Valtiotiede skitsofreniasta - Migreeni 2022\nIndividualismin jatkuva propaganda on pitkään ollut yksi modernin elämän tunnusmerkeistä. "Ansaitset sen!" - mainonta toistuu. "Hemmottele itseäsi!" - kiiltävät lehdet kuiskaavat. "Mutta mitä vikaa, jos lapsesta kasvaa egoisti?" - TV-ohjelman koulutusohjelma on hämmästynyt. "Miksi tarvitset perhettä? Elä itsellesi, sanoo äiti 28-vuotiaalle pojalleen. - Sinulla on aikaa ripustaa ike kaulaasi. Riittää, että isäni ja minä pyrimme sinun tähtesi. Älä ainakaan ole hölmö. " Yleensä ilmaisu "itsellesi, rakkaalle", jota viime aikoihin asti käytettiin vain ironisesti, kuulostaa yhä useammin melko vakavalta. Miksi ei? Loppujen lopuksi he sanovat vakavasti, että tärkeintä on rakastaa ja hyväksyä itseäsi. Jopa erityisissä psykologisissa koulutuksissa he opettavat "itsensä rakastamista".\nLänsimaiset viisaat ennustavat, että tuleva yhteiskunta koostuu miljardeista (tai yhdestä "kultaisesta miljardista"?) Atomisoiduista individualisteista. Eräänlainen paimentolaiset, "maailman kansalaiset", vapautuvat kimeeristä nimeltä Isänmaa ja etsivät vain parempia paikkoja. Muistan, että liberaalimme kannattivat myös sitä, että isänmaallisuus on viimeinen turvapaikka huijarille ja että Isänmaa ei ole siellä missä olet syntynyt, vaan missä sinusta tuntuu mukavalta. Viime vuosina isänmaallisen vastaisen propagandan voimakkuus on kuitenkin jonkin verran laskenut, mutta liberaalissa tiedotusvälineissä patriootteja pilkataan edelleen kapea-aikaisina, korotettuina, ei täysin normaaleina ihmisinä. No tottakai! Eikö ole hulluutta olla rakastamatta itseäsi niin, että annat henkesi täysin tuntemattomille sinulle, jotkut "maanmiehet"? Mikä järjetön, teeskentelevä sana...\nPsykiatri, jolla on 30 vuoden työkokemus, Tatyana Aleksandrovna Krylatova, väittää kuitenkin päinvastoin: asenne itsekkyyteen ja individualismiin on täynnä skitsofreniaa lähellä olevan syvällisen henkisen patologian kehittymistä. Tietenkin, jos se on täysin toteutettu. Mutta juuri sitä kuluttajayhteiskunta vaatii meiltä, kiihdyttäen äärettömän liian paisuneen "egon" tarpeita! Pyysimme Tatyana Aleksandrovnaa diagnosoimaan Venäjän yhteiskunnan nykytilan.\n- Tatyana Aleksandrovna, mitä tyypillisiä muutoksia skitsofreniaa sairastavan henkilön käyttäytymisessä psykiatria havaitsee?\n- Skitsofrenialle on ominaista merkittävät muutokset tunnepallossa. Lisäksi ne ovat kaksinkertaisia. Toisaalta emotionaaliset reaktiot köyhtyvät asteittain ja toisaalta niiden riittämättömyys ja paradoksaalisuus. Ensinnäkin kärsivät korkeimmat tunteet: myötätunto, altruismi, emotionaalinen reagointi. Sitten skitsofrenian edetessä potilaista tulee kylmempiä, itsekeskeisempiä. Henkilöstä tulee autistinen, vetäytyy itseensä. Hän ei enää välitä mistään, lukuun ottamatta joitain hänen kapeasti ymmärrettyjä etujaan. Kuten sanotaan, ei lihavaksi, elän. Lisäksi skitsofrenian kanssa henkilö lakkaa suodattamasta tarpeettomia tarpeettomista. Kaikki kasaantuu häneen. Hän ei voi arvioida, mikä on hänelle hyvää ja mikä pahaa, ja joko kokee kaiken äärimmäisen tärkeänä tai ei havaitse mitään lainkaan ja on tiukasti erotettu maailmasta. Kun hän havaitsee kaiken valikoimattomasti, koska hän ei kykene erottamaan pää- ja toissijaista, hänen päähänsä syntyy kaaos. Näin ollen käyttäytyminen on myös kaoottista. Hän alkaa tehdä absurdeja, menettää riittävän käsityksen todellisuudesta. Tai - tämä on toinen vaihtoehto - potilas joutuu tuntemattomuuteen ja toimettomuuteen. Molemmat vaihtoehdot ovat tuottamattomia.