Medialle – Syömishäiriöliitto-SYLI ry\nUutisoi syömishäiriöistä vastuullisesti\nSyömishäiriöistä on tärkeä uutisoida vastuullisesti, jotta ei tahattomasti päädy sairauden romantisointiin tai kannustamaan jotakuta kokeilemaan hengenvaarallisia käyttäytymismalleja. Alla olevia ohjeita noudattamalla varmistat, että uutisointisi ei sisällä sairastuneiden tai riskiryhmien kannalta haitallisia olettamuksia tai vahingollisia stereotypioita. Näin artikkelisi tukee syömishäiriötä sairastavien hyvinvointia ja toipumista.\nKiitos kun kannat vastuusi!\nSyömishäiriö ei ole yhtä kuin anoreksia, ja syömishäiriöön sairastunut on todennäköisemmin lihava kuin laiha. Anoreksia on ehkä tunnetuin syömishäiriön muoto, mutta todellisuudessa diagnoosikriteerien mukaista anoreksiaa sairastaa vain harva. Yleisin syömishäiriön muoto on epätyypillinen syömishäiriö, jossa taudinkuva muistuttaa jotakin diagnostisesti tunnettua syömishäiriötä, mutta jokin keskeinen oire puuttuu tai esiintyy diagnoosikriteereihin nähden lievänä. Diagnoosikriteereiden täyttyminen ei määritä sairauden olemassaoloa eikä vakavuutta.\nSyömishäiriön takana on ainutlaatuinen ihminen. Termit ”syömishäiriöinen”, ”anorektikko”, ”bulimikko” jne. lokeroivat sairastuneita ja viittaavat vahvasti ajatukseen, että henkilö olisi yhtä kuin hänellä oleva sairaus. Syömishäiriöoireilu on aina yksilöllistä, käytä siksi ennemmin termiä ”syömishäiriötä/anoreksiaa/bulimiaa jne. sairastava”.\nVakuuta lukija syömishäiriön vakavuudesta käyttämättä numeroita. Sairaudentunnottomuus ja omien oireiden vähättely kuuluu syömishäiriön oireisiin: ”En ole riittävän sairas (ts. en ole riittävän laiha, en syö riittävän vähän, en liiku riittävän paljon jne.) ansaitakseni apua.” Tarkkoihin painolukemiin tai oireluun liittyviin yksityiskohtiin, kuten syötyihin määriin tai liikuttuihin aikoihin ja matkoihin keskittyvä uutisointi voi siksi estää sairaudentunnon heräämistä, hidastaa toipumista tai pahentaa sairautta.\n… tai shokeeraavia kuvituskuvia. Valokuvat, kuvituskuvat ja muut (myös kirjalliset) kuvaukset, jotka kuvaavat sairastuneen kehoa tai vähäisiä ruokamääriä altistavat vertailulle ja kilpailulle syömishäiriötä sairastavien kesken. Myös ”hoikka nuori nainen katsoo itseään peilistä ja näkee itsensä lihavana” -kuvat ja kuvat mittanauhoista, vaa’asta ym. vahvistavat ei-toivotusti stereotypiaa syömishäiriöistä.\nSyömishäiriö on psyykkinen sairaus, eikä sitä tarvitse mystifioida. Sairastunutta ei pidä esittää ihmisenä, jolla on ”hämmästyttävä tahdonlujuus” tai ”uskomaton itsekontrolli”. Syömishäiriössä sairaus kontrolloi aina sairastunutta, ei koskaan päinvastoin.\nSyömishäiriöön saa ja pitää hakea apua. Uutisoinnissa ei ole syytä nostaa korostuneesti esille henkilöitä, jotka ”yksin urheasti selättivät syömishäiriön”. Voi hyvin olla, että haastattelemasi henkilö on selvinnyt sairaudestaan yksin, mutta suurin osa ei selviä eikä tarvitsekaan selvitä. Suurin osa toipuneista on tarvinnut syömishäiriöönsä pitkään kestänyttä apua ja hoitoa.\nToivottomia tapauksia ei ole olemassa. Syömishäiriöitä saa kuvata vakavina sairauksina, mutta tee ero vakavan ja toivottoman välillä. Vaikka sairaus on vakava, oikean avun ja tuen keinoin toipuminen on aina mahdollista.\nKerro mistä saa apua. Liitä artikkeliin auttavien ja hoitavien tahojen puhelinnumeroita ja nettiosoitteita. Jos joku tunnistaa syömishäiriön ensi kertaa itsessään tai läheisissään juuri sinun artikkeliasi lukiessaan, on tärkeää tarjota heti konkreettisia esimerkkejä, mistä saa apua ja tukea.\nJos tarvitset lisää tietoa, kysy! Syömishäiriöliitto – SYLI ry tarjoaa tietoa syömishäiriöistä tai ohjaa sinut kysymyksissäsi eteenpäin. Liitto välittää asiallisia haastattelupyyntöjä eteenpäin henkilöille, jotka ovat toipuneet syömishäiriöstä ja ovat halukkaita puhumaan kokemuksistaan.\nAsiantuntijahaastattelut: katri.mikkila(at)syomishairioliitto.fi, 040 558 5262\nKokemushaastattelupyynnöt: ritva.narakka(at)syomishairioliitto.fi, 050-471 1451\n(Tekstin pohjana on käytetty amerikkalaisen NEDA:n (National Eating Disorders Association) vastaavaa ohjeistusta)\nHarkitsetko haastattelun antamista syömishäiriökokemuksestasi? Lue ohjeet kokemushaastattelun antamiseen.


