Pori Jazzin WC-jonot halutaan pitää lyhyinä | Asuminen\nPori Jazzin WC-jonot halutaan pitää lyhyinä\nPori Jazzissa vierailee reilun viikon aikana yli 340 000 ihmistä. Jotta yleisö viihtyy, L&T huolehtii WC-palvelujen toimivuudesta ja jätteiden kierrätyksestä.\nPursuavia jäteastioita, tyhjiä pulloja, roskia nurmikolla ja tolkuttoman pitkiä vessajonoja. Näihin asioihin kymmentuhatpäinen yleisö törmää isossa tapahtumassa nopeasti, jos jätehuoltoa ei ole suunniteltu huolellisesti.\nEnsi kesänä Porissa järjestetään jo 54. festivaali, joten kokemusta tapahtuman suunnittelusta löytyy. Tosin aina tulee uusia haasteita: esimerkiksi viimekesäinen tapahtumapaikan muutos pisti suunnitelmat uusiksi – legendaarinen Jazzkatu nimittäin korvattiin Jazzpuistolla.\nLisäksi ihmisten yhä kasvava huoli ympäristön tilasta asettaa myös painetta kierrätykselle ja kierrätysasteen nostamiselle tapahtumassa kuin tapahtumassa.\n”Meille ympäristöasiat ja kierrätys ovat olleet aina tärkeitä, ja haluamme panostaa niihin yhä enemmän”, sanoo yleisöpalvelutuottaja Sanna Grönmark Pori Jazz 66 ry:stä.\nEi pitkille vessajonoille!\nYmpäristöasioiden lisäksi myös yleisön viihtyvyys on avainasemassa.\nYhdeksän päivän aikana alueella vierailee yli 340 000 kävijää ja inhimilliset tarpeet on tärkeää huomioida hyvin. Yli 500 vessapisteen tyhjennys ja siivous vaativat tehokkaan suunnittelun ja toteutuksen. Lisäksi alueella on lähes saman verran isoja jäteastioita.\n”Konserttialue ja Jazzpuisto sulkeutuvat myöhään yöllä, ja aamuksi jäteastiat pitää olla tyhjinä sekä vessat tyhjennettyinä ja siivottuina seuraavan päivän kävijöitä varten”, sanoo L&T:n myyntineuvottelija Toni Penttilä Porista.\nPenttilä kiittelee, että Pori Jazz haluaa panostaa viihtyvyyteen. Silloin ei säästellä esimerkiksi vessojen määrässä.\n”Enemmän on parempi”, sanookin jazzien Grönmark.\nJazzeilla on käytössä laajat kierrätyspalvelut ja vuosien varrella jäteastioiden määrää on lisätty. Myös kerättäviä jätelajikkeita on enemmän. Uutta on myös se, että tapahtuman jätehuollon hiilijalanjälki on haluttu neutralisoida. Jätehuollosta aiheutuvat, mitatut päästöt neutraloidaan hankkimalla vastaava määrä päästöoikeuksia pois markkinoilta, jolloin ilmakehän kokonaispäästöt vähenevät.\nViime kesänä jazzeilla oli mukana myös ensimmäistä kertaa L&T:n ympäristökoordinaattori, joka osallistui käytännön työhön paikan päällä. Ympäristökoordinaattori auttaa mittaamaan, ennakoimaan ja minimoimaan tapahtumasta syntyviä ympäristövaikutuksia. Tämä säästää sekä rahaa että ympäristöä.\n”Meillä on ollut jo vuosia vapaaehtoisista koottu oma ympäristöryhmä, jota ympäristökoordinaattori Visa Kivisaari hienosti ohjasi”, kehuu Grönmark.\nJazzyleisö on hyvin tiedostavaa. Roskat viedään tunnollisesti astioihin ja ne halutaan myös lajitella. Jazzeja pyöritetään pitkälle vapaaehtoisvoimin, ja alueella myös kerätään roskia koko tapahtuman ajan tehokkaasti.\nAreenan konsertit ovat edelleen piknik-tyyppisiä, joten monenlaista jätettä kertyy. Festivaalivieraalla on nyt mahdollisuus lajitella kaikki omista eväistä syntyvä jäte. Eniten tapahtumassa kertyykin energia- ja biojätettä.\n”Biojätteen kerääminen on vähentänyt sekajätteen määrää reilusti”, kertoo Toni Penttilä.\nKesäiseen tapahtumaan kuuluu olennaisena osana virvokkeiden nauttiminen. Panttisysteemi saa asiakkaat palauttamaan tyhjät tuopit ja lasit tiskille.\n”Asiakas maksaa euron pantin tuopista, joten palautus tiskille on motivoivaa”, Sanna Grönmark kertoo.