Àngels músics i turiferaris de l’altar major - Catedral de Mallorca - WikiMedia\nÀngels músics i turiferaris de l’altar major\nÀngels músics i turiferaris de l’altar major:\nAtribuïts a Llorenç Tosquella junior, 1417-1418\nQuatre àngels al voltant de l’altar major: talla de pedra policromada i daurada\nDos àngels emmarcant la càtedra: talla de fusta policromada i daurada\nAquest conjunt format per sis àngels, dos de fusta i quatre de pedra, són atribuïts a la mà de l’escultor Llorenç Tosquella junior, escultor major de la Catedral a principis del segle XV. Com era tradicional en la manera de fer a l’època del gòtic, la talla era obra d’aquest escultor, mentre que la policromia i el daurat són obra de Nicolau Marçol qui acostumava a treballar amb Tosquella.\nAquests àngels s’ubiquen dins la Capella Reial sobre fines columnes de secció tetralobulada de jaspi amb capitells daurats. Els quatre primers són àngels músics que emmarquen el recinte de l’altar major formant un quadrat al seu voltant. Els altres dos, són turiferaris i es situen a cada banda de la càtedra. La seva funció era la de servir de suport als tapissos i rebosters que emmarcaven l’altar major en les celebracions eucarístiques.\nLa seva iconografia, per tant, és essencialment musical, quan ens referim als quatre de l’altar major, i ve a enriquir el vast patrimoni que d’aquest art s’estén per tota la Seu. Les escultures porten instruments musicals propis de l’època del gòtic:\n1. Arpa: Aquesta, malauradament, es troba en part mutilada, sense la columna i el claviller. Sí que es pot distingir, clarament, la caixa harmònica a la qual s’hi distingeixen set botons que corresponen a la subjecció de les cordes.\n2. Salteri: Representa que té dues obertures, una superior major i una inferior de més reduïdes dimensions. Es poden distingir disset cordes subjectes a les clavilles en els laterals de l’instrument. Els musicòlegs són capaços de confirmar que, per la posició dels dits, aquest àngel tocava el salteri amb una plectra, que vendria a ser l’equivalent d’una pua en l’actual guitarra.\n3. Mandora: Aquest instrument de corda presenta una caixa de ressonància d’una sola obertura. Al cap del braç les clavilles situades en el costat esquerre. Com en l’anterior, la posició de la mà indica que tocava amb plectra.\n4. Orgue de coll penjat: En un costat el teclat sense consola i per l’altra cara, presenta una decoració d’arquets apuntats. Amb la mà esquerra, la figura de l’àngel representa que està accionant una manxa que feia sonar l’aire a través dels tubs.\nLa història d’aquests àngels és, si més no, interessant per la seva trajectòria dins la Seu. El 1453 els esposos Jaume d’Olesa i Catalina Rovira els donaren a la Seu.\nDes de la seva creació (1417-1418) varen romandre dins la Catedral fins al moment de la reforma barroca del presbiteri a principis del segle XVIII. En aquell moment, foren trets de la Catedral i traslladats a la capella de Son Seguí, propietat dels Olesa, mateixos descendents dels donants. Segons apunta Mateu Rotger al seu “Cronicón”, dia 2 de novembre de l’any 1904, en el marc de la reforma d’Antoni Gaudí, el secretari del Bisbe i del Capítol visiten a D. Marià d’Olesa per demanar que es retorni el conjunt dels sis àngels. I dia 5, el Sr. Rubió (Rubió i Bellver) acompanyat per varis operaris, va a Son Seguí per recollir els àngels i les columnes. Des de llavors, romanen en el presbiteri de la Seu.\nCARBONELL I CASTELL, Xavier. "La música a la Seu", PASCUAL, A. (coord.), La Seu de Mallorca, Palma, 1995, pp. 297-326.\nLLOMPART, Gabriel i PALOU Joana Mª. "L’escultura gòtica", PASCUAL, A. (coord.), La Seu de Mallorca, Palma, 1995, pp.52-73.\nObtingut de «http://catedraldemallorca.org/mediawiki/index.php?title=Àngels_músics_i_turiferaris_de_l’altar_major&oldid=12686»\nDarrera modificació de la pàgina: 14 set 2015 a les 10:01.


La Generalitat assumeix la tutela de la bebé ingressada per presumptes maltractaments - Diari La Veu\nEscriba el número 488929\nLa Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives ha assumit la tutela de la bebé d'un mes que està ingressada a l'Hospital La Fe de València en "coma induït" després de patir lesions suposadament comeses pels seus pares, segons han confirmat a EFE fonts d'aquest departament.\nLa bebé va ingressar dimarts passat a La Fe amb lesions, hematomes a la cara i fractura cranial. Dijous van ser detinguts els seus pares, tots dos de 28 anys, com a suposats autors dels maltractaments i van ser posats a disposició judicial.\nDesprés de prendre'ls declaració, el titular del jutjat d'Instrucció número 4 de València, en funcions de guàrdia, va acordar la seua llibertat provisional de conformitat amb el criteri de la Fiscalia encara que se'ls va imposar una ordre d'allunyament de la menor. El jutge s'ha inhibit de les diligències en favor dels jutjats de Torrent, que són els competents per a prosseguir la investigació.


Las Finales de la Copa del Mundo 2019 de Grandvalira supondrán una audiencia potencial de 700M de telespectadores | Grandvalira\n30/03/2017 - 17:15\nGrandvalira ha rebut la visita de la productora Infront Sports & Media per planificar la cobertura televisiva de les Finals de la Copa del Món, que tindran lloc a Grandvalira de l’11 al 17 de març del 2019. El Domini de la Neu ha tornat a apostar per la companyia italiana, líder en les produccions audiovisuals d’esquí alpí, que ja va es va encarregar amb gran èxit de la producció audiovisual de les Copes del Món del 2012 (Avet) i del 2016 (Àliga). De cara a les finals del 2019, un total de 60 televisions comptaran amb els drets de retransmissió de la competició, 35 de les quals oferiran en directe les proves. L´aposta per aquesta productora i la difusió d´aquesta competició és fonamental per tornar a obrir una finestra al món i situar a Grandvalira i Andorra a l’epicentre de les destinacions d’esquí del món.\nL’equip d’Infront conjuntament amb els tècnics de l’estació ha recorregut les pistes Avet i Àliga dels sectors de Soldeu i El Tarter respectivament per tal de localitzar els punts de càmera i les necessitats tècniques per garantir la millor cobertura durant les Finals de la Copa del Món 2019 on està previst un retorn en audiència de 700 milions de teleespectadors potencials. En aquesta cita, l’objectiu és innovar amb l’última tecnologia d’aparells de càmera incorporant el més nou i punter que existeix al mercat. Així doncs, la firma italiana preveu un desplegament de 32 càmeres distribuïdes pel traçat de la mítica Avet (18 per l’eslàlom gegant i 15 per l’eslàlom) i 25 per les proves de velocitat a l’emblemàtica Àliga. En una segona inspecció es confirmarà si s’instal·laran Sky Cams a l’Avet.\nSegons ha explicat el responsable de producció d’Infront, Franco Scotton, per a la instal·lació es desplegarà un total de 40 km de cable entre les dues pistes. Scotton ha destacat que “l’Avet és un exemple perfecte per a fer un gegant i es presta molt per a la retransmissió”. L’italià ha conclòs “les Finals són un projecte molt interessant i tot un repte per Infront ja que es tracta de dues pistes molt diferents”.\nDurant la visita a les pistes de la Copa del Món també hi ha estat present, Sandro de Manincor, Director de Televisió d’Infront i Maurizio Quattrini. Jordi Pujol, Director de Cursa de les Finals de la Copa del Món 2019, ha exercit d’ambaixador amb la productora i ha explicat que la trobada de treball ha servit “per analitzar els punts de càmera i estudiar d’on vindrà la llum en la competició i, el més important, buscar els punts estratègics de càmera on es garantirà l’espectacle.”\nEsdeveniment històric a Andorra\nEl pressupost per acollir les Finals de la Copa del Món 2019 ascendeix a un total de 4,4 milions d’euros i es tracta de l’esdeveniment de més dimensió de la història d’Andorra. A més, suposarà tot un repte organitzatiu per El Domini de la Neu que rebrà els 25 millors esquiadors del món i es demostrarà un cop més la capacitat del Principat d’organitzar competicions internacionals de gran magnitud. Conrad Blanch, director general de Grandvalira-Ensisa ha destacat: “Quan viatgem pel món ens adonem del reconeixement que tenim i que hem anat construint a partir de l’èxit dels esdeveniments que hem organitzat”.\nPer fer una comparativa amb cites d’altres anys, les Finals de la Copa del Món del 2016 de St Moritz (Suïssa) van tenir un abast en audiència de prop de 600 milions i al voltant de 750 milions en el cas de les Finals de Méribel (França) al 2015.\nCal recordar que Grandvalira es va situar en el focus mediàtic la temporada passada amb la Copa del Món femenina arribant a una audiència potencial de 292 milions de telespectadors a través de 35 televisions de tot el món.\nMés del 90% del domini obert\nGrandvalira encara el primer cap de setmana del mes d’abril amb més del 90% del domini obert i un total de 195 km esquiables. Actualment la cota de neu se situa entre els 60 i els 150cm, pràcticament tots els remuntadors estan operatius i els sis sectors del domini romanen oberts i connectats per pista.\nDijous 30/03 – Dissabte 01/04: Total Fight Masters of Freestyle Freski – Snowpark El Tarter\nDissabte 01/04: Travessa Ransol La Serrera – Carretera de la Coma de Ransol a les 9h\nDissabte 01/04: Trobada Pre Pollets organitzada per ECPCGR i Social de l’Esquí Club El Cim\nDissabte 01/04: Cursa Club Avet – Pista Esparver\nDissabte 01/04: Après-ski amb Nasty Bass – L’Abarset al sector El Tarter de 16h a 21h\nDiumenge 02/04: XIII Cronoescalada Grandvalira – sortides aparcament El Tarter a les 10h (circuit A) i Refugi de Ribaescorxada a les 10h15 (circuit B).\nDiumenge 02/04: Campionat d’Andorra de KL i Open U14, U16, U18 i absolut i Campionat dels Pirineus (pista Riberal, sector Grau Roig).


«El teu assistent li ha dit negre i tu l’has expulsat»\nLa cronologia d’un episodi racista\nEl partit de la Champions entre el PSG i el Basaksehir es va interrompre en el minut 13 després que el quart àrbitre identifiqués un jugador del conjunt turc pel color de la pell\nAlguns futbolistes del conjunt francès, com Mbappé, es van solidaritzar amb els seus rivals\nEl partit es reprèn aquest dimecres a les 18.55 hores\nIstanbul Basaksehir s French forward Demba Ba (2ndR) reacts past Paris Saint-Germain s Brazilian forward Neymar (L) and Paris Saint-Germain s French forward Kylian Mbappe (2ndL) during the UEFA Champions League group H football match between Paris Saint-Germain (PSG) and Istanbul Basaksehir FK at the Parc des Princes stadium in Paris on December 8 2020 (Photo by FRANCK FIFE AFP) / FRANCK FIFE\n09 de de desembre del 2020. 18:15\nLaLliga de Campionsva patir dimarts a la nit un altre episodi per incloure en els llibres d’història de la competició. Tot i que aquesta vegada ha sigut una pàgina que es veurà tintada sota la taca del racisme. Rondava el minut 13 de partit entre el París Saint-Germain i el Basaksehir quan una entrada del central del PSGKimpembe sobreGulbrandsenva desfermar les ires a la banqueta dels turcs. Prèviament, segons informa ‘L’Équipe’, el quart àrbitre, el romanèsSebastian Coltescu, ja els havia advertit per les protestes.\nEn aquell instant l’àrbitreColtescu va informar per l’orelleraOvidiu Alin Hategan, àrbitre principal del partit, d’aquest enrenou a la banqueta visitant: «Ha sigut el ‘negre’, ves i mira qui és. No és possible actuar d’aquesta manera». Tot això en romanès, però coincidentment ‘negre’ es diu ‘negru’.Webó, amb passat en diversos equips de la Lliga espanyola i ara assistent del cos tècnic de l’Istanbul, l’entén i ràpidament es dirigeix cap aColtescurecriminant-li molt ofès que hagi utilitzat aquest terme. «‘Why do you say negro?’», ¿per què dius negre?, li demana exaltat.\nHategan, sense miraments, mostra una cartolina vermella per al camerunès i davant la pressió del turcs i els francesos comença a donar explicacions. «Entre nosaltres parlem en romanès», explica el primer àrbitre. IDemba Ba, jugador del Basaksehir, li respon: «¿Quan et refereixes a un blanc, ho fas com l’home blanc?».\nNeymar iMbappés’uneixen a les converses, i malgrat queHategan insisteix queWebó, expulsat, abandoni el camp perquè es reprengui el partit, el jove francès hi intervé i se solidaritza amb l’exjugador de l’Osasuna i el Mallorca, entre d’altres. «Si el quart àrbitre ha dit això, se n’ha d’anar», exigeixMbappé.\nJa havent passat gairebé 10 minuts des que s’interromp el partit, el director esportiu del PSG,Leonardo, baixa a la gespa del Parc dels Prínceps. L’entrenador del Basaksehir,Okan Buruk, també es fica en aquest grupet i incrèdul comenta aHateganqueWebó«no ha dit res. El teu assistent li ha dit ‘negre’, i tu l’has expulsat».\nLes justificacions de l’àrbitre\nExcusant-se entre tant enuig,Coltescu es justifica per haver utilitzat aquest terme dient que «a Romania ‘negre’ fa referència al color de la pell, jugador negre, i nosaltres parlem en romanès», comenta l’àrbitre.\nEls Mossos imputen a Bartomeu un perjudici al Barça d’1,2 milions\nKoeman: «¿Remuntada? Podem fer-ho i hi creiem. Res és impossible»\nReial Madrid-Reial Societat (1-1)\nTranscorreguts una mica més de 10 minuts,Hategansuspèn temporalment el partit. El romanès explica aLeonardo que el que ha passat «és un cas especial» i que si ells volen –fent referència als turcs– continuaran més tard.\nFinalment, i davant el «no» de tres jugadors visitants a continuar sota l’arbitratge del quartet romanès, la UEFA es veu obligada a suspendre el partit i posposar-lo per a aquest dimecres a partir de 18.55 hores amb altres àrbitres.