Eino Leinon runot Kaija Saariahon laulusarjassa Leino-Laulut\nSantapakka, Tilda (2020)\nOpinnäytetyössäni analysoin neljä Eino Leinon runoa, joista Kaija Saariaho on säveltänyt laulusarjan Leino-Laulut. Tutkimusmenetelmänä on runoanalyysi. Runoanalyysin avulla tutkin runojen sisältöä, kielikuvia, kielellisisä valintoja sekä metriikkaa. Analysoin runoja myös musiikin näkökulmasta ja tarkastelen runoja sävellyksissä. Tutkimuskohde valikoitui kiinnostuksesta nykymusiikkiin.\nAnu Komsi on tilannut ja kantaesittänyt tämän laulusarjan. Laulusarja lähti liikkeelle hänen ideastaan ja runoilijaksi valikoitui Eino Leino. Saariaho on Komsin ystävä ja kansainvälisesti merkittävä suomalainen säveltäjä. Saariaho sävelsi laulusarjan laulu kerrallaan seitsemän vuoden kuluessa.\nRunoanalyysi oli hyvä menetelmä tutustua teoksen sisältöön ja merkityksiin syvemmin. Runoanalyysin johdattelevana teoksena käytin Siru Kainulaisen, Kaisu Kesosen ja Karoliina Lummaan toimittamaa teosta Lentävä hevonen: Välineitä runoanalyysiin.\nOpinnäytetyön tavoite oli tutustua laulusarjan runoihin erityisen syvällisesti ja pohtia sen avulla tulkinnallisia ominaisuuksia. Opinnäytetyö käsittelee Leino-Laulut laulusarjan sisällön analysoinnin lisäksi sen harjoittelua ja esittämistä. Johtopäätöksenä sain huomata, että syvällinen analyysi tuo runoista esiin uusia sisältöjä ja merkityksiä.\nLaulajat ja liedpianistit voivat hyödyntää opinnäytetyötä pohtiessaan runoanalyysiä tai Leino-Lauluja. Opinnäytetyöstä on hyötyä myös muiden laulujen sisällön analysointiin.


Osteopaattina toimivien yksinyrittäjien hyvinvointi kriisitilanteessa - Theseus\nOsteopaattina toimivien yksinyrittäjien hyvinvointi kriisitilanteessa\nArponen, Mirella (2021)\nOsteopaattina toimivien yksinyrittäjien hyvinvointi kriisitilanteessa (492.9Kt)\nOpinnäytetyö kuvaa osteopaattina toimivien yksinyrittäjien kokemuksia hyvinvoinnista kriisitilanteessa. Työn tavoitteena on auttaa osteopaatteja oman hyvinvoinnin tukemisessa ja sitä kautta yrittäjyydessä. Opinnäytetyön tilaajana on Suomen osteopaattiliitto.\nTutkimusmenetelmänä käytettiin kvalitatiivista eli laadullista tutkimusmenetelmää. Tiedonkeruu tapahtui sähköisen e-lomakkeen avulla alkuvuodesta 2021. E-lomakkeessa esitettiin kysymyksiä, jotka ohjasivat vastaajaa kuvamaan hyvinvointia tukevia tekijöitä kriisitilanteessa. Kyselyssä pyydettiin kuvailemaan kriisin aikana koettuja myönteisiä asioita, vahvuuksia ja niiden hyödyntämistä, ihmissuhteiden merkitystä, asioita, jotka motivoivat työn tekemiseen sekä onnistumisen kokemuksia. Kyselyyn vastasi 12 henkilöä. Vastaaminen oli vapaaehtoisuuteen perustuvaa. Aineisto analysoitiin sisällönanalyysin menetelmällä.\nTulosten perustella selvisi, että eniten hyvinvointia kriisiaikana tukivat ihmissuhteet, henkilökohtaisten vahvuuksien tiedostaminen ja niiden varassa toimiminen, työn ja vapaa-ajan tasapaino, aikataulujen muuttuminen omaa arvomaailman kunnioittavammaksi sekä luonnossa liikkuminen. Vaikka taloudellinen epävarmuus nousi esille, tutkimus osoitti kuitenkin, että hyvinvointia tukevat tekijät eivät vaadi mittavia taloudellisia investointeja.\nTutkimustulos on osoitus siitä, että yksinyrittäjä voi tukea hyvinvointia eri keinoin kriisitilanteessa. Tuloksista voidaan myös päätellä, että ennen kriisiaikaa elämä painottui yritystoiminnan pyörittämiseen osittain oman hyvinvoinnin kustannuksella.\nJatkossa olisikin hyvä tutkia tekijöitä, jotka tukevat hyvinvointia normaaleissa olosuhteissa, kriisitilanteen ulkopuolella. Mielenkiintoista olisi myös selvittää, minkälainen vaikutus yhteiskunnan tuella, kuten kulttuuri- tai/ja lounassetelien tarjoamisella olisi yksinyrittäjien hyvinvointiin, kuin myös säännöllisesti toteutetulla luontoliikunnalla.