\nKoska ympäristöarvot ovat olleet aina Pori Jazzille tärkeitä, samaa toivotaan myös alueelle tulevilta toimijoilta.\n”Kiinnitämme huomiota mahdollisuuksien mukaan esimerkiksi siihen, millaisista astioista ruoka-annoksia tarjotaan”, Grönmark sanoo.\nYmpäristökoordinaattori on myös myyntikojujen apuna, ja viime kesänä hän saikin niiden henkilökunnalta hyvää palautetta jätehuollon järjestämisestä.\n”Pystyimme selkeästi tehostamaan viime kesänä myös myyntikojujen lajittelua ja kierrätystä”, Visa Kivisaari sanoo.\nKivisaari vietti jazzeilla kiireiset 12 päivää. Kaiken onnistumiseksi tarvitaan valtava määrä suunnittelua, tiedottamista ja kädestä pitäen opastamista – ja nopeaa reagointia paikan päällä.\n”On mahtavaa tehdä töitä organisaation kanssa, joka toimii suunnitelmallisesti ja motivoituneesti. Erityisesti korostuivat yhdessä tekeminen ja hyvä fiilis.”\nKuvat: Visa Kivisaari


Jokken kirjanurkka: toukokuuta 2014\nLähettänyt Jokke klo 22.57 1 kommentti:\nLähettänyt Jokke klo 17.51 18 kommenttia:\nLähettänyt Jokke klo 0.00 19 kommenttia:\nLähettänyt Jokke klo 10.44 10 kommenttia:\nLähettänyt Jokke klo 19.42 10 kommenttia:\nLähettänyt Jokke klo 8.28 8 kommenttia:\nLähettänyt Jokke klo 12.36 2 kommenttia:\nTuija Lehtinen: Tuhansien aamujen talo, 2012 Otava, tämä on Seven-pokkari 2013, sivumäärä 272.\n1. Itse kirja\nTuija Lehtinen kertoo tarinan Tuhansien aamujen talosta kahden naisen kannalta. Luutnantti Vaaran ja oppilas Aarnion silmin tarkastellaan armeijan harmaita ja arjen harmautta AUK:n aikana. Luutnantti Vaara on ristimänimeltään Martta Vaara, kolmikymppinen seurusteleva sinkkutyttö, joka kävi intin, mummon vastustuksesta huolimatta, ja on nyt kouluttajana AUK:ssa. Smilla Aarnio on 23-vuotias seurusteleva sinkkutyttö, joka haluaa AUK:sta RUK:iin. Smilla on saksankielen opiskelija. AUK:ssa on tyttöseitsikko poikien joukossa. Tuija Lehtinen on kehittänyt nokkelat nimet seitsikolle (juuri näin kirjoitettuna) TupuHupuLupu ja Pupu, jälkiaukkilainen Rapeli, oikeustieteen yliopplas Ebba ja filosofian ylioppilas Smilla. Lisäksi intissä notkuu kuuden kuukauden mies Idols-Aaro ja AUK:n oppilas Tolonen, joka sanoo syvämietteisesti sivulla 17, että "Kermaa perseen täydeltä".\nKirja on sujuvasti kirjoitettu suhdesoppa siviilistä ja intistä. Päällisin puolin varusmiespalvelufaktat ovat kunnossa. Lomat tuntuvat pyörivän hyvin, kun naisvarusmiehet ja naisluutnantti metsästävät samoja miehiä ja sosiaalinen elämä on varsin vilkasta, eikä väsymys vaivaa.\nJos kirja pitää paikkaansa, aika helppo paikka on nyky-AUK, jossa lomat pyörivät lähes päivittäin lukuunottamatta leirejä ja pääosin ollaan oppitunneilla. Parilla leireillä tetsaillaan metsässä. Smilla Aarnio munii RUK-mahdollisuutensa toisella leirillä. Hän nukahtaa tähystyksessä. Minun aikanani vartiopaikalle nukahtaminen olisi tuonut arestia. Muutenkin vartiointiin suhtaudutaan hällä väliä -tyyliin, Tolonen selittää Smillalle suhdesoppaansa. "Hän oli ollut Smillan kanssa useasti vartiossa leireillä ja Smilla oli kuunnellut Tolosen öistä ikävää tyttöystävän luokse". ss 16-17. Vartiossa ollaan ase kädessä ja vartioidaan. On otettava huomioon, että vartiomies on tärkein mies tai nainen, hän vastaa toisten turvallisuudesta. Jos vartiossa on kaksi, sillä on muukin tarkoitus kuin puhua tyttöystävästä. Toiseksi AUK:n alku- ja loppuaikoina ollaan varsin varpaillaan, jatkuvasti tervehditään ja herroitellaan tai ollaan koulutuksessa särmänä ja hiljaa, siellä ei ole aikaa muuhun. RUK:iin on halukkaita enemmän kuin on paikkoja.