\n- Ja mitä tapahtuu potilaan persoonallisuudelle?\n- Sen eheyttä loukataan. Yleensä persoonallisuuden eheyttä ei anneta syntymästä lähtien, vaan se muodostuu ympäristössä. Kun suhteet ympäristöön kehittyvät hyvin, eli kohde hyväksyy ympäristön ja hyväksyy omansa, muodostuu normaali, johdonmukainen, koko persoonallisuus. Skitsofreniassa on kuitenkin persoonallisuuden jakautuminen, dissosiaatio. Ja sitten taudin edetessä voi tapahtua persoonallisuuden rappeutuminen. Psykoosin perusta on depersonalisaatio ja derealisaatio. Depersonalisaatio on, kun henkilö menettää persoonansa. Hänelle näyttää siltä, että tämä ei ole enää hän, vaan joku muu. Derealisointi on todellisuuden ymmärtämisen menetys. Henkilö lopettaa tiedon suodattamisen, sitä kerääntyy liikaa ja ikään kuin räjähtää sen sisältä. Sisäinen kaaos syntyy, itsetietoisuuden tunne (depersonalisaatio) tuhoutuu ja riittävä käsitys todellisuudesta menetetään. Tällä on haitallinen vaikutus potilaan suhteeseen sekä mikro- että makrosokerialaan..\n”Mikrososiumilla tarkoitamme ensisijaisesti perhettä. Mikä on ominaista skitsofrenisen asenteelle perheeseensä?\n- Yksi skitsofrenian piirteistä on henkisen toiminnan väheneminen. Potilaat kyllästyvät henkiseen stressiin ja viestintä muiden ihmisten kanssa väsyy. Heidän on erityisen vaikeaa kommunikoida ei muodollisesti, ei pinnallisesti, vaan liittyy syvien tunteiden - rakkauden, kiintymyksen, hengellisen läheisyyden - ilmenemiseen. Tällainen viestintä koskettaa heidän persoonallisuutensa ydintä, ja skitsofrenisen persoonallisuus, kuten sanoin, vahingoittuu. Rakkaus syntyy ensisijaisesti perheessä suhteessa lähimpiin sukulaisiin: äiti, isä, veljet ja sisaret. Siksi skitsofreeniselle perhesuhteet ovat kaikkein tuskallisin alue. Hän on ensinnäkin ylirasitettu ja hylätty.\n- Skitsofrenia alkaa torjua rakkaitaan?\n- Kyllä, koska rakkaus vaatii paljon emotionaalisia kustannuksia. Ja skitsofrenialla on suuria emotionaalisuusongelmia. Jotkut potilaat saattavat tietysti säilyttää jonkinlaisen kapean, valikoivan kiintymyksen johonkin perheenjäsenestä, ystävään, lapseen. Mutta kaiken kaikkiaan emotionaalisuus on heidän heikko kohta, ja pysyäkseen jossakin kehyksessä he (tietysti tajuttomalla tasolla) alkavat hylätä sen, mikä on heille energeettisesti kalliimpaa - rakkauden. Mutta toisaalta heidän suhtautumisensa rakkaisiin on ambivalentti, ambivalentti. Itse asiassa tarvitaan rakkautta, joten hylkäämisen tilanne on traumaattinen. Ja tämä sisäinen konflikti aiheuttaa aggressiota. Tämän seurauksena skitsofreenikko hylkää rakkaansa aggressiivisesti, huolimatta siitä, että ilman heitä hän ei voi olla olemassa.