Ohjaus Ricky Gervais\nPääosissa mm. Eric Bana, Ricky Gervais, Vera Farmiga, Kelly MacDonald ja Kevin Pollak\nKirjoittajansuonella elävä uutisankkuri (Eric Bana) ja keskinkertaisuuden kanssa kamppaileva äänimies (Ricky Gervais) myöhästyvät sota-alueelle suuntaavalta keikalta, joten ainoa mahdollinen ratkaisu on tekaista sotaraportaasit nykkiläisen piilopaikan uumenista.\nHerkkullisen klassisesta asetelmasta käynnistyvä komedia hykerryttää aikansa, mutta valhe jää lopulta kitukasvuiseksi. Parivaljakko ei tunnu saavan naurunpaikoistaan kaikkea irti, mutta hauskaa on loppuun saakka. Elokuva perustuu samannimiseen ranskalaiseen komediaan vuodelta 2009.\nPääosissa mm. Matthew McConaughey, Matthew Fox, Ian McShane, Anthony Mackie ja Kate Mara\nVuoden 1970 tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo pysäyttävän tarinan pienestä amerikkalaisesta yliopistokaupungista, joka menetti lähes koko jalkapallojoukkueensa pelimatkalla sattuneessa lento-onnettomuudessa. Yhteensä 75 ihmisen kuolemaan johtanut onnettomuus vei joukkueelta 36 pelaajaa ja 9 valmentajaa, joiden menetyksen jälkeen koko joukkueen ja kaupungin kompassi tuntui hukkuneen.\nEnnen kaikkea Charlien enkelit -toimintaralleistaan tunnetun ohjaaja McG:n urheiludraama seuraa rauhallisella sykkeellä ja sympaattisella otteella joukkueen jäljelle jääneiden jäsenten ja koko kaupungin yrityksiä päästä tragediasta yli. Matthew McConaughey vetää toimintaa hyvin uutta...\nThe Hundred-foot JourneyHerkullinen elämä\nPääosissa mm. Helen Mirren, Om Puri, Manish Dayal, Charlotte Le Bon ja Amit Shah\nIntialainen poika matkaa ympäri Eurooppaa etsien uutta kotia perheravintolalleen kunnes sopiva kasvualusta löytyy ranskalaisesta syrjäkylästä. Klassinen ranskalainen keittiö ja uusien tuulten etninen kokkaus ryhtyvät nokkapokkasille kunnes oikea tasapaino löytyy.\nTaitaen kyhätty feel good -draama täyttää vatsan ja kohottaa mieltä, mutta jättää väistämättä deja-vu -jälkimaun. Kertomus soljuu eteenpäin kitkatta ja satumaista reseptiään yllätyksettömästi tulkiten. Passelia viihdettä, mutta vailla ensimmäistäkään omaa oivallusta.