\nOmana AUK-aikanani meno oli siis varsin toisenmoista. Varuskunnassa syöminen oli tärkeää ja ruokahuolto oli hoidettu hyvin. Tässä puhutaan, että leirille pakataan keksejä, suklaata ja kofeiinitabletteja. Niillä käydään kauppaa vartiovuoroista. Tämäkin on väärin minusta! Ryhmänjohtaja määrää vartiovuorot eikä niillä käydä kauppaa.\nTuija Lehtinen (s. 1954) on tuskin käynyt SA-INT:ä eikä AUK:ta. Kasarmielämän kuvaus on kuitenkin sujuvaa ja termistö on hallussa. Vasta luvussa kaksi minulle selvisi, mikä on "pielessä" tai eri lailla, kun minä asepalveluksessa olin ja AUK:ssa. Eli kuvauksesta puuttuu jatkuvan äkseeraamisen tuntu, kirjan ajatukset ovat vaaleanpunaisia, ei omakohtaisia. Sekä alokasaikana että AUK:ssa jatkuvasti odotetaan tai ollaan käskytyksen piirissä. Oma kokemukseni on, että kaikki heräävät samaan aikaan klo 6:00, sitten seuraavat ripeät ja yht'aikaiset aamutoimet ja aamupalalle mennään muodostelmassa. Toinen asia ovat kantamukset. Joka siirtymistä varten määrättiin vaatetus ja kantamukset, esim. täyspakkaus, tetsarit, yleensä aina oli mukana henkilökohtainen ase 7.62 RK 62 ja kaasunaamari. Tämä on sotilaalle itsestäänselvyys, mutta armeijaa käymättömälle ehkä ei. Kuvauksesta lisäksi ilmeni, että alokasaikana oltiin nakeltu käsikranaatteja ja kerrankin oli tullut pikkunaarmuja. Tuskinpa? Lehtisen kirjassa siis faktat ovat sangen oikein, mutta kokonaistunnelma ei. Toisaalta puhutaan, että palvelupaikassa ei ole palveluja lähelläkään siviileille, mutta joka ilta kuitenkin hengataan joko Turussa tai Naantalissa. Turussa on palveluja, mutta myös Naantalissa! Tupa- ja kaappitarkastuksia ja sulkeisia mainitaan, mutta niiden olemuksen ajoittaista kiusallisuutta ja ajoittaista hauskuutta ei ole sisäistetty. Intissä leijuva pieruhuumori myös puuttui. Pyörämarssikin tehtiin kirjassa tiellä ajamalla. Omana aikana marsseilla, välillä "vihelsi", välillä muuta ja pöpelikköön mentiin pyörillä tai ilman. Hiihdettiin oli lunta tai ei ollut. Marssi ei siis ole marssimista vaan liikkumismuoto, jossa välillä ryömitään välillä juostaan. Lisäksi armeijassa voi olla partiokilpailuja ja henkilökohtaisia suunnistuksia ja pikamarsseja yksin tai ryhmässä ja ainakin toinen cooperin testi.\nSmilla oli harrastanut suunnistusta kansallisella tasolla. Oikeasti hän olisi siis cooperissa yli 3500 metrin tyttö tai vähintään yli 3000 metrin. Hän on opastanut tyttöjen suunnistusryhmää. Minusta suunnistusharjoitukset ovat seuroissa sukupuolineutraaleja eli tytöt ja pojat harjoittelevat samassa ryhmässä, yksin omilla radoillaan, mutta yhdessä. Yleensä vanhemmat ovat mukana. Suunnistus on koko perheen harrastus.\nKirjassa luutnantti Vaara arvioi siskolleen AUK:n oppilaita ja puhuu varusmiehistä. Tämä on epäammatillista ja luultavasti vastoin lakia. Opettajakaan ei saa puhua sivulliselle oppilaiden suorituksista, kotioloista eikä harrastuksista.\nHuvittavaa oli, että Smilla ei tiennyt aamujensa määrää, oli kuulemma parinsadan tienoilla. Todellisuudessa vaikka itse ei laskisi aamuja, kaverit laskevat, myös vapaaehtoiset. Itse tiesin, koska palvelus päättyy, mutta en laskenut päiviä kuin viimeisen kuukauden ostin sotkusta kortin, johon sai rastia päiviä pois.