23-S #FinsAquíHemArribat | Directa\nEl procés de turistització absoluta del nostre territori i de les nostres vides ha propiciat l'organització de col·lectius i campanyes de "resistència col·laborativa" que qüestionen els suposats beneficis del turisme, denuncien els danys i les conseqüències que se'n deriven en molts i diversos àmbits –desnonaments per lloguer, explotació laboral, degradació d'espais naturals, especulació, entramats econòmics i financers que multipliquen beneficis, invasió de cotxes de lloguer, pèrdua de la Ciutat i els barris, etc.– apunten als responsables i demanden alternatives.\nLa manifestació convocada és la culminació de diversos actes i campanyes que han posat el turisme en qüestió, especialment en els dos darrers anys\nAixí doncs, davant l'absència d'una realitat política a l'altura de les circumstàncies, la gent ha decidit prendre el carrer per fer-se sentir. La manifestació convocada és la culminació de diversos actes i campanyes que han posat el turisme en qüestió, especialment en els dos darrers anys: des de la publicació anual des de fa quatre estius del monogràfic Tot inclòs: danys i conseqüències del turisme a casa nostra, que ara prepara fer el salt a documental a través d'una campanya de micro mecenatge, el col·lectiu editor del qual va fent actes, presentacions i debats sobre el tema turístic arreu dels municipis de les Illes i que també s'ha presentat a Catalunya i País Valencià; a l'acció-denúncia davant la Conselleria de Turisme per part del GOB l'estiu passat; a les primeres jornades Ciutat per qui l'habita i no per qui la visita al setembre de l'any passat; al naixement de l'assemblea ciutadana amb el mateix nom a Palma; a la trobada d'entitats i col·lectius que treballen contra la turistizació de València, Venècia, Lisboa, Madrid i Barcelona que es va fer el mes de juliol recent a Palma, en el marc del curs Economia i Ecologia Política del Turisme organitzat per Albasud, la Hidra Cooperativa i el GOB; al carril guiri convocat per Ciutat per qui l'habita i els seus vermuts veïnals per reclamar la reaprociació de la ciutat i els espais públics per a la vida quotidiana; a la denúncia de Terraferida dels impactes quantificats de l'oferta de lloguer vacacional i la seva campanya d'estiu via xarxes amb el lema #faremuntro per denunciar els excessos de la massificació; a la campanya #overBOOMking del GOB que es presenta amb un informe que tenia per títol Quan el turisme ho envaeix tot i on es denunciaven impactes sobre territori i recursos i s'apuntaven alternatives per fer-hi front; a l'ocupació simbòlica de sa Dragonera aquest estiu per a reivindicar l'esperit ecologista que en el seu moment va salvar l'illot de la urbanització, per fer front als efectes derivats de la massificació turística; a la darrera concentració de les Kellys Unión el passat 25 d'agost; fins al confeti, les pancartes i els adhesius d'"aquest cotxe sobra" als vehicles de lloguer de la campanya El turisme ens explota impulsada per Arran, Endavant i Joves del GOB aquest estiu a Palma.\nTot això ha estat el caliu per a la convocatòria al setembre d'una manifestació que pretén posar de manifest l'estat d'emergència que pateixen les Illes. Alguns ho han volgut reduir intencionadament a un allunyament de l'esquerra institucional i l'esquerra social, però la qüestió va molt més enllà. No s'està fent una manifestació contra el govern actual de suposades esquerres, no s'està fent la campanya al Partit Popular perquè guanyi les pròximes eleccions, no s'està atacant al turista, ni s'està anant en contra del que "ens dóna de menjar" com ens han volgut fer creure. Senzillament s'estan reclamant polítiques al servei de les persones i de l'interès general en una societat convertida en una societat de serveis, sense formació, amb sous i habitatges precaris, que ha anat perdent la seva identitat i la seva dignitat i s'ha entregat per complet a satisfer la demanda insaciable de la indústria turística, que ens ha fet creure que del turisme ens beneficiàvem tots. Ara ja és ben evident que això no és així i per això la societat diu #FinsAquíHemArribat.\nGoverni qui governi, s'ha de començar a decréixer turísticament i a apostar per alternatives que reforcin la nostra societat al marge del turisme. Per això, aquesta no és una manifestació contra l'esquerra actual, però sabem que hi ha més possibilitats que aquest clam se'ns escolti amb un govern d'esquerres que amb la dreta caníbal liderant el país. Per això, ara és important. Perquè l'esquerra agafi coratge per fer polítiques més valentes, per posar límits, per acabar amb els lobbies empresarials i turístics que s'amaguen darrere els arguments que ja s'han posat en evidència que són falsos. La dependència del monocultiu turístic ens fa vulnerables com a societat i ens condemna a assumir les exigències cada cop més dures per seguir alimentant el monstre. Per això cal dir prou, i cal dir-ho ara.\n23-S #FinsAquíHemArribat Flattr donate!


Catalunya, "a favor" d'escurçar les quarantenes per la gravetat inferior de l'òmicron\nPublicat 29/12/2021 15:28CET\nCabezas reconeix que "és d'esperar" que continuïn pujant els casos en les pròximes setmanes\nLa secretària de Salut Pública de la Generalitat, Carmen Cabezas, ha assegurat que està "a favor" d'escurçar les quarantenes dels positius per covid-19 atesa la gravetat inferior dels casos de la variant òmicron si el grup tècnic estatal ho proposa.\nEn una roda de premsa aquest dimecres, Cabezas ha avançat que aquesta serà la posició catalana en la Ponència d'Alertes, que aquest matí revisa la bibliografia sobre l'assumpte, i en el Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut (CISNS), que es farà aquesta tarda, en què "s'ha d'escoltar" les aportacions de la resta d'autonomies.\nLa secretària també ha puntualitzat que es detecta un nombre de casos "molt alt", la totalitat dels quals d'òmicron, amb característiques diferencials quant a la transmissibilitat, i que s'ha de revisar l'impacte social de les quarantenes.\nDe fet ha qualificat l'augment de la incidència de "vertiginós" una cop l'òmicron ha penetrat al territori --ja suposa gairebé el 100% dels casos detectats-- i ha indicat que el grup amb més positius és el de 20 a 29 anys.\n"És d'esperar que continuem pujant en les pròximes setmanes, però no sabem quina en serà l'evolució. Esperem que les mesures poblacionals ajudin a controlar aquesta onada", ha reconegut.\nA més a més, Craywinckel ha assegurat que "segur que hi ha infradiagnòstic" i, per tant, la transmissió és més alta que la detectada.\nHa explicat que "no sempre és fàcil" que tothom que ha de complir amb una quarantena ho faci --hi ha gent que busca la picaresca, en la seva expressió-- i que cal sumar-hi casos asimptomàtics en els quals el pacient no es fa cap test perquè no té cap signe que el faci sospitar.\nNo obstant això, Cabezas ha celebrat que Catalunya és la comunitat autònoma "que més proves fa": 7.000 proves PCR i tests d'antígens per cada 100.000 habitants.\nNo obstant això, ha rebutjat afirmar que aquesta onada de la pandèmia "és com una grip o com un refredat" perquè la xifra d'hospitalitzacions encara és --textualment-- força important i va augmentant cada dia, fins als 1.565 ingressats i 413 crítics d'aquest dimecres.\nCraywinckel ha explicat que s'avalua dia a dia la situació dels crítics als diferents hospitals de Catalunya, per veure si s'han de distribuir, i que Salut estima que els llits d'UCI ocupats augmentaran fins als 533 d'aquí a una setmana.\nSegons Cabezas, es parla d'una "coexistència" de dues onades en aquesta sisena onada, una protagonitzada per la variant delta, que és la majoritària en els casos ingressats als hospitals, i l'òmicron que ha provocat un augment en la tendència de casos en general.


24 projectes participaran en la segona edició de Promercat -València Film Market - Cultur Plaza\nVALÈNCIA. La Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, a través de l’Institut Valencià de Cultura, organitza Promercat-València Film Market, una trobada professional en què un comité de selecció ha triat 24 projectes audiovisuals que participaran en la seua segona edició. Promercat se celebrarà a València en tres jornades professionals, del 29 de juny a l’1 de juliol de 2022, en paral·lel a la 37a edició del festival Cinema Jove i amb la col·laboració d’À Punt.\nPromercat és un mercat audiovisual professional de caràcter presencial, especialitzat en la coproducció i dirigit al sector audiovisual valencià. L’objectiu és generar un mercat en què puguen coincidir productores que busquen o ofereixen projectes de coproducció. També és important que els productors valencians puguen coproduir pel·lícules procedents d’altres territoris. Per això, la meitat dels projectes seleccionats en cada categoria corresponen a projectes d’altres comunitats autònomes. El propòsit final és la consolidació, dinamització i internacionalització del sector audiovisual valencià pel que fa a la coproducció.


Contractes per enllestir la pavimentació del carrer Vallvidrera i la plaça Miquel Olivella de La Floresta | elCugatenc\nFoto: Projecte del carrer Vallvidrera\nL’Ajuntament ha tret a concurs públic les obres de pavimentació d’un dels trams d’un dels carrers que van quedar sense actuació en el marc de la primera fase del Pla de Millora de La Floresta, el carrer Vallvidrera entre l’avinguda del Montseny i el passatge Fumet, així com la pavimentació de la plaça Miquel Olivella –l’antiga Pere Planes–, que suposa una readaptació de l’espai.\nLa primera ja ha estat adjudicada per 79.205,29 euros (amb IVA), 29.697,75 per sota del pressupost de licitació, a l’empresa de Rubí Civil Stone. Ha tret la puntuació màxima a un concurs públic que només recollia com a criteri puntuable l’oferta econòmica. Hi van participar altres nou empreses, entre les quals no hi havia Rogasa, l’encarregada de la pavimentació dels carrers del barri en el marc del Pla de Millora. Amb el contracte formalitzat el 21 de setembre, les obres es desenvoluparan durant els propers mesos.\nEl projecte del carrer Vallvidrera no preveu canvis respecte a la lògica constructiva que es va seguir al Pla de Millora, és a dir, manté la plataforma única amb una franja central d’asfalt d’uns tres metres i franges laterals de formigó enganxades a les façanes. Es manté la lògica de prioritat invertida. Les aigües pluvials es recolliran amb un sistema de tubcuneta que anirà a parar a la cruïlla entre el carrer Vallvidrera i el passatge Fumet, on ja hi ha una estructura consolidada per captar les aigües.\nPel que fa a la pavimentació de la plaça Miquel Olivella, encara no s’ha adjudicat sinó que s’ha anunciat la licitació amb un pressupost de 501.519,89 euros (amb IVA). En aquest cas, un 60% de la puntuació depèn de l’oferta econòmica mentre el 40% restant depèn de l’anàlisi i coneixement del projecte i la planificació i programació de l’obra.\nEn aquest cas, la plaça també tindrà plataforma única amb ús preferent per als vianants i facilitant l’estada. Hi haurà font i mobiliari urbà que s’acompanyaran de nou arbrat. Aprofitant el desnivell entre l’avinguda Pere Planas i el carrer Joan Planas, es farà un mirador. Són 2.314,75 metres quadrats que ara es distribueixen en un 85,2% per al trànsit i un 14,8% per a vianants que passarà a tenir un 39,7% de la superfície destinada al trànsit, un 36,1% per a vianants i un 21,2% com a zona d’esbarjo. Això suposa aplicar a tota la zona la velocitat reduïda de 20 quilòmetres per hora.