Laskettelemassa Itävallan Innsbruckissa - plussat ja miinukset + mitä maksoi - Coconuts and Good Vibes\nHome Itävalta Laskettelemassa Itävallan Innsbruckissa - plussat ja miinukset + mitä maksoi\nLaskettelemassa Itävallan Innsbruckissa - plussat ja miinukset + mitä maksoi\nby Coconuts & Good Vibes tammikuuta 09, 2019\nTänä jouluna me päätettiin lentää viettämään meidän palkallista joululomaa Maltalta Suomeen. Suomestahan me lähdettiin jo vuosi sitten tammikuussa reissun päälle, joten oli aivan upeaa käydä moikkaamassa perhettä ja ystäviä. Suomessa olimme ensin kymmenisen päivää. Tähän matkaan oli helppo yhdistää myös muutaman päivän laskettelureissu Itävallan Alpeille, koska suoria lentoja Suomen ja Maltan välillä ei talvikaudella ole - päädyttiin siis pidentämään meidän pakollista välilaskua Münchenissa muutaman päivän pituiseksi lumilomaksi.\nTämä reissu kesti viisi yötä, joista kaksi vietettiin Münchenissä ja kolme Innsbruckissa.\nLento Helsingistä Müncheniin kesti 2,5 tuntia, ja Münchenista takaisin Maltalle puolestaan samanverran. Meidän lento Müncheniin saapui vasta myöhään uudenvuodenpäivän illalla, joten helpointa oli jäädä kaupunkiin yöksi. Halpabussiyhtiö Flixbussin suoran matkan Münchenistä Itävaltaan oli määrä kestää ainoastaan kaksi tuntia ja 20 minuuttia, mutta bussi oli puolitoista tuntia myöhässä - se oli juuri se ratkaiseva aika, jonka vuoksi me ei enää ehditty samana päivänä rinteeseen.\nMe oltiin suunniteltu ryntäävämme bussilta suoraan hotellille, ja siitä äkkiä rinteeseen, Nordketten laskettelukeskukseen. Oltiin valittu kyseinen laskettelukeskus ensimmäiseksi puolikkaaksi laskupäiväksi enimmäkseen sen vuoksi, että hissi laskettelukeskukseen lähtee suoraan kaupungin keskustasta. Näin ollen oltaisiin vielä ehditty rinteeseen puolenpäivän aikaan. Sää oli kuitenkin muuttunut ratkaisevasti muutaman päivän takaisista sääennustuksista, ja rajun tuulen vuoksi lähes kaikki kyseisen keskuksen hissit olivat suljettu. Nordketten laskettelukeskus on tunnettu nimenomaan erityisen aurinkoisista rinteistään, joten niin synkkänä päivänä paikka olisi tuskin muutenkaan näyttänyt meille parhaita puoliaan. Muihin laskettelukeskuksiin oli sitten taas vähän pidempi matka, eivätkä skibussit kulkeneet kovin moneen paikkaan tasaisesti pitkin päivää. Päätettiin siis skipata suosiolla ensimmäisen puolikkaan päivän laskut, ja keskittyä täysillä kolmeen seuraavaan kokonaiseen laskupäivään.\nMe valittiin kohteeksemme Innsbruck, koska sinne oli helppo ja nopea päästä Münchenista junalla tai bussilla. Innsbruckissa on myös oma lentokenttä, mutta sinne ei ollut tarjolla järkeviä lentoja - ainakaan enää loppukesästä, kun me niitä ruvettiin katselemaan. Innsbruckin ympäristössä on jopa yhdeksän eri laskettelukeskusta, joten laskettavaa kyllä riittää. Meitä miellytti myös ajatus “oikeassa” kaupungissa asumisesta lomakylän sijaan. Innsbruck osoittautui kauniiksi kaupungiksi, mutta räntäsateessa ei keskieurooppalaisen vuoristokylän viehättäviä rakennuksia jaksanut kauaa ihmetellä - tässä syy, miksi me jätetään mielellään kaupunkilomat muihin vuodenaikoihin ja keskitytään talvisäällä suosiolla sellaisiin lomareissuihin, jotka voi tehdä toppahousut jalassa. 130 tuhannen asukkaan kaupungissa oli mukavan laaja ravintolavalikoima. Ruoka oli suurin piirtein Suomen hinnoissa, bisse edullista. Yöelämääkin olisi ilmeisesti ollut kiitettävästi tarjolla, mutta meille riitti afterskiksi kunnon illallinen ja hyvät yöunet.