\nLehtisen varhaistuotantoon kuuluva Siivet varpaiden välissä on arvioitu täällä. Siinäkin on edesmennyt Signe-täti, jonka elämänohjeet ovat iskostuneet ihmisten päihin. Tässä Martta Vaaralla on isoäiti, joka on siteerannut Sananlaskujen kirjaa. Lisäksi kuten Siivet varpaiden välissä kirjoissa Smillaan kyttää entinen poikakaveri sadisti Ben Bemarillaan. Kirjassa päivitellään Jarkkojen, Teemujen, Idols-Aarojen, Ebbojen, Rapelien ja muiden yhdentekevien keksittyjen valjujen paperihenkilöiden sänkykamari- ja väkivaltakuvioita ja lopulta kaikki päätyy siirappiseen mutta epäuskottavaan loppuun!\nMinusta tämä oli sangen huono kirja, jonka antama kuva maailmasta on vääristynyt. Kirjailijalla on taiteellinen vapaus kirjoittaa mitä hyvänsä. Kohdeyleisöä voi olla vaikea löytää, sillä väkivalta- ja alapääjutut eivät toivottavasti kiinnosta teinityttöjä. Armeijan käyneet kirjaa tuskin fanittavat. Turkulaisena ihmetytti puhe VPK:n talosta eli "Brankulla-talosta" (s.243). Talo on minusta Brankku, mutta sanotaan, että ollaan Brankulla. Tässä kirjassa siis ei oltu Brankulla vaan Brankulla-talolla. Lisäksi puhuttiin AUK-aikana, että Aarnio on alokas välillä kokelas, vaikka on AUK-aikana koko ajan oppilas.\nOnko kustantamo tehnyt oikolukua ja onko oikolukija käynyt armeijan? Olisi kannattanut valita sellainen oikolukija.\nTätä bloggausta ei ole oikoluettu, mutta asepalvelus on sentään suoritettu. Sotilaspassi siis löytyy.\nKuinka totta kirja on, selviää 7.7.14 palvelukseen astuville nuorille ikäluokassa 2014/2. Lapin ilmatorjuntarykmentti on ainakin toiminnassa ja kouluttaa vuosittain 750 varusmiestä. Luultavasti Turun Heikkilässä ollut Ilmatorjuntarykmentti on lakkautettu ikäluokkien pienenemisen vuoksi, ehkä myös Hyrylän. Kummastutti myöskin kirjan kuvauksessa se, että Smillalla oli asunto tyhjillään koko ajan. Maksaako yhteiskunta kämpän sinkkutytöille, jotka käyvät vapaaehtoisesti inttiä? Perheelliset, varusmiehen lapsen elatus ja pakollinen varusmiespalvelu ovat eri asia. En minäkään maksata vapaaehtoisia harrastuksiani yhteiskunnalla. Bloggauskin on kallis harrastus, tämä on luonnollisesti ostokirja, kuten muutkin bloggaamani, harrastukseen kuuluu yli tuhannen euroa pelkkinä kirjoina.\nKaikki eivät ole onneksi tosikoita ja vinkujia, Bleu on pitänyt tästä ja postannut näin rohkaisevasti täällä.


Baletti - Pirkan Opisto\nEtusivu » Tanssikoulu » Lajit » Baletti\nBaletti on länsimaisen taidetanssin lajityyppi, joka juontaa juurensa Ranskan ja Italian renessanssin ajan hoveihin. Baletille tyypillistä on pyrkimys sirouteen, keveyteen ja painottomuuden tuntuun. Balettia tanssitaan usein tossunkärjillä, ylväsryhtisesti ja kehoa hyvin kannatellen.\nBalettitunneilla harjoitellaan baletin tekniikkaa, tyyliä ja ilmaisua tanko- ja keskilattiaharjoitusten avulla. Lasten balettitunneilla korostuu leikinomaisuus ja luovuus, mutta harjoitellaan jo baletin perusasentoja ja linjauksia. Isompien lasten tunneilla paneudutaan jo oman ilmaisuun kehittämiseen. Noin 9-10-vuotiaana aloitetaan harjoittelu kärkitossuilla. Aikuisten balettitunneilla liikkeet tehdään kehoa kuunnellen. Tavoitteena on lisätä kehonhallintaa, lihasvoimaa, liikkuvuutta, tasapainoa ja ilmaisukykyä. Tärkeintä on tanssin ilo!\nVartalonmyötäinen balettiasu, sukkahousut/trikoot ja harjoitustossut. Tanssitaiteen perusopetuksen oppilaille tiedotetaan ennen kauden alkua ohjeet oikean ja yhdenmukaisen harjoitusasun hankkimiseksi. Lastentanssi-ryhmissä asu on vapaa, mutta silti tarkoituksenmukainen ja liikkumiseen sopiva.