El petit comerç comença a respirar - Diari de Girona\nEl petit comerç comença a respirar\nlaura fanals 08.05.2020 | 23:43\nLa Llibreria 22 de Girona va obrir dilluns les portes. a. resclosa\nLa Llibreria 22 de Girona va obrir dilluns les portes.\nMalgrat la decepció en conèixer l'endarreriment de l'entrada de les comarques gironines en la fase 1 de desconfinament -la que ha de permetre als petits comerços no essencials rebre clients sense necessitat de cita prèvia-, sembla que el petit comerç urbà ha començat a agafar oxigen en les últimes setmanes. O com a mínim, ja no veu el futur tan negre com durant el primer període del confinament. Segons el setè informe elaborat per J3B3 Economics -que des de l'inici de la pandèmia monitoritza cada setmana l'evolució del petit comerç a partir de mil enquestes, un 32% de les quals son de les comarques gironines- assenyala que s'ha reduït significativament el nombre de comerços que temen no poder reobrir quan finalitzi el confinament. Tot i això, l'informe assenyala que el futur encara és incert i que en bona mesura dependrà de com es faci la desescalada i, sobretot, de si es produeixen rebrots que facin tornar a mesures més restrictives.\nAra fa un mes, les perspectives del petit comerç eren molt pessimistes. Segons l'informe publicat el 8 d'abril, un de cada tres petits comerços gironins es veia en risc de tancar definitivament a finals de mes, mentre que un 11% ja ho donava per fet a causa dels greus problemes de tresoreria. En canvi, segons la darrera onada d'enquestes, que correspon a l'última setmana d'abril, els petits comerços es mostren una mica més optimistes. Malgrat que en aquesta ocasió no s'han ofert dades específiques de les comarques gironines, l'informe assenyala que la xifra de comerços que temen no poder reobrir ha caigut fins a només un 3%. Per tant, la major part del petit comerç aconseguiria aguantar l'embestida del coronavirus i els tancaments definitius finalmetn seran menys dels que es plantejaven durant els mesos de març i abril.\nEs tracta d'un escenari més positiu que J3B3 Economics atribueix, possiblement, al fet que el principal problema d'aquests comerços ha estat obtenir liquiditat a curt termini, que ha acabat arribant en forma de deute, ja que el finançament aliè -per part d'entitats bancàries- ha estat l'única manera d'aconnseguir-lo.\nTot i això, l'informe també adverteix que el període de risc de tancament de petits comerços encara no ha passat, i que dependrà tant del període de desescalada com d'altres variables més difícils de predir, com per exemple el comportament de la demanda dels clients a mig termini, que pot venir condicionada per factors com les reduccions de jornada o l'increment de l'atur que hi pugui haver entre la ciutadania, ja que podria reduir el seu nivell d'ingressos i, per tant, propiciar l'estalvi.\nPer tot plegat, i malgrat que els auguris per al petit comerç no són tan negres com fa unes setmanes, la incertesa del futur fa preveure múltiples escenaris, tan pessimistes com optimistes. I una de les primeres incerteses que caldrà resoldre serà el calendari de desconfinament, que com s'ha vist serà gradual i pot variar en funció de l'àrea bàsica de salut. De moment, les comarques gironines es troben encara en la fase zero, i tot just dilluns passat els petits comerços no essencials de menys de 400 metres quadrats van poder començar a obrir les seves portes, atenent clients amb cita prèvia i amb només un comprador per dependent. Tot feia pensar que dilluns vinent la província podria entrar en fase 1, que permetria als comerciants obrir ja sense cita prèvia, i de fet, molts s'estaven reservant per obrir a partir de llavors. De moment, però, la Generalitat ha dit que s'haurà d'esperar, com a mínim una setmana més, tot i que les decisions s'aniran prenent en funció de l'evolució de la pandèmia. Aquest retard ha provocat un cert malestar entre alguns comerciants, que temen que, com més s'endarrereixi la reobertura, més els costarà recuperar-se.\nUn cas a part son els comerços d'alimentació i productes essencials, que han estat oberts durant la pandèmia i que per tant han estat els menys afectats.


Sporthotel Fuchsbachtal Barsinghausen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Barsinghausen.\nBergstrasse 54, Barsinghausen, Barsinghausen, Alemanya - Veure al mapa\n"Clean room. Exellent breakfast. Friendly staff"\nMés informació sobre Sporthotel Fuchsbachtal\nDissenyat tant per oci com per negoci, Sporthotel Fuchsbachtal està situat idealment a Barsinghausen; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Sporthotel Fuchsbachtal asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, mini bar, telèfon, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, centre esportiu, sauna, piscina coberta, spa. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Sporthotel Fuchsbachtal és una selecció idònia per a la vostra estada a Barsinghausen.\nImmer sehr gut”\nAllotjaments a Barsinghausen


Brasil podrà tornar a exportar carn de boví a la UE | Consumer\nBrasil podrà tornar a exportar carn de boví a la UE\nUn total de 106 explotacions compleixen les condicions sanitàries requerides\nBrasil reprendrà en breu les exportacions de carn de boví a la Unió Europea (UE) després que Brussel·les hagi confirmat que 106 explotacions ramaderes compleixen les condicions sanitàries requerides.\nLa Comissió Europea ha publicat la relació d’aquestes hisendes de boví, la carn «madurada del qual o desossada» podrà exportar-se als països de la UE, perquè considera que és segura per al consumidor. Els serveis veterinaris brasilers «podran certificar que la carn derivada dels animals d’aquestes explotacions compleix tots els requisits».\nLa carn haurà de provenir d’animals que hagin romàs almenys 90 dies en zones aprovades per la UE i durant un mínim de 40 dies en l’explotació autoritzada abans del sacrifici.\nAmb aquesta mesura es posa fi al bloqueig a la carn de boví brasilera, que va començar el 31 de gener quan van entrar en vigor els nous requisits per a les exportacions d’aquest producte i que, segons Brussel·les, en aquesta data no complia cap establiment del país llatinoamericà.\nLes autoritats brasileres van remetre la setmana passada una relació de 200 explotacions i els seus respectius informes, amb la finalitat de desbloquejar l’embargament, però anteriorment havien proposat moltes més (2.681).\ncarn de boví explotacions


Rebroten els horts urbans a la Casa de l’Aigua de la Trinitat Nova – NouBarris.Net\nEls antics usuaris reprenen el cultiu de les parcel·les en una nova ubicació després de dos anys d’obres\nEl color verd torna a brotar als horts urbans de la Casa de l’Aigua de la Trinitat Nova després de dos anys d’inactivitat. L’activitat es reprenen en un altre indret del recinte, amb 30 parcel·les i cinc anys de concessió. Les obres al recinte els han reubicat al costat del talús de la Meridiana. “De les 30 parcel·les noves hi ha una reservada per a les entitats i la resta són del usuaris que ja formaven part del sorteig del 2011. – explica Pilar Piquer, coordinadora de la xarxa d’horts urbans de Barcelona – Se’ls hi ha recompensat i tornen a iniciar-se altre cop els 5 anys de concessió, per compensar-los per les obres i el temps que han estat sense poder cultivar.”\nLa majoria dels usuaris, veïns majors de 65 anys, són els mateixos que tenien parcel·la adjudicada abans de les obres que ara, un cop reubicats els horts, han recuperat el terreny. Les obres de la Casa de l’Aigua i el seu entorn es van allargar més del previst, és per això que molts usuaris restaven impacients per a l’obertura dels nous horts. Ara han représ l’activitat agrícola amb il·lusió i ganes, tot i que alguns preferien l’antiga ubicació dels horts a l’entrada de la Casa de l’Aigua.\nEl recinte es manté tancat per protegir els conreus i ofereix als usuaris guixetes i un armari per a les eines al peu de cada hort. A més, compten amb boques de reg i serveis.\n← La Guineueta s’engalana per a la seva festa major


Oportunitat de casa a Girona zona Mas Ramada – ESPAI i VIURE\nOportunitat de casa a Girona zona Mas Ramada\nCarrer D' Aurora Bertrana I Salazar, 17004 Girona, Espanya\nA ESPAI I VIURE ARA ÉS EL MOMENT!!! Magnífica casa ubicada a la zona nova de Mas Ramada Girona, en molt bon estat de conservació. En Semi Planta des de carrer consta d’una àmplia Sala estar menjador, amb sortida a terrassa, Cuina tipus office, amb rentador independent, bany de cortesia, i accés al garatge d’uns 18 m2 aproximadament. En primera planta des de carrer hi trobem 4 dormitoris dels quals 2 són dobles i 2 són individuals. Un dels dormitoris gaudeix d’una sortida a una àmplia Terrassa d’uns 25 metres aproximadament. La casa també te adaptades unes golfes semi-reformades amb parquet, que s’accedeixen a través d’escala desplegable. Tots els tancaments de la casa són d’alumini amb doble vidre, i la casa continuadament ha estat conservada i reformada. Per informació i visites no dubti en posar-se en contacte amb nosaltres a través de les nostres vies de contacte habituals.\nL'ha actualitzat el December 18, 2017 a les 11:52 am\nSuperficie del terreny: 129\nTipus d’immoble: Casa\nHola, estic interessat en [Oportunitat de casa a Girona zona Mas Ramada]\nOportunitat de casa a Girona zona Mas Ramada - Carrer D' Aurora Bertrana I Salazar, 17004 Girona, Espanya


Un sector de la Crida aposta per no dissoldre's en el partit de Puigdemont Un sector de la Crida aposta per no dissoldre's en el partit de Puigdemont\n"Donem tot el suport a la iniciativa de Puigdemont, encara que haguéssim preferit que aquesta iniciativa s'hagués dut a terme en el marc de la Crida"\nUn sector de la Crida Nacional per la República aposta per no dissoldre l’organització en el nou partit que crei l’expresident de la Generalitat Carles Puigdemont, al que donen el seu suport.\n“Donem tot el suport a la iniciativa de Puigdemont, encara que haguéssim preferit que aquesta iniciativa s’hagués dut a terme en el marc de la Crida”, destaquen en l’escrit penjat en la plataforma Change.org, recollit per Europa Press.\nTot això després que la direcció de la Crida, que presideix Jordi Sànchez, apostés obertament aquesta setmana per la dissolució de l’entitat i anunciés que celebraran una consulta als seus socis per decidir sobre el seu futur el 16, 17 i 18 de juliol.\nEls impulsors de la iniciativa defensen la necessitat que Catalunya sigui independent i que s’articuli una opció política que, al seu programa electoral, reculli aquest compromís: “Perquè sigui possible fer efectius aquests objectius creiem que cal seguir endavant, més que mai, amb el projecte de la Crida Nacional per la República”, afegeixen.\nTambé creuen que tots els fundadors i associats de la Crida han de poder participar en la decisió sobre quin ha de ser el futur de l’entitat i la manera “més idònia” de recolzar a la iniciativa de Puigdemont.\nPer això, urgeixen a la direcció de la Crida a convocar abans del 23 de juliol una assemblea general per debatre “obertament i amb transparència” aquestes qüestions.


