’uns 4,50 m i la secció dels pilars passa de 2,40 x 3 m a la base a 1,80 x 2,50 m a la coronació. Al pis superior els arcs tenen una llum de 5,10 m amb pilars de menor alçada i gruix que els del pis inferior. El canal conductor de l’aigua remata tota l’estructura amb una secció en forma d’U de 1,80 x 1m.\n+ info: http://es.wikipedia.org/wiki/Acueducto_de_Segovia


La impremta: la fàbrica d'idees - Impremta Novagrafic La impremta: la fàbrica d'idees - Impremta Novagrafic\nLa impremta: la fàbrica d’idees\nHi va haver una època en què tenir una impremta era una professió de risc.\nI no ens estem referint a la PRL prevenció de riscos laborals. (Que també).\nEns referim a una època una mica més fosca en la qual es perseguien i es controlaven les idees. Com impressor estaves en el punt de mira de revolucions i governants i t’arriscaves a ser considerat un delinqüent del paper .\nAlguns exemples famosos:\nEs diu que la impremta va posar fi a l’Edat Mitjana.\nLa Inquisició Espanyola al segle XVI va condemnar amb tot el seu pes a tot aquell que s’atrevís a difondre les idees luteranes.\nLa impremta va ser una arma de campanya propagandística durant la Segona Guerra Mundial.\nI trobaríem molts més en pràcticament qualsevol conflicte civil que puguem imaginar.\nEn la publicació d’avui volem parlar sobre els llibres prohibits.\n5 llibres prohibits que ens han cridat l'atenció\nLes persones sentim una estranya atracció fatal pel prohibit.\nEnumerem algunes obres cèlebres que en el seu moment van estar vetades:\nLa Bíblia. A Corea del Nord està prohibida completament.\nEl principe, de Nicolau Maquiavel. Va ser prohibit al 1550 pel Papa de Roma.\nHarry Potter i la pedra filosofal. Prohibit en alguns estats dels EUA després de la seva publicació per promoure la bruixeria.\nTintín al Congo va ser prohibit al Regne Unit el 2007 i retirat de les llibreries per ser considerat racista.\nNota: Si esteu interessats en conèixer més llibres censurats famosos us recomanem aquesta lectura.\nLes cremes de llibres\nHi ha moments de la història per les que en lloc de prohibir s’ha decidit destruir. Ens referim a les cremes de llibres.\nAlguns esdeveniments famosos han estat:\nLa destrucció de la Biblioteca d’Alexandria s’atribueix al romà Juli Cèsar en el s.III. S’estima que es va cremar el 75% de tota la cultura grega.\nEn el Bibliocauste Nazi el 10 de maig 1933 es van cremar les obres de més de 5500 autors.\nEl 1980 es van cremar 1,5 milions de llibres i follets del Centre Editor d’Amèrica Llatina (Argentina)\nEl 1992 es va bombardejar la biblioteca de Sarajevo. S’estima que van desaparèixer 2 milions de llibres.\nEl 2003 es va cremar la Biblioteca Nacional de Bagdad.\nEl 2011 es va cremar la Biblitoteca de les Ciències Nacionals d’Egipte.\nQuan es cremen llibres alguna cosa no està funcionant del tot bé.\nQuè tindran els llibres que els fa tan temibles?\nDesitgem que aquesta lectura hagi resultat del vostre interès.


L'Ibex cau un 1,3% i s'acomiada de la cota dels 10.400 - Diari de Girona\nL'Ibex cau un 1,3% i s'acomiada de la cota dels 10.400\nEl selectiu no manté l'optimisme davant les dificultats de resoldre la crisi de deute de Grècia\nep / madrid 01.06.2011 | 21:02\nL'Ibex-35 ha cedit un 1,3% al tancament i s´ha allunyat de la cota dels 10.400 punts reconquistada dimarts pels temors dels inversors sobre noves dificultats per resoldre la crisi de deute de Grècia, així com per dades macroeconòmiques als Estats Units pitjors d'allò esperat.\nEl selectiu madrileny no ha mantenit l'optimisme amb el qual va acomiadar maig i que li va permetre tocar un sostre de 10.549 punts en un moment de la negociació i ha virat a números vermells a mitja sessió, mentre que la prima de risc espanyola s´ha establert en 237 punts respecte al bo alemany.\nLa resta de principals places europees també han reaccionat amb vendes a la informació del diari alemany 'Faz' sobre la reticència del Fons Monetari Internacional (FMI) a desemborsar la seva part en el següent tram de 12.000 milions d'euros del rescat de Grècia.\nLa plaça de Madrid ha encapçalat els retrocessos dels parquets europeus, proper a l'1% de París, Londres i Frankfurt. A l'altra banda de l'Atlàntic, el Dow Jones ha reculat un 1,15% després que es coneguessin les dades les dades sobre l'activitat del sector industrial en els EUA i l'alentiment de la creació de llocs de treball.\nEl selectiu madrileny, BME s´ha coronat el 'fanalet vermell' amb un descens del 3,13%, seguit de Repsol (-2,2%) i de Banco Santander (-2,06%) que, tot i això, ha mantingut les seves accions per sobre dels 8 euros la unitat, no així el BBVA (-1,96%), que estrenarà dijous en 7,956 euros el títol.\nAl mercat de divises, l'euro ha avançat posicions respecte el dòlar i al tancament dels mercats europeus el canvi entre les dues divises ha quedat establert en 1,4430 'bitllets verds'.