6681 kamera epänormaalin huono | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\n6681 kamera epänormaalin huono\nKeskustelu osiossa 'Nokia ja Microsoft', aloittaja TexBuxer, 18/5/05.\nVaihdoin 6670:n juuri 6681 malliin ja olen todella pettynyt kuvien laatuun. Kuvat ovat yhtä rakeisia kuin 6600:lla otetut, vaikka tarkkuus on 1280 x 960. Onko kamerassa jokin vika, samoin salama tekee kuvista liian keltaisia, tai kamera käsittelee salamalla otettuja kuvia joinkin virheellisesti(bugi?)\nItellä huomasin 6680:ssa että jos salamaa käyttää liian lähellä kuvattavaan kohteeseen nähden niin keltaseks vetää...Juu Huonoa jälkeä tulee mullakin kuvista jos ei ole tarpeeksi valoisaa, valoissa tulee kyllä kelpojälkeä mielestäni.\nHirveet odotukset matkapuhelimen kameralta jonka optiikan koko on mitätön , samoin kuin kenno päivänvalossahan noita voi vielä käyttää.\nKäyttökokemukset Nokia 6681 Olisi varmaan mahtunut tuonnekkin tämä kokemus. Eikös olekkin niin että 6680 ja 6681:sen kamerat ovat identtiset? TexBuxer kerro ihmeessä lisää kokemuksi puhelimesta? Olisi kiva tietää, itse pääsen kirjoittelemaan huomenna kun kännyn saan.\nen ollutkaan vertaamassa digikameraan vaan 6670:aan. Digikamerakin on hyödytön jos se ei ole mukana.


Aeroflot ostamassa 22 uutta konetta - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nAeroflot ostamassa 22 uutta konetta\nJulkaistu: 27.12.2005 9:54 , Päivitetty: 16.8.2006 15:38\nVenäläinen lentoyhtiö Aeroflot on hankkimassa 22 uutta Boeing-konetta, kertovat uutistoimisto Reutersin siteeraamat venäläiset Kommersant- ja Vedomosti-sanomalehdet. Hankinnan arvo on yhteensä 2,5 miljardia dollaria. Venäläislähteiden mukaan yhtiö saattaa hankki uusia koneita jopa 28 kappaletta.\nKommersant-lehden mukaan hankittavat koneet ovat Boeing 787 Dreamliner-mallia ja lopullinen päätös koneiden hankkimisesta tehtäisiin maaliskuussa ensi vuonna. Yhtiö kertoi koneiden uusimisaikeistaan lokakuussa.\nAeroflot on uusimassa pääosin venäläistä kalustoaan vuosikymmenen loppuun mennessä. Koneita hankitaan myös Venäjän sisäisille reiteille.


26 Fun, Weird & Interesting Facts About Halifax, Nova Scotia | Bangkok Magazine\ntässä 26 hauskaa ja mielenkiintoista faktaa Halifaxista.\nHalifaxin keskustaan Dartmouthista\nHalifax on Nova Scotian pääkaupunki. Sen asukasluku on suurin Quebec Cityn itäpuolella-viime laskujen mukaan 432 000 ihmistä.\nHalifax on ollut olemassa jo pitkään. Sen perusti englantilainen Edward Cornwallis vuonna 1749. (Kaikki eivät ole samaa mieltä kunniallisen mielleyhtymän kanssa.)\nHalifaxin räjähdys vuonna 1917 oli maailman suurin ihmisen aiheuttama räjähdys ennen Hiroshimaa. Noin 2 000 ihmistä kuoli ja 9 000 loukkaantui, kun sodanaikaisilla räjähteillä lastattu ranskalainen SS Mont Blanc-rahtilaiva törmäsi tyhjään norjalaisalukseen. Se syttyi tuleen ja 25 minuuttia myöhemmin räjähti. Myös tsunami ja paineaalto aiheuttivat huomattavaa tuhoa. Kuten eräs lukija huomautti-tämä ei ole hauska fakta, vaan hyvin traaginen tapahtuma ja yksi tuhoisimmista tapahtumista Kanada on kokenut.\nCunardin Höyrylaivalinja perustettiin Halifaxissa vuonna 1840.\nHalifaxin ja Dartmouthin välillä kulkeva lautta\nHalifax Citadel National Historic Site on Kanadan vierailluin kansallinen historiallinen kohde. Käytäntö (paikalta) ampumisesta keskipäivällä on peräisin vuodelta 1856 ja jatkuu edelleen.\nVanhankaupungin kello, kuuluisa maamerkki, on pitänyt aikaa vuodesta 1803.