La UGT i CCOO convoquen vaga general al sector del manteniment elèctric a tot Catalunya per a divendres 5 i dimarts 9 de desembre | UGT Catalunya\nTambé es farà vaga d’hores extres entre aquests dos dies\nLa UGT i CCOO de Catalunya han convocat per a demà, divendres 5 de desembre, i dimarts, 9 de desembre, vaga al sector del manteniment elèctric a tot Catalunya, i vaga d’hores extres entre aquests dos dies. Estan convocats uns 1.200 treballadors i treballadores d’una desena d’empresa contractistes d’Endesa, com Elecnor, FCC, Emte, Cobra o Semi.\nEls sindicats consideren que Endesa ha de garantir un mínim de treballadors i condicions laborals a les empreses subcontractades, de manera que es pugui garantir el subministrament elèctric, i demanen a la patronal ADEMI (que agrupa aquestes empreses) un acord bàsic en plantilles, condicions laborals, jornada i prevenció de riscos.\nAquesta entrada ha estat publicada a Conflictes laborals amb els tags conveni col·lectiu, manteniment elèctric, salaris, subcontractes, vaga . Guarda a marcadors permalink.


(S'ha redirigit des de: Bonaventura Durruti)\n(es) José Buenaventura Durruti Dumang\nAnarcosindicalista, anarquista, sindicalista i polític\nEl 1917, la Unió General de Treballadors (UGT) va organitzar una vaga en la qual Durruti va participar activament. El govern va cridar a l'exèrcit per reprimir-la i hi van morir 17 treballadors, 500 persones en resultaren ferides i 2.000 empresonades sense judici. A causa d'açò, Durruti va haver d'exiliar-se a França.\nA l'exili fins al 1920, va treballar de mecànic a París, però va ser convençut per anar a Barcelona, on s'afilià a la Confederació Nacional del Treball. El 1922 formà juntament amb Joan García Oliver i Francisco Ascaso el grup Los Solidarios, al qual se li imputà, un any més tard, l'assassinat del cardenal Juan Soldevila y Romero, produït com a represàlia de l'assassinat de Salvador Seguí, el "Noi del Sucre". Va fugir i va recórrer l'Argentina, Uruguai, Mèxic i altres països llatinoamericans i europeus. El juny del 1926, amb Ascaso i Gregorio Jover Cortés, intentaren, sense èxit, assassinar Alfons XIII i foren empresonats a França durant 6 mesos.\nEl 1931, tornà a Barcelona i es va integrar a la Federació Anarquista Ibèrica de la CNT-FAI —bel·ligerant amb la II República— i participà en les insurreccions de 1932 i 1933.\nEl 20 de juliol, ja derrotat l'alçament a Barcelona i sent la CNT qui controlava la situació, sobretot després d'apoderar-se de les armes de la caserna de Sant Andreu de Palomar, els seus principals dirigents van tenir una primera entrevista amb el president de la Generalitat, Lluís Companys. En una segona trobada l'endemà, després del ple de Federacions locals de la CNT, Durruti, juntament amb altres principals dirigents de la CNT, van proposar integrar el Comitè Central de Milícies Antifeixistes de Catalunya, i fou acceptat per les altres organitzacions. Aquest comitè (format per llibertaris, republicans i marxistes) es va convertir en el veritable poder a Catalunya, ratificant la Generalitat posteriorment el que es decidia.\nCansat Durruti de les disputes internes i del desgast del Comitè de Milícies Antifeixistes (del qual era cap del departament de Transports) va decidir passar al front, començant per alliberar Saragossa dels franquistes, i que era, després de Barcelona, un altre gran nucli urbà anarquista. Es va formar llavors la famosa columna Durruti, que va prendre rumb a Saragossa amb escàs subministrament d'armes i artilleria, per la qual cosa va haver de limitar-se a prendre els pobles per on passava. En aquests, els camperols es veien lliures per fer la revolució: els terratinents eren expropiats de les seves terres, les quals eren col·lectivitzades, s'abolia la propietat privada i s'instaurava el comunisme llibertari. El novembre d'aquell any, va marxar a Madrid amb la seva columna a contenir l'ofensiva de les tropes colpistes (Batalla de Madrid).\nQuan es trobava a les proximitats de la ciutat universitària de Madrid (ocupada pels colpistes) va ser ferit mortalment per un tret la procedència del qual no està gens clara, i hi ha diverses hipòtesis sobre l'origen de la bala que el va matar. L'oficial, difosa l'endemà, assegurava que un tret provinent d'un hotel ocupat pels feixistes a la plaça de la Moncloa –situada a prop d'un quilòmetre de distància– hauria impactat contra Durruti al pit.\nAltres versions, però, com les de Joan Garcia Oliver, Jaume Miravitlles o del seu xofer Climent Cuyás, afirmen que el tret es va disparar accidentalment en baixar del cotxe per la seva pròpia arma, anomenada naranjero (versió espanyola del subfusell Schmeisser MP28 II, al qual mancava el mecanisme de seguretat i podia disparar-se per un simple cop de culata contra el terra). Aquest fet hauria estat ocultat al públic per tal de no deteriorar la imatge heroica del líder. Joan Garcia Oliver, tanmateix, company de Durruti des dels temps de Los Solidarios i que va ser la persona que va acompanyar Durruti al front de Madrid i va tornar amb el cadàver a Barcelona, explica en el seu llibre autobiogràfic El eco de los pasos que la versió accidental mai no se la va acabar de creure, perquè Durruti mai en la seva vida va usar un naranjero, utilitzava una pistola (de fet Durruti no apareix mai amb aquesta arma a les fotografies), i tot recordant que Durruti es feia acompanyar permanentment per un fotògraf i un metge. Segons Abel Paz, anarquista i biògraf de Durruti, la bala li va entrar per darrere, amb la qual cosa, per molt perillosos que fossin els naranjeros, era difícil, diu, sostenir la teoria de l'accident.\nUna altra hipòtesi de la causa del tret assenyala la possibilitat que hagués estat mort en intentar contenir una desbandada dels seus homes en un moment de pànic, com per exemple afirmava Antoni Rovira i Virgili reportat per l'historiador Ferran Soldevila en les seves memòries. Altres conjectures apunten que va poder ser assassinat per agents estalinistes o bé, fins i tot, pels mateixos anarquistes rivals.\nBuenaventura Durruti és una de les grans referències de l'anarquisme internacional. Existeix abundant literatura sobre la seva figura, i un dels treballs més significatius n'és l'obra del militant i estudiós de l'anarquisme Abel Paz Durruti en la revolución española (Madrid, Fundación Anselmo Lorenzo, 1996), amb un estudi de J. L. Gutiérrez Molina. Se'n publicaren les primeres edicions en català i en espanyol el 1978 amb el títol de Durruti: el proletariat en armes, encara que anteriorment ja n'havien estat publicades diverses traduccions, la primera al francès l'any 1972. El llibre es divideix en quatre parts, el rebel (1896-1931), el militant (1931-1936), el revolucionari (19 de juliol a 20 de novembre de 1936) i un epíleg sobre les morts de Durruti.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Buenaventura_Durruti&oldid=22087608»\nDarrera modificació: 11 oct 2019 a les 08:26


Mozilla Firefox - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nMozilla Firefox és un navegador web lliure descendent de Mozilla Application Suite, desenrollat per la corporació Mozilla, la Fundació Mozilla i un gran número de voluntaris externs.\nFirefox és un navegador multiplataforma i està disponible en diverses versions de Microsoft Windows, Mac OS X, GNU/Linux i alguns sistemes basats en Unix. El seu còdic font és software lliure, publicat baix una triple llicència GPL/LGPL/MPL.\nEn novembre del 2009 segons Marketshare conta en el 24,72% de quota de navegador, sent el segon navegador més usat darrere de totes les versions sumades d'Internet Explorer. No obstant, segons w3schools conta en el 47,5%, superant a totes les versions sumades d'Internet Explorer i sent el navegador més usat en l'actualitat. Cal destacar que abdós càlculs es realisen en base en senyes recolectades sobre el tràfic en les seues pròpies rets o websites que usen els seus servicis, no sent per tant mostres representatives des del punt de vista formal de l'estadística.\nPer a visualisar pàgines web, Firefox usa el motor de renderisat Gecko, que implementa alguns estàndarts web actuals ademés d'atres funcions, algunes de les quals estan destinades a anticipar provable adicions als estàndarts web.\nInclou navegació per pestanyes, corrector ortogràfic, busca progressiva, marcadors dinàmics, un administrador de descàrregues i un sistema de busca integrat que utilisa el motor de busca que desige l'usuari. Ademés es poden afegir funcions a través de complements desenrollades per tercers, entre les més populars estan Adblock Plus, Vídeo DownloadHelper, NoScript, DownThemAll!, Cooliris, Xmarks (antic Foxmarks Bookmark Synchronizer), Forecastfox, Boost a Facebook, WOT, Tab Mix Plus i FoxyTunes.\nWeb oficial de Firefox\nComplements de Firefox en valencià\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Mozilla_Firefox&oldid=31547»\tCategoria: Navegadors web\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 2 gin 2010 a les 13:53.


Un 15% més d'alumnes rebran les beques menjador | Canal Reus TV\nUn 15% més d'alumnes rebran les beques menjador\n13:20 - 9 setembre 2019\nMés de 2.500 alumnes es beneficiaran aquest curs de les beques menjador. Una xifra que creix per segon any consecutiu i que afavoreix a 350 alumnes més respecte a l'any passat. Com a novetat, els centres d'educació especials de la ciutat també es beneficiaran de les beques menjador després que l'Ajuntament complementés la subvenció que concedeix la Generalitat a aquests centres.\nLa Regidoria de Benestar Social de l'Ajuntament de Reus ha aprovat per al curs 2019-2020 quasi 2.700 sol·licituds per a les beques menjador, 350 més que l'anterior. Amb el 91% de les sol·licituds valorades, el consistori ha observat un augment per part d'aquestes i exposa que el nombre de beques atorgades augmenta per segon any consecutiu amb un 15%.\nA Reus l'ajut màxim que es pot rebre amb el complement de l'Ajuntament és de 6,10 euros de tal manera que la família tan sols ha de pagar 10 cèntims per fer constància del cost del servei. Els tipus d'ajudes de les beques menjadors es mantenen respecte a l'any anterior tot i que aquest curs és el primer que el consistori complementarà la subvenció que concedeix la Generalitat als alumnes de centres d'educació especials de la ciutat.\nEl consistori ha rebut aproximadament unes 3.500 sol·licituds de les quals fins al moment, 2.650 han estat acceptades i 600 han estat denegades.