\n- On käynyt ilmi, että skitsofreniapotilaat kokevat eräänlaista "rakkauden vihaa" rakkaitaan kohtaan?\n- Joo. Henkisesti sairaille tämä on iso draama. Ja heidän perheensä kärsii tästä suuresti. Sama tapahtuu Isänmaan suhteen. Loppujen lopuksi "Kotimaa" on tietty vakiintunut käsitys makrososiumista, jossa ihmistä rakastetaan, hyväksytään, suojellaan. Ja hän puolestaan alkaa rakastaa tätä enää kapeaa perhettä, mutta paljon laajempaa sosiaalista ympyrää. Hän on valmis puolustamaan häntä. Jos keskinäinen ymmärrys makroyhteiskunnan kanssa menetetään, on jälleen hylkäämistä. Henkilö lakkaa sisällyttämästä häntä "minun" luokkaan ja kohtelee isänmaata negatiivisesti.\n- Rakkaus isänmaan puolesta edellyttää myös rakkautta esi-isiä kohtaan, koska tämä on paikka, jossa he asuivat, jonka puolesta he taistelivat, vuodattivat verta, kuolevat, myös heidän jälkeläisensä - meille.\n- Kyllä, tämä altruismi, huoli, tällainen edistysaskel, jonka esi-isämme ovat antaneet meille, jotta voimme elää rauhallisesti kotona, kotimaassamme, ovat erittäin tärkeitä, jotta voimme tuntea olonsa suojatuksi, kerätä voimaa ja itseämme ilmentää maailmassa persoonallisuus. Nämä ovat peruspilaria, maata, jolla henkilö seisoo eikä kaadu. Ja jos hän yhtäkkiä kaataa jalkansa alta, henkilö alkaa luonnollisesti epäröidä. Hänellä on ahdistuksen tunne, josta tuskallinen tila vain lisääntyy. Tällainen testi tunnetaan laajalti lasten psykiatriassa. Sitä käytetään, kun lapsi kokee vakavaa ahdistusta ja on tarpeen suorittaa hienovarainen diagnoosi ymmärtääkseen: joko hänellä on skitsofrenia vai ovatko ne vain neuroottisia reaktioita. Lapsia pyydetään kuvittelemaan eräänlainen kriittinen tilanne, joka liittyy loukkaantumiseen siihen, mikä teoriassa pitäisi olla hänelle rakas. Oletetaan, että kiusaaja loukkaa sisartaan. Tai viholliset hyökkäsivät hänen kotimaahansa. Ja lapsen on kerrottava, millä puolella hän on. Jos korvaavia mekanismeja ei rikota, lapsi, jopa psykoottisessa tilassa, huolehtii sukulaisistaan, sanoo suojelevansa sisartaan ja menevän taistelemaan Isänmaan puolesta. Hän itse ei puhu huonosti isästä tai äidistä eikä anna muille edes vihjeitä, vaan päinvastoin, hän alkaa kuvata, millainen isä hän on, ylimääräinen putkimies tai suuri tietojenkäsittelijä. Toisin sanoen hän korostaa kaikin mahdollisin tavoin joitain etujaan. Tämä tietysti osoittaa, että lapsi on jonkin verran neuroottinen, koska hänen on osoitettava olevansa vahva tässä maailmassa ja kaikki on kunnossa. Mutta täällä ei ole syvää patologiaa. Jos tällaista testiä sovelletaan lapseen, jolla on syvempi patologia, saamme täysin erilaiset tulokset. Hänen suojakordonit on rikki; hän ei pysty puolustamaan kaikkea, mikä on lähellä. Ja siksi hän sanoo: "Tämä ei ole minun, en tarvitse sitä." Siksi skitsofreenikko puolustaa tässä testissä vastakkaista puolta: sisaren loukkauksia, vihollisia vastaan.\n- Joten jos Venäjällä kasvatettu lapsi, joka ei ole ulkomaalainen, vaan venäläinen, sanoo, että hän olisi tukenut vuoden 1812 sodassa ranskalaisia tai Isossa-isänmaassa olisi taistellut saksalaisten puolesta, psykiatreilla on hyvät syyt epäillä skitsofreniaa?