Gironella engega un procés participatiu per analitzar el sistema de salut del municipi | NacióBerguedà\nEl projecte comença aquest dimecres 13 de juny i s’allargarà durant tot l’estiu\nRedacció, Berga | 13/06/2018 a les 14:35h\nArxivat a: Societat, Salut, procés participatiu, mancances, actius de Salut, Ajuntament de Gironella, professionals de la salut\nProfessionals del CAP es desplaçaran a diversos punts del municipi el 13, 14 i 15 de juny amb l'objectiu que els gironellencs identifiquin els actius de salut locals. Foto: ACN\nL'Ajuntament de Gironella i el Centre d'Atenció Primària de Gironella (CAP) inicien aquest dimecres un procés participatiu per a identificar els actius de salut del municipi i poder millorar els serveis que s'ofereixen als vilatants.\nEl projecte s'allargarà els mesos d'estiu i està dividit en dues fases. La primera fase busca identificar els actius de salut, és a dir, els punts de la Vila que afavoreixen la salut, com ara, la ruta de les colònies, o el parc inclusiu, i la segona, vol destapar les mancances del municipi, i les necessitats dels gironellencs en temes de benestar social, seguretat i mobilitat, salut, i lleure i equipaments.\nPer a dur a terme la primera fase del projecte, professionals del CAP es desplaçaran a diversos punts del municipi el 13, 14 i 15 de juny amb l'objectiu que els gironellencs identifiquin els actius de salut. A partir d'aquí, es farà un mapatge del municipi que servirà per a tenir identificats aquests punts.\nLa segona fase del projecte consistirà en la realització d'enquestes als vilatans per conèixer de primera mà la seva percepció de la salut a Gironella i poder identificar les necessitats i les preocupacions dels habitants del municipi. L'enquesta es podrà respondre des de l'APP de Gironella, a l'apartat "La salut és cosa de tots!", i en format físic, a través d'unes bústies que s'ubicaran en punts estratègics del municipi per a facilitar la participació.\nPer a la regidora de Salut Pública, Teresa Terricabres, "aquest projecte és una bona oportunitat per a conèixer la percepció de tots els gironellencs dels serveis de salut que s'ofereixen", i permetrà "seguir treballant i millorar-los". Terricabres, destaca la importància que hi participin tots els grups d'edat, i assegura que, "entre tots, podem millorar Gironella".\nDates de trobada dels professionals de la salut amb els ciutadans:\nLa rotonda de Cal Blau s'enjardinarà i s'hi col·locarà amb lletres grans el nom de Gironella


Lloret de Mar prohibeix l'estacionament de vehicles al passeig Marítim de la localitat\nL'Ajuntament de Lloret de Mar prohibeix, des d'aquest mateix dilluns i durant tota la setmana, l'estacionament de vehicles al passeig Marítim de la localitat. La mesura pretén deixar lliure de vehicles la façana marítima, un dels principals reclams turístics d'aquesta localitat. Durant aquesta primera setmana de prova, els aparcaments municipals seran gratuïts tant per als veïns com per als visitants.\n23/02/2004 - 00.00 Actualitzat 23/02/2004 - 18.41\nLloret de Mar vol tornar a tenir el passeig Marítim sense vehicles i per això, des d'aquest dilluns mateix i durant tota la setmana, tant els veïns com els visitants podran aparcar els seus vehicles als aparcaments municipals gratuïtament. El consistori ha impulsat aquesta prova pilot per deixar lliure de vehicles la façana marítima, un dels principals atractius de la localitat. Els veïns, que ja no han pogut aparcar al passeig Marítim, consideren que aquesta iniciativa és necessària ja que aquesta població està dedicada al turisme i el seu principal reclam es basa fonamentalment en la platja. La mesura no ha estat tan ben rebuda entre els transportistes. Aquest sector considera que la prohibició d'aparcar al passeig Marítim els dificulta la feina, perquè "si ja de per si és difícil trobar lloc on aparcar, costa més si el passeig està tallat". La prova pilot s'emmarca en un projecte de remodelació a mig termini de la façana marítima. En aquest sentit, l'alcalde de Lloret de Mar, Xavier Crespo, ha explicat: "No traurem l'aparcament sense donar-li una alternativa, i l'alternativa és la construcció d'un aparcament a sota del passeig". Amb aquesta mesura, el municipi pretén revitalitzar el casc antic i el seu comerç. El projecte de reestructuració a la façana marítima també inclourà actuacions contra l'altura d'alguns edificis. L'objectiu és no superin els quatre pisos.


Atenes com a penyora o com a pretext per a Obama -@RevistaTreball\nAtenes com a penyora o com a pretext per a Obama Revisat per Revista Treball a nov. 18 . El darrer viatge internacional d’Obama, com a president dels Estats Units, és presentat pels mitjans de comunicació com el del seu llegat no només en política i El darrer viatge internacional d’Obama, com a president dels Estats Units, és presentat pels mitjans de comunicació com el del seu llegat no només en política i Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Opinió » Atenes com a penyora o com a pretext per a Obama\nAtenes com a penyora o com a pretext per a Obama\nPublicat per: Eulàlia Vintró Data: 18 novembre 2016 A: Opinió, Portada | Comentaris : 0\nEl darrer viatge internacional d’Obama, com a president dels Estats Units, és presentat pels mitjans de comunicació com el del seu llegat no només en política internacional sinó també com el del seu testament polític, i no sembla una casualitat que hagi triat Atenes per pronunciar la conferència on tracta de resumir i condensar el seu doble missatge.\nL’escenari ha estat molt més discret i molt més reduït que el que va triar al seu míting de Berlin o al d’El Caire, però fer-ho a Atenes on, com ell va dir i jo ja vaig escoltar a una guia turística fa més de quaranta anys, va nàixer la democràcia, és tot un símbol d’allò que hauria d’haver estat una penyora i només ha sigut, lamentablement, un pretext. Tant de bo les seves actuals anàlisis, les seves reflexions i els seus consells i advertiments, pels quals ja no haurà de retre comptes, haguessin format part de les realitzacions del seu mandat i avui tinguéssim un món amb més pau, un medi ambient més sostenible i un món menys desigual que fa vuit anys. Llavors, en efecte, el món que va celebrar esperançat l’elecció del primer president negre, el mateix món que avui veu amb terror l’elecció de Trump, confiava en la seva visió multilateralista en matèria de relacions exteriors i en el seu sentit de justícia social i igualtat pel que fa a política interna, per esmentar només dos grans trets de la seva proposta. Cal recordar que li fou atorgat el Premi Nobel de la Pau, més com una aspiració –acabava de començar el seu primer mandat– que com un reconeixement de tasca feta, i que avui, probablement, el jurat que l’hi va atorgar no ha d’estar gaire orgullós.\nDifícilment hom pot estar en desacord amb aquestes paraules: “Afirmem una vegada més els drets i els ideals i les institucions sobre les quals el nostre mode de viure perdura. La llibertat d’expressió i de reunió, la llibertat de premsa per exposar la injustícia i la corrupció. La llibertat religiosa, un poder judicial independent, la separació de poders i les eleccions lliures i justes perquè els ciutadans han de ser capaços d‘elegir els seus propis líders, fins i tot quan el nostre candidat no guanya”. I més endavant: “Les mateixes forces de la globalització que han lliurat tant progrés estan augmentant la tendència cap a la desigualtat…. els rics i els poderosos semblen jugar amb el sistema i acumulen grans fortunes tot evitant pagar impostos, mentre les famílies de classe mitjana treballadora tenen dificultats per arribar a final de mes”. D’aquí surt la sensació d’injustícia i de rebuig a la globalització, de retorn al passat o de refugi en allò més proper que no resoldran res, segons Obama, ja que cal apostar per mercats oberts combinats amb democràcia i drets humans i per assegurar que els beneficis d’una economia global integrada siguin compartits més àmpliament per més persones, i que els efectes negatius s’abordin conjuntament. Com deia, és fàcil estar-hi d’acord; ara bé, ho diu qui ha estat l’home amb més poder del nostre món, i no sembla ni que el món sigui avui més segur i pacífic, ni que la desigualtat entre països o dins de cada país hagi minvat, tampoc als EUA, on la seva competència era directa, ni que les llibertats i institucions de la democràcia s’hagin reforçat, ni allà ni aquí.\nÉs evident que el seu successor el farà bo i que fins i tot l’enyorarem, però també ho és que hi teníem moltes esperances posades i que aquestes s’han vist en bona mesura frustrades. Tampoc no ha sabut, o volgut, mantenir la gran mobilització social, mitjançant les xarxes, que li van facilitar les victòries electorals, ni els mecanismes directes d’informació als seus votants que haurien marcat un nou camí entre electes i electors. Els grans lobbies, les grans corporacions i els seus interessos han continuat predominant i marcant les seves prioritats sense contrapesos alternatius i suficients.\nEns esperen temps convulsos i preocupants, però hi ha dues bones notícies en aquest mateix àmbit. L’alcaldessa racista de Clay, a Virgínia, ha hagut de dimitir per haver celebrat uns insults racistes contra Michelle Obama, i els alcaldes de grans ciutats d’Amèrica del Nord com Los Angeles, Nova York, Chicago, Boston, Seattle, San Francisco i d’altres han anunciat a Trump que no col·laboraran en la política de deportacions massives d’immigrants. Una vegada més, les ciutats ens donen exemple.


PIMEC celebra l'introducció del vot electrònic - Osona Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » PIMEC celebra l’introducció del vot electrònic\n6 agost 2018 a 10:00\nPer escollir els vocals de les Cambres\nlogo PIMEC//Foto Comunicacio PIMEC\nPIMEC valora positivament el decret sobre el règim electoral de les Cambres Oficials de Comerç, Indústria, Serveis i Navegació de Catalunya aprovat la setmana passada pel Consell Executiu del Govern de la Generalitat. La patronal celebra que, per primera vegada, s’introdueixi el vot electrònic per a l’elecció dels vocals de sufragi dels electors.\nPIMEC ja fa temps que reclamava un canvi en el procés electoral de cambres, per tractar-se d’un sistema d’elecció obsolet, que ha comportat una participació històricament baixa en els comicis, dificultant la presència de pimes en els plens de les cambres. L’entitat celebra ara que els vocals del ple a escollir pel conjunt d’empresaris, ho siguin mitjançant sufragi, lliure, directe, secret i transparent.\n#cambra comerç #eleccions. PIMEC #vot electrònic\nTrobada anual de distribuidors del Clubcard 10 a Terrassa


Cultura de proximitat: in progress\nEl sector de la cultura de proximitat factura anualment a Catalunya més de 40 milions d'euros i ocupa de forma estable uns 2.500 treballadors, segons les dades d'un estudi quantitatiu i qualitatiu realitzat per ICC Consultors, per encàrrec de l'Acellec. Aquest treball, que va rebre el suport del CoNCA (Consell Nacional de la Cultura i les Arts) en la seva fase inicial, i de l'ICEC (Institut Català d'Empreses Culturals) en les fases segona, tercera i quarta, forma part d'un procés engegat per l'Acellec per dimensionar quantitativament i per definir qualitativament un sector que, tot i ser rellevant en termes econòmics i de servei públic, és molt poc visible i compta amb un escàs reconeixement social. Durant 2016 l'Acellec seguirà treballant en aquesta direcció per precisar i definir els continguts tècnics i professionals del sector.\nL'àmbit sociocultural es mou sempre a cavall de diversos sectors. És cultura, és educació, és atenció social, és treball comunitari.... Però aquesta necessària interdisciplinarietat, que expressa bona part dels seus valors i qualitats, és també una dificultat quan l'hem d'ubicar en un entorn professional i econòmic. Fins i tot l'administració té dificultats per definir els espais d'interlocució més adequats amb els agents que hi intervenen. La cultura de proximitat s'ocupa de la gestió d'equipaments socioculturals com els centres cívics, cases de cultura o casals de joves, de la dinamització de serveis adreçats a la gent gran, de programes dedicats a la joventut, de la promoció de la interculturalitat o de projectes de mediació i difusió del patrimoni cultural en institucions museístiques, espais expositius i centres arqueològics, per posar només algun exemple de la diversitat d'àmbits d'actuació. Els elements comuns del sector són sempre la tasca de mediació artística, educativa i cultural i el treball en proximitat amb la ciutadania, que prima els espais de participació i experimentació.\nL'estudi preveu la possibilitat d'actualitzar periòdicament les seves dades per fer seguiment de l'evolució del sector, i aspira a consolidar-les com a indicadors incorporats sistemàticament a les estadístiques de l'àmbit cultural. Tenint en compte que es tracta de la primera vegada que es realitza un esforç per quantificar i definir el sector, s'estima que les xifres podrien incrementar-se notablement en futures edicions, a mesura que els diferents agents del sector vagin prenent consciència de la seva pertinença a aquest àmbit concret de la gestió cultural i l'activitat econòmica. És per tant, l'inici d'un camí que es voldria llarg i ple de canvis i millores progressives.\nEn els propers mesos s'iniciarà el treball qualitatiu per descriure'n els continguts i precisar-ne les característiques tècniques amb grups de treball integrats per diversos agents del sector, entre els quals tindran un especial relleu les organitzacios associades a l'Acellec. Tot i així, la voluntat de la recerca és abastar tant com es pugui la totalitat del sector, per garantir que la descripció final sigui una fotografia fidel de la realitat. En aquest sentit, en la fase inicial de la recerca es van censar fins a 120 organitzacions entre empreses i entitats, que presten aquest tipus de serveis arreu de Catalunya.\nEn aquest enllaç podeu trobar el document complet que resumeix les principals dades recollides en les primeres fases de l'estudi:\nEstudi del sector de la cultura de proximitat