\nPaha sanoa, oliko ongelmana vain meidän jahkailevat luonteet, mutta me saatiin laskettelukeskusten valitsemiseen kulumaan tuhottomasti aikaa. Vaihtoehdoista ei siis todellakaan ollut pulaa! Laskettelukeskusta valitessa oli pakko ottaa huomioon myös sää, joka ei ollut meidän tällä ajankohdalla ihan se kaikista suotuisin - yritettiin ainakin välttää pahimmat lumimyrskyt, eikä koettu erityisen tuulisena tai kylmänä päivänä mielekkääksi valita mahdollisimman korkealla sijaitsevaa keskusta. Laskettelukeskuksista löytyy kyllä varmasti jokaiselle jotakin, ja ilman sään mukanaan tuomia rajoitteita mikä tahansa keskus olisi varmasti ollut meille yhtä lailla hyvä valinta. Yksittäisiin keskuksiin myytävien hissilippujen lisäksi tarjolla olisi ollut myös €46 päivää kohden maksava yhdistelmälippu Olympia Ski World, jolla olisi päässyt kaikkiin alueen yhdeksästä laskettelukeskuksesta. Vaikka laskettelukeskukset olivat yksittäin pienehköjä, meidän mielestä yhdessä keskuksessa riitti kuitenkin ihan kivasti laskettavaa aina yhdeksi päiväksi. Korkeuseroja ja rinnekilometrejä riitti mukavasti, ja monet laskut olivat viitisen kilometriä pitkiä. Lisäksi me ei haluttu tuhlata aikaa laskupäivästä eri keskusten välillä sahaamiseen. Toki tässä säästi myös rahaa.\nAlun perin meitä huoletti eniten matkaan lähtö joulun ja uudenvuoden sesongilla, jolloin jengiä olisi rinteessä varmasti enemmänkin. Ensimmäisen laskupäivän aamu Schlick 2000 -keskuksessa vaatikin heti vähän huumorintajua ja pitkää pinnaa - jono lippuluukulle ja siitä gondolihissillä muistutti väkimäärältään lähinnä intialaisia festivaaleja. Ensimmäinen ajatus olikin, ettei kyllä lähdetä enää ikinä sesonkiaikaan mihinkään... Puolentoista tunnin jonotuksen jälkeen päästiin laskemaan päivän ensimmäinen lasku, ja samalla huomattiin jäätävän ihmismäärän hajaantuneen yllättävän tehokkaasti ympäri laskettelukeskusta. Muissa laskettelukeskuksissa, Patscherkofelissa ja Axamer Lizumissa, ei vastaavia ruuhkia onneksi näkynyt.\nLopulta sesonkiaikaan matkustaminen ei siis niinkään näkynyt paikan päällä, vaan ennemminkin etukäteen reissua varatessa - heinä-elokuussa melkein kaikki hotellihuoneet olivat jo varattuja. Ja me kun kuviteltiin olevamme hyvissä ajoin liikkeellä! Suoraan kaupungin keskustassa oleva hotelli osoittautui kuitenkin lopulta nappivalinnaksi, eikä tämänkertaisen loman tavoitteena ollutkaan selvitä mahdollisimman halvalla.\nSkibussit lähtivät kätevästi kaupungin keskustasta. Axamer Lizumiin ja Schlick 2000:aan pääsi miellyttävillä “turistibusseilla”, joissa oli istumapaikat kaikille. Pientä miinusta siitä, ettei busseja mennyt kuin kerran tai kaksi päivässä, ja aikaisimmallakaan bussilla ei päässyt perille ennen hiihtokeskuksen avaamista. Patscherkofeliin taas lähti noin vartin välein paikallisbusseja. Kaikki bussit olivat ilmaisia hotellilta saatua welcome cardia vastaan.\nLaskukamat päädyttiin vuokraamaan joka aamu erikseen sen päiväisestä laskettelukeskuksesta. Innsbruckin keskussa on ainoastaan yksi välinevuokraamo, eikä kolmen päivän vuokra olisi tullut kolmen yksittäisen päivän vuokraa edullisemmaksi. Eipähän tarvinnut raahata kamoja enää hotellille pitkän laskupäivän päätteeksi.\nLaskettelemassa Innsbruckissa - plussat ja miinukset lyhyesti\nYhdeksän eri laskettelukeskusta samasta kaupungista käsin\nHelppo pääsy Suomesta: Lento Helsingistä Müncheniin ja parin tunnin bussi/junamatka Innsbruckiin\nOikean kaupungin tunnelma\nRinteeseen ei pääse suoraan keskustan hotellilta, ja sujuvuudestaan huolimatta skibussit eivät kulje pitkin päivää. Toki on mahdollisuus majoittua tietyn keskuksen lomakylässä, jolloin on lähellä tiettyä laskettelukeskusta.\nYksittäisissä laskuttelukeskuksissa ei ole montaa rinnettä ja laskettelukeskuksien välillä jonkin verran etäisyyttä.\nMajoitusten hintataso korkeahko\nLaskettelemassa Innsbruckissa - mitä maksoi?\nLaskuista on jätetty pois lennot, koska Malta - Helsinki - München - Malta -lentojen hinnat eivät varmaankaan montaa auttaisi reissun suunnittelussa.\nKaksi hotelliyötä Münchenin päärautatieaseman vieressä 62€+76€ =138€\nKolme hotelliyötä Innsbruckin ydinkeskustassa 313€\nBussiliput Munchenistä Innsbruckiin ja takaisin 33€/2hlö\nHissiliput kolmeksi päiväksi 225€/2hlö\nLumilautasetin vuokra kolmeksi päiväksi 34€/päivä. 