Solc > Alegria > Cap 3\nNingú no és feliç, a la terra, fins que es decideix a no ser-ne. Així avança el camí: dolor, en cristià!, Creu; Voluntat de Déu, Amor; felicitat aquí i, després, eternament.\nServite Domino in laetitia! —¡Serviré Déu amb alegria! Una alegria que serà conseqüència de la meva Fe, de la meva Esperança i del meu Amor..., que ha de durar sempre, perquè, com ens assegura l'Apòstol, Dominus prope est!... —el Senyor em segueix de prop. Caminaré amb Ell, per tant, ben segur, ja que el Senyor és el meu Pare..., i amb la seva ajuda compliré la seva amable Voluntat, tot i que em costi.\nUn consell, que us he repetit insistentment: estigueu alegres, sempre alegres.\n—Que estiguin tristos els qui no es considerin fills de Déu.\nProcuro deixar-m'hi la pell, perquè els meus germans petits «trepitgin tou», com vostè ens diu. Hi ha tantes alegries en el fet de «passar-les negres»!\nUn altre home de fe m'escrivia: «quan per necessitat hom està aïllat, es nota perfectament l'ajuda dels germans. En considerar que ara tot ho haig de suportar “sol”, penso molt sovint que, si no fos per aquesta “companyia que ens fem des de lluny” —¡la beneïda Comunió dels Sants! —, no podria conservar aquest optimisme, que m'omple».\nNo m'oblidis que a vegades cal tenir al costat cares somrients.\n«Sou tots tan alegres que un no s'ho espera», vaig sentir comentar.\nVe de lluny la dèria diabòlica dels enemics de Crist, que no es cansen de murmurar que la gent lliurada a Déu és de la «encapotada». I, malauradament, alguns dels qui volen ser «bons» els fan ressò, amb les seves «virtuts tristes».\n—Et donem gràcies, Senyor, perquè has volgut comptar amb les nostres vides, joiosament alegres, per esborrar aquesta falsa caricatura.\n—Et demano també que no ho oblidem.\nQue ningú no llegeixi tristesa o dolor en la teva cara, quan difons per l'ambient del món l'aroma del teu sacrifici: els fills de Déu han de ser sempre sembradors de pau i d'alegria.\nL'alegria d'un home de Déu, d'una dona de Déu, ha de ser desbordant: serena, encomanadissa, amb grapa...; en poques paraules, ha de ser tan sobrenatural, tan contagiosa i tan natural, que n'arrossegui d'altres pels camins cristians.\n«Content?» —Em va deixar pensatiu la pregunta.\n—No s'han inventat encara les paraules, per expressar tot el que hom sent —en el cor i en la voluntat— quan se sap fill de Déu.\nNadal. M'escrius: «al fil de l'espera santa de Maria i de Josep, jo també espero, amb impaciència, l'Infant. Que content que em posaré a Betlem!: pressento que esclataré en una alegria sense límit. Ah!: i, amb Ell, vull també néixer de nou...».\n—Tant de bo sigui veritat que ho vols!\nPropòsit sincer: fer amable i fàcil el camí als altres, que prou amargures comporta la vida.\nQuina meravella convertir infidels, guanyar ànimes!...\n—Doncs tant, i encara més grat a Déu, és evitar que es perdin.\nUna altra vegada amb les teves antigues bogeries!... I després, quan tornes, et trobes amb poca alegria, perquè et manca humilitat. Sembla que t'entestes a desconèixer la segona part de la paràbola del fill pròdig, i encara continues afeccionat a la pobra felicitat de les garrofes. Superbament ferit per la teva fragilitat, no et decideixes a demanar perdó, i no consideres que, si t'humilies, t'espera la jubilosa acollida del teu Pare Déu, la festa pel teu retorn i pel teu recomençament.\nÉs veritat: no valem res, no som res, no podem res, no tenim res. I, simultàniament, enmig de la lluita quotidiana, no manquen els obstacles, les temptacions... Però la «alegria» dels teus germans dissiparà totes les dificultats, tan aviat com et reuneixis amb ells, perquè els veuràs fermament fonamentats en Ell: quia Tu es Deus fortitudo mea —perquè Tu ets, Senyor, la nostra fortalesa.\nEs repeteix l'escena, com amb els convidats de la paràbola. Uns, por; uns altres, ocupacions; bastants..., històries, excuses ximples. Es resisteixen. Així els hi va: fastiguejats, fets un embolic, sense ganes de res, avorrits, amargats. ¡Tan fàcil com és acceptar la invitació divina de cada moment, i viure alegre i feliç!\nResulta molt còmode dir: «no valc; no n'encerto —no n'encertem— ni una». —A part que això no és veritat, aquest pessimisme amaga una ganduleria molt gran... Hi ha coses que fas bé, i coses que fas malament. Omple't de joia i d'esperança per les primeres; i encara't —sense descoratjament— amb les últimes, per rectificar: i sortiran bé.\n«Pare, tal com em va aconsellar, me'n ric, de les meves misèries —sense oblidar que no hi haig de transigir—, i així em sento molt més alegre.\nEn canvi, quan faig la ximpleria de posar-me trist, em fa l'efecte que perdo el camí».\nM'has preguntat si tinc creu. I t'he contestat que sí, que nosaltres sempre en tenim, de Creu. —Però una Creu gloriosa, segell diví, garantia de l'autenticitat de ser fills de Déu. Per això, sempre caminem feliços amb la Creu.\nSents més alegria. Però aquesta vegada es tracta d'una alegria nerviosa, un xic impacient, acompanyada de la sensació clara que dins teu alguna cosa s'esquinça en sacrifici.\nEscolta'm bé: aquí a la terra, no hi ha felicitat completa. Per això, ara, immediatament, sense paraules i sense victimismes, ofereix-te en oblació a Déu, amb un lliurament total i absolut.\nEstàs passant uns dies d'exultació, curulla l'ànima de sol i de color. I, cosa estranya, ¡els motius del teu goig són els mateixos que altres vegades et desanimaven!\nÉs allò de sempre: tot depèn del punt de mira. —Laetetur cor quaerentium Dominum! —quan es busca el Senyor, el cor vessa sempre alegria.\n¡Quina diferència entre aquells homes sense fe, tristos i vacil·lants per raó de la seva existència buida, exposats com penells a la «variabilitat» de les circumstàncies, i la nostra vida confiada de cristians, alegre i ferma, massissa, per raó del coneixement i del convenciment absolut del nostre destí sobrenatural!\nNo ets feliç, perquè li dónes voltes a tot com si tu fossis sempre el centre: si et fa mal l'estómac, si et canses, si t'han dit això o allò...\n—¿Has provat de pensar en Ell i, per Ell, en els altres?\nMiles —soldat, anomena l'Apòstol al cristià.\nDoncs, en aquesta beneïda i cristiana lluita d'amor i de pau per la felicitat de totes les ànimes, hi ha, dintre de les files de Déu, soldats cansats, famolencs, desfets per les ferides..., però alegres: porten al cor les llums segures de la victòria.\n«Li envio, Pare, el propòsit d'estar sempre somrient: cor rialler, encara que me l'apunyalin».\n—Em sembla un propòsit encertat. Prego perquè el compleixis.\nEn alguns moments t'amoïna un principi de desànim, que mata tota la teva il·lusió, i que tot just aconsegueixes vèncer a força d'actes d'esperança. —No hi fa res: és l'hora bona per demanar més gràcia a Déu, i endavant! Renova l'alegria de lluitar, encara que perdis una escaramussa.\nHan vingut nuvolots de manca de ganes, de pèrdua d'il·lusió. Han caigut ruixats de tristesa, amb la sensació clara de trobar-te lligat.\nI, com a colofó, t'han assetjat decaïments, que neixen d'una realitat més o menys objectiva: tants anys lluitant..., i encara ets tan enrera, tan lluny.\nTot això és necessari, i Déu hi compta: per aconseguir el gaudium cum pace —la pau i l'alegria veritables—, hem d'afegir, al convenciment de la nostra filiació divina, que ens omple d'optimisme, el reconeixement de la pròpia personal feblesa.\nT'has rejovenit! Efectivament, t'adones que el tracte amb Déu t'ha retornat en poc temps a l'època senzilla i feliç de la joventut, fins i tot a la seguretat i goig —sense criaturades— de la infància espiritual... Mires al teu voltant, i comproves que als altres els passa el mateix: transcorren els anys des del seu encontre amb el Senyor i, amb la maduresa, s'enrobusteixen una joventut i una alegria indelebles; no és que estiguin joves: són joves i alegres!\nAquesta realitat de la vida interior atrau, confirma i subjuga les ànimes. Agraeix-li-ho diàriament ad Deum qui laetificat iuventutem —al Déu que omple d'alegria la teva joventut.\nLa gràcia de Déu no et manca pas. Per tant, si correspons, has d'estar segur.\nEl triomf depèn de tu: la teva fortalesa i la teva empenta —unides a aquella gràcia— són una raó més que suficient per donar-te l'optimisme de qui té segura la victòria.\nPotser ahir eres una d'aquelles persones amargades en les seves il·lusions, defraudades en les seves ambicions humanes. Avui, d'ençà que Ell es va ficar en la teva vida —¡gràcies, Déu meu!—, rius i cantes, i portes el somriure, l'Amor i la felicitat pertot arreu on vas.\nMolts se senten desgraciats, justament perquè tenen massa de tot. —Els cristians, si veritablement es comporten com a fills de Déu, passaran incomoditat, calor, fatiga, fred... Però no els faltarà mai l'alegria, perquè això —tot!— ho disposa o bé ho permet Ell, que és la font de la felicitat vertadera.\nDavant un panorama d'homes sense fe, sense esperança; davant cervells que s'agiten, al límit de l'angoixa, buscant una raó de ser a la vida, tu vas trobar una meta: Ell!\nI aquest descobriment injectarà de manera permanent en la teva existència una alegria nova, et transformarà, i et presentarà una immensitat diària de coses boniques que t'eren desconegudes, i que mostren la joiosa amplitud d'aquest camí ral que et condueix a Déu.\nLa teva felicitat a la terra s'identifica amb la teva fidelitat a la fe, a la puresa i al camí que el Senyor t'ha marcat.\nDóna gràcies a Déu perquè estàs content, amb una alegria fonda que no sap ser sorollosa.\nAmb Déu, pensava, cada jornada em sembla més atractiva. Vaig vivint a «bocinets». Un dia considero magnífic un detall; un altre, descobreixo un panorama que abans no havia advertit... A aquest pas, no sé què passarà amb el temps. Després, he notat que Ell m'assegurava: doncs cada dia serà més gran la teva alegria, perquè aprofundiràs més i més en l'aventura divina, en el «embolic» tan gran on t'he ficat. I comprovaràs que Jo no et deixo.\nL'alegria és una conseqüència de l'entrega. Es confirma en cada volta a la sínia.\n¡Quina alegria immutable et produeix el fet d'haver-te lliurat a Déu!... ¡I quina inquietud, i quins afanys cal que tinguis perquè tothom participi en la teva alegria!\nTot allò que ara et preocupa hi cap dins un somriure, esbossat per amor de Déu.\nOptimisme?, sempre! També quan les coses surten en l'aparença malament: potser aquesta és l'hora d'esclatar a cantar, amb un Glòria, perquè t'has refugiat en Ell i d'Ell no et pot venir més que el bé.\nEsperar no vol pas dir començar a veure la llum, sinó confiar a ulls clucs que el Senyor la posseeix plenament i viu en aquella claredat. Ell és la Llum.\nÉs deure de cada cristià portar la pau i la felicitat pels distints ambients de la terra, en una croada de fermesa i d'alegria, que remogui fins els cors mustis i podrits, i els enlairi cap a Ell.\nSi talles d'arrel qualsevol indici d'enveja, i si et complaus sincerament amb els èxits dels altres, no perdràs l'alegria.\nM'abordà aquell amic: «m'han dit que estàs enamorat». Vaig restar molt sorprès, i només se m'acudí preguntar-li l'origen de la notícia.\nEm confessà que ho llegia en els meus ulls, que lluïen d'alegria.\nCom devia ser la mirada alegre de Jesús!: la mateixa que brillava en els ulls de la seva Mare, que no pot contenir la seva alegria —Magnificat anima mea Dominum!— i la seva ànima glorifica el Senyor, des que el duu dins seu i al costat.\nOh, Mare!: que sigui la nostra, com la teva, l'alegria d'estar amb Ell i de tenir-lo.