El cens electoral es podrà consultar a partir de dilluns vinent - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » El cens electoral es podrà consultar a partir de dilluns vinent\n7 Maig 2016 a 18:00\nEl cens electoral es podrà consultar a partir de dilluns vinent\nPer a les eleccions generals del 26 de juny\nA partir del proper dilluns, 9 de maig, es podrà consultar les llistes del cens electoral per a les eleccions generals espanyoles del proper 26 de juny fins al dilluns següent, 16 de maig, de manera presencial, individualitzada i, en molts Ajuntaments, a través de l’ordinador per tal de garantir el dret a la confidencialitat.\nEn cas que es detectin errors o omissions al cens, els ciutadans i ciutadanes podran presentar reclamacions a les oficines municipals dins del mateix termini, és a dir, del 9 al 16 de maig, ambdós inclosos.\nUn cop s’hagin resolt les reclamacions per part de l’Oficina del Cens Electoral, es disposarà del cens definitiu per a les properes eleccions generals. Cal recordar que és imprescindible figurar al cens electoral per poder votar.\nPer tant, es recomana especialment a les persones que podran votar per primera vegada,als que han canviat de lloc de residència i als que han tingut algun tipus de problema amb les dades del cens en les darreres eleccions que verifiquin les seves dades en aquest plaç establert.\nICV farà primàries obertes


Migue González: «El Girona s'ho ha de creure, ningú li pot treure les ganes de tornar a Primera» - Diari de Girona\nMigue González: «El Girona s'ho ha de creure, ningú li pot treure les ganes de tornar a Primera»\nL'autor del gol de l'ascens a Segona A el 2008 explica des de la seva experiència com arriben els de Francisco a la final davant l'Elx\ntatiana pérez 17.08.2020 | 23:01\nMigue en la celebració del 10è aniversari de l'ascens a Segona A contra el Ceuta · Aniol Resclosa\nMigue en la celebració del 10è aniversari de l'ascens a Segona A contra el Ceuta\nHan passat més de dotze anys des que Girona es va posar dempeus per celebrar un gol que valia un ascens. L'autor va ser Migue González (Terrassa, 1980), tota una llegenda a Montilivi i que fins fa poc posseïa el rècord de partits defensant la samarreta del Girona al futbol professional amb 222. La pilota la té ara el capità Àlex Granell amb 229, tot i que Migue segueix sent gran la referència als play-off després de pujar els blanc-i-vermells a Segona A el passat 15 de juny del 2008 en un moment a vida o mort per a l'entitat i que suposaria la primera pedra per als èxits futurs.\nDesprés de participar a la promoció frustrada contra l'Almeria el 2013, va abandonar el club a finals de la temporada següent per seguir repartint alegries a l'Alabès, l'Huracán, el Cadis i el Sabadell fins a penjar les botes als 39 anys. Des de fora, Migue mai ha deixat d'animar el Girona i la seva experiència li diu que aquest cop la final del play-off amb l'Elx pot tenir un altre final feliç.\nDesprés de la primera eliminatòria contra l'Almeria, com arriba l'equip a la final?\nEl Girona té moltes opcions. La primera eliminatòria ha estat molt bé i li pot servir de reforç perquè tampoc era fàcil. Sabíem que l'Almeria era un gran equip amb aspiracions i mentalitat per pujar, jo ja ho vaig viure l'any que van pujar ells a Primera (2013). Si a la final contra l'Elx sap portar el temps del partit i segueix com està, penso que pot aconseguir-ho. El Girona ha de ser ell mateix i s'ho ha de creure perquè té capacitat. Ningú li pot treure les ganes de tornar a Primera, es digui com es digui el rival.\nCom va viure la primera final de promoció contra l'Almeria el 2013?\nTal com va anar el partit, vam sentir impotència. El penal aquell a Acuña (en referència al que no va xiular Ocón Arráiz en la recta final de la Lliga a Almeria)... És veritat que vàrem arribar justos per les lesions durant la temporada. Jo vaig trencar-me l'isquiotibial a Vila-real (J39) i tenia clar que se m'havia acabat jugar. Em va fer ràbia perquè estava acostumat a ajudar des de dins. Vaig esforçar-me al màxim per transmetre la meva il·lusió i experiència als companys perquè l'ascens passava per la feina de tot l'equip. Aquest any, en canvi, l'aturada li ha anat bé al Girona, si bé és cert que l'Elx arriba fort d'ànims després d'eliminar el Saragossa i, per circumstàncies, s'ha trobat en un play-off que no s'havia guanyat esportivament.