\nSpring Garden Roadin yleiset puutarhat ovat 17 hehtaarin keidas, jossa on suihkulähteitä, harvinaisia kukkia, puita ja kaunis punainen huvimaja.\nThe Halifax Public Gardens – Photo credit: photosforyou from\nPoint Pleasant Park, 77 hehtaarin puisto ja yksi parhaista kaupungeista, sijaitsee Halifaxin niemimaan eteläkärjessä vain 2,5 kilometrin päässä keskustasta. Halifax vuokraa kohteen Britannian hallitukselta 10 sentillä vuodessa ja sillä on 999 vuoden vuokrasopimus.\nHalifax sijaitsee Atlantin aikavyöhykkeellä.\nHalifax on lähempänä Irlannin Dublinia kuin Brittiläisen Kolumbian Victoriaa.\nHalifaxissa sijaitsee maailman toiseksi suurin jäätön luonnonsatama Australian Sydneyn jälkeen.\nHalifax harbour – Photo credit: Wayne Linton from\nHalifax nauttii neljästä erillisestä vuodenajasta. Talvet ovat kylmiä ja lumisia, kun taas kesälämpötilat ovat yleensä 20-23°C: n alueella. Varo Atlantin hurrikaani kausi, jolloin Halifax voi kärsiä eniten trooppisia myrskyjä, painaumia ja hurrikaaneja. On normaalia nähdä 670 mm sadetta ajanjaksolla 1. kesäkuuta-30.marraskuuta.\nHalifaxissa on keskimäärin 171 kosteuspäivää vuodessa.\nkylmin koskaan mitattu päivä oli -29,4°C (-21°F) 18.helmikuuta 1922. Korkein koskaan mitattu lämpötila oli 37,2°C (99°F) 10.heinäkuuta 1912.\nkesäpäivänseisauksena aurinko nousee kello 5.29 ja laskee kello 9.04. Talvipäivänseisauksena aurinko nousee kello 7.48 ja laskee kello 16.37.\nmediaani-ikä on 39 vuotta. Ja 59% väestöstä on alle 45\nkeskimääräinen myyntihinta talon Halifax vuonna 2011 oli $259,060 – yksi alhaisimmista Kanadassa.\nHalifaxin kolme suurinta työnantajaa ovat CFB Halifax, Capital District Health Authority ja hallitus – kaikilla kolmella tasolla.\npubeja on asukasta kohden enemmän kuin missään muussa Kanadan kaupungissa. Sillä voi olla jotain tekemistä alla olevan asian kanssa.\nei pulaa pubeista Halifaxissa – Photo credit: photosforyou\non kuusi tutkintoa myöntävää yliopistoa: Halifax – Dalhousie University, Mount Saint Vincent University, Saint Mary ’ s University, Nova Scotia College of Art and Design, Nova Scotia Community College ja Atlantic School of Theology. Keskiasteen jälkeisiä opiskelijoita on 81 tuhatta asukasta kohti, mikä on kolme kertaa maan keskiarvo.\nHalifaxilla on vahva yhteys Titanicin uppoamiseen. Maritime Museum of the Atlanticissa on pysyvä Titanic-Museo.\nmerenelävät ovat yksi niistä suurista asioista, joita löytyy runsaasti. Etsi ravintoloiden ruokalistoilta hummeria, Atlantin lohta ja Digby-kampasimpukoita.\njoka Elokuu Halifaxissa järjestetään kansainvälinen Busker-festivaali.\nsuurin urheilutapahtuma on joka toukokuu järjestettävä Scotiabank Blue Nose-Maraton.\nisoja ammattilaisurheilujoukkueita ei ole, mutta on Halifax Mooseheads Hockey Club ja Halifax Rainmen Basketball.\nDave Carroll United Breaks Guitarsista fame asuu Suur-Halifaxin alueella.\nyou’ re never far from a beach in Halifax\nPeggy ’ s Cove, jossa sijaitsee yksi maailman kuvatuimmista majakoista, sijaitsee vain 45 minuutin ajomatkan päässä Halifaxista.\nthe lighthouse at Peggy’ s Cove\nlisätietoja mielenkiintoisista faktoista Kanadassa\n26 Weird, Wonderful and Interesting Facts About Edmonton\n38 hauskaa ja kiinnostavaa faktaa Calgarysta\n50 hauskaa, Outoja ja mielenkiintoisia faktoja Torontosta\n27 hauskaa, mielenkiintoista ja hyödyllistä faktaa Quebec Citystä\n35 hauskaa, outoa ja mielenkiintoista faktaa Ottawasta\n28 hauskaa, outoa ja mielenkiintoista faktaa Yellowknifesta, NWT\n11 Kanadan kansallispuistoa, joista et ehkä tiedä\nklikkaa kuvaa kirjanmerkiksi Pinterest-taululle.