No perdem la il·lusió | La Rella\nLa columna d’Anna Gorchs_\nEl temps passa volant i estem ja un any més a les portes del Nadal. Unes festes que encara no sabem ben bé com seran per culpa de la pandèmia però que segur que no celebrarem com és habitual. Hi ha a qui aquestes dates no li fan ni fred ni calor. No seria el meu cas. A mi, personalment, el Nadal m’agrada i molt, i més si per casa hi corren menuts. Veure’ls la cara quan caguen el tió, quan canten nadales amb la família, quan porten la carta als patges reials, quan arriben els reis… és impagable.\nPer això ja fa uns quants dies que tinc cert neguit. Com ho farem aquest any? Ens van arribant notícies moltes vegades contradictòries sobre el nombre de persones que ens podrem reunir per Nadal, sobre si es mantindrà o no el toc de queda els dies 24 i 31 de desembre, sobre si ens haurem de fer test d’antígens per poder fer trobades més segures… Si només fos per mi, no tindria cap problema en deixar un Nadal en stand by. Vull dir un Nadal sense totes aquestes tradicions que comporten interacció entre persones i, per tant, risc de contagi. Però… i els nens i nenes? Els podem deixar un any amb la il·lusió a mitges? A mi em sap una mica de greu… I més veient que les restriccions i les decisions que prenen les autoritats al meu entendre no acaben de ser del tot racionals. Primer, que si els bars i restaurants hauran de tancar a les 5 de la tarda, però després fins a les 9 de la nit. Que si al cap de setmana es podrà trencar el confinament municipal per anar a teatre, però finalment no. El dissabte no puc anar a visitar la família, però el dimarts sí. Entenc que la situació és molt complexa i que no existeix una solució màgica, però jo començo a no entendre massa res. I que quedi clar que segueixo totes les mesures al peu de la lletra.\nTotal, que no espero que les autoritats ens sorprenguin i ens donin una solució sobre el Nadal. Penso que hem de ser cadascú de nosaltres, a nivell individual, que hem de construir unes festes adaptades a cada casa i família que satisfacin les nostres necessitats i expectatives. A casa meva som de cagar el tió el dia 24 a la nit. Potser aquest any ho haurem de fer havent dinat. O al matí. I contents i amb la il·lusió de sempre. Us emplaço a tots i totes, malgrat tot plegat, a passar unes bones festes de Nadal. Que la Covid-19 no se’ns emporti la il·lusió.//\nAnteriorLlum i memòria, protagonistes de l’Itineràncies\nAlternatives en acció


Eleccions Barça:Víctor Font presentarà el seu projecte el proper dia 26\nHome Entorn Barça Víctor Font presentarà el seu projecte el proper dia 26\nVíctor Font presentarà el seu projecte el proper dia 26\nVíctor Font i el seu equip presentaran el proper dimarts dia 26 el seu projecte de futur pel Barca. Tal i com alguns mitjans han publicat i Racó Blaugrana ha confirmat de fonts més que properes al projecte, l’empresari i un dels accionistes de l’Ara prendra la paraula dper explicar el projecte que pretén impulsar pel club, després de mesos d’especulacions sobre la seva presència o no a les properes eleccions al club.\nAquestes mateixes fonts no han confirmat si al final Font serà candidat a les properes eleccions o no, tot i que alguns ja hagin afirmat que no hi serien presents, fet no confimat al nostre mitjà tot i que alguns indicis poden fer pensar a alguns que no seran com a candidatura als propers comicis. Tal i com ell mateix ha explicat en anteriors ocasions en petit comitè, la intenció de Font i els seus era la de sumar veus importants del barcelonisme al seu projecte, un fet que veurem si es confirma el proper dimarts.\nPel que fa al lloc i a l’horari de la presentació, us els anunciarem al llarg d’aqusta setmana, tant aviat com l’acte tingui caràcter oficial i ens el confirmin les nostres fonts molt properes a l’equip de Font.\nCal recordar que Font si va ser present als darrers comicis al club l’any 2010, de la candidatra liderada per Marc Ingla al davant i per Ferran Soriano a l’ombra, am els qui va compartir un projecte empresarial als seus inicis que li va servir per impulsar la seva carrera empresarial. Actualment és el fundador i director de Delta Partners, que opera a Dubai, alhora que també un dels socis fundadors del diari Ara i actual membre del comité de direcció del diari.\nLectures 1824 vegades per 495 lectors\nPrevious articleBartomeu vol impulsar que les penyes guanyin volum\nNext articleJoan Laporta segueix com a favorit a les enquestes per les eleccions al Barca\nEl món del futbol acomiada Luis Aragonés\nfebr. 1, 2014\nAvui ens ha deixat Luis Aragonés, geni i figura al futbol espanyol. L'ex tècnic i ex futbolista era molt estimat per tots els qui varen...


L’efecte Biden | Notícies Especial | Indicador d'Economia\nL’administració dels Estats Units ja ha eliminat els aranzels del 25% als vins i als olis d’oliva que venen de fora\nEl canvi a la presidència dels Estats Units es notarà i molt en les exportacions alimentàries catalanes. L'administració Biden ja ha eliminat els aranzels del 25% als vins i als olis d'oliva que venen de fora, mesura imposada dos anys enrere per Donald Trump. No és una qüestió menor. El mercat estatunidenc és el segon més important després dels països de la Unió Europea.\nPer productes com l'oli d'oliva envasat o el vi embotellat, la política aranzelària era pràcticament una estocada mortal. "Ens beneficia molt perquè havíem caigut a un 15% de les vendes d'oli que teníem als Estats Units abans dels aranzels", explica Ferran Huguet (Grup Unió). Estats Units era abans de l'era Trump el principal comprador d'oli d'oliva embotellat produït a l'Estat espanyol.\nTot i els temors, en el cas del Brexit, amb la sortida del Regne Unit de la Unió Europea, l'impacte no ha estat destacable gràcies als acords directes establerts amb les illes britàniques, segons destacava Prodeca en el seu darrer informe. D'aquesta manera i segons l'acord al que van arribar el Regne Unit i la Unió Europea, la relació comercial no es regeix pel marc de l'Organització Mundial de Comerç. L'exportació cap al Regne Unit no variarà ni apareixeran nous aranzels, asseguren des de Prodeca.\nLes exportacions de fruita seca i olis d’oliva de gran consum, productes estratègics al Camp de Tarragona, creixeran enguany tot i la crisi\nEls vins pateixen al mercat català la patacada de la restauració


Biloba Projectum Constructora compta amb un equip de professionals format per arquitectes, enginyers, arquitectes tècnics i interioristes capaços de dissenyar i executar tot tipus d’obres per a així cobrir les necessitats dels nostres clients pel que fa a el projecte, l’oficina tècnica i la coordinació de seguretat i, sobretot , de complir amb les normatives i seguir les planificacions detallades.\nSom un grup humà i de serveis líder i en continu creixement que es distingeix per proporcionar una qualitat de servei excel·lent als seus clients, dissenyar projectes rendibles i oferir àmplies oportunitats de desenvolupament professional i personal als seus empleats per a contribuir de manera positiva a la societat.\nConstruint relacions amb clients i proveïdors amb els quals treballem des de fa anys. Igualment busquem aquells proveïdors i localitzem aquells que per gamma de productes o serveis es poden adaptar millor a la tipologia de construcció i projecte.\nVols incorporar-te en el nostre equip? busquem la millor xarxa.


Les capitals pallareses veuen perillar les seves alcaldies | Pallars Digital\nA aquesta hora donem per finalitzat el seguiment minut a minut de la jornada electoral a les comarques pallareses. Aquest dilluns, les cròniques i tots els detalls, a Pallars Digital.\nEls resultats de les municipals al Pallars Sobirà, poble a poble.\nEls resultats de les municipals al Pallars Jussà, poble a poble.\nA Tírivia, AGIN guanya les eleccions amb 4 regidors. L'altre regidor se l'endú CiU.\nEmpat tècnic a Sant Esteve de la Sarga: 2 regidors per CiU, 2 pel PSC i 1 per ERC. 100% escrutat.\nCiU guanya les eleccions a Rialp, amb 5 regidors, per davant d'ERC, amb dos regidors. 100% escrutat.\nA Llavorsí, empat tècnic a tres regidors entre CiU i FM. ERC, amb un regidor. 100% escrutat.\nEls convergents amb 3 regidors guanyen a Farrera. ERC i el PP es reparteixen els altres dos regidors.\nERC-AM guanya les eleccions a Esterri d'Àneu, amb 5 regidors. CiU, en treu dos. 100% escrutat.\nMajoria absoluta per ERC a La Pobla de Segur. Lluís Bellera repetirà com alcalde amb 6 regidors, CiU 4 i PSC 1. 100% escrutat.\nJoves independents per Abella aconsegueix 4 regidors a Abella de la Conca. Independents per Abella, 1. 100% escrutat.\nCiU guanya les eleccions a Sort. 5 regidors pels convergents, 4 per Fem Municipi i 2 per la CUP.\nIndependents per Salàs guanya les eleccions a Salàs de Pallars amb 5 regidors. 2 per CiU. 100% escrutat.\nVíctor Orrit guanya les eleccions a Tremp amb 5 regidors, els mateixos que CiU. ERC es queda amb 3. 100% escrutat.\nAmb un 41% escrutat a Tremp, Compromís per Tremp 5, ERC 4 i CiU 4.\nPer Talarn guanya les eleccions a Talarn amb 5 regidors. CiU es queda amb 2 i ERC no entra. 100% escrutat.\nCiU guanya a Isona i Conca Dellà amb 5 regidors. 2 regidors més per Fem-Poble ERC i 2 més per Independents per Isona i Conca Dellà. 100% escrutat.\nCiU guanya les eleccions al Castell de Mur. 4 regidors per l'únic que ha tret ERC. 100% escrutat.\nEmpat tècnic a la Vall de Cardós. CiU i FM guanyen tres regidors. El tercer partit és ERC, amb un regidor.\nA Soriguera hi ha un empat entre CiU i APS-CUP, amb tres regidors cadascun. ERC en té un.\nCiU guanya les eleccions a Sarroca de Bellera amb 2 regidors. La resta, 2 per Independents per Sarroca i 1 per Independents per Sarroca.\nA La Guingueta d'Àneu l'alcalde serà el convergent Josep Antoni Cervós. Era l'únic candidat.\nCiU guanya les eleccions a Esterri de Cardós, amb dos regidors. El PP s'endú un regidor i el PSC no entrarà a l'ajuntament.\n4 regidors per CiU a Llimiana i 1 per Candidatura de Progrés. 100% escrutat.\nA Espot, Josep Maria Sebastià (CiU) serà l'alcalde. Era l'únic candidat que s'hi presentava.\nJosep Maria Semino (CP) serà l'alcalde de Baix Pallars. Només s'hi presentava ell i s'endú els set regidors.\n7 regidors per CiU a Conca de Dalt, l'única llista que es presentava. 100% escrutat.\n9% escrutat a Tremp: 5 regidors per CxT, 4 per ERC i 4 per CiU.\nCiU guanya les eleccions a l'Alt Àneu, amb 4 regidors. FM en treu tres.\nEl PSC-PMC guanya a Senterada. 3 regidors per ells, seguits de CiU amb 2. El PP no obté representació. 100% escrutat.\nCiU guanya les eleccions a Alins amb uns resultats molt justos. 4 regidors pels convergents, 3 per ERC.\nCiU guanya les eleccions a Gavet de la Conca. 5 regidors pels convergents i 2 per ERC.\nEl PSC guanya les eleccions a La Torre de Capdella amb 250 vots. 119 per CiU i 105 per la CUP. 100% escrutat.\nEn 3 minuts, les primeres dades oficials.\nEls resultats de les municipals 2015 al Pallars Jussà, poble a poble.\nEls resultats de les municipals 2015 al Pallars Sobirà, poble a poble.\nEs preveu que les primeres dades de l'escrutini no arribin fins les 21h de la nit.\n«Augmenta la participació al Pallars». Crònica de Javi Muñoz sobre la jornada electoral d'aquest diumenge al Pallars, amb especial atenció a les capitals de comarca. Podeu llegir-la en aquest enllaç, sota el minut a minut. Foto: Jordi Ubach\nL'estelada torna a lluir a la façana de l'ajuntament d'Esterri d'Àneu, un cop acabada la jornada electoral. Foto: ANC Pallars Sobirà\nTanquen els col·legis electorals pallaresos sense incidències remarcables. A la imatge, una de les dos urnes de Sort.\nSón les 20h. Tanquen els col·legis electorals. Segueix a partir d'ara l'escrutini de les eleccions, municipi per municipi.\nA més, també podeu recuperar totes les informacions que s'han anat publicant durant la precampanya i la campanya electoral a Pallars Digital en aquest especial.\nPer fer una mica de memòria... podeu consultar els resultats de les eleccions municipals del 2011 i del 2007 al vostre municipi a través d'aquest enllaç.\nLes estelades han dominat en molts casos les zones pròximes als col·legis electorals pallaresos. És el cas de Tremp i d'Esterri d'Àneu, on recordem que la Junta Electoral ha obligat a retirar l'estelada del balcó de l'ajuntament aquesta setmana. Estelada a Tremp. Foto: ANC Pallars Jussà Estelada a Esterri d'Àneu. Foto: ANC Pallars Sobirà\nFalta només una hora pel tancament dels col·legis electorals. A partir de les 20h podràs seguir l'escrutini al minut a Pallars Digital. Consulta els resultats de les eleccions de tots els municipis del Pallars Jussà i de tots els municipis del Pallars Sobirà.\nPodeu consultar la participació a qualsevol municipi al punt de les 18 hores al web del Ministeri de l'Interior.\nLa participació a Isona i Conca Dellà, amb dades de les 18h, és de 53,56%, per sota de la registrada el 2011 (55,12%).\nA la Pobla de Segur ja han votat un 51,21% dels electors.\nEsterri d'Àneu està per sota (56,20%), segons dades de participació de les 18h, de les que va registrar el 2011 (57,44%).\nLa participació registrada a Tremp a les 18h és d'un 46,22%, més de 3 punts per sobre de la registrada el 2011 (42,98%).\nper Redacció, 24 de maig de 2015 a les 20:00 |\nLa participació a Sort ha arribat al 77,04%. Foto: Jordi Ubach\nEls col·legis electorals ja estan tancats i tota la carn ja és a la graella. A les 20h de la tarda s’ha donat per finalitzada una jornada electoral en la que la participació ha superat de forma notable -més de 3 punts a Tremp i més de 7 punts a Sort, segons dades de les 18h- la de les passades eleccions a la majoria de municipis pallaresos. A falta de l’escrutini definitiu dels vots, totes les formacions celebraven les dades de participació com una notícia positiva.\nLa jornada començava a les 8 del matí, quan han quedat constituïdes les meses electorals i una hora més tard, a les nou, s’han obert els col·legis electorals "sense cap incident remarcable", segons informava la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega.\nEl matí s’ha desenvolupat amb total normalitat i al voltant de les 12 del migdia els col·legis han registrat la major afluència de públic. Ha estat llavors quan els diferents alcaldables de les capitals del Pallars Jussà i Sobirà s’han acostat a votar. A les 14 hores s’ha conegut la primera estimació de la participació, que ja augurava un notable ascens en la majoria de poblacions pallareses, fet que s’ha confirmat hores més tard, a les 18 hores, quan s’ha conegut l’augment de tres punts més que als comicis de 2011 a Tremp i set a Sort.\nA Tremp, els apoderats de Compromís per Tremp i ERC, Lola Abelló i Laura Soriano respectivament, han coincidit en assenyalar que "l'augment de la participació és una gran noticia". Per la seva part, l’apoderat de CiU, Marc Miró, apunta que aquest augment "afavorirà els partits que tenen l’electorat més motivat". Antonio Torrente, apoderat del PP, ha volgut mostrar-se prudent i ha afirmat que "fins al final del dia no es pot fer una valoració acurada".\nA l’altra capital pallaresa, Sort, els diferents candidats han valorat positivament la jornada, que s’ha desenvolupat amb una "gran actitud democràtica" segons paraules d’Antonio de Pàdua, candidat de Candidatura de Progrés. Concidia en la valoració Lluís Juangran, candidat de ERC, que apostil·lava que "es tracta d’un fet molt destacable". Tant Ramon Monterde, candidat de Fem Municipi, com Llàtzer Sibís, de CiU, han ressaltat que el fet que Sort sempre tingui unes dades de participació altes denota que el poble viu intensament i amb molt interès les eleccions municipals.\nAmb el tancament de les meses electorals els membres i simpatitzants dels diferents partits han abandonat els col·legis per dirigir-se a les seus de les seves respectives formacions, on viuran la recta final d’aquesta jornada electoral amb intensitat i amb alegria o decepció, segons quins siguin els resultats.\nPer seguir l'escrutini al minut, Pallars Digital posa a la disposició dels seus lectors el recompte de resultats a tots els municipis pallaresos. Pots seguir també el minut a minut en constant actualització.\n«Augmenta la participació al Pallars». Crònica de Javi Muñoz sobre la jornada electoral d'aquest diumenge al Pallars, amb especial atenció a les capitals de comarca. Podeu llegir-la en aquest enllaç, sota el minut a minut.\nL'estelada torna a lluir a la façana de l'ajuntament d'Esterri d'Àneu, un cop acabada la jornada electoral.\nFoto: ANC Pallars Sobirà\nLes estelades han dominat en molts casos les zones pròximes als col·legis electorals pallaresos. És el cas de Tremp i d'Esterri d'Àneu, on recordem que la Junta Electoral ha obligat a retirar l'estelada del balcó de l'ajuntament aquesta setmana.\nEstelada a Tremp. Foto: ANC Pallars Jussà\nEstelada a Esterri d'Àneu. Foto: ANC Pallars Sobirà\nTot el que cal saber per anar a votar\nEleccions municipals 2015, Política, eleccions, Municipals 2015\nPer Anònim el 24 de maig de 2015 a les 21:48\nPallarsdigital,enhorabona. A tots els politics,si fessiu la feina amb tanta entrega,tantes ganes i tanta voluntat....otro gallo cantaria. Preneu nota siusplau. Gracies\nPer Anònim el 24 de maig de 2015 a les 18:45\nMolt bon seguiment!!!!!! Gracies!!!\nPer Anònim el 24 de maig de 2015 a les 10:06\nNomés espero que el PP no tregui cap regdor enlloc!! Bona feina pallars digital! Estarem enganxats a les pnatalles!