Club Bàsquet Benissa: Presenten les activitats commemoratives del Mes de la Dona\nAquest matí s’ha presentat en roda de premsa les activitats commemoratives del dia internacional de la dona que se celebraran durant tot el mes de març. A l’acte ha assistit la regidora de la Dona, Gloria Ivars, la presidenta de l’Associació de mestresses de casa, Encarna Ivars, i Joana Ripoll, capitana de l’equip júnior femení de bàsquet.\nIvars ha volgut destacar que s’ha dissenyat una programació d’allò més variada en la qual es podran trobar diferents exposicions, xerrades, tallers dinàmics, activitats esportives, tallers de ball, pel·lícules i fins i tot un homenatge a la primera dona universitària de Benissa, Paula Doménech Llopis. D’entre totes les activitats del programa s’ha volgut ressaltar l’exposició “La/e” de joves artistes de Benissa i la xerrada de “Sexe i amor, un compromís amb la llibertat” que serà impartida per Julia Atanasópulo, sexòloga, psicòloga i col·laboradora del prestigiós Jorge Bucay.\nA més, ha volgut fer públic que el cost que suposa per a la regidoria l’organització de totes aquestes activitats és de 1270 euros.\nFinalment ha aprofitat l’ocasió per a agrair la col·laboració i l’enorme esforç de totes les persones i associacions que col·laboren desinteressadament en les activitats programades ja que sense ells no seria possible i ha animat perquè els veïns del municipi participen en les activitats.\nPer la seua banda, la presidenta de l’Associació de les Mestresses de casa ha valorat molt positivament la consolidació dels actes commemoratius de la dona ja que al principi consistien en un dia, posteriorment se celebraven durant una setmana i en l’actualitat la programació s’allarga durant un mes. Ha volgut felicitar en nom propi, i en el de l’associació que representa, a la regidora per la programació tan completa i dinàmica que han aconseguit organitzar malgrat la situació econòmica actual.


Pólvora, soroll, vestits d’època i bon humor - Tornaveu\nDilluns, 6 de juny de 2016 17:00h\nDiumenge 5 de juny s'ha celebrat la Trobada Nacional de Trabucaires que anualment coorganitza la Coordinadora de Trabucaires de Catalunya amb una colla membre de l'Entitat. En aquesta ocasió els amfitrions han estat la Colla de Trabucaires de Cardedeu. La Diada, interessant, participativa i ben organitzada, ha comptat amb el suport de l'Ajuntament, ben palès amb l'alcalde al capdavant i amb els serveis de logística pertinents per acollir els 300 trabucaires i acompanyants que han desfilat pels carrers de la Vila.\nPólvora, soroll, vestits d'època i bon humor han estat els ingredients de la Trobada. Aquestes manifestacions de cultura popular, són un bon exemple de cohesió i inclusió social. Com a exemple significatiu, és evident la presència femenina entre els membres de les colles, tot participant activament en el desenvolupament de la desfilada.\nD'altra banda, la demostració dels trabucaires també ens fa pensar el què érem i d'on venim com a col·lectiu. Els trabucaires, íntimament relacionats amb les Guerres Carlines, en especial amb la segona guerra (1846-1849) que es desenvolupà preferentment a Catalunya, eren denominats "matiners" perquè, sovint, atacaven poc abans de sortir el sol. D'ideologia carlina, eren majoritàriament gent molt jove que actuaven en guerrilles, tot enfrontant-se a l'exèrcit de l'Estat, els denominats "isabelins lliberals" , molt més nombrosos i millor armats. Així, els guerrillers no aconseguiren massa resultats militars amb èxit. Tot i la seva ideologia absolutista, amb el lema Dios, Patria y Rey, dins dels carlins també combateren homes d'altres procedències polítiques, com ara reformistes i inclòs republicans.\nAquesta Trobada a Cardedeu, vol girar pàgina als esdeveniments de la Festa Major de l'any 2014, on l'actuació dels trabucaires de la Vila, va ocasionar una querella contra ells i unes sancions promulgades per la Delegación del Gobierno en Cataluña. Ni la querella, desestimada en quatre ocasions pel jutjat de Granollers, ni la posterior sanció governativa, han pogut ser executades en ser admeses les al·legacions dels trabucaires. Tanmateix, els inconvenients i la incertesa creada per tot això, en part, encara són palesos ara per la no devolució d'uns trabucs confiscats llavors.\nEsperem que l'esperit de la festa sigui present, així com la seguretat en el seu desenvolupament i la tolerància per part de tots. Que la manifestació de cultura popular porti amb fum i soroll, l'expressió d'unes recreacions, originàriament violentes, ara reinterpretades en festa i bona germanor.


El Maresme tanca l’any aconseguint una reducció de l’atur del 6,81% | Consell Comarcal del Maresme\nInici Notícies El Maresme tanca l’any aconseguint una reducció de l’atur del 6,81%\nEl Maresme tanca l’any aconseguint una reducció de l’atur del 6,81%\n2017 ha tancat amb resultats positius per l’atur al Maresme. Les xifres, analitzades per l‘Observatori de Desenvolupament Local del Consell Comarcal, apunten una reducció del 6,81% en l’atur interanual. El col·lectiu que ha tingut un descens més destacat ha estat el dels homes d’entre 35 i 44 anys.\nComencem any nou i toca fer balanç de l’anterior. En matèria d’atur, el 2017 ha tingut un comportament positiu en xifres generals, tot i que encara hi ha 27.090 maresmencs i maresmenques cercant feina, són 1.979 menys que a finals de 2016.\nL’anàlisi de les dades de 2017 ens indiquen que els mesos en què va baixar la xifra de persones aturades van ser gener, març, abril, maig, juny, juliol i desembre, sent l’abril el període en què es va comptabilitzar un descens més destacat (el 4,95%). Per contra, a l’octubre va haver-hi una repuntada de la desocupació del 4,16% respecte el mes anterior.\nMentre la taxa d’atur comarcal se situa en el 13,23%, a Pineda de Mar s’enfila fins el 19,04% i no arriba al 7% en els municipis d’Alella, Cabrera de Mar i Tiana.\nPodeu consultar l’evolució de les dades d’atur en AQUEST DOCUMENT preparat per l’Observatori de Desenvolupament Local del Consell Comarcal.\nEn la següent infografia interactiva podeu veure les dades corresponents al mes de desembre en què es va registrar un descens intermensual de l’atur comarcal de l’1,16%:\nArticle següentReport d’Atur novembre 2017


ERC Sant Adrià presenta els principals punts del seu programa electoral en una conferència municipal oberta a la ciutadania - Sant Adrià de Besòs\nERC Sant Adrià presenta els principals punts del seu programa electoral en una conferència municipal oberta a la ciutadania\nDimarts, 26.3.2019 16:45h\nRubèn Arenas durant la seva participació a la Conferència Municipal\nEntre les principals mesures hi figuren la neteja, la lluita contra la contaminació, la paralització de la construcció del crematori i l’impuls econòmic de la ciutat. Cada un de la desena de ponents que ha participat ha fet una breu explicació d'una o dues mesures en un format speakers’ corner.\nLa secció local d’Esquerra Republicana de Catalunya a Sant Adrià de Besòs ha realitzat, aquest dissabte, una conferència municipal en què ha mostrat a la ciutadania els 20 principals punts programàtics amb els quals concorrerà a les eleccions municipals del maig vinent.\nL’acte, que s’ha desenvolupat a la plaça del Mercat, ha estat en un format dinàmic en què una decena de persones han sortit a explicar un parell de punts cada una. Les intervencions, de curta durada, explicaven al públic el perquè d’aquelles mesures i com s’aplicaran si els republicans guanyen les properes eleccions a Sant Adrià.\nEls vint punts s’han organitzat en diferents eixos, entre els quals destaquen la neteja i la lluita contra la contaminació, l’economia al servei de les persones, la recuperació de la memòria, la sostenibilitat, l’esport o el no deixar ningú enrere a nivell social.\nL’acte ha estat presentat pel regidor, Antoni Vélez, que ha destacat l’exercici de transparència: “Hem volgut discutir el nostre programa al carrer per tal que sigui el màxim de transparent possible, amb la participació de tota la ciutadania”.\nTot seguit han anat passant per la taula els diferents ponents que han anat desgranant mesures com: la creació d’un pacte local contra la contaminació; la negociació amb el tanatori per evitar la posada en marxa del crematori; fer una auditoria del servei de neteja; la millora de les condicions de la policia local; la reforma del pont dels Passadors; la regulació dels pisos turístics per zones i barris; l’impuls del polígon Monsolís; la creació d’una autèntica administració electrònica; la dignificació de la memòria històrica; la declaració de zona humida del delta del Besòs; les polítiques de reciclatge i residu zero; la implantació de carrils bici que connectin amb les ciutats veïnes, la remunicipalització dels poliesportius; la creació de beques esportives; la construcció d’un skate park; la creació d’un espai per a gats i una platja per a gossos, i el foment de l’adopció d’animals de companyia; el potenciament d’un programa de voluntariat per acompanyar la gent gran; l’impuls de la formació per combatre l’atur; la transformació de Ràdio la Mina en una ràdio municipal independent....\nLa clausura ha anat a càrrec del candidat a l’alcaldia Rubèn Arenas, que ha destacat la necessitat de fer de Sant Adrià una ciutat on les coses es facin ben fetes, i amb un govern que posi el ciutadà en el centre de la política: “hem de republicar Sant Adrià, perquè només fent polítiques republicanes de debò, com aquestes que s’han exposat avui, podrem posar Sant Adrià en el mapa del progrés.”


TREBALL DE FORÇA EN ESPORTS DE RESISTÈNCIA - Página web de entrenadorpersonaljorditorruella\nLa pregunta que ens planteja aquest article és:\nNecessita un esportista de disciplines de resistència de llarga durada (marató, mitja marató, BTT, ciclisme en ruta, triatló, duatló, ultratrails,...) integrar en el seu entrenament un treball específic de força muscular?\nSi retrocedim uns quants anys ens adonarem que les corrents d'aquell temps solien tenir una visió molt diferent pel què fa els esports de resistència i el treball de força. Es considerava que no era necessari fer un treball específic de força, o fins i tot s'afirmava que era contraproduent. Aquestes teories es basaven sobretot en el fet que la resistència era la capacitat física bàsica (i en alguns casos única) en que es sostenien totes aquelles disciplines que es caracteritzaven per ser de llarga durada i intensitats mitges o baixes. Per altra banda eren reticents a seguir un treball de força ja que creien que l'augment de massa muscular, i en conseqüència del pes, anava en contra dels objectius de l'esportista.\nActualment però, i gràcies els estudis que s'han pogut realitzar, i a la cada vegada més professionalització d'aquestes activitats, es considera de gran importància realitzar un treball específic de força dins les rutines d'entrenament dels esports de resistència.\nSostenint aquest canvi en les metodologies d'entrenament i trobem el fet que el treball de força muscular no necessàriament genera un augment de pes substancial que ens dificulti la progressió en aquest tipus de disciplina, i a més fa que incrementi el rendiment i s'obtinguin millors resultats. Per altra banda està més que demostrat que un bon treball de força ajuda a la prevenció de lesions per sobrecàrrega o traumatisme i a la recuperació de l'esforç.\nA més cal tenir en compte que qualsevol activitat esportiva ha d'incloure el treball d'aquelles capacitats físiques, que tot i no ser les principals són igual d'importants. Parlem de la força, la flexibilitat, la coordinació,... El treball de totes elles en conjunt garantiran, com dèiem, una millora del rendiment i dels resultats, i a més allargarà la vida com a esportista.\nA continuació es mostren 5 pautes bàsiques a seguir per realitzar un bon treball de força:\nCal fer un anàlisi del desenvolupament muscular de cada persona.\nAnalitzar la musculatura que intervé en la disciplina esportiva en concret.\nI a poder ser concretar quin és el tipus de treball muscular que realitza cadascun dels grups musculars.\n3. Realitzar un treball compensatori d'aquells grups musculars que no intervenen de forma important en l'activitat esportiva determinada.\n4. Fer un bon treball d'estiraments.\n5. Planificar correctament el treball de força en funció del moment de la temporada, dels objectius, del temps d'entrenament i de les característiques individuals de l'esportista.\nL'apartat 5 requereix uns coneixements específics sobre la metodologia dels entrenaments de força muscular. Aquest tema es tractarà detalladament en propers articles.\nJordi Torruella Suriñach.