\n- Ja jos viholliset esitetään hänelle kaikkein inhottavimmassa muodossa, hän silti pitää heitä mieluummin rakkaimpiensa kanssa?\n- Syvällä patologialla - kyllä. Kerromme hänelle: "Kaveri, joka loukkaa sisartasi, on ilkeä, kuono, takkuinen, pelottava." Ja hän vastasi: "Hän on edelleen hyvä." Mielestäni sillä on paljon tekemistä panttivanki-oireyhtymän kanssa, kun terroristista, etäinen, haitallinen, vihamielinen henkilö sinulle tulee lähemmäksi sinua kuin ne, jotka yrittävät pelastaa sinua, ja sinä alat nähdä hänet puolustajana. Itse asiassa hän ei ole suojelija sinulle, hän tappaa sinut huomenna tai jopa nyt. Mutta olet niin uppoutunut kauhutilaan, että menetät riittävän käsityksen todellisuudesta ja alat tunnistaa teloittajasi. Minusta näyttää siltä, että tässä skitsofrenian pääongelma on vakava, syvä sairaus, kun normaalien ihmissuhteiden luominen on mahdotonta ja kaikki menee alamäkeen.\n- Onko olemassa samankaltaisia testejä perhesuhteille? Jos esimerkiksi lääkäriin valitetaan siitä, että pieni lapsi hylkää äidin...\n- Tietysti. Jopa yksinkertaisinta, tunnettua "Family Drawing" -testiä voidaan käyttää. Jos äiti ei ole kuvassa, mutta hän on läsnä lapsen todellisessa elämässä, tämän pitäisi jo varoittaa asiantuntijoita. Tai, sanotaan, kuvassa, sukulaisten sijasta kuvataan outoja vieraita. Esimerkiksi skitsofreenikko voi piirtää rosvoja tai hirviöitä alkuperäiskansojen sijaan. Lyhyesti sanottuna pienen lapsen negatiivinen asenne äitiä kohtaan tai heidän hylkääminen kotimaahan on hyvin hälyttävä oire, joka voi viitata syvään patologiaan, vakavaan henkiseen dekompensointiin.\n- Ja mitä yhteiskunnalle tapahtuu, kun se tarttuu isänmaallisiin ja perheenvastaisiin tunteisiin? Kun itsekkäät edut ovat tärkeimpiä, suhtautuminen individualismiin ja itsekkyyteen?\n- Tässä tapauksessa yhteiskunta joutuu tuskalliseen tilaan. Skitsofreenisia nesteitä on ikään kuin kerääntynyt, eikä yhteiskunta voi varmistaa omaa selviytymistään. Tämä on yhteiskunnan selviytymisvaiston syvä loukkaus. Yhteiskunnalla, joka hylkää historiansa ja vastaavasti esi-isänsä, klaaninsa ja kansansa, ei ole sankareita ja yleisesti tunnustettuja viranomaisia, yhteiskunta, joka uskoo, ettei sen historiassa ollut mitään hyvää, että sen historia on häpeällistä, tällainen yhteiskunta on kaaoksessa. Se ei voi analysoida, eristää pää- ja toissijaista, positiivista ja negatiivista, on skitsofrenisaatiotilassa, ei voi löytää itsessään voimaa ja ymmärrystä ymmärtääkseen ja säilyttäen tulevaisuuden kannalta hyödyllisen, se menettää riittävän käsityksen todellisuudesta, noin itsesi ja paikkasi tässä todellisuudessa, omat etusi. Toisin sanoen skitsofreeniset depersonalisaation ja derealisoitumisen prosessit etenevät..