\nEl gol de Nino ha estat decisiu. Li va costar gaire defensar-lo quan s'enfrontaven?\nM'hi he enfrontat moltes vegades i realment és un jugador esplèndid. És un fora de sèrie. Té la meva edat (40 anys) i si segueix als terrenys de joc no és per casualitat. És dels millors davanters que m'he trobat, intel·ligent i amb una qualitat i determinació excepcionals. Se l'ha de tenir en compte. L'Elx té un molt bon equip i cal sumar-hi les ganes i la il·lusió de trobar-se sense voler a la final.\nQuè ha canviat al Girona des de l'arribada de Francisco?\nÉs un equip més solvent amb energia i ganes. Quan es canvia l'entrenador, qui més qui menys vol donar un plus per agradar o tenir minuts. Encara més a la fase final de la temporada. S'ha donat un punt extra que pot anar molt bé per aconseguir l'objectiu.\nEn què va fallar el Girona en el play-off del 2016 contra l'Osasuna? Aquella temporada vostè va aconseguir l'ascens a Segona A amb el Cadis.\nHi va haver de tot en aquell play-off. No hi era i parlo des de tots els respectes, però potser va faltar credibilitat a la pròpia plantilla en la possibilitat d'aconseguir l'ascens. És el que ha de tenir el Girona d'ara, que ha de creure en ell mateix. No ha de fer errades tontes per donar facilitats a jugadors de qualitat com té l'Elx, que jugarà a aprofitar-se d'això. Buscarà que el Girona badi per fer mal.\nL'última promoció que va guanyar el club va ser la del seu gol contra el Ceuta per pujar a Segona A. Quina va ser la clau?\nEn aquella època sabíem que cobrar passava per pujar. El club tenia moltes penúries i era l'única forma de sanejar-se. A més, a la plantilla érem una pinya. Hi havia un grup molt maco i anàvem tots a una. Érem conscients que amb una bona defensa i fent el que havíem estat fent durant tota la temporada ho aconseguiríem. Teníem una credibilitat en nosaltres mateixos brutal i això també es transmet dins del camp. El rival percep la teva seguretat i fermesa.\nQuan veu el Girona amb jugadors com Stuani, Samu, Borja García? què li passa pel cap venint d'un equip modest?\nEl club ha canviat molt. Jo m'he enfrontat a Stuani quan no era el davanter que és ara. Tenir jugadors d'aquest nivell a la plantilla li agradaria a qualsevol. L'Elx ho sap i entre ells mateixos s'avisaran per anar amb compte. És un respecte que el Girona s'ha guanyat i ha de seguir transmetent-lo amb el seu treball i compromís.\nQuin ha estat l'últim cop que li han recordat el gol de l'ascens a Segona A?\nFa poc. Me'l va recordar un amic que tinc a Cadis perquè ells ja són a Primera i parlant l'altre dia va sortir. L'ascens del Girona a Primera va ser sense gols i l'últim amb un gol va ser el meu. A veure qui serà el següent a marcar. És d'agrair i em fa il·lusió que em recordin aquell dia.\nAmb quin jugador de la plantilla se sent més identificat? Fa poc Granell va igualar els seus 222 partits al futbol professional amb el Girona.\nNo ho sé... Segons el que m'han explicat, hi ha diversos jugadors que en el sentit d'ajudar el company, estar compromès amb l'objectiu i l'esforç m'hi puc sentir reflectit. Per exemple, Stuani o l'Àlex. Però estem parlant de jugadors d'una qualitat molt alta i un nivell enorme. En aquells temps jo era un treballador humil que volia arribar on són ells ara.\nPagaria per veure la final del play-off des de Montilivi?\nQuina pregunta... (riu), i tant! Si hi ha una cosa que em fa ràbia és no poder ser al camp ni sentir el caliu per la situació que tenim. L'ambient prepartit i tot el que es respira al vestidor es troba a faltar. Més en aquests moments que el jugador necessita el suport i l'ajuda de l'afició.\nQuina relació manté amb la ciutat i el Girona en l'actualitat?\nVaig tenint contacte. Per mi Girona és casa meva i hi tinc molt bons amics. Cada vegada que puc intento ajudar. Hi he viscut una etapa de la meva vida molt important i que m'ha marcat moltíssim, juntament amb el Barça és on més anys he estat. Girona i el Girona són molt importants.\nEl club ha crescut molt en els darrers anys... L'última novetat és que tindrà un femení a Nacional la pròxima temporada.\nEspero que evolucioni molt més. Tant de bo el femení pugui créixer com el primer equip del masculí. Seria una gran notícia per a la ciutat i l'esport. Hauria de ser així a tot arreu. M'agradaria veure futbol femení de gran nivell a Girona. Hi ha jugadores molt bones i que no estan a categories tan elevades.\nAbidal rescindeix el seu contracte amb el Barcelona.