204€/2hlö\nMatkavakuutus 3 laskupäiväksi 12€/hlö Nomadic Insurancen kautta.\nYhteensä kahdelta henkilöltä 937€ eli yhdeltä henkilöltä 468,5€\nLumipulaa ei ollut tällä reissulla mutta muuten reissulle osuneet säät eivät olleet parhaat mahdolliset, ja kuten jo aiemmin mainittiinkin, monet hiihtohisseistä olivat suljettuna kovan tuulen vuoksi. Vaikka sää oli kaukana selkeästä, päästiin onneksi myös ihailemaan upeita vuorimaisemia. Meidän edellisellä laskettelureissulla Italian Aostassa vuoret vilahtivat esiin vain muutamaksi minuutiksi kolmen päivän aikana, joten olihan tämä nyt jo jotain! Haaveissa siintäisi kyllä seuraavaksi matka kevään viimeisille, aurinkoisille hangille.. Säistä ei viitsi juuri senkään vuoksi valittaa, että heti kotiin paluun jälkeen saatiin lukea Itävallan ja ylipäänsä Keski-Euroopan vallanneesta lumikaaoksesta - lumivyöryissä oli menehtynyt useita ihmisiä, laskettelukeskuksia suljettu ja ihmisiä jäänyt kyliin jumiin lumen saartamiksi.\nYhteenvetona voisi sanoa, että reissu oli tosi onnistunut, ja suositeltaisiin kyllä Innsbruckia laskettelukohteeksi muillekin!\nMe ollaan vähän mietitty, että lento Münchenistä Maltalle saattaisi jäädä meidän vuoden 2019 viimeiseksi lennoksi. Reissaaminen ei ole vähenemässä, mutta tänä vuonna suunnitelmissa on pysytellä Euroopan rajojen sisäpuolella ja liikkua maanteitse. Tulevista loppukevään reissusuunnitelmista kerrotaan lisää myöhemmin, kunhan ne tästä selkenevät. Nyt olisi kuitenkin vielä muutama kuukausi edessä arkea Maltalla.\nLaskettelemassa Itävallan Innsbruckissa - plussat ja miinukset + mitä maksoi Reviewed by Coconuts & Good Vibes on tammikuuta 09, 2019 Rating: 5\nTags : Itävalta


Kun naiset valtasivat Hollywoodin - Naisohjaajat ohjaamassa naissankareita on 2020-luvun toimintaelokuvien nouseva trendi - Muropaketti.com\nKun naiset valtasivat Hollywoodin – Naisohjaajat ohjaamassa naissankareita on 2020-luvun toimintaelokuvien nouseva trendi\n25.12.2020 12:00 | Kari Salminen\nNaiset ohjaavat, kirjoittavat ja tuottavat toimintaelokuvia, jotka kertovat supernaisista. Wonder Woman on muutoksen symboli, oikea naisvallan amatsoni.\nJoulupäivänä piti saapua Suomeenkin kolmen vuoden takaisen menestyselokuvan Wonder Womanin jatko-osa Wonder Woman 1984. Se tuleekin 15. tammikuuta – jos tulee. Korona on ihmenaistakin vahvempi voima. Silti elokuva on tapaus, koska ensimmäinen elokuva oli. Ja paljon muutakin on nähty ja nähdään samaisen naisaallon mukana.\nUuden Wonder Womanin pääosassa on taas israelilaistaustainen Gal Gadot. Ohjaaja-käsikirjoittaja on Patty Jenkins. Mutta tämä ei ole vain yksi iso elokuva. Se on symboli muutokselle. Ja niin itse Wonder Woman hahmona, vaikka hän olikin kinky-bileitä järjestäneen psykologin William Moulton Marstonin näennäisfeministinen luomus. Mutta sama se jos hahmo on miehen S/M-fantasia jos hän on asioita aikaansaava ja elokuvaan naisvaltaa tuova amatsoni antiikin myyteistä.\nNaiset ovat ottamassa Hollywoodia haltuunsa jopa toiminnan ja supersankarien osalta. Miesten viimeinen linnake sottakomedioiden ohella on menossa jos nyt ei pilalle niin ainakin muuttumassa sukupuoltaan aivan kuten Thor jo tekikin sarjakuvissa ja elokuvavierailussaankin.\nTähdet Scarlett Johansson, Charlize Theron, Jessica Chastain, Margot Robbie, Natalie Portman ja Milla Jovovich alkavat jo olla jonkinlaisia moguleita. He paitsi näyttelevät myös tuottavat, kiinnittävät muita tekijöitä ja muutenkin määräävät kupletin sävelet. Varmaan taustalla lauletaan ”sisters are doin’ it for themselves”. Eurythmicsin ja Aretha Franklin feministinen kasari-anthem sopii tähän niin kuin taikalasso kaulaan ja korkea saappaankorko silmään.