Avenços en gestió clínica: de març 2015\nEl síndrome vestibular agut, caracteritzat per mareig, nàusea i vòmit, sovint és degut a una neuritis local de l'oïda interna, tot i que el metge no pot oblidar que en aquestes simptomatologies ha de descartar l'ictus vertebrobasilar, una etiologia menys freqüent, però lògicament força més greu. He triat aquesta afecció degut a que el neuròleg David Newman-Toker de Johns Hopkins (i el seu equip) han sistematitzat HINTS (Head Impuls, Nistagmus and a Test Skew), una exploració que no requereix res més que una mica d'ofici bàsic de neuròleg: a) es demana al pacient que mogui el cap mirant fixament el nas de l'observador, b) es valora el nistagmus en la mirada lateral, i c) es tapa un ull del pacient amb la mà mentre l'altre mira fixament el nas de l'observador i després es destapa sobtadament. En el benentès que els metges de família i els metges d'urgències saben fer (i probablement fan) l'exploració neurològica essencial davant d'un síndrome vestibular persistent, haurien de tenir present que l'estudi publicat per l'equip de Newman-Toker a la revista Stroke afirma que HINTS ha demostrat un 100% de sensibilitat i un 96% d'especifitat a l'hora de descartar un ictus vertebrobasilar en persones amb síndrome vestibular agut, uns valors que superen els de la ressonància magnètica nuclear.\nEtiquetes: Cost-Efectivitat, Gestió Clínica, HINTS, Jordi Varela, Ottawa AR, Proves\nEns podem plantejar si som bons professionals o ens hem acomodat massa. Si som bons treballadors o podem fer molt més. Si tractem bé als nostres empleats o be si ens prenen el pèl. En aquest cas, els hi podem exigir més? Com els hi plantegem què poden fer millor?\nWhiplash ha estat una de les pel·lícules més ben valorades de la temporada. La història d’Andrew, jove ambiciós que vol arribar a ser el millor baterista de jazz, que s’inscriu a la millor escola de Nova York (del món!) i que ha d’enfrontar-se a un professor que li exigeix tot el que pot donar i més. Whiplash ens mostra el camí de l’excel·lència assumit per mestre i pupil. Nogensmenys penso que està molt allunyat d’allò que caldria plantejar a les nostres organitzacions.\nEtiquetes: Formació, Peris A.\nBrian Ahier és un professional que a les xarxes actua de hub especialitzat en sanitat, tecnologia i govern 2.0; i és ell qui ens porta a un post de la periodista Elizabeth Renter (U.S.News) que comença dient: "Asseguri's que la seva veu és escoltada i que les seves preocupacions han pogut ser adreçades en el escassos 15 minuts que el seu metge, com a molt, li concedirà."\nSegons explica Renter, un estudi publicat a Annals of Internal Medicine ha esbrinat que només el 23% dels pacients tenen l'oportunitat de poder explicar tot el que volen dir en una consulta mèdica, i en un altre treball diferent s'ha observat que quan el metge és un resident, només passen escassament 12 segons (de mitjana) abans que el pacient no sigui interromput pel jove professional.\nEtiquetes: Ahier B, Atenció Primària, Comunicació, Hospital, Jordi Varela, Pacients, Tweet setmana\nLa setmana passada Apple va presentar una novetat que pretén revolucionar la recerca mèdica. Es tracta de ResearchKit, una plataforma de software de codi obert dissenyada perquè hospitals i centres de recerca puguin realitzar estudis mèdics.\nAmb ResearchKit, els usuaris (d'iPhone, esclar) podran contribuir desinteressadament a la recerca mèdica si decideixen compartir les seves dades de salut prèviament registrats en el HealthKit, l'app d'Apple de registre de paràmetres de salut.\nDisponible de moment només als Estats Units, ResearchKit neix de la mà d'importants institucions mèdiques, amb les següents aplicacions:\nEtiquetes: Pacients, Recerca, TIC, Torrente E.\nFa uns mesos, Josep Maria Monguet va publicar un post en aquest mateix blog sobre la medicina low cost a l'Índia, i en aquesta línia m'ha semblat interessant comentar un article d'Atul Gawande a The New Yorker amb unes reflexions comparatives entre la medicina i les cadenes de restaurants. "A la medicina, diu Gawande, intentem proveir una gamma molt àmplia de serveis a milions de persones a costos raonables i a un nivell de qualitat acceptable, però la realitat és una altra: els costos no paren d'augmentar, el servei que oferim és mediocre i la qualitat irregular. Cada metge té la seva pròpia manera de fer les coses i les variacions en els resultats, fins i tot dins d'un mateix centre, són inexplicables.\nDave Luz, el gerent regional de Cheesecake Factory a l'àrea de Boston, explica a Gawande que la seva mare, amb Alzheimer avançat, l'altre dia va tenir una caiguda a casa i la van dur a urgències, on els metges la van visitar, li van fer diverses proves i la van deixar tota la nit en observació. Luz va rebre tres tipus d'explicacions: dels metges d'urgències, de l'internista de la sala d'observació i d'un especialista, i no van ser precisament coincidents. De seguida es va donar que allà no hi havia un pla. A l'endemà al matí, una infermera els hi va dir que la seva mare estava bé i que li prepararien l'alta, però degut a que la infermera encarregada estava esmorzant, s'haurien d'esperar, i aquell procés, aparentment burocràtic, es va allargar fins a la tarda perquè no trobaven el metge que havia de fer l'informe d'alta i, per acabar-ho d'arreglar, a l'hora de vestir la mare, l'auxiliar es va fer fonedissa i Luz es va haver d'espavilar tot sol. Amb els papers de l'alta hi anava la programació d'una visita de control per recollir els resultats dels urinocultius i una altra per anar a veure un neuròleg. Un parell de setmanes més tard, el neuròleg, després d'una exploració que va durar un parell de minuts, va demanar noves proves (per cert algunes coincidien amb les que s'havien fet a urgències) i va receptar uns medicaments que, un cop preguntat, ell mateix va admetre que no servirien per a res. Dave Luz diu que aquesta mena de desorganització entre professionals i circuits, aquesta manca de pla global, se l'ha trobat a tot arreu on ha hagut d'anar per acompanyar a la seva mare a rebre atencions mèdiques.\nEtiquetes: Big Med, Bohmer R., Costos, Gawande A., Jordi Varela, Models de gestió, Monguet JM.\nLa gestió clínica: estem parlant d'un tema polític-sindical?\nM'ha semblat interessant introduir aquesta qüestió ja que, en aquests moments, el nostre nivell de perplexitat segurament s'incrementa quan observem (o patim...) com s'estan abordant certs temes que, en principi, qualificaríem com merament tècnics. Per motius professionals, he realitzat una recent immersió en l'abordatge de la gestió clínica (GC) en diferents regions d'Espanya, i en aprofundir en la temàtica un no pot deixar de sorprendre's davant el que s'esdevé. Resumint la situació: ens trobem que una administració sanitària que proposa, d'una manera més o menys reglamentada, el desenvolupament de programes de gestió clínica, a partir d'aquí s'ha d'enfrontar amb una forta oposició político-sindical que acusa gestors i professionals de "privatitzadors". Sincerament desconec els orígens, però és de suposar que alguna cosa no s'ha fet bé entre les diverses parts implicades.\nEtiquetes: Gestió Clínica, Picas J.M., Unitat de Gestió Clínica\nEls hospitals són estructures que generen una influència poderosa sobre el global del sistema sanitari. La seva eficàcia en la resolució de certes patologies agudes, sobretot quirúrgiques, els dóna un gran prestigi social. Aquesta circumstància no hauria, però, d’ocultar dos problemes estructurals que estan llastant la seva perspectiva:\na) El primer dels problemes és de tipus intern. Les burocràcies pròpies estan mostrant signes de fatiga i això repercuteix en la qualitat dels seus serveis, i sobretot en la seguretat dels pacients ingressats.\nb) El segon problema és de tipus relacional. La superioritat jeràrquica dels hospitals els ha mantingut allunyats de la realitat comunitària i de l’atenció primària, la qual cosa ara és una dificultat seriosa per afrontar, de manera integrada, l’atenció a la cronicitat complexa i a la fragilitat geriàtrica.\nEtiquetes: CCP, Crònics, Fragilitat, Hospital, Huddle, Infermeria, Innovació, Jordi Varela, Lideratge de metges, Models de gestió, Pacients, Seguretat clínica, UCI\nLa tercera Preventing Overdiagnosis Conference prevista per al pròxim mes de setembre (US National Cancer Institute) té per objectiu analitzar els impactes socials (i individuals) de l'ús de proves diagnòstiques amb avaluacions controvertides. "Diagnosticar com més aviat millor sembla, d'entrada, una bona idea, però què passa si els instruments disponibles per fer-ho són massa matussers per distingir entre cadells de tigres i de gats? Si aquesta és la situació, quan més amplis es facin els cribatges, més persones seran exposades a rebre atencions inapropiades". Així comença l'article de la revista Cancer World del mes passat (el poden obtenir activant el link del tweet de la setmana), amb un contingut que escalfa motors per a la propera conferència, del qual els he triat tres exemples per anar fent boca:\nEtiquetes: Jordi Varela, Oncologia, Sobrediagnòstic, Tweet setmana\nEls adeptes al Blog Avenços en Gestió Clínica estaran familiaritzats amb el terme Triple Aim encunyat per Donald Berwick del Institute for Healthcare Improvement dels EUA1, que reconeix aquells projectes clínics que arriben simultáneaments el triple objectiu de:\nMillorar l'experiència dels pacients (satisfacció i qualitat)\nMillorar els resultats clínics en la població\nReduir costos per càpita de l'atenció sanitària\nPodem augmentar la qualitat a costa d'incrementar el cost, o bé reduir costos a costa de la qualitat de l'atenció als pacients o a costa dels resultats clínics. Però segons Berwick, únicament concentrant-nos en assolir de manera equilibrada els objectius en les tres dimensions de forma simultània podem millorar l'atenció sanitària d'una població. El concepte resulta atractiu però és més fàcil d'entendre que d'implementar.\nRecentment han aparegut veus crítiques que afirmen que el Triple Aim es queda "coix" i hauria de contemplar, si m'ho permeten, "una quarta pota" o objectiu: la satisfacció dels professionals sanitaris.\nThomas Bodenheimer i Christine Sinsky del Departament de Medicina Familiar i Comunitària de la UCSF (University of California San Francisco) afirmen en un recent article que el creixent burnout entre els professionals sanitaris que afecta el 46% dels metges nord-americans posa en perill el Triple Aim2.\nEtiquetes: Lideratge de metges, Roure C., Triple Aim\n4 hàbits de les organitzacions sanitàries d'alt valor, segons Richard Bohmer\nEn un article a Harvard Business Review, Fixing Health Care on the Front Lines, Richard Bohmer presentava els tres pilars de la gestió clínica moderna (veure post: La gestió clínica com a motor de canvi). M'agraden les aportacions de Bohmer perquè sempre mira com pot fer baixar els conceptes al món real, i per això m'ha semblat oportú comentar un altre treball d'ell, aquest publicat a NEJM, The four habits of high-value health care organizations, on planteja una qüestió ben lògica: si es volen fomentar les pràctiques clíniques de valor, s'haurà de comptar amb organitzacions sanitàries també de valor i, per aquest motiu, l'autor ha estudiat les maneres de treballar de les institucions sanitàries nordamericanes que estan presentant els millors resultats en efectivitat clínica i costos (fent referència als outcomes de Michael Porter), i n'ha extret 4 hàbits que, segons ell, haurien de ser exportables:\nEtiquetes: Bohmer R., Gestió Clínica, Hospital, Jordi Varela, Models de gestió\nLes apps de salut truquen a la porta del consultor...\nConsells per aconseguir que el seu metge l'escolti...