Peixos a la planxa | Consumer\nA la planxa o a la graella, el secret està a potenciar el seu sabor\nAquest tipus de tècnica culinària no requereix més que una planxa calenta -que rep la calor de forma directa- en la qual l’aliment es cou parcial o totalment. La superfície en qüestió bé pot ser una planxa elèctrica o de gas, o una paella antiadherente. En general, el peix no precisa amb prou feines oli ja que, en cuinar-se a una temperatura elevada, es produeix una coagulació ràpida de les proteïnes de la seva carn que evita la sortida d’aigua i altres nutrients.\nA més, al no ser una tècnica que requereixi incorporar greix o oli, és molt adequada per a la confecció de plats pobres en greixos i baixos en calories. A la planxa queden molt bé filets i rodanxes de tot tipus de peixos i és la tècnica més indicada per aquells més grassos.\nCom no requereix incorporar amb prou feines grassa o oli, aquesta tècnica és molt adequada per confeccionar plats baixos en calories\nSi optem per preparar el peix a la graella, en aquest cas l’aliment es cuina a una temperatura elevada sobre una graella col·locada a certa distància del focus de calor. El peix adquireix un sabor i una consistència agradables, xopant-se de l’aroma del fum de les brases.\nLa peça en cru es pot untar amb una mica d’oli, però no convé afegir greix a la superfície de cocció. L’oli untat facilita que es formi una escorça o crosta superficial en l’aliment que evita la sortida de sucs, per la qual cosa quedarà més saborós.\nRealçar el sabor\nPer poder complementar el sabor dels peixos a la planxa, tant pels més grassos, com a bonic, tonyina, salmó i chicharro, com para els que tenen menor quantitat de greix (besuc, lluç i bacallà, entre uns altres) podem elaborar un amaniment consistent en una barreja triturada d’all, oli d’oliva, un element àcid (pot ser vi blanc, vinagre, suc de llimona, suc d’aranja o, fins i tot, suc de taronja sanguina), julivert, sal i un polsim de pimentón.\nTots aquests ingredients els trituramos amb la batedora fins a aconseguir un amaneixo cremoso amb el qual podem empastifar els peixos quan els posem sobre la planxa. D’aquesta manera, es fixa el sabor a la superfície i, quan comença a daurar-se, s’incrusta el sabor i aroma de l’amaniment.\nSi les rodanxes o peces que anem a cuinar a la planxa són gruixudes podem deixar que es marinen durant unes dues hores amb l’amaniment, guardant-ho en la nevera i en un recipient tancat, de manera que la seva aroma penetri en la part interior de la carn.\nLa gràcia d’aquest tipus d’amaniment és que amb una fórmula basi podem variar molt el seu sabor i aroma només canviant el tipus d’element àcid que utilitzem. Per exemple, podem donar un toc més sec agregant vi blanc, un sabor més àcid utilitzant suc de llimona, o una aroma més dolça agregant suc d’aranja o de taronja.\nPer assaonar un peix a la planxa també podem utilitzar diferents tipus de vinagre (de vi, de poma, de xerès, balsámico, de gerd…) o aromatizado amb diferents herbes, com pot ser amb un toc de farigola, d’alfàbrega o d’estragó. La millor manera de trobar aquest tipus de matisos és provar, practicar i elaborar diferents amaniments fins a trobar aquell que més ens agradi i, d’aquesta manera, enriquir els nostres plats i receptes.\noli parrilla-ca Pescado-ca Plancha-ca sabor