\nNiin, viimeksi naiset näin määräsivät studiotuotantoja vuosisata sitten. Silloin he tosin olivat käsikirjoittajia. Pioneeriaikojen jälkeen heistä tuli vain kuvien kaunistuksia ennen kuin romanttiset komediat, ihmissuhdedraamat ja pienen rahan indie-elokuvat toivat naiset takaisin. Nyt on tilanne vallan toisenlainen. Suomalainen elokuvakin sujuu naisvoittoisesti. Mutta se on toisen jutun aihe. Nyt puhutaan supernaisista kuvissa ja niiden takana.\nTuhatsivuinen hakuteos Women Screenwriters – An International Guide (2015) esitteli yli 300 naispuolista käsikirjoittaa 60 eri maasta. Harvat ovat tunnettuja sen laajemmin. Naistekijöitä ei tunneta oikeastaan vieläkään. Jotkut yrittävät pitää ääntä.\n”Jos elokuva ei menesty, vahvistuu vain Hollywoodin stereotypia siitä, että miehet eivät halua katsoa naissankareita”, uuden Charlien enkelit -elokuvan (2020) ohjaaja Elizabeth Banks on kiukutellut.\nGale Anne Hurd tunnettiin vuosikymmen yhtenä James Cameronin vaimoista, vaikka hän oli tuottajana koko Terminator-ilmiön äiti. Hiukan paremmin kävi toiselle Cameronin vaimolle Kathryn Bigelowille, joka nousi New Yorkin kuvataidepiireistä Cameron-keikan kautta mestariohjaajien luokkaan (Blue Steel, Myrskyn ratsastajat, Strange Days) ja jopa Oscar-voittajaksi (Hurt Locker).\nKatsojat eivät niin piittaa, kuka kirjoittaa ja ohjaa, mutta naissankarit eivät kaikille kelpaa vieläkään. Jennifer Garner sai taannoin uransa surkeimmat arvostelut sadistisesta elokuvastaan Peppermint (2018). Eivätkä anime/manga-taustaiset Ghost in the Shell (2017) ja Alita: Battle Angel (2019) tai vaikka X-Men -sivuhyppy Dark Phoenix (2019) onnistuneet juuri paremmin. Keväällä saapuva Marvel-elokuva Black Widow muuttanee kaiken tai edes osan.\nBlack Widown ohjaa australialainen Cate Shortland, joka on yhtä kokematon kuin Anna Boden, joka teki Marvelin naissankarielokuvasta Captain Marvelista (2019) hitin vastoin kaikkia odotuksia.\nOn hyvä muistaa, että Star Warsin, Game of Thronesin ja Avengersin tapaisissa ilmiöissä riittää vahvoja naisia. Buffy vampyyrintappaja televisiossa ja Lara Croft peleissä ja elokuvissa ovat myös näyttäneet, kuinka homma sujuu. Ehkä tämä tästä vielä tasoittuu viihteessä niin kuin yhteiskunnassa laajemmin on jo tapahtunut.\nThor on tyttö\nTekeillä on Batgirlin eli Lepakkotytön oma elokuva, jollaista ei ole ennen ollut. Ohjaajasta ei ole tietoa, mutta käsikirjoittaja on nainen, Jill Hodson.\nTyön alla on myös tarkkaan vartioitu Red Sonja, ohjaajana Jill Soloway. Hahmo perustuu Conanin kirjoittajan Robert E. Howardin hahmoon, jota Kimmerian barbaarikin vähän pelkää.\nYksi käänne naisten esiinmarssissa koettiin vuonna 2014 kun pohjoisen mytologian jumalten perillinen, Marvelin sankari Thor koko sukupuolenvaihdoksen. Hänestä tuli nainen. Ensi vuonna sama tapahtuu sitten elokuvassa Thor: Love & Thunder (2021).\nKuten tavataan sanoa: kansa raivostui. Marvelin toimisto hukkui palautteeseen. Graniitinvärisen duunarityypin Absorbing Manin sanoin: ”Te kirotut feministit pilaatte kaiken.”\nThor, Ukkosen Jumalatar, on jo seikkaillut Natalie Portmanin hahmossa Avengers-elokuvissa. Ehkä me olemme jo tottuneet.\nNiin, mutta onko se feminismiä?\nJotkut tutkijat ovat arvelleet, että feminismiäkin on ilmassa. Sankaritarhommat eivät kaikkia kulttuurianalyytikkoja vakuuta. Se riepoo, että supersankariryhmissä on aina yksi reipas nainen. Tämä tunnetaan nimellä ”Smurffiina-syndrooma”. Sinne on vain pakko piirtää tai filmata yksi tyttö osoittamaan että edistystä tapahtuu vaikka ympärillä pyörii sata maskuliinia. Jos smurffit nyt sellaisia ovat.\nCathy Yanin ylenpalttisen naisenerginen ohjaus Birds of Prey and the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn (2020) nosti feminismin tietoisesti pintaan. Wonder Womanin amatsoni-seikkailut ovat samalla asialla. Se on sitten eri asia, kuinka vakavaa on ison rahan fantasiafeminismi.