Tutustu Taideyliopistoon opiskelupaikkana | Taideyliopisto – Uniarts.fi\nTutustu Taideyliopistoon opiskelupaikkana\nKoe Kampus -tapahtumassa yliopisto-opinnoista kiinnostuneet pääsevät kurkistamaan, millaista on opiskella kuvataidetta, musiikkia tai esittäviä taiteita Taideyliopistossa.\nToista kertaa järjestettävä Koe kampus! -tapahtuma tarjoaa lukiolaisille ja muille yliopisto-opinnoista kiinnostuneille mahdollisuuden tutustua Taideyliopistoon ja muihin pääkaupunkiseudun yliopistoihin. Tapahtuma järjestetään Aalto-yliopiston, Helsingin yliopiston ja Taideyliopiston kampuksilla torstaina 31.10. klo 10–15.\nTaideyliopiston tapahtumissa voi tutustua opiskeluun Kuvataideakatemiassa, Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa. Kuvataideakatemian ohjelma järjestetään uudessa Kuva/Tila-näyttelytilassa Punavuoressa, Sibelius-Akatemian ohjelma Musiikkitalossa ja Teatterikorkeakoulun ohjelma TeaKin tiloissa Sörnäisissä.\nTapahtumassa kuullaan tietoiskuja hakumenettelystä sekä nykyisten opiskelijoiden kokemuksia opiskelusta Taideyliopiston akatemioissa. Kuvataideakatemian tilaisuudessa tutustutaan opiskelijoiden näyttelyyn, Sibelius-Akatemiassa vieraat pääsevät kuuntelemaan luentoa aikamme musiikista. Teatterikorkeakoulussa järjestetään kiertokäyntejä akatemian tiloihin.\nKoe Kampus -tapahtuman tilaisuuksiin ilmoittaudutaan etukäteen. Ilmoittautuminen päättyy 21. lokakuuta. Opettaja voi ilmoittaa kerralla koko ryhmänsä. Ilmoittautuminen on parhaillaan käynnissä tapahtuman www-sivuilla.\nLue lisää Koe Kampus -tapahtumasta ja päivän ohjelmasta täältä.


Arde arvioi: De Koninck\nSaavuttuani myöhempään keski-ikään joskus tuntuu siltä, että eksistentiaalisesta tietoisuudesta valtaa eletty elämä aiempaa suuremman osan. Tämä voi ilmetä retrospektiivisinä nostalgiakohtauksina. Going down memory lane, kuten angloamerikkalaiset sanovat. Päästettyäni itseni varttuneilla vuosilla muutosten tuulten riepoteltavaksi olen silti aika harvoin ehtinyt menneitä muistelemaan. Tänäänkin kävin tutkimassa asuinaluetta, jossa voisin mahdollisesti viettää kultaiset (?) vuoteni. Sieltä palattuani vierailin ensi kertaa Hakaniemessä Ympyrätalon Alkossa ja oluthyllyllä osui silmiin De Koninck -pullo. Ei voinut mitään, 20 vuoden takaiset olutharrastusvuodet tulvahtivat vyörynä tajuntaan.\n90-luvun puolivälissä antwerpenilainen De Koninck ilmensi eurooppalaisiin ytimiin kurkottavassa impivaara-Suomessa keskieurooppalaista sivistystä jaloimmillaan. Monet belgialaiset tyylit trappisteista lambiciin olivat rantautuneet edistyneimpien suomalaisten olutharrastajien ulottuville, mutta niissä oli melkoinen kynnys monelle ylitettävänä. De Koninck tarjosi helpomman tarttumapinnan. Oranssinpunertava ale oli selvästi belgihiivainen, mutta ei muuten poikennut kovin paljon brittibitteristä tai Reininmaan altbieristä. Itsellekin De Koninck on yksi merkkipaaluista, kävin useamman kerran paikan päällä Antwerpenissä ja De Koninckin herkullisuus jopa haittasi muihin oluihin tutustumista. Ikimuistoisimmin on ehkä jäänyt mieleen työkaverin tuttavan järjestämällä autokierroksella Antwerpenin valtavalla satama-alueella jossakin epämääräisessä baarissa nautittu bolleke. Pienenä namedroppina voi mainita, että kyseinen ex-työkaveri on musiikintekijä Samuli Putron isä.\nDe Koninck toimi erittäin hyvin suomalaisissakin baareissa hanatuotteena, ajan tupakansavuisia (Gitanes/Gauloises?) De Koninck -temppeleitä olivat ainakin Tennispalatsin Vastarannan Kiiski ja Saaristonkadun Leskinen. Kyseessä onkin monista belgioluista poiketen selvä tuoreolut, pullossa se ei ole koskaan innostanut.