\n- Arvioikaa psykiatrian näkökulmasta ihmisiä, joita Venäjällä kaikki ärsyttää ja jotka hylkäävät kulttuurimme, historiamme, sanovat, etteivät he muista mitään hyvää, koska heidän elämänsä kului "kirotussa kauhassa", jossa määritelmän mukaan ei voisi olla mitään positiivinen. Samanaikaisesti tällaiset ihmiset, ollessaan länsimaiden patriootit, eivät mene sinne, vaikka he voivat nyt tehdä sen, mutta he yrittävät muuttaa elämää täällä länsimaisella tavalla, toisin sanoen yrittävät siirtää toisenlaisen todellisuuden maaperäämme. Ei sen yksittäiset elementit (esimerkiksi lämpimät, mukavat wc: t maaseututaloissa tai moderneilla moottoriteillä), vaan koko todellisuus. He haluavat uudistaa koko elämäntapamme, muuttaa arvoja, tehdä Venäjältä ja meistä kaikista erilaisia ...\n- Todennäköisesti tämä on kohtuullisuutta eli hedelmättömiä spekulaatioita, jotka ovat eronneet todellisuudesta ja jotka ovat ominaisia myös skitsofreniapotilaille. Yleensä tällaiset länsimaalaiset ja länsimainen elämä ovat olennaisesti tietämättömiä; se on enemmän heidän mielikuvitustaan lännestä. Jonkinlaisen normaalin uudistusprojektin ehdottamiseksi on tarpeen syvällisesti syventyä asian ytimeen, tutkia sitä sisältä ja arvioida realistisesti sen toteuttamisen mahdollisuus, hyvät ja huonot puolet. Otetaan esimerkki samasta Peter I: stä. Ennen uudistusten aloittamista hän työskenteli useita vuosia Hollannin telakalla yksinkertaisena työntekijänä, opiskeli perusteellisesti siellä olevaa elämää, ymmärsi mitä tarvitsi ja mitä ei, ja alkoi sitten tarjota. Nykyaikaiset uudistajat puolestaan tarjoavat enimmäkseen kimeerisiä projekteja. Ja ei ole yllättävää, että kun nämä projektit alkavat toteutua, ne epäonnistuvat. Meillä kaikilla oli epäonni tarkkailla - paitsi tarkkailla, myös kokea sen seurauksia - Jeltsinin aikakaudella tällaista skitsofrenistyyppistä ja kohtuullista reformismia. Resonaattorin projektien takana ei ole mitään todellista. Hän on huolissaan, haluaa tehdä jotain, mutta tarjoaa tyhjäksi.\n- Toisin sanoen yksi skitsofrenian ominaisuuksista on resonanssi?\n- Kuinka selittää yleisesti, mikä on päättely?\n- Tämä on hedelmätöntä filosofointia. Sanoja on paljon, mutta järkeä ei ole.\n- Sanoitte, että skitsofrenialla on persoonallisuuden dissosiaatio: hän hylkää persoonallisuutensa kaikilla sen yhteyksillä. Mutta mitä sitten jää?\n- Tämä on ongelman ydin. Jos tauti etenee, persoonallisuus hajoaa, henkinen elämä tulee erittäin köyhäksi. Pahanlaatuisissa nykyisissä tapauksissa voi kehittyä apaattinen dementia. Jos taudilla ei ole niin pahanlaatuista luonnetta, niin "vanhan" persoonallisuuden hajoamisen jossain vaiheessa potilas voi yrittää rakentaa "uuden".\n- Mutta pystyykö tämä uusi persoonallisuus olemaan normaalisti ja tuottava??\n- Useimmiten se silti vaurioituu, joten se ei pysty hahmottamaan toista kulttuuria syvästi eikä olemaan täysin vuorovaikutuksessa rakkaansa kanssa. Loppujen lopuksi mikä tahansa syvä yhteys vaatii paljon henkistä energiaa, mutta skitsofreniikalla ei ole sitä, ja hän on silti vuorovaikutuksessa pinnallisesti. Hänellä ei ole henkistä voimaa rakentaa kokonaan uusi persoonallisuus. Jos haluat tottua eri kulttuuriin, sinulla on oltava erilainen rooli, syy ja vahvuus. (Vaikka oikeassa mielessä oleva henkilö ei hylkää perhettään tai kotimaaansa). Siksi skitsofreenikko pystyy havaitsemaan vain pinnallisia asioita. Se on enemmän kuin jäljitelmä kuin todellinen syvä eläminen ja kokemus. Joten tällainen metamorfoosi ei lisää hänen mielenterveyttä.