Notícies - Reforç policial temporal a Parc Central, Can Vernet, Can Mates i Volpelleres per prevenir robatoris a llars\nel 29/gen/18 Alba Triadó Societat PDF\nLa Policia Local, amb la col·laboració dels Mossos d'Esquadra reforça temporalment la vigilància a la zona del Parc Central, Can Vernet, Can Mates i Volpelleres per prevenir els robatoris a domicilis. La mesura és fruit de l'anàlisi de dades de l'última Mesa de Coordinació Operativa Policial, formada per l'Ajuntament, el cos de seguretat municipal i els Mossos, que apunta a un augment de casos en aquests indrets.\nAixò no suposa una disminució del patrullatge en altres zones de la ciutat, sinó un reforç als barris on s'han detectat més robatoris. Així, aquest increment d'agents no és permanent, ja que es mobilitza en funció de les necessitats de la localitat.\nRobatoris a la zona on s'intensificarà el patrullatge\nUna comunitat del carrer del Pont de Can Vernet ha patit quatre robatoris en l'últim mes. Els lladres han entrat a dues plantes baixes i a dos primers pisos i s'han endut diners, diversos objectes de valor i joies. Els robatoris s'han produït al vespre, quan es fa fosc i els veïns no són a casa.\nCom es decideix on s'ha d'intensificar la vigilància?\nL'àrea de Seguretat Ciutadana de l'Ajuntament, la Policia Local i els Mossos d'Esquadra es reuneixen cada setmana a la Mesa de Coordinació Operativa Policial. En aquesta reunió es posen sobre la taula les dades més recents relacionades amb la seguretat a Sant Cugat i s'analitza on cal reforçar el patrullatge. D'aquesta manera la policia pot adaptar els efectius a les necessitats de la ciutat.\nQuè es pot fer per millorar la seguretat als domicilis?\nEls Mossos d'Esquadra fan un seguit de recomanacions que ajuden a millorar la seguretat a casa.\n- Si heu de sortir de casa tanqueu sempre la porta amb clau.\n- Comproveu que les portes exteriors (patis i eixides) així com les finestres estan ben tancades.\n- Col·loqueu a les finestres i portes (alumini) pius i/o baldes de seguretat que dificultin l'obertura.\n- Si es perden les claus de casa, canvieu el bombi.\n- A les comunitats de veïns, no obrir la porta a persones desconegudes, en sortir comproveu que la porta es tanca totalment, així evitareu que entrin persones alienes a la comunitat.\n- Instal·leu temporitzadors automàtics que encenguin llums o activin radios i/o equips de musica, aquest fet genera la sensació que hi ha algú al domicili.\n- No deixeu al pati escales i objectes que es puguin utilitzar per accedir a les finestres superiors del vostre domicili.\n- En el cas de cases adossades, que disposen de estructures comunes (marquesines, balcons annexes o altres), tanqueu bé les finestres i col·loqueu baldes i pius de seguretat, en aquests punts és important col·locar sensors d'alarma. Si es una comunitat de veïns, il·lumineu correctament les zones més fosques i valoreu la instal·lació de sistemes de vídeo vigilància.\n- Si disposeu de garatge, tanqueu bé la porta, no deixeu les claus col·locades al vehicle i mireu de no deixar altres objectes de valor (electromèstics).\n- Connecteu sempre l'alarma quan no sou a casa. Connecteu-la també a l'hora d'anar a dormir, ens podem evitar sorpreses desagradables.\n- Si es guarden objectes de valor al domicili, feu un llistat amb els números de sèrie (electrònica i electrodomèstics). Si són joies anoteu les possibles inscripcions que puguin tenir, feu fotografies de les mateixes, aquest fet ens és de molta utilitat de cara a la possible recuperació dels objectes i a la identificació dels autors dels fets.\n- Si marxeu de vacances, eviteu explicar-ho. Si sou fora mireu de ser curosos amb les fotografies que publiqueu a les xarxes socials, doncs poden indicar la vostre absència. Recordeu que els delinqüents també fan servir les TIC (tecnologies de la comunicació).\n- Informeu una persona de confiança de la vostre absència, i que aquesta de tant en tant passi pel vostre domicili, per a confirmar que tot és correcte i reculli la vostra correspondència.\n- Si teniu contestador automàtic, no deixeu missatges informant de la vostre absència. Podeu activar el desviament de trucada cap els vostres terminals mòbils.\n- Si per desgràcia sou víctimes d'un robatori, truqueu al 112 i mireu de no tocar allò que el lladres hagin pogut tocar per preservar possibles indicis. Feu un llistat dels objectes sostrets i adreçeu-vos a les Oficines d'Atenció al Ciutadà de la comissaria dels Mossos. Per fer la denúncia, recordeu que cal portar un document acreditatiu.\n- Davant qualsevol soroll i/o persona aliena que us generi sospites, truqueu al 112 i demaneu presencia policial. La policia treballa les 24 hores del dia, els 365 dies de l'any.\n- Si teniu una segona residència, és recomanable instal·lar-hi alarma i fer un llistat dels objectes de valor que hi teniu. Demaneu a una persona de confiança que estigui pendent de la vostre propietat i si cal que truqui al 112.