\nKoskaan en aitoa Koninck-bollekea ole tullut hankkineeksi, nyt kotioloissa saa Leffe-lasi kelvata. Väri on yhtä kaunis kuin ennenkin, vaahtoa en aivan tarpeeksi saanut kaadettua, lämpötila voisi olla aavistuksen viileämpi. Tuoksu on varsin neutraali, kuivattua hedelmää ehkä. Maussa ei belgihiiva juuri erotu, onkohan sen makua säädetty mainstreamin suuntaan. Kuivaa hedelmää kohoaa, karamellisuuttakin, vaikka olut pysyy kuivana. Lievää nihkeää pastillisuutta, raikkaammin tämä saisi soljua. Katkeruutta ei ole juuri nimeksikään, tämä on hyvin hailakasti humaloitu ja 90-luvulla se ei minua juuri haitannut. Nykyään on toisin. Ei tämä silti nytkään mitenkään epämiellyttävältä tunnu, tämä olut on luotu sosiaaliseen tilanteeseen baarissa sessioitavaksi ja sellaisena helppo uskoa toimivuuteen nytkin. Toisaalta voi myös uskoa, että nykyiselle olutharrastajalle uutuutena saapuva Koninck saattaa jättää vaisunkin kuvan. Nostalgiajuomana tämän ostin ja sellaisena se oikeastaan pysyikin, mutta hauskoja muistoja on mukava virkistää. Ostopaikka Helsinki, Hakaniemen Alko.


Etusivu > Tilastot > Liikenne ja matkailu > Ilmaliikenne > 2020 > heinäkuu > Suomen lentokenttien matkustajamäärä väheni 89 prosenttia heinäkuussa 2020\nSuomen lentokenttien matkustajamäärä väheni 89 prosenttia heinäkuussa 2020\nSuomen lentokenttien kautta lensi yhteensä 262 567 matkustajaa heinäkuussa 2020, mikä oli 89 prosenttia vähemmän kuin vuotta aiemmin. Matkustajamäärä kuitenkin yli kaksinkertaistui kesäkuun 2020 matkustajamäärään verrattuna. Heinäkuussa 2020 Helsinki-Vantaan lentoasemalla matkustajia kertyi 216 851 ja muilla kotimaan lentoasemilla yhteensä 45 716 matkustajaa. Helsinki-Vantaan lentoaseman osuus oli 83 prosenttia kotimaan kenttien koko matkustajamääristä.\nHeinäkuussa 2020 Helsinki-Vantaan lentoaseman matkustajamäärä väheni 90 prosenttia ja muiden kotimaan lentoasemien yhteenlaskettu matkustajamäärä väheni 80 prosenttia verrattuna vuoden 2019 heinäkuuhun.\nMatkustajista 74 prosenttia tuli ulkomaan lennoista ja 26 prosenttia kotimaan lennoista. Helsinki-Vantaan lentoaseman matkustajamäärästä 84 prosenttia tuli kansainvälisistä lennoista. Helsinki-Vantaan lentoaseman matkustajista 99 prosenttia lensi reittiliikenteessä ja prosentti tilauslennoilla. Muiden kotimaan lentokenttien kohdalla matkustajista kaksi prosenttia lensi tilauslennoilla.\nSuomen lentokenttien matkustajamäärä tammi-heinäkuussa 2020\nTammi-heinäkuussa 2020 Suomen lentokenttien kautta lensi yhteensä 5,3 miljoonaa matkustajaa, mikä oli 65 prosenttia vähemmän kuin vuotta aiemmin. Matkustajista 71 prosenttia tuli ulkomaan lennoista ja 29 prosenttia kotimaan lennoista. Helsinki-Vantaan lentoaseman matkustajamäärä oli 4,2 miljoonaa ja muilla kotimaan lentoasemilla yhteensä 1,1 miljoonaa matkustajaa. Helsinki-Vantaan lentoaseman osuus oli 79 prosenttia kotimaan kenttien koko matkustajamääristä.\nTammi-heinäkuussa 2020 lentoliikenteen rahti- ja postikuljetusten määrä oli yhteensä 79 179 tonnia, mikä oli 38 prosenttia vähemmän kuin vuotta aiemmin. Tonneista 97 prosenttia kulki Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta. Tonneista 99 prosenttia kuljetettiin Suomen ja ulkomaiden välisessä liikenteessä. Kuljetetusta tavaramäärästä 43 591 tonnia oli lähteviä ja 35 588 tonnia saapuvia.\nLaatuseloste: Ilmaliikenne (27.8.2020)\nISSN=2670-1820. heinäkuu 2020. Helsinki: Tilastokeskus [viitattu: 20.1.2022].