\n- Hänestä ei tule terveellistä, koska hän on luopunut itsestään ja ympäristöstään?\n- Suuressa osassa tapauksia ei. Nämä muutokset ovat todennäköisesti negatiivisia. Vaikka joissakin melko harvoissa tapauksissa positiiviset muutokset ovat mahdollisia. Opettajani, suuri psykiatri ja merkittävä persoonallisuus, Anatoly Kuzmich Anufriev, sanoi, että mielisairaalla henkilöllä ilmenee joskus yhtäkkiä erityisiä kykyjä uuden persoonallisuuden rakentamisen vaiheessa. Mutta tämä tapahtuu silti hänen muiden kykyjensä ja ominaisuuksiensa vahingoksi. Uusi persoonallisuus tulee olemaan jotenkin yksipuolinen, epäharmoninen. Ja et vieläkään voi olla vuorovaikutuksessa hänen kanssaan normaalisti. Ja joskus skitsofreenikoilla voi tässä vaiheessa olla jopa erittäin myönteisiä ominaisuuksia. Esimerkiksi suuri altruismi.\n- Joten se on hieno!\n- Kuinka sanoa... Koska patologia ei mene mihinkään, altruismi on riittämätöntä, usein jotenkin merkityksetöntä. Esimerkiksi, minulla oli skitsofreeninen ystävä, joka myi teetä edulliseen hintaan: hän otti sen varastosta ja myi sen kaikille samaan hintaan. Niille, jotka ostivat teetä häneltä, oli tietysti hyödyllistä. Mutta hänellä itsellään ei ollut toimeentuloa, joten hän istui perheensä kaulalle. Joten myös altruismin on oltava kohtuullista, ei skitsofreenisesti järjetöntä. Mutta mikä tärkeintä, tällaiset taudin positiivisen poistumisen tapaukset ovat melko harvinaisia..\n- Jos siirrät tämän mallin koko kansakunnalle, onnistumisen todennäköisyys "vanhan" identiteettisi tuhoutumisen ja "uuden" kaaoksen rakentamisen seurauksena on vielä vähemmän, kyllä?\n- Luonnollisesti, koska ihmiset koostuvat miljoonista yksilöistä, onnistuneen tuloksen todennäköisyys on käytännössä nolla.\n- No, miten skitsofrenia kehittyy useimmissa tapauksissa??\n- Jos tauti etenee, potilas menee useimmiten parafreniaan. Hänellä on riittämätön käsitys oman persoonallisuutensa tärkeydestä, jota objektiiviset parametrit eivät vahvista.\n- Hän esimerkiksi harrastaa itseään Napoleonista?\n- Kyllä, jonkinlainen superhahmo, mutta se on tuskallinen fantasia, jota todellisuus ei tue.\n- Ja mitä tapahtuu todellisuudessa?\n- Todellisuudessa hän on emotionaalisesti litistetty, egosentrinen, tuottamaton, epäsosiaalinen.\n- Karkeasti ottaen hän makaa kotona, ei töitä, levittää likaa ympärilleen. Eniten ihminen pystyy tässä tilassa katsomaan televisiota, kyllä?\n- Mistä? Niin kauan kuin hänellä on tarpeeksi energiaa, hän voi mennä jonnekin esiintymään mainostamaan skitsofreenisiä ideoitaan. Sisältää ajatuksen Isänmaan pelastamisesta tai uskonnon uudistamisesta. Mutta vähitellen passiivisuus, masennus kasvaa, ja tapaus päättyy todennäköisesti sängyssä olevaan jännitykseen, jonka päällä hän ajattelee olevansa erinomainen henkilö.\n- Jos ihmiset seuraavat skitsofrenisaation polkua, se voi johtaa siihen, että he lopettavat työskentelyn, kasvattavat lapsia, ovat vastuussa mistä tahansa, menettävät itsensä säilyttämisen ja lisääntymisen vaiston, mutta samalla he ajattelevat olevansa suuria?