per Redacció 05/05/2020 13:30h\nLa Paeria se solidaritza amb les persones mortes per la Covid-19 | LleidaDiari.cat\nLa Fiscalia de Lleida ha arxivat el cas de la retirada de dues banderes espanyoles de la Paeria el dia 3 de gener durant una protesta per la inhabilitació del president de Govern Quim Torra. Segons ha avançat Segre i confirmat l'ACN de fonts judicials, s'ha tancat la investigació perquè no s'ha pogut identificar els autors.\nCiutadans denunciava, per una banda, que es va despenjar la bandera espanyola del segon pis de la Paeria i es va sostreure la bandera espanyola del quart pis que dóna a l'avinguda Blondel. En aquest sentit, el mateix partit demanava a la fiscalia que s'investigui si la bandera espanyola trobada al despatx de junts per Catalunya va ser la que es va sostreure de la quarta planta, la qual cosa consideraria una «prova sòlida» per deduir que va ser sostreta per persones afins a aquest grup municipal. En qualsevol cas, des del ministeri fiscal no s'ha pogut identificar els autors de l'acció i per això s'ha decidit arxivar les diligències.\nCiutadans demanava que s'investigués si els fets eren constitutius d'un delicte d'ofensa als símbols espanyols (multa de set a dotze mesos) o d'invasió de l'Ajuntament (de tres a sis mesos de presó o multa de sis a dotze mesos). També proposaven una multa d'un a tres mesos per haver sostret la bandera i, en concret, a l'alcalde de Lleida una multa de vuit a dotze mesos per, com a responsable de la seguretat ciutadana, no haver actuat per evitar la «invasió» de l'Ajuntament.\nCanvis: L'edició d'enguany de la Universitat d'Estiu, en línia


ESGLESIA DE MANACOR: LA PAU DE DÉU\nPau a n'aquesta casa.\nDe poques paraules s'ha abusat tant com de la paraula “pau”. Tothom parla de “pau”, però el significat d'aquest terme ha canviat profundament i s'allunya cada cop més del seu sentit bíblic. L'ús interessat ha fet de la pau un terme ambigu i problemàtic. Avui, sovint, els missatges de pau resulten sospitosos i de poca credibilitat.\nQuan a les primeres comunitats cristianes es parla de pau, no pensen en una vida tranquil·la i sense problemes, que vagi amb un cert orde per camins de progrés i benestar. A l'origen de tota pau individual o social hi ha la convicció de que tots som acceptats per Déu malgrat nostres errors i contradiccions, tots podem viure reconciliats i en amistat amb ell. Això és el primer i decisiu: “Estem en pau amb Déu” (Rm 5, 1).\nAquesta pau no és absència de conflictes, sinó vida més plena que neix de la confiança total en Déu i afecta al centre mateix de la persona. Aquesta pau no depèn de circunstàncies externes. És una pau que brolla en el cor, envaeix tota la persona i des d'ella s'estèn als altres.\nAquesta pau és do de Déu però és fruit també d'un treball que es pot allargar a tota la vida. Acollir la pau de Déu, guardar-la fidelment en el cor, mantenir-la enmig de conflictes i contagiar-la als altres exigeix l'esforç apassionant però fàcil d'unificar i arrelar la vida en Déu.\nAquesta pau no és una compensació sicològica devant la manca de pau en la societat; no és una evasió pragmàtica que allunya dels problemes i conflictes; no és un refugi còmode per a persones desenganades i escèptiques en front d'una pau social quasi “impossible”. La vertadera pau de Déu és estímul per a viure i treballar per una convivència pacífica feta entre tots i per a bé de tots.\nJesús demana als seus deixebles que, en anunciar el Regne de Déu, el primer missatge sigui per a oferir pau a tots: “Digueu primer: pau en aquesta casa”. Si la pau és acollida, s'estendrà pels poblets de Galilea. Per contra, “tornarà” a ells, però mai romandrà desfeta en el cor, ja que és un regal de Déu.


Haus Schönblick Haus Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWeissenbach 49, Weissenbach, Haus, Àustria, 8967 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ruperting, no busqui més enllà de Haus Schönblick. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Haus Schönblick, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia, Zones públiques amb Wi-Fi, instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara nevera, plat de dutxa, forn microones, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, jardí, camp de golf (a 3 km), sauna, esquí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Ruperting, el Haus Schönblick és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Autor: Jenni Rodà i Neus Verdaguer\nData de publicació: 12/04/2018\nNombre de pàgines: 346\nPreu: 18,80 €\n(dte. 5% 17,86 €)\nDues germanes, després de molts anys de no saber res una de l’altra, reprenen la comunicació per correu electrònic. La germana petita havia decidit marxar de casa un bon dia sense donar explicacions, la qual cosa provocà que es tallés d’arrel qualsevol lligam familiar amb ella. Ara, des de la distància física, però també emocional, ha sentit la necessitat de restablir el contacte amb la seva germana gran.\nPrimer serà un tempteig per part de les dues bandes; es cosiran ferides de poca importància. Després, però, la munió de paraules acabarà desbocant-se, i el que pretenia ser una aproximació cordial, la notificació d’una bona nova, el relat entranyable d’estades a països llunyans, les\nbogeries amoroses que es fan i es desfan, el dia a dia més rutinari... es convertirà en un remolí d’emocions descontrolades, amb viatges olorosos al passat i al fons de l’ànima, que farà aflorar secrets inconfessables i els farà replantejar, a les dues, la vida que fins aleshores havien viscut.\nJenni Rodà i Casado (Olot, 1982) és llicenciada en Periodisme i es dedica a la correcció de textos, una feina que compagina amb l’ensenyament de català per a persones adultes. Recentment ha guanyat\nalguns certàmens literaris, com ara el Premi de Narrativa Curta del Puig de Santa Maria i el de la Vila d’Alcarràs; el Premi Literari de la Bisbal del Penedès i el de les Preses; el Premi de Narració Curta de Riudellots de la Selva i el de Narrativa Torrell de Reus de Prades.\nHa publicat «La iaia» a El superheroi esguerrat i altres contes; «Pati andalús» a Colada de lletres 2016; «Pintaungles de colors» a Lluitem junts; «Tot anirà bé» i «La samarreta rosa i amb lluentons» al recull de la cinquena temporada de VullEscriure; «La capsa de bombons» al Segre; «La casa de rajols» a Núvol i «El despertador» a Relats absurds. Té un espai de relats a la revista digital Descriu, titulat «Calaix de sastressa».\nNeus Verdaguer i Pagès (Olot, 1982) és diplomada en Educació Social i en Magisteri. Treballa de mestra des de fa gairebé una dècada i ha escrit nombrosos articles relacionats amb el món de l’educació.\nL’any 2016 va publicar Si no hi ha demà, un llibre solidari autoeditat, escrit a quatre mans amb Sílvia Pagès, la protagonista de la història. El mateix any va guanyar el certamen literari organitzat per la FEPCCAT (Federació Catalana de Paràlisi Cerebral) amb el conte infantil La cursa de barques, que s’ha publicat en català, castellà, anglès, francès, pictogrames, audiollibre i codi Braille. El 2017 ha publicat el relat «Diuen...» dins l’antologia solidària Lluitem junts. I juntament amb Jenni Rodà, ha estat guanyadora del Premi de Literatura Eròtica de la Vall d’Albaida amb l’obra Històries íntimes.\nNotícies d'activitats i de premsa sobre Entre nosaltres\nPresentació d'Entre nosaltres a Barcelona\nJenni Rodà i Neus Verdaguer presentaran Entre nosaltres al Foment Martinenc de Barcelona el 20 de febrer a les 5 de la tarda.\nPresentació d'Entre nosaltres a Girona\nJenni Rodà i Neus Verdaguer presenten Entre nosaltres a la Llibreria 22 de Girona juntament amb Càndid Sempere, professor de literatura castellana. L'acte serà el 25 de maig a les 7 de la tarda.\nL'11 de maig a les 7 es presenta Entre nosaltres a la llibreria Documenta de Barcelona. Les autores, Jenni Rodà i neus Verdaguer, ho faran acompanyades de Jordi Cerdà, professor de filologia romànica a la UAB.\nRàdio Olot entrevista Neus Verdaguer i Jenni Rodà\nEntre nosaltres és una novel·la escrita a quatre mans per Jenni Rodà i Neus Verdaguer. L'obra es basa en una sèrie de correus electrònics que intercanvien dues germanes que fa anys que no es veuen i que cada autora ha representat. El que va començar sent un joc iniciat per la necessitat d'escriure de la Neus ha acabat esdevenint una novel·la que reflecteix diversos sentiments universals com l'amor o l'amistat.\nPodeu escoltar l'entrevista en aquest enllaç.\nOlot TV entrevista les autores d'Entre nosaltres\nEntre nosaltres és la nova novel·la de Jenni Rodà i Neus Verdaguer, que no és la primera vegada que treballen juntes.\nLes autores expliquen quin va ser el procés de creació d'aquesta obra que no deixa de ser curiosa, ja que està escrita a quatre mans. A més, comenten que els dos únics personatges que no tenen nom al llibre, precisament, són les dues protagonistes.\nSi entreu en aquest enllaç podreu escoltar l'entrevista. I si entreu aquí, podreu veure que aquesta novel·la forma part dels llibres més venuts a nivell garrotxí.\nPresentació d'Entre nosaltres a Sant Joan les Fonts\nLa segona presentació da la novel·la Entre nosaltres serà el 21 d'abril a les 5 de la tarda al Castell medieval de Juvinyà de Sant Joan les Fonts. L'acte comptarà amb les intervencions de Neus Verdaguer i Jenni Rodà (autores), de Càndid Sempere i Natxo Úbeda.\nPresentació d'Entre nosaltres a Olot\nLes autores d'Entre nosaltres, Jenni Rodà i Neus Verdaguer, presenten la seva novel·la el divendres 20 d'abril a les 19.30 h a l'Orfeó Popular Olotí. Ho faran acompanyades de Natxo Úbeda, bibliotecari, i Càndid Sempere, professor de literatura castellana.\nEl garrotxí anuncia les presentacions d'Entre nosaltres\nAquest divendres i dissabte les garrotxines Jenni Rodà i Neus Verdaguer presenten la seva darrera obra: Entre nosaltres. Aquesta és la segona vegada que les dues escriptores publiquen una novel·la juntes.\nNació Garrotxa es fa ressò d'Entre nosaltres\nAquest cap de setmana previ a Sant Jordi es presenta Entre nosaltres a Olot i Sant Joan les Fonts, els pobles de les respectives autores, Jenni Rodà i Neus Verdaguer. Aquesta és la segona obra que les dues garrotxines publiquen a quatre mans.\nJenni Rodà i Neus Verdaguer