Quinze accions directes en defensa del territori | La Fissura\nProtesta per exigir la aprovació del Pla Territorial de l'Empordà, Maig de 2006\nObtenir visibilitat pública és un element clau de tota lluita activista. Això ho sap bé el col·lectiu Salvem l’Empordà, l’entitat ecologista que acaba de complir quinze anys i que, des dels seus inicis, compta amb un grup de treball dedicat a l’acció directa. Per aquest col·lectiu, que va néixer com a campanya l’any 2002 i que va esdevenir entitat en fusionar-se amb Iaeden l’any 2010, les accions directes han estat una eina “molt efectiva per a fer visibles les lluites en defensa del territori”. Així ho assegurava Lluís Benejam, un dels portaveus de l’entitat, a la xerrada del passat 3 de juny que va tenir lloc a La Cate. I és que, des d’Iaeden-Salvem l’Empordà, les accions directes sempre s’han concebut des del vessant de la conscienciació i la difusió del seu projecte pel territori. Són, doncs, un element bàsic per donar publicitat a les seves campanyes. “En fer una acció, en sortir a la premsa, de cop ens visibilitzem com a problema”, asseguren.\nLes accions d’Iaeden-Salvem han adquirit un segell propi. I no només per la presència freqüent de barbes postisses, barretines o les granotes blanques amb la frase “Ni un pam de net”. Des de l’entitat sempre s’ha procurat que aquestes tinguin un to irònic, simpàtic, imaginatiu, i que s’emmarquin dins pràctiques no-violentes. Amb això, l’entitat vol remarcar que el seu estil d’acció s’emmarca “dins un context molt concret, el de la lluita ecologista a l’Alt Empordà” i que no pretenen extrapolar aquest model a altres moviments o indrets.\nAlgunes de les accions directes d’Iaeden-Salvem l’Empordà han acabat esdevenint imatges icòniques de la lluita ecologista al territori. Des de l’entitat però, recorden que aquestes són una “eina més de treball” d’una organització molt àmplia formada per arquitectes, urbanistes, ambientòlegs, advocats, grups de suport, de difusió o d’economia. Tots ells conformen aquesta entitat que va néixer l’any 2002 com a plataforma per a fer front a les múltiples agressions territorials, mediambientals i paisatgístiques davant les quals es trobava –i encara es troba- la comarca. Per tant, aquestes accions han esdevingut un element més dins el marc d’unes campanyes que poden incloure tant vies administratives, com la mobilització popular o, fins i tot, la lluita judicial. Per això, la campanya d’aniversari Som Empordà ha anat destinada sobretot a conscienciar de l’enorme cost que comporten aquestes campanyes i, des de l’entitat, animen a tothom a fer-se’n soci per a poder seguir treballant per a la preservació del territori.\nAmb motiu d’aquest aniversari i de la recentment finalitzada campanya Som Empordà, des de La Fissura hem volgut recordar quinze accions més o menys representatives, ja sigui pel fet a denunciar, per l’espectacularitat de l’acció, pel ressò mediàtic o pels resultats obtinguts i que, alhora, serveixin per resseguir la història i les lluites d’aquesta entitat.\n1. “Peix fresc? Sí, però no il·legal” Abril de 1995 Context i denúncia: Els anys noranta venien marcats pels escàndols mediambientals provocats per les pràctiques il·legals de pesca. Barques d’arrossegament locals i foranes –franceses i, fins i tot, italianes- pescaven sense cap tipus de control per tot el litoral empordanès, causant greus danys en l’ecosistema marí. Algunes zones estaven especialment sobreexplotades de manera il·legal, com ara el Cap de Creus. L’any 1993, fins i tot l’alcalde de Cadaqués, Miquel Figueras, havia denunciat públicament que barques d’arrossegament procedents de Roses llançaven les teranyines a només 50 metres de cales com la Jugadora, Fredosa o Jóncols. L’any 1995, Iaeden i el col·lectiu de Pescadors de Tresmall de Roses van dur a terme una campanya per a pressionar a l’administració perquè vetllés pel compliment de la llei, assegurant que fins i tot tenien constància de barques que pescaven en zones de deu metres de fondària en ple golf de Roses.\nAcció: Aprofitant una visita a Figueres del director general de Pesca de la Generalitat Edelmir Salichs amb motiu d’una mostra per promocionar el peix local, membres d’Iaeden van penjar per sorpresa una pancarta en plena Rambla on es llegia “Peix fresc? Sí, però no il·legal”.\nResultat: El director general de Pesca de la Generalitat va deixar el seu càrrec l’any següent. Després d’anys de reclamar-ho pescadors i ecologistes, la vigilància cap a aquest tipus d’embarcacions es va endurir. La pressió policial va reduir-ne l’abast substancialment i la creació del Parc Natural del Cap de Creus l’any 1998 va suposar un gran avenç per a protegir la zona. Aquesta acció va esdevenir un precedent de les futures accions directes d’aquest col·lectiu així com va marcar l’estil dels que farien des de la plataforma Salvem l’Empordà.\n2. Salvar els connectors ecològics Agost del 2001\nContext i denúncia: A finals de 1999, l’Ajuntament de Palau-saverdera va aprovar, amb el beneplàcit d’Urbanisme de Girona, les normes subsidiàries per declarar com a sòl urbanitzable els entorns de la riera del Mas Oriol i la riera del Salt de l’Aigua. Aquests terrenys, tal com afirmava Iaeden partint de diversos estudis, calien ser protegits de l’expansió urbanística, ja que esdevenien el connector ecològic entre els parcs naturals del Cap de Creus i els Aiguamolls, una zona rica en rieres i un important punt de pas de fauna. L’entitat ecologista demanava que s’aturés la tramitació urbanística presentant fins a tres al·legacions, a la vegada que denunciava que ja s’havia començat a construir en algunes zones i tapat algunes rieres. Amb aquesta operació, Palau pretenia urbanitzar fins a 132 hectàrees quan el nucli urbà tan sols tenia 20.\nAcció: L’agost del 2001, el conseller de Política Territorial i Obres Públiques Pere Macias visitava Palau-saverdera per inaugurar una nova escola. Durant els dies anteriors, s’havia acordat que totes les entitats ecologistes de Catalunya anunciessin per correu que Iaeden boicotejaria aquesta visita. Aquell dia, Palau-saverdera es va despertar pres pels Mossos d’Esquadra, que van controlar-ne els accessos i, fins i tot, es van produir identificacions massives. Quatre activistes, però, feia hores que estaven amagats dins una furgoneta de transport de bestiar. Aquests van sortir en el moment precís, disfressats de cases de cartró, per formar una barrera que impedís el pas al conseller. Segons expliquen des de l’entitat, volien mostrar-li què sent la natura quan la urbanització li barra el pas, buscant conscienciar sobre la importància dels connectors. Durant l’acció es van viure alguns moments de tensió entre els manifestants, els Mossos d’Esquadra i veïns partidaris i detractors del projecte.\nResultat: A principis del 2004, l’Ajuntament de Palau-Saverdera va retirar el Pla urbanístic. Pocs dies després, la comissió d’Urbanisme de Girona va fer públic que tampoc l’hagués autoritzat. La lluita per la preservació natural del connector ecològic entre els dos parcs naturals, però, va tenir uns resultats desiguals amb altres projectes similars. Un dels exemples negatius és el polígon industrial de Roses, que es va construir tot i ser declarat il·legal pel Tribunal Suprem.\n3. “Salvem l’Empordà” contra la urbanització de Cala Tamariua Juliol del 2002\nContext i denúncia: L’any 1998 s’havia legislat la creació del Parc Natural del Cap de Creus. En alguns punts, però, les delimitacions de la zona protegida van posar en alerta als ecologistes. La Cala Tamariua, al Port de la Selva, havia quedat partida en dues meitats pel límit del parc, mantenint-se la seva banda oest desprotegida. Precisament, aquesta franja estava afectada des de 1967 per un pla parcial que no s’havia arribat a realitzar fins que, l’any 2001, un promotor immobiliari va obtenir la llicència per a bastir-hi una urbanització, començant les obres aquell mateix any. Una plataforma de veïns ja s’havia oposat a la construcció en un dels indrets més verges del municipi i de tota la Costa Brava, recollint firmes per aturar el projecte. Els promotors de les obres, a més, havien contravingut les llicències pintant les cases de color salmó i no respectant l’ús de la pedra autòctona a les façanes. Un any més tard, l’Ajuntament havia d’obligar a l’enderroc d’un dels edificis per superar l’altura permesa.\nAcció: Un nombrós grup de persones va estirar-se al terra de la Cala Tamariua dibuixant les lletres de “Salvem l’Empordà”. Un altre grup d’activistes van fer sobrevolar un aeroplà per la zona per a fotografiar l’eslògan des de l’aire.\nResultat: La urbanització de Cala Tamariua, que ja estava molt avançada, no es va aturar. Aquesta, però, va ser la primera acció directa de la plataforma Salvem l’Empordà, que s’havia constituït tot just un mes abans. Seria, també, una acció molt complexa que advertia del potencial de mobilització que podien adquirir les seves protestes a les múltiples agressions territorials que amenaçaven la comarca.\n4. “Prou agressions al Litoral” Setembre del 2002\nContext i denúncia: Als anys 70 es va projectar el Fluvià-Marina, una marina de luxe a la desembocadura del Fluvià, al terme municipal de Sant Pere Pescador, imitant el model d’Empuriabrava o de Santa Margarida. Llavors, una forta mobilització popular –amb ocupació inclosa- va aconseguir fer aturar les obres, de les quals només en va quedar l’esquelet d’un dels edificis. L’any 2001, una revisió del plantejament urbanístic feta per l’Ajuntament de Sant Pere Pescador va refermar que es tractava d’una zona urbanitzable. Una empresa navarresa es va erigir com a promotora del complex, que havia de comptar amb 500 apartaments i 379 amarradors, i ja comptava amb el beneplàcit de l’alcalde de la localitat. Immediatament, Iaeden i la Coordinadora Salvem el Fluvià van iniciar les mobilitzacions de protesta per demanar una requalificació dels terrenys que impedís aquesta urbanització al bell mig dels Aiguamolls.\nAcció: Gairebé totes les mobilitzacions de la campanya “Prou agressions al litoral” van tenir lloc prop de l’esquelet de l’edifici del Fluvià-Marina, aturat a mitjans dels anys setanta. Feia dues dècades que aquella construcció, una enorme estructura de formigó abandonada als aiguamolls, esdevenia un símbol de l’agressió urbanística al territori així com, per altra banda, de la victòria ecologista. El setembre del 2002, quatre activistes van pujar a l’edifici i van desplegar-hi una enorme pancarta amb unes politges amb l’eslògan de la campanya, cobrint-ne la façana.\nResultat: El Departament de Política Territorial i Obres Públiques va resoldre favorablement el recurs d’alçada presentat per les plataformes ecologistes i la zona es va declarar sòl no urbanitzable. La Generalitat va comprar l’estructura de l’edifici del Fluvià-Marina i la va enderrocar l’any 2005. Encara, però, queda pendent la restauració dels canals ja construïts. Salvem en demana la restauració total i la integració de l’espai al Parc Natural dels Aiguamolls. La imatge de l’acció va esdevenir una icona de la lluita ecologista a la comarca.\n5. Companyia d’Aigües per a Tothom Novembre del 2002\nHora Nova, 5-11-2002 (Regira Repositori Cooperatiu: Fons de la Biblioteca Fages de Climent)\nContext i denúncia: L’estiu del 2002, l’Ajuntament de l’Escala va aprovar provisionalment un pla urbanístic per la construcció d’un camp de golf i una urbanització de luxe a la zona de Vilanera. Aquesta operació es va emmarcar en l’aposta de la Generalitat per atraure el que anomenava un “turisme de qualitat”, consistent en promocionar la creació d’aquests equipaments de luxe. Salvem l’Empordà i la plataforma Salvem Vilanera denunciaven que aquesta operació suposaria urbanitzar un dels últims espais no urbans del terme municipal amb unes tres-centes cases, cosa que suposaria una quarta part de la població total de l’Escala. A més, l’emplaçament de la urbanització es trobava enmig del connector biològic entre el Fluvià i el Ter i en una zona rica en jaciments arqueològics. Denunciaven també que una infraestructura d’aquestes característiques necessitava molta aigua en una comarca amb un important dèficit hídric, i que es pretenia instal·lar en un terme on ja s’estaven salinitzant molts aqüífers.\nAcció: Un camió cisterna de la fictícia Companyia d’Aigües per a Tothom va entrar a primera hora del matí a Torremirona Resort, el complex residencial de luxe i camp de golf de Navata, per simular un robatori d’aigua per a dur-la als llocs més necessitats de la comarca, com ara zones agrícoles o indrets amb pous salinitzats. Els activistes van simular l’extracció de l’aigua amb unes mànegues fins que van ser expulsats pel personal de seguretat del complex. Els promotors del camp de golf de Navata tenien vincles amb el projecte de l’Escala.\nResultat: El projecte de camp de golf va ser aturat per Urbanisme l’any 2003. Tot i això, l’Ajuntament de l’Escala mai es va negar a renunciar al projecte i el debat es va mantenir viu durant anys. Cal remarcar també el protagonisme que hi va tenir Jaume Llorens, veí de l’Escala i propietari d’un hort que es va negar a vendre als promotors del projecte, esdevenint un símbol de resistència. Finalment, l’any 2007, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya donava la raó a Salvem i aturava definitivament el projecte.\n6. Un avió a Peralada Novembre del 2002\nContext i denúncia: L’any 2002, un promotor va anunciar que tenia la intenció de construir l’Aeròdrom Residencial Peralada, un complex de luxe amb capacitat per a 183 xalets i un aeròdrom al terme municipal de Peralada. Els promotors, que el van arribar a presentar com “el primer aeròdrom ecològic” de l’Estat, asseguraven que seria d’ús exclusiu per a milionaris, ja que majoritàriament l’utilitzarien jets privats que es podrien arribar a emmagatzemar dins els mateixos xalets. No era un projecte nou: l’any 1994, el mateix promotor ja l’havia presentat a l’Ajuntament, que no el va tramitar, i l’any 1998 ho havia provat també en uns terrenys situats entre Garriguella, Mollet de Peralada i Rabós, suscitant un important debat que va fer desestimar el projecte. Els aeròdroms estaven de moda, ja que en pocs anys es van presentar a tràmit projectes similars a Viladamat, a Fortià i a Ordis. Cal tenir en compte que a Empuriabrava ja hi havia instal·lada una infraestructura d’aquesta mena i que, juntament amb el d’Alp, eren els dos únics aeròdroms de les comarques gironines.\nAcció: Durant tot l’any, Salvem l’Empordà havia dut a terme una campanya anomenada “Més aeròdroms a l’Empordà? No, gràcies” amb diverses mobilitzacions arreu de la comarca. El novembre, membres del grup d’acció van condicionar una furgoneta que simulava un avió, amb unes ales i diverses hèlixs, i el van passejar per tot Peralada amb uns altaveus que reproduïen el soroll real d’un aeroport. Volien, així, conscienciar als veïns del perjudici que suposaria la infraestructura, a qui se’ls va entregar fulletons explicatius denunciant el projecte i declarant-ne la inviabilitat.\nResultat: El projecte d’aeròdrom va trobar-se amb oposicions de tot tipus. A la dels ecologistes se li ha de sumar la de l’alcalde de Peralada i, fins i tot, la de la Generalitat. La campanya de Salvem, però, va enfocar-se de manera global, arribant tenir una forta repercussió als veïns afectats pels projectes similars en altres municipis. El Pla Director Territorial de l’Empordà acabaria impossibilitant-ne la construcció.\n7. “Ni vinya ni olivera, parcel·la punyetera” Març del 2004\nContext i denúncia: L’any 2003 es feia públic que una promotora immobiliària havia adquirit més de 37 hectàrees al municipi de Pau, on preveia construir una urbanització de luxe anomenada Parc Empordà. El projecte, que comptava amb el beneplàcit de l’alcalde de Pau, Josep Blanch, tenia una previsió inicial de 226 habitatges i un hotel. Aquesta xifra, segons Salvem, hagués pogut fer quintuplicar la població del municipi. A més, l’emplaçament del projecte coincidia amb la franja de connexió biològica entre els parcs naturals dels Aiguamolls i del Cap de Creus. Tot i que la Generalitat havia emès un acord per aturar el projecte fins que no s’aprovés un Pla Territorial que regulés les zones de connexió biològica, l’alcalde defensava la legalitat del projecte adduint el plantejament urbanístic municipal.\nAcció: El mes de març del 2004, un grup d’activistes de Salvem l’Empordà es va enterrar simbòlicament en ciment a la plaça Major de Pau. Reclamaven que la Generalitat aturés definitivament el projecte d’urbanització de luxe, així com denunciaven les agressions urbanístiques contra el connector biològic que també s’estaven projectant a Palau-Saverdera i a Roses.\nResultat: L’ajuntament de Pau, en plena campanya de protestes, va aprovar el Pla per urbanitzar l’any 2005. L’any 2007, però, es va aprovar el Pla Director Urbanístic de la Serra de Rodes que en va aturar el desenvolupament.\n8. “400.000 volts, per què?” Novembre del 2004\nContext i denúncia: Des dels anys vuitanta, les elèctriques i els estats espanyol i francès estaven projectant grans línies elèctriques que pretenien unir els dos països amb el Marroc i Algèria. L’any 2002, es va començar a projectar el tram d’aquesta línia de molt alta tensió –coneguda com a MAT al principat i com a THT a la Catalunya Nord- que unia els municipis de Bescanó, al Gironès, amb Baixàs, al Vallespir. Mentre que a la Catalunya Nord les entitats ecologistes i la totalitat d’alcaldes del Vallespir es manifestaven públicament contra la infraestructura, al Principat el projecte s’estava duent a terme amb total secretisme i opacitat; amb la complicitat de diversos partits polítics i d’ajuntaments com el de Figueres, que el 2004 havia rebutjat una moció presentada per ERC que els demanava posicionar-s’hi públicament. Des del Parlament de Catalunya es difonien declaracions tendencioses que pretenien justificar que la línia de molt alta tensió era necessària per a alimentar elèctricament la futura línia del TAV, o que milloraria el subministrament a la comarca. Els ecologistes, però, tenien clar que el que s’estava projectant era una “autopista” elèctrica, una infraestructura capaç de transportar els grans excedents de producció energètica de les centrals de l’estat o de França per a vendre-la a altres països com ara el Marroc o Algèria. Demanaven, per tant, que s’obrís el debat a l’opinió pública, que s’informés de quina utilitat tindria aquesta línia, quin impacte ambiental tindria i que tots els ajuntaments empordanesos hi prenguessin posició.\nAcció: Activistes de Salvem l’Empordà es van traslladar a Barcelona, on van projectar amb un canó de llum la frase “400.000 volts, per què?” sobre la façana del Parlament de Catalunya. Volien que l’administració donés respostes a la funció d’aquesta infraestructura davant la imminent trobada entre representants espanyols i francesos que, segons alertaven, serviria per fixar el traçat definitiu de la línia. Paral·lelament, s’havia fet una crida a tots els regidors de l’Alt i el Baix Empordà reclamant que es posicionessin públicament a favor o en contra del projecte.\nResultat: Tot i el rebuig popular, la MAT es va acabar inaugurant l’any 2015. El seu impacte paisatgístic sobre la comarca ha estat devastador i, amb el temps, s’ha acabat reconeixent que la sospita dels ecologistes era certa i què, per tant, no ha tingut cap tipus d’impacte sobre els consumidors. A més, ha deixat un reguitzell d’ecologistes encausats arreu del territori per oposar-se a la infraestructura.\n9. “No anem pas bé!” Juliol del 2005\nContext i denúncia: A mitjans de la dècada dels 2000 s’estaven debatent i presentant els projectes per a la nova via del Tren d’Alta Velocitat al seu pas per l’Alt Empordà. L’any 2005 s’havia presentat un dels darrers traçats i, tot i que no hi constava al projecte, es veia molt factible que s’acabés construint una nova estació a Figueres. El que denunciaven els ecologistes era que aquesta infraestructura, per una clàusula del contracte de l’empresa concessionària, bloquejava la possibilitat que la via s’adaptés a l’ample europeu per un període de 50 anys. Això, sumat a l’aposta de la Generalitat per a la creació d’un centre intermodal ferroviari a Vilamalla, on el transport de mercaderies pogués fer el canvi d’ample de via, va provocar que els ecologistes denunciessin que s’estava encerclant Figueres d’infraestructures ferroviàries únicament per “interessos especulatius de notables empordanesos vinculats a CiU”. Salvem l’Empordà exigia una racionalització de les infraestructures per a fer-les més viables econòmica, pràctica i mediambientalment.\nAcció: Un grup d’activistes va penjar una enorme pancarta a l’aqüeducte del Castell de Sant Ferran a Llers, en el seu pas per sobre de l’AP-7, amb el lema “No anem pas bé!”, a la vegada que emetien un comunicat advertint de les conseqüències negatives dels projectes ferroviaris en curs.\nResultat: La via del TAV es va acabar construint amb les condicions de la concessionària, mentre que el centre intermodal, conegut amb el nom de Logis-Empordà, encara no s’ha realitzat. Per altra banda, la pancarta va causar un gran impacte mediàtic, segurament potenciat pel caràcter local de l’expressió “No anem pas bé”. Aquest eslògan va ajudar a difondre la lluita ecologista de la comarca més enllà dels seus límits naturals, conscienciant arreu de què a l’Empordà s’estava duent a terme una verdadera batalla per salvar el territori.\n10. L’enterrament del Pla Director Abril del 2006\nContext i denúncia: Una de les eines més reclamades per Salvem l’Empordà era la redacció i aplicació definitiva del Pla Director Territorial de l’Empordà, un document que havia de regular el creixement urbanístic a les comarques de l’Alt i el Baix Empordà. El procés de redacció del PDTE va començar l’any 2002, tot i que l’avantprojecte no es va presentar fins a 2005. Les reclamacions dels ecologistes van anar sempre dirigides a interpel·lar als dos consellers de Política Territorial i Obres Públiques d’aquell període -Felip Puig (CiU) i, amb el canvi de govern, Joaquim Nadal (PSC)- per denunciar l’extrema lentitud amb la qual s’estava elaborant un projecte que, un cop aprovat, podria donar un cop de porta a alguns dels grans projectes urbanístics que s’estaven tramitant a la comarca. Projectes com el que s’acabava d’aprovar a Castelló d’Empúries, que preveia construir una macro urbanització de més de 3200 habitatges, enllaçant el nucli antic de la població amb Empuriabrava. L’entitat assegurava que, si se sumaven tots els plans parcials urbanístics aprovats recentment a les dues comarques, s’hi projectaven un total de cent mil habitatges nous.\nAcció: Una desena d’activistes va irrompre a la plaça de l’església de Castelló d’Empúries amb un cotxe fúnebre, extraient-ne un taüt, per simular l’enterrament del PDTE en algun calaix de l’administració. La temàtica fúnebre va marcar les accions de Salvem per a reclamar que s’accelerés l’aprovació del Pla, celebrant també un altre “enterrament” al cementiri de Figueres. El mes de maig, s’havia realitzat una acció a la platja del Cargol de l’Escala, simulant la crucifixió de “l’hereu empordanès”, una figura al·legòrica que apareixeria en accions posteriors. Un grup de “capitalistes” van alçar-lo sobre una creu que simbolitzava el Departament de Política Territorial i Obres Públiques.\nResultat: La campanya de pressió va provocar que el 8 de juny d’aquell mateix any s’aprovés provisionalment el Pla Territorial.\n11. “Quan cau, cau” Agost del 2006.\nContext i denúncia: Després d’anys d’espera i pressió per a l’aprovació del Pla director, quan aquest es va aprovar inicialment el juny del 2006 va ser fortament criticat per la plataforma ecologista. El document inicial havia augmentat notablement la previsió del creixement urbà respecte a l’avantprojecte, d’un 20 a un 30%, i a més considerava una sèrie d’excepcions més o menys ambigües per les quals es podia superar aquest topall. També la previsió d’infraestructures –de transport, d’energia…- va ser considerada com a desmesurada i que podria causar danys irreparables al territori, destruint el paisatge i l’ecosistema.\nAcció: Un matí d’agost, un grup d’activistes del grup d’acció directa van irrompre a la església de Sant Pere de Figueres. Es van enfilar al campanar i des d’allà van desplegar una gran pancarta on es podia llegir la frase del filòsof Francesc Pujols “Quan cau, cau”, en forma de míssil apuntant a terra. Mentrestant, des del carrer, es repartien fulletons informatius als turistes que feien cua o passejaven als voltants del Teatre-Museu Dalí, referents a les problemàtiques mediambientals que afectaven la comarca.\nResultat: L’aprovació final del Pla Director Territorial de l’Empordà es va dur a terme amb una rapidesa inusual, només cinc mesos després, tot i la gran quantitat d’al·legacions que s’hi van presentar. Aquest fet va ser denunciat per la majoria de detractors del Pla, que incloïen tant entitats ecologistes com alcaldes de municipis on es preveien actuacions urbanístiques importants. Aquest document va servir per aturar alguns d’aquests projectes, per exemple els que estaven previstos a municipis com Garrigàs o L’Escala.\n12. “A Terrades, d’Holanda vénen els lladres” Juliol del 2008\nContext i denúncia: L’any 2002, uns promotors holandesos van començar els tràmits per la construcció d’una urbanització de luxe a Terrades, possible gràcies a les modificacions urbanístiques dutes a terme per l’ajuntament durant els anys noranta. La urbanització preveia la construcció de més de seixanta xalets –les previsions els van acabar augmentant fins a setanta-, un hotel i, fins i tot, un complex sanitari i esportiu, situats a la zona boscosa de la vall de Santa Magdalena, entre el paratge de la Salut i el pantà de Darnius-Boadella. La campanya i plataforma cívica “Salvem la vall de Santa Magdalena” es va posar en marxa l’any 2002 per denunciar l’operació urbanística i les irregularitats administratives al voltant del projecte, que preveia una superfície que quintuplicava la del nucli urbà i que suposaria duplicar la població del municipi. Des d’aquell mateix any, Salvem l’Empordà va al·legar contra el projecte en tots els seus estadis: des del municipi, passant per la comissió Territorial d’Urbanisme, la Conselleria i fins i tot, pels tribunals –presentant almenys dos contenciosos administratius-. Mentrestant, el projecte, era denegat i reobert segons els designis de cada administració. Els tràmits per a la seva construcció, però, no s’havien aturat i l’estiu del 2008 l’Agència Catalana de l’Aigua li atorgava els permisos corresponents.\nAcció: El juliol del 2008, un grup d’activistes va penjar una bandera holandesa al balcó de l’Ajuntament de Terrades. A més, van repartir uns fulletons a la població simulant un ban municipal, escrits en holandès i català, on s’animava als veïns a donar la benvinguda als nous habitants amb algunes recomanacions per a integrar els nous veïns al municipi com ara substituir els típics cirerers per tulipes, convertir la Societat en un coffeeshop o a dur esclops i trenes.\nResultat: Va caldre esperar fins a 2013 -amb la crisi econòmica i l’obsolescència del model d’urbanitzacions de luxe-, perquè el Tribunal Superior de Justícia emetés una sentència que donava la raó a Salvem l’Empordà en el seu contenciós administratiu presentat el 2008, aturant el projecte urbanístic. El llarg procés, però, va posar sobre la taula el gran desgast humà i econòmic sofert per l’entitat per a fer una feina que consideraven què, en aquell cas, li corresponia a l’administració.\n13. “No m’ho deixareu pas aquí això, no?” Març del 2010\nContext i denúncia: Durant els anys dos mil es va produir un fenomen especulatiu al voltant de la creació de centrals eòliques. A la terra del vent, se’n arribarien a projectar fins a onze en molt pocs anys. A finals del 2003, Iberdrola en projectava una amb capacitat per a 25 molins de vent entre Boadella, Darnius, Terrades i Biure. Per la seva banda, Endesa projectava l’any 2007 el Parc Eòlic del Terraprim entre Ventalló i Viladamat, amb la previsió de deu molins de fins a 120 metres d’alçada. Aquests projectes van ser ràpidament contestats per diverses plataformes cíviques així com per alguns alcaldes dels municipis afectats. A la plataforma cívica Salvem el Terraprim, se li sumaven Respectem l’Albera, No Molins a l’Albera o la Plataforma Cívica Anti-Molins Portbou i Colera, ja què en pocs anys n’hi havia de previstos també a Portbou, Colera, Capmany, Cantallops i La Jonquera. A més, el mes de març del 2010, la Generalitat autoritzava fins a set d’aquests parcs eòlics i establia una Zona de Desenvolupament Prioritari en plena Albera, on es volia fomentar la construcció de nous parcs. Salvem l’Empordà va denunciar el que considerava una imposició i va apostar per buscar un model sostenible, respectuós amb el territori i negociat.\nAcció: Salvem va realitzar diverses accions directes contra els projectes de parcs eòlics a la comarca, en col·laboració amb les altres plataformes cíviques d’oposició. Entre d’altres, l’any 2008 van substituir el cartell d’entrada al poble de Ventalló per un que hi posava “Ven-te allò”, en resposta a la voluntat de l’ajuntament de permetre-hi els molins. Amb la presentació del mapa eòlic de la Generalitat i les Zones de Desenvolupament Prioritari, activistes van penjar un molí de vent a l’estàtua del monument a Narcís Monturiol amb el rètol “No m’ho deixareu pas aquí, no?”, per denunciar l’impacte d’aquestes estructures i el que suposarien pel territori.\nResultat: El rebuig a la Zona de Desenvolupament Prioritari va ser gairebé unànime, comptant amb el suport tant d’ajuntaments com el de Figueres, així com del Consell Comarcal. A hores d’ara, la totalitat dels projectes de parcs eòlics de la comarca resten aturats. Tot just aquest mes de juny, una sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha aturat definitivament el parc eòlic de la Jonquera, que havia de comptar amb 17 aerogeneradors de 125 metres d’alçada.\n14. “Ja n’hi ha prou, no?” Maig del 2015\nContext i denúncia: El mes de març del 2015, l’ajuntament de Pont de Molins va aprovar en ple el projecte inicial de construcció d’un nou polígon industrial, davant l’oposició veïnal i d’una vintena de propietaris que asseguraven que el projecte s’estava fent a mida d’uns pocs empresaris. Aquesta zona, batejada amb el nom de “Via Augusta”, ja s’havia projectat amb la revisió del POUM l’any 2013. L’oposició veïnal, juntament amb Unió de Pagesos i Salvem l’Empordà, criticaven que la infraestructura no s’ajustava al moment de crisi econòmica i que arreu de l’Empordà hi havia una aglomeració excessiva de polígons industrials que no s’havien ocupat totalment. A més, asseguraven que el municipi ja sofria una enorme pressió urbanística per la N2 i el pont de l’AVE, i que el polígon de 50 hectàrees que es projectava sobre un nucli urbà que en tenia tan sols 20 condicionaria negativament al municipi.\nAcció: Coincidint amb la proximitat de les eleccions municipals, activistes de Salvem van repartir fulletons informatius als veïns de Pont de Molins alertant dels perills que suposaria el polígon. Després van traslladar-se a l’ajuntament on van tapiar simbòlicament la porta d’accés a l’edifici amb maons de formigó i la pancarta “Ja n’hi ha prou, no?”.\n15. “Aquí se’ns pixen a sobre” Març del 2017\nContext i denúncia: Per acabar, una acció recent d’una de les darreres campanyes actives de Iaeden-Salvem, que demana una moratòria en la construcció de noves macro-granges o d’ampliació de les existents. Els ecologistes, constituïts en la plataforma Salvem l’Empordà de purins, denuncien la sobreexplotació de ramaderia porcina a la comarca, que actualment compta amb uns 375.000 caps de porcí i que, amb els projectes que es troben en tramitació actualment, podrien augmentar fins als 450.000. Aquesta indústria és altament contaminant per la gestió dels seus residus, especialment dels purins, que generen infiltracions al subsòl. Això posa en perill els aqüífers en un territori que ja es troba especialment contaminat per la presència de nitrats a les aigües subterrànies. La Generalitat de Catalunya ha declarat en un estudi que més de la meitat dels municipis alt empordanesos són zones vulnerables d’aqüífers contaminats. Tot i així, encara se segueixen concedint permisos per a tramitar noves granges o ampliar les existents. I és que segons expliquen des de la plataforma, s’estan produint casos greus com el de la macro-granja de Rabós, aturada pel Tribunal Suprem l’any 2011, peró que va ser construïda il·legalment durant el judici i que, des de Salvem, se sospita que es troba en funcionament. Ho demostraria el fet que els Serveis Territorials a Girona estan duent a tràmit un procediment ambiental per autoritzar-ne l’activitat.\nAcció: Coincidint amb el primer aniversari de la creació de la plataforma Salvem l’Empordà de purins, membres del grup d’acció van presentar-se davant les oficines del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de Figueres amb un cartell on posava “Aquí se’ns pixen a sobre. Ja tenim prou granges, gràcies”. També van desplegar una filera d’orinals davant les portes de l’administració.\nResultat: La plataforma ha presentat nombrosos procediments administratius i judicials contra les granges que no compleixen amb la legalitat. També ha iniciat una campanya de presentació de mocions als municipis que compten amb aquestes infraestructures perquè se sumin a la petició de moratòries.