L'atac d'ansietat de Letícia que gairebé cancel·la la boda reial\nper Jennifer Navarro Redactora 22 de maig de 2019 11:38\nL'anunci de compromís entre el príncep Felip i la presentadora d'informatius Letícia Ortiz va col·locar-la en el centre de la diana mediàtica. Qui més qui menys, tothom l'havia vist a televisió algun cop. La seva carrera professional era prometedora, però el que més interessava era la seva vida privada. Havia estat casada anteriorment? On havia viscut? Quina ideologia tenia? Era de caràcter fort?\nLes revistes del cor van embogir i van començar a buscar informació sobre ella desesperadament. Com més detalls sucosos sabessin, millor. Ella es va mostrar calmada en tot moment, fent cas omís a aquesta immensa expectació mediàtica. Ara bé, acaba de sortir a la llum un episodi que demostraria que la pressió hauria afectat Letícia fins a un punt en què s'hauria plantejat suspendre la boda. Què va passar?\n'El Español' explica com va anar tot. Posem-nos en situació, just en el moment que Letícia va viatjar fins a Barcelona amb la seva mare i la reina Sofia per emprovar-se el vestit de núvia. Sembla que durant el vol cap a Barcelona, que va fer acompanyada de Felip, van tenir una discussió monumental que va acabar amb Letícia patint un atac d'ansietat. Ella hauria començat a dir que ho anul·lava tot i que no volia fer-ho, tot just després de fer fora tota la gent del voltant. Li haurien donat una infusió perquè es tranquil·litzés, però asseguren que no va funcionar..\nS'haurien tancat en una habitació del palau d'Albaniz, després que Felip fos avisat que la crisi que estava patint la seva promesa era important. Diuen que van escridassar-se de valent mentre discutien sobre el seu futur, una discussió que hauria acabat amb Letícia convençuda per anar al taller del dissenyador del seu vestit per fer-se la famosa prova.\nUn cop van sortir, Sofia i Paloma Rocasolano van tornar a Madrid mentre que Felip i Letícia haurien acudit a La Caixa per visitar la infanta Cristina, que els hauria ajudat a superar els problemes i els dubtes que tenien.\nIñaki Urdangarin hauria enviat un missatge a Felip en el qual s'alegrava que aquesta reunió amb Cristina hagués anat bé: "Veig que us ha anat bé a La Caixa. Espero que estigueu més tranquils i relaxats. És normal el que ha passat. Molts ànims". Unes paraules que van sortir a la llum quan van començar a investigar el correu personal de l'exduc de Palma.\nSigui com sigui, el que sembla clar és que la pressió va afectar Letícia, com és lògic. Tot i això, la boda va celebrar-se i el matrimoni celebra avui els 15 anys de casats.\nL’amenaça d’atemptat que va tacar la boda de Felip i Letícia\nLa pell bronzejada de Letícia: sol o raigs UVA?


Benvinguda a la tardor, segons la tradició japonesa | Ajuntament de Granollers\nInici » Benvinguda a la tardor, segons la tradició japonesa\nBenvinguda a la tardor, segons la tradició japonesa\nEl Gra acull aquest dissabte la festa "Shubun No Hi" organitzada per l'entitat Famiglia Folgore\nEl proper dissabte, 2 d'octubre, a partir de les 10 del matí, l'entitat juvenil amb seu al Gra Famiglia Folgore, dedicada a la difusió de la cultura i el còmic japonès, celebra, per segon cop i seguint la tradició nipona, l'arribada de la tardor. Després de la bona acollida de la primera edició, en la qual van participar més de 200 persones, moltes d'elles caracteritzades de personatges manga, l'entitat ha decidit repetir l'experiència. Durant tot el dia els assistents podran gaudir de diverses propostes: karaoke, videojocs, jocs de rol, soft combat, gastronomia japonesa (ramen) bar, concerts, etc...\nD'altra banda, el dia anterior, divendres 1 d'octubre, una altra entitat vinculada a l'equipament juvenil, els Pioners i Caravel·les de l'Agrupament Escolta de Sant Esteve, presentaran l'experiència que van viure a Griébal, a l'Aragó, durant el campament d'estiu. L'activitat serà a les 10 del vespre.\nAltres activitats previstes pel Gra els propers dies són la xerrada Com superar una entrevista de feina (dimarts 5 d'octubre, a les 19 h), a càrrec de Laura Ondoño, orientadora laboral de l'Oficina Jove del Vallès Oriental, ubicada del Gra; i la participació als actes que commemoren el dia Mundial de la Salut Mental a la nostra ciutat, amb un concert en què participaran els grups The Cimbrelines, The Gunsslinguers i Machuca Show (divendres 8 d'octubre, 19 h).