Diumenge es realitzarà un passeig per llocs històrics durant l'època que va viure l'autor a Rocafort, entre 1936 i 1938\n24 de novembre de 2017 (19:27 CET)\nRocafort inaugura hui el V Aula Juan de Mairena, les jornades entorn d'Antonio Machado que acull la Casa de Cultura fins diumenge. Es tracta dels actes centrals que la Xarxa de Ciutats Machadianes celebra cada any, i que tenen llocaquesta ocasió a Rocafort amb motiu de la seua presidència de la Xarxa, que ostentarà fins a març de 2018.\nLes activitats de l'Aula Juan de Mairena tenen com a objectiu aprofundir en el caràcter més filosòfic, social, cultural i educatiu de l'autor, sense oblidar la seua essència poètica i literària, amb especial atenció a la producció que va desenvolupar durant el temps que va residir a Rocafort, entre 1936 i 1938.\nLa localitat forma part de de la Xarxa des de 2015, juntamente amb Sevilla, Soria, Baeza, Segòvia i Cotlliure (França). Des d'abril d'enguany, Rocafort ostenta la presidència anual. La regidora de Cultura, Julia Cañizares, explica que és un reconeixement a la labor que han fet des de fa anys els veïns per a difondre la figura i el llegat cultural del poeta: “Compensa l'esforç de moltes persones per reivindicar l'estada d'Antonio Machado en la nostra localitat en un dels moments més difícils de la seua vida”, afirma.\nLa producció que va realitzar a Rocafort és la menys coneguda. Les obres literàries i periodístiques durant la seua estada van estar marcades per les dures circumstàncies del moment. “Va suposar la seua tercera etapa literària, la del compromís amb la cultura del poble i la causa de la República, ja iniciada en la seua època de Segòvia. Va col·laborar en periòdics i revistes, va signar manifestos i va mantenir una intensa correspondència, sempre amb la mirada posada en la terrible realitat de la guerra i en la defensa de l'ideari republicà”, apunta Cañizares.\nEl Consell Sectorial Rocafort, Ciutat Machadiana, format l'any passat per diferents associacions cíviques de la localitat i coordinat per la regidoria de Cultura, és l'encarregat de dissenyar totes les activitats que es realitzen sobre el poeta. Però el teixit social de Rocafort reivindica la figura de l'autor des de fa molt. El 1979, l’Associació Cultural de Rocafort ja va commemorar el 40 aniversari de la seua mort, iniciant aquest reconeixement. L'Ajuntament, juntament amb associacions i veïns, va fer el mateix el 2009 amb un programa d'activitats pel 70 aniversari; i, el 2014, es va constituir el grup de treball Machado 75 amb l'objectiu d’homenatjar l'autor i divulgar el seu llegat.A partir de llavors, al febrer sempre es recorda Machado amb diferents activitats culturals.\nDiumenge, a partir de les 11 hores, es realitzarà un "Itinerari de Machado per Rocafort”, per a donar a conèixer curiositats de la localitat durant la Segona República i la Guerra Civil, un recorregut pels llocs de major rellevància durant l'època en què Machado va residir a Rocafort, quan València era capital de la República.El passeig, que començarà a Villa Amparo, la casa on va residir Antonio Machado, permetrà descobrir llocs que possiblement hagen passat desapercebuts però que en aquella època van albergar ambaixades, seus de partits polítics i sindicats, entre d’altres.\nDivendres 24: 17h, inauguració / 17.15h, presentació del llibre de Monique Alonso “Rocafort, Antonio Machado” / 18h, Taula redona “El pensamiento político, filosófico y social en la obra de A. Machado”, amb Ana Noguera, Antonio M. Herrera y Juan Luis Bedins / 19.30h, conferència de Monique Alonso “Machado en Rocafort” / 20.30h, “correfocs” a càrrec de la Cofradía de Santa BárbaraDissabte 25: 10.30h, conferència de Manuel Aznar “La significación histórica del 2º Congreso Internacional de Intelectuales en Defensa de la Cultura (1937)” / 11.30h, Conferència de Ángela Nzambi “El refugio en nuestros días: una comparativa con la estancia de D. Antonio Machado en Rocafort” / 19h, “Machado a escena”, espectacle de dansa de A stessa vocce dirigit per Jesús Pérez DolzDomingo 26: 11h, Passeig de Machado / 12h, cloenda / 12.45h, vi d'honor


Contes de la diversitat – Premi Pilarín Bayés\nContes de la diversitat és el conjunt dels 20 contes guanyadors del Premi Pilarín Bayés 2020. L’edició ha tingut la diversitat com a temàtica i ha comptat amb la participació d’alumnes d’escoles de primària de tot Catalunya en 4 categories: cicle inicial, mitjà i superior, i educació especial.\nTapa blanda: 136 pàgines\nLa diversitat és un nen gegant que acaba encaixant dins una escola massa petita. O un grapat de peres i pomes que s’organitzen per fer lloc a les fruites més exòtiques. És la Lara a qui li agrada jugar al futbol i la Baasima, la del somriure etern. També és un peix a qui li han construït una cua mecànica i per fi podrà nedar o una illa on cangurs, coales i marsupials col·laboren per fer front a una emergència.\nDarrere la màgia i la tendresa de totes aquestes histories creades pels infants, trobem un munt de respostes a una pregunta ben complexa: Què és la diversitat? Un any més els nens i nenes ens sorprenen amb la seva creativitat i la seva capacitat de reflexionar, en aquest cas, sobre la riquesa que la diversitat ens aporta en totes les esferes de la nostra vida.\nDurant el Festival de lectura de contes Pilarín Bayés 2020, vint cares ben reconegudes van llegir cada dia un dels contes guanyadors del premi des dels seus comptes d’Instagram Live.\nQuè opinen els infants de… la diversitat?\nAnàlisi de contes sobre la diversitat escrits per nens i nenes per al Premi Pilarín Bayés 2020 realitzat per MIquel Angel Essomba. La clau per viure en la diversitat amb harmonia comença per un mateix, una clau que es troba amagada als nostres cors, esperant que anem a agafarla i obrim les finestres de la nostra ment a tot el seu valor i la seva riquesa. No hi ha dubte: la diversitat viu al cor de la infància.\nMiquel Àngel Essomba recull les paraules i pensaments sobre la diversitat en la vida quotidiana de gairebé 7.000 infants de tot Catalunya, explicats en els contes presentats al Premi Pilarín Bayés 2020.\nLa situació actual no és un impediment per celebrar una de les cites més esperades del Premi, sinó més aviat una oportunitat per retrobar-nos tots i totes des de casa. Uns premis que enguany han parlat de diversitat.\nAnteriorPrevious project:Contes dels drets dels infantsSegüentNext project:Contes del confinament


Discussió:Joan Baptista Escorihuela - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiscussió:Joan Baptista Escorihuela\nPel que fa l'edició del 6 de juny de 2018, en què es canvia el cognom de l'autor d'Escorihuela a Escorigüela, per suposada errata:\nL'Enciclopèdia catalana recull la grafia Escorihuela. Ara bé, és cert que uns quants estudiosos de l'autor biografiat l'esmenten no poques vegades com a Escorigüela, en publicacions universitàries. Per exemple:\nMireia Campabadal i Bertran: El pensament i l'activitat literària del Setcents català, volum 2, Universitat de Barcelona, 2003 (pàg. 237) ISBN 84-8338-425-6\nDiversos autors: A l'entorn de les Normes de Castelló: Ambient, context cultural i repercussions, Universitat Jaume I, 2013 (pàg. 20) ISBN: 978-84-8021-950-1\nMaria Paredes i Baulida, Josefina Salord: Joan Ramis i Josep M. Quadrado: de la Il·lustració al Romanticisme, Universitat de les Illes Balears, 1999 (pàg. 15) ISBN: 978-8484150589\nÉs incoherent que en el títol de l'article conste Escorihuela, però en el cos del text conste Escorigüela. Per tant, convé resoldre quin és el cognom adequat, si no és que els dos ho són. De moment, en el cos del text faig constar els dos i cite les fonts de la forma Escorigüela (que de pas, poden servir de base a algú per a ampliar l'article). També cree una pàgina «Joan Baptista Escorigüela» de redireccionament a «Joan Baptista Escorihuela». --Josep Lluís (disc.) 15:23, 6 juny 2018 (CEST)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Discussió:Joan_Baptista_Escorihuela&oldid=20190521»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 ago 2018 a les 01:47.


L'extrema dreta diu que Rajoy odia Felip VI\nBarcelona. Dilluns, 18 de Desembre 2017. 19:04\nActualitzat: Dilluns, 18 de Desembre 2017. 19:12\nLes aigües de Zarzuela estan mogudes. No només pel reportatge mariner en què Joan Carles criticava indirectament el seu fill Felip VI per no haver mediat entre els governs català i espanyol sinó també pel disgust del pare amb el fill per l'absència de festejos oficials pels 80 anys del rei emèrit. Els enemics de Zarzuela ensumen la sang i han començat a embrutar el terreny de joc. Un dels locutors estrella de la dreta espanyola, Federico Jiménez Losantos, s'ha llevat amb ganes d'explicar intimitats sobre Moncloa i Zarzuela i ha revelat que "Rajoy odia el rei Felip VI". Literalment. La raó seria que després de les penúltimes eleccions generals, quan Mariano Rajoy va renunciar a presentar la seva candidatura a president, el cap de l'Estat va proposar que ho intentés el següent candidat que va obtenir més escons: Pedro Sánchez. Segons ha revelat a la seva emissora semi-clandestina Es Radio "Rajoy le juró odio eterno al rey".\ntwitter Es la mañana\nEl locutor es refereix al rei emèrit com Campechano Primero i ha etzibat "se tuvo que ir por corrupción, de Cristina y de Corinna". Critica el diari El país pel reportatge, que qualifica de "sexe oral", perquè creu que li hauria d'haver preguntat a Joan Carles per la infanta Cristina i que" reveli on amaga els diners Corinna de comissions dels Emirats Àrabs". Sobre la commemoració dels 40 anys de les primeres eleccions on no va ser-hi present Joan Carles, Losantos revela que no va ser el fill qui va vetar el pare sinó que va ser el pare qui va deixar tirat el fill "per por a que els diputats de Podemos el xiulessin i li cridessin lladre". L'acusa d'haver intoxicat els mitjans filtrant que no el van convidar a l'acte quan en realitat va tenir por. "Se aburre el vejete", ha acabat dient.\nEl programa de Losantos ni apareix als EGM i es presta a bramar contra els més poderosos per tenir alguna rellevància, siguin Jorge Javier Vázquez o el rei. Al presentador de Tele 5 ja el va insultar per haver volgut votar NO l'1-O i a la seva última convidada al Deluxe María Lapiedra, actriu porno i filòloga catalana, la menysté sostenint que els seus estudis de Filologia Catalana són "Formación del Espíritu Nacional". Losantos d'això sí que hi entén.\nCasa reial La pena de Joan Carles I per l'absència de reconeixement als 80 anys Jennifer Navarro\nCasa Reial Joan Carles recorda sobre Catalunya que ell sí que va mediar en la Transició Marc Villanueva