Manresa gairebé té 600 habitatges que no compleixen les normes per ser habitats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nManresa gairebé té 600 habitatges que no compleixen les normes per ser habitats\nSegons dades de la Memòria social del POUM, el 2013 hi havia 58 pisos en ruïna i 9 que amenaçaven d'estar-hi\ngemma camps | manresa 19.11.2015 | 07:26\nEdifici situat a la carretera de Vic de Manresa amb totes les finestres tapiades arxiu/g.c.\nA Manresa hi ha 586 habitatges que no tenen condicions d'habitabilitat. Aquesta dada forma part de la Memòria social del futur Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de la ciutat, que fixa en 67 (l'11,4% de 586) les unitats que, o bé estan en ruïna o bé amenacen d'acabar-hi.\nLa informació extreta de la Memòria social del pla general sobre l'estat del parc d'habitatges és de fonts municipals del 2013. Estableix que, del total de 586 unitats que no presenten condicions d'habitabilitat, n'hi ha 58 amb expedients de ruïna per ofici i 9 en estat ruïnós; 406 que no són aptes segons la inspecció d'edificis, una qualificació que pot incloure casuístiques molt variades; 40 que es troben en un estat molt deficient a partir d'un estudi extern i 73 que presenten un estat deficient.\nMalgrat això, la memòria especifica que, en general, des del 1980 el parc d'edificis de Manresa ha anat millorant el seu grau de conservació. Així, el 2011, el 87,7% figuraven en bon estat, mentre que gairebé el 10% es considerava que tenien un estat deficient. Són uns percentatges pitjors que els de deu anys abans, en què van ser del 88,2% i el 8,7%, respectivament, però força millors que els corresponents al 1990 (83,4% i 13,1%) i, sobretot, al 1980 (69% i 24,5%). Fa notar, alhora, que el percentatge del 2011 és inferior que el de l'àmbit comarcal i de Catalunya, on el parc d'edificis d'habitatges en bon estat representen el 92% i el 91 %, respectivament.