\nTulevia toimintaelokuvia, joissa naisnäyttelijöillä ja -ohjaajilla on keskeinen rooli.\nAvengersien Natashan oma seikkailu. Ohjaus: Cate Sortland. Ensi-ilta keväällä 2021.\nMytologisimmin voimaannuttavan naissankarin paluu. Ohjaus: Patti Jenkins. Ensi-ilta: 15.1.\nMilla Jovovich ja hänen ohjaajamiehensä vaihtoivat Resident Evil -ilmiön uuteen videopeliaiheeseen, jossa nainen rusikoi miehiä ja hirviöitä. Ensi-ilta on sijoitettu Wonder Womanin paluun kiusaksi samaan päivään. Joulun sankaritartappelun asetelma on valmis.\nMarvel-sarjakuvaan pohjautuva elokuva kuolemattomien rodusta, pääosissa Angelina Jolie, Salma Hayek ja Gemma Chan. Ohjaaja on kiinalalainen Chloé Zhao. Ensi-ilta marraskuussa 2021.\nChris Hemsworth luovuttaa taikasauvansa eli Thorin vasaran Natalie Portmanille. Saapuu ensi vuonna.\nMaailman agentit liittyvät yhteen Jessica Chastain johdolla taistellakseen superasetta havitteleaa organisaatiota vastaan. Ensi-ilta 2022.\nMargot Robbie jatkaa Harley Quinn -linjoilla esittäen suljetun osaston naista, joka saattaakin olla salaisen organisaation taistelija. Valmisteluvaiheessa.\nCharlize Theron palaa kylmän sodan kauneimman ja väkivaltaisimman agentin rooliin… joskus… ehkä. Valmisteluvaiheessa.\nJohn Wick -tuottajan elokuva ballerinasta, josta koulitaan tappaja. Valmisteluvaiheessa.\nChristina Hodsonin elokuvassa Lepakkotyttö vapautuu Lepakkomiehen varjosta myös valkokankaalla. Valmisteluvaiheessa.\nRobin Hoodin rakas neito Marian ryhtyy tositoimiin Margot Robbien hahmoisena. Valmisteluvaiheessa.\nChristine Boylanin Jessica Chastainille kirjoittama trilleri poliisista, joka saa supervoimat katastrofin seurauksena. Valmisteluvaiheessa.\nMyös tällaisia on suunniteltu: Ruthless, Silver & Black, Realm, Mother, Kitty Pryder, Hummingbird, Gotham City Sirens, Freakshift, The Division, Cleopatra Jones…


VPS:n vuoro jäädä HJK:n jyrän alle - Veikkausliiga - Ilta-Sanomat\nVPS hävisi jo kolmannen kerran tällä kaudella HJK:lle. (KUVA: Pekka Sakki)\nJulkaistu: 21.9.2011 22:49\nJalkapalloliigan ylivoimainen sarjajohtaja HJK jatkoi pisterohmuamista mestaruuden uusintamatkallaan. Klubi venytti voittoputkeaan kotikentällään, kun VPS kaatui 2-0.\nBerat Sadikhttps://www.is.fi/haku/?query=berat+sadik sai viimeistellä 31. minuutilla kauden 12:nnen maalinsa vaivatta, kun hän pääsi Erfan Zenelinhttps://www.is.fi/haku/?query=erfan+zenelin kanssa hyökkäämään kaksi vastaan maalivahti -tilanteeseen. VPS:n Tomer Chencinskihttps://www.is.fi/haku/?query=tomer+chencinski oli tilanteessa tyystin yksin ja voimaton.\n- Maali lamautti meidät. Alussa olimme hyvin mukana, VPS:n valmentaja Petri Vuorinenhttps://www.is.fi/haku/?query=petri+vuorinen kiteytti.\nVaasalaisten keskuspuolustajat Jens Nygårdhttps://www.is.fi/haku/?query=jens+nygard ja Jyrki Saranpäähttps://www.is.fi/haku/?query=jyrki+saranpaa myöhästyivät avausosuman estämisessä metrejä. Kamppailun 88. minuutilla Saranpään ilta synkkeni entisestään, kun Klubi siirtyi kulmapotkun jälkitilanteesta 2-0-karkuun hänen tiliin merkityllä omalla maalilla.\nHJK piti taistoa tiukasti otteessaan johtoasemassa. VPS missasi mahdollisuutensa lyödä kapulaa konemaisen isäntäjoukkueen rattaisiin alussa, kun Tony Björkhttps://www.is.fi/haku/?query=tony+bjork pyssytti 10. minuutilla 19 metristä Ville Wallenin https://www.is.fi/haku/?query=ville+walleninvartioiman maalin poikkihirteen.\n- Vaisu alku meiltä, mutta maali vapautti. Sadik teki sen, ja hänellä oli 2-3 muutakin hyvää paikkaa, HJK:n valmentaja Antti Muurinenhttps://www.is.fi/haku/?query=antti+muurinen summasi.\nVPS:stä Klubiin hiljan siirtynyt O'Brian Woodbinehttps://www.is.fi/haku/?query=o'brian+woodbine ei päässyt pelaamaan entistä seuraansa vastaan pelikiellon takia. Vaasalaiset kokivat kauden kolmannen liigatappion Klubille onnistumatta kertaakaan maalinteossa.