Buenos Aires: dies 3 i 4 | Des de Sants\nDels argentins m’ha sorprès el seu abús de la retòrica, el seu escepticisme i la seva foscor a l’hora d’imaginar el futur d’aquest país contra el qual disparen sense compassió. En una facultat de 30.000 alumnes, m’expliquen, el gruix dels professors no cobren. Com pot ser això? Senzill. No hi ha diners més que per retribuir de manera insuficient les classes que s’imparteixen. El gruix dels docents fa altres feines. Amb aquest quadre, la preocupació pel rigor acadèmic, pel reciclatge formatiu i per la recerca, com és obvi, queden al marge.\nPerò tornem a la retòrica. Els professors d’universitat que mai han opositat i normalment no tenen cap doctorat pateixen també de l’abús de psicoanàlisi. Parlen de trets per elevació, de substància i forma, de claredat expositiva i d’ús fraudulent dels mots. La facilitat per embolicar la troca, per suplir amb paraules la manca d’idees clares fa que, en comparació, les idees simples i clares brillin com llum en la foscor. Un europeu, en aquestes circumstàncies és el bot salvavides al qual s’hi aferren. Amb aquest paisatge les reunions s’allarguen, els programes de treball s’incompleixen i la ineficiència pot dur a la desesperació. No hi arribem, però.\nAl final del dia anem a sopar a la Parrilla Peña d’on sortia Menotti de la mateixa manera que el dia anterior REM en conjunt entrava amb ulleres fosques al Cementiri de Recoleta quan jo en sortia. I abans hem anat a dinar a la fabulosa llibreria-restaurant Clásica y Moderna. I quan sortim dels nostres menesters acadèmics passegem per Corrientes i jo em faig creus que una ciutat com aquesta pugui tindre un carrer com aquest amb una densitat de llibreries que converteix Barcelona en una ciutat de i per a idiotes. Com la Prometeo, per exemple, o la Gandhi. I el darrer dia anem a sopar al Café Tortoni, on des de fa cent cinquanta anys s’aplega la intel·lectualitat del país que darrerament ha cedit el seu lloc al turisme.\nI l’espectacle de tango que ve més tard resulta barroer per als meus companys, però no pas per a mi. Les tres parelles tanguistes em semblen hàbils i esplendoroses. El quartet de violí, acordió, contrabaix i piano immens; el cantant contundent, i els dos especialistes amb les boleadoras magistrals. I alguna cosa deu passar quan jo gaudeixo d’un espectacle com aquest, quan tot em sembla fàcil i agradable. El darrer dia bevem cervesa, parlem de política a Llatinoamericà i brindem per Obama. Les anècdotes de governants borratxos que foten mà a les secretàries cauen com fruita madura. Tanmateix, fins i tot l’arribada a l’aeroport em sembla fluïda i segura. Serà que aquesta breu visita a Argentina m’ha sentat molt bé.\n« Buenos Aires, dia 2. Els col·legues Reflexions radiofòniques »\nImma C, on 7 Novembre, 2008 at 01:12 said:\nSi no és molt demanar ja ens acabaràs d´explicar les sensacions del teu pas per Buenos Aires, no hi he anat, però m´agrada saber-ne…\nEl teatre argentí és molt ben acollit a BCN, hem vist obres bones d´allà.\nfuetimate, on 3 Agost, 2017 at 11:56 said:\nA Argentina adoren el que nosaltres en diriem “estil noche de fiesta”. És a dir, noies mig despullades, plomes i balls. Les vedets que en diuen. Fora d’aquest estil, hi ha obres molt bones i és de remarcar que gairebé cada barri té el seu teatre o teatres d’obres alternatives. Buenos Aires és una de les ciutats més culturals i on la cultura és accecible a totes les butxaques pq té moooltes coses gratuïtes i de qualitat, per exemple hem vist a Carreras cantar al mig de l’avinguda 9 de julio\nkomori, on 22 Novembre, 2008 at 23:42 said:\nMalauradament aquí a Barcelona hi ha barris sencers que no tenen cap llibreria decent. Començant pel nostre. És un cosa que sobta molt, la veritat.\nfuetimate, on 3 Agost, 2017 at 11:52 said:\nRealment és una ciutat més “bonica” per viure-hi que per turistejar. Té moltes coses culturals i molta moguda gratis o a molt baix cost. Bé almenysbfins l’any passat que és quan vaig marxar després de 7 anys…ara no sé com deuen estar les coses.


Fotos i foganyes (Rafel Gallego)\nFotos i foganyes\n3 min. 17/12/2016 20:18\nL’Estat, tan conciliador com sempre, equipara la crema de fotos amb el terrorisme. Ambdós delictes es jutgen en allò tan solemne que és l’Audiència Nacional. El processament de tres membres de la CUP per calar foc a imatges del rei d’Espanya coincideix amb la notícia que el Govern de Matas gastà 350.000 euros perquè la mare del 'cremat' es lluís en la inauguració d’un centre per a discapacitats. Aquest terrorisme social quedarà impune.\nSimpatitz amb la CUP més que amb qualsevol altre partit –segurament perquè no els puc votar–, de la mateixa manera que defens el castrisme perquè no visc a Cuba. En tot cas, ara mateix, el nivell de coherència dels cupaires està a anys llum de la resta.\nNo sé si cremar fotos de Felip VI és coherent amb l’independentisme, però em sembla un acte purificador.\nEl respecte per la identitat pròpia que preconitzava Podem a les darreres campanyes electorals topa, un vegada més, amb els fets. Un grup de militants crítics amb Alberto Jarabo es reuniren ahir a Sineu. Cap dels que van intervenir-hi van parlar en català. Tampoc no van fer l’esforç d’enviar la nota de premsa en la llengua pròpia de les Illes. Em costaria molt distingir el partit d’ Iglesias de Ciutadans, si no fos perquè Albert Rivera no té un Íñigo Errejón que el contradigui.\nPer cert, el problema no és que Xelo Huertas se’n vagi a dinar de 'cocido' amb Miquel Vidal, sinó allò que conta als fins ara rivals polítics que la vulguin escoltar. Fa poc dèiem que al PP li bastava d’obrir els diaris per fer oposició. Ara ha trobat una altra font d’inspiració. Huertas té clar que qualsevol aliança és bona sempre que li serveixi per avançar en la seva única missió: fer la vida impossible a Francina Armengol.\nSense deixar Podem, Montse Seijas s’equivoca quan compara el xat de Telegram dels dirigents del partit amb una barra de bar. És el mateix argument que van utilitzar els regidors del PP a l’Ajuntament d’Eivissa quan, al 'Periódico', vam publicar els whatsapp en què conspiraven per defenestrar batlesses i edils del seu mateix partit. En aquell grup, com en el de Seijas, es parlava de qüestions d’interès públic, que afecten directament la gestió de les institucions i, per tant, els ciutadans. Allò que uneix els participants a les converses filtrades és una relació política, no una amistat de bar.\nNo trob paraules d’agraïment per a aquells que han rebentat les eleccions a CineCiutat. “Mai no formaria part d’un club que m’admetés com a soci”, deia Groucho Marx. Amb més motiu, jo tampoc no hauria de pertànyer a un que em proposàs com a president. Una vegada avortada l’aventura podré continuar mirant pel·lícules, que és allò que sé fer, i fins i tot parlant-ne sense col·lisió d’interessos. 'Paterson' no és la millor pel·lícula de Jim Jarmush, però està molt per sobre de qualsevol de les candidates als Goya, per exemple. Em qued amb l’escena final del film, que amaga un homenatge a les versions originals, en la cultura i en la vida. Les sales de l’Escorxador han de continuar i continuaran, perquè, sense elles, la ciutat de Palma es tenyiria d’un gris gairebé insuportable.\nEl Suprem condemna els líders independentistes a fins a 13 anys de presó per sedició\nL’anàlisi d’Antoni Bassas: ‘Que no ens vulguin enganyar: una manifestació no és sedició’\nCiutadans s'estimbaria el 10-N mentre que Vox es dispararia, segons una enquesta a 'El Mundo'\nMarlaska: "Vull pensar que el govern català no traspassarà la línia de la legalitat"


Ràdio Tordera – Comença el toc de queda: de 10 de la nit a 6 del matí\nEl Procicat ha aprovat les mesures de restricció de mobilitat i serveis a partir del toc de queda nocturn que s’ha instaurat a Catalunya a partir d’aquest diumenge, a les 10 de la nit, fins a les 6 del matí i que s’allargarà durant les pròximes setmanes.\nNingú pot ser al carrer durant les vuit hores que van des de les deu de la nit fins a les sis del matí, si no és per raons de feina o de força major, com emergències de salut o per tenir cura de familiars dependents.\nEls establiments han de tancar a les nou del vespre, per donar una hora de marge perquè els clients i treballadors tornin a casa. Les activitats culturals es podran allargar fins a les deu i els assistents tindran temps de tornar a casa fins a les onze de la nit.\nEl govern ja ha explicat que es contemplen excepcions per permetre els desplaçaments de tornada a casa. També es permet treure a passejar el gos de quatre a sis de la matinada i les activitats culturals poden tancar més tard, a les deu de la nit.\nL’incompliment del toc de queda es castigarà amb multes que aniran des d’un mínim de 300 euros fins a un màxim de 6.000 “per als casos de reincidència o desobediència”. Interior també ha recuperat el document de declaració d’autoresponsabilitat que ja es va instaurar durant el confinament del mes de març.\nAprovada una moció de la CUP per regular els preus de l’habitatge Troben mort Manuel, el veí de Badalona desaparegut que s’havia buscat per Tordera


EL BLOC DE LA LLAR D'INFANTS: SEGUIM AMB LES PROPOSTES DE TARDOR, ART I PSICOMOTRICITAT\nSEGUIM AMB LES PROPOSTES DE TARDOR, ART I PSICOMOTRICITAT\nAquestes setmanes les Maduixes, les Síndries, les Pinyes i els Mangos, han fet un seguit d'activitats que han fomentat els seus sentits i han pogut gaudir jugant i creant.\nLes propostes d'activitats que han fet han estat relacionades amb l'experimentació a través de materials d'ús quotidià com el paper vàter i amb elements naturals que ens proporciona l'estació que estem.\nPer una banda, han manipulat i descobert diferents elements i les seves possibilitats de joc. Aquestes activitats ens proporcionen un desenvolupament global, ja que els infants es relacionen entre ells, potencien les capacitats motrius, desenvolupen el llenguatge i tot a través del joc i l'experiència que viuen.\nPer altra banda, han gaudit amb propostes artístiques, com l'activitat de pintura amb tubs de cartó i l'elaboració d'un quadre a partir d'elements de la tardor. Activitats on els infants lliurement deixen anar la seva imaginació i alhora potenciaven la creativitat i els vincles amb els seus companys.\nPer potenciar l'àmbit de llenguatge corporal i psicomotriu, han realitzat les propostes de moviment amb pilotes i amb cèrcols. Unes activitats molt versàtils on els infants poden participar lliurement. S'ho han passat d'allò més bé!!\nPer acabar, des de la Llar intentem proporcionar als nostres infants, l'educació emocional i les relacions amb els companys. Aquestes activitats ens ajuden a guiar i construir un espai on poder potenciar el desenvolupament global d'aquestes. També intentem que les activitats segueixin una línia sostenible, reutilitzant materials i fent activitats que després puguem utilitzar per decorar les nostres aules amb les creacions d'ells mateixos, augmentant així l'autoestima i l'autonomia dels infants.\nPropostes aula Maduixes\nClica la imatge per veure més fotografies (Estampem amb tubs de cartó)\nClica la imatge per veure més fotografies (Minimóns)\nClica la imatge per veure més fotografies (Quadre tardor)\nClica la imatge per veure més fotografies (Cèrcols)\nPropostes aula Síndries\nClica la imatge per veure més fotografies (Estampem amb tubs cartó)\nPropostes aules Pinyes i Mangos\nClica la imatge per veure més fotografies (Experiència amb paper de vàter)\nClica la imatge per veure més fotografies (Contes)\nClica la imatge per veure més fotografies (Pilotes)\nPublicat per Nicole Peña a divendres, de novembre 05, 2021\nSETMANA DE LA CIÈNCIA A LA LLAR D'INFANTS\nDESCOBRIM, APRENEM I JUGUEM A PARTIR DE LES PROPOSTES\nSEGUIM AMB LES PROPOSTES DE TARDOR, ART I PSICOMOT...


Jennys Hotell och Restaurang Arvika Suècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPalmviksgatan 11, Arvika, Arvika, Suècia, 67130 - Veure al mapa\nAl visitar Arvika, vosté es sentirà com a casa a Jennys Hotell och Restaurang, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nJennys Hotell och Restaurang també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Arvika. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Jennys Hotell och Restaurang és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Arvika.\nTots els tipus de viatgers (250) Parelles (122) Viatgers en solitari (72) Famílies amb infants petits (22) Famílies amb infants grans (7) Grups (27)