La presentació més personal de Núria Pradas - Fet a Sant Feliu\nLa presentació més personal de Núria Pradas\nL'escriptora va presentar ahir "La noia de la biblioteca" en un acte al Centre Cívic Mas Lluí\nDivendres, 6 de febrer de 2015 20:04h\nEster Hachuel, del CECBLL, Núria Pradas i Oriol Bossa / Foto: Maria José Vallejo\n“Aquesta presentació no és normal; està plena de gent que estimo”. Núria Pradas ho va dir al final de l’acte, però des del primer moment es respirava un ambient especial al Centre Cívic Mas Lluí. L’autora presentava el seu últim llibre, La noia de la biblioteca, a casa. Tot i que ara viu a Sant Esteve Sesrovires, va viure a Sant Feliu durant anys i en va treballar molts a l’Escola Mestral. Pradas va parlar de la seva novel·la, però Marta Anselmet i Toni Majó van llegir-ne fragments per donar veu a la història. I va ser Oriol Bossa, el seu fill, qui també va parlar de l’obra i dels principis de l’escriptora, ara fa 20 anys.\nUn retrat de la Barcelona de principis de segle XX\nLa noia de la biblioteca és una novel·la per al públic adult, tot i que Pradas ha escrit sobretot literatura infantil i juvenil. Va ser arran del Premi Carlemany, que va guanyar pel llibre Sota el mateix cel, publicat el 2013, que l’editorial Columna li va proposar fer “un llibre per adults, sobre Barcelona”, segons va explicar ahir. El resultat és La noia de la biblioteca, una història que passa entre 1909 i 1914, un període que l’autora considera “una època extraordinària: és la Barcelona de la Mancomunitat, la de la creació de la CNT i la d’una burgesia potent”. I en aquest context, “de teló de fons, hi ha la creació de la Biblioteca de Catalunya”.\nNúria Pradas va explicar que a l’hora de fer aquesta història, havia partit de records propis. Així, va dir que “el meu avi no tenia braç” i al darrere d’això hi havia la història de la Setmana Tràgica. “Una experiència vital queda reflectida en el primer capítol de la novel·la”. Tot i que no és la història de l’avi, sí que tria el barri del Poblenou de Barcelona, d’on era ell i on també va néixer Núria Pradas.\nA la història hi apareixen dues germanes “predestinades a treballar a les fabriques” però que canvien aquest rumb. L’una descobreix el món de la cultura i l’altra busca el camí en la lluita armada entrant a la CNT. Pradas volia explicar “com aquestes germanes es troben i es deixen de trobar”.\nEls protagonistes no són reals però podrien ser-ho. I per això l’escriptora també ha posat personatges històrics a La noia de la biblioteca. Per exemple, el personatge de la Núria accedeix a la formació gràcies al projecte de Francesca Bonnemaison, un personatge real a qui l’autora va confessar que ha acabat “estimant” per la seva “tendresa”. Va ser la creadora de la primera Biblioteca Popular de la Dona de Barcelona, que després es va convertir en l’Escola de la Dona i on va formar moltes bibliotecàries. Pradas va explicar que “tot i que amb cert paternalisme burgès, va permetre que les dones obreres poguessin aspirar a formar-se”.\nUn personatge que lluita per aconseguir els seus somnis\nOriol Bossa va tancar l’acte admetent que era molt difícil fer la presentació d’algú que coneixes tant com la teva mare i per això va començar llegint alguns fragments de bones crítiques de l’obra extretes de diferents espais literaris. Per Bossa, la novel·la “és un retrat d’una època emocionant de viure” i va afegir que “salvant les distàncies, em va recordar a Incerta glòria de Joan Sales, en el sentit que descriu dos mons diferents i posa en dubte les teves idees, fent que et preguntis qui ets per jutjar què està bé i què no”.\nTambé va parlar del personatge principal, la Núria, de qui va destacar “la seva lluita personal per tirar endavant i aconseguir els seus somnis”. Una manera de fer que va relacionar amb la mateixa Núria Pradas. De fet, l’autora va explicar que és el primer cop en 20 anys que posa el seu nom a un personatge i va dir que quan la va presentar a la Biblioteca de Catalunya i li van preguntar per quin motiu ho havia fet, la seva resposta va ser que “si hagués nascut en aquella època, hagués sigut com ella”.\n47 publicacions en 20 anys\nEl final de l’acte va tenir un to més emotiu. Bossa va fer memòria i va recordar 20 anys enrere el dia que va arribar a casa amb un ordinador i va dir-los “ara em posaré a escriure”. A partir de llavors, després de sopar es tancava a escriure. “No ens ho acabàvem de creure”, va dir, en broma, el seu fill. Des d’aleshores, Núria Pradas ha publicat 47 llibres. Bossa va fer riure el públic dient que “a casa no ens ho hauríem imaginat”.\nLa presentació l’organitzava Columna Edicions, l’Arxiu Comarcal del Baix Llobregat i el Centre d’Estudis Comarcals del Baix Llobregat. Des del CECBLL, Ester Hachuel, va destacar el vincle de Pradas amb Sant Feliu i va recordar que va ser guanyadora d’un dels premis de Reconeixement Cultural del Baix Llobregat, que atorga l’entitat. Un premi que l’escriptora va tornar a agrair assegurant que és “dels més estimats”.\nUn cop l’acte es va acabar, van ser molts els que es van acostar a xerrar amb l’autora, que va signar exemplars de La noia de la biblioteca durant una bona estona.