\n- Varma. Jos tällainen malli toistetaan, se on eräänlainen virtuaalinen yhteiskunta, jossa jokainen ajattelee itseään Napoleoniksi, Caesariksi, Marilyn Monroeksi, mutta samalla he eivät huuhtele itsensä jälkeen wc: ssä. Tällaisen parafreenisen asenteen todellisuus on mielestäni nyt suosittu iskulause: "Ansaitsen sen!" Suunnittelu annetaan äärimmäiselle, absurdille egocentrismille. Olen niin hieno hahmo, että ansaitsen parhaan. Vaikka miksi ihmettelee, olitko sinä? Kuinka ansaitsit sen? Kuten muistamme, venäläinen pedagogiikka inspiroi lasta perinteisesti päinvastaisella, altruistisella käyttäytymismallilla: ”Ajattele ensinnäkin muita. "I" on aakkosten viimeinen kirjain ".\n- Mutta toisaalta historiassamme on jo ollut kansallisen ja kulttuurisen identiteetin kieltämisen aikoja. Joskus nämä taipumukset menivät niin pitkälle, että hallitseva luokka, aatelisto, jopa kieltäytyi puhumasta äidinkieltään. Puškinin aikana Venäjän eliitti jäljitteli voimakkaasti ranskalaisia. Mutta jos aatelissamme todella olisi erilainen persoonallisuus, heistä tulisi todella ranskalaisia, heidän olisi pitänyt iloisesti suhtautua Napoleonin laajentumiseen. He niin halusivat sen olevan kuin Euroopassa! Ja sitten tuli suuri persoonallisuus, joka saattoi lopulta muuttaa Venäjän "makeaksi Ranskalle"! Napoleonia ei kuitenkaan kohdattu leivällä ja suolalla, vaan aseiden volleyilla. Meidän aatelistamme ei tullut kuin pieni skitsofreenikko psykiatrisesta testistä, eivätkä he tunnistaneet aggressiivista. Lopullista skitsofrenisaatiota ei tapahtunut. Miksi luulet? Luultavasti ajattelit tätä, koska aatelisto ja sen kohtalo eivät ole abstraktio sinulle. Lukijamme eivät vielä tiedä, että olet kuuluisasta Golitsyn-perheestä, joka on aateliskokouksen jäsen...\n- Minusta näyttää siltä, että on aiheellista palauttaa mieleen L.N. Gumilyov, joka piti etnostamme melko nuorena ja kehittyvänä. Jos tarkastelemme Venäjän elämää 1800-luvun alussa näistä näkökulmista, näemme, että Venäjällä on jo muodostunut jonkinlainen kulttuurinen ja historiallinen perusta, jota aatelisto kunnioitti, ja toisaalta yhteiskunta oli kehityksessä ja elossa vuorovaikutuksessa ympäröivän maailman kanssa. Kiinnostus muihin maihin on yleensä eräänlainen Venäjän "innostus". Olemme aina olleet kiinnostuneita muista kulttuureista, ja tässä harrastuksessa oli osa leikkiä. Kuten hänen nuoruudessaan tapahtuu, kun hän yrittää erilaisia naamioita, hän etsii omaa kuvaa. Samaan aikaan terveellinen asenne valtioon ja etniseen koskemattomuuteen kuitenkin säilyi. Ja vaaran hetkellä tämä lapsellinen peli, lapsellinen fantasiointi katosi, antaen tien aikuisen vastuulliselle asenteelle maan kohtaloon.\n- Toisin sanoen soitimme, mutta emme flirttaineet?\n- Joo. Kaiken tämän vuoksi jotkut loukkaamattomat arvot säilyivät. Sanotaan jalo kunnia. He ottivat hänet erittäin vakavasti ja huolehtivat hänestä enemmän kuin hänen elämästään. Muistetaan, kuinka sama Puškin puolusti arvokkuuttaan...\n- Jalo kunniakoodi oli eräänlainen ankkuri tässä pelielementissä. Hän ei sallinut menettää riittävyyttään ja mennä sosiaaliseen skitsofreniaan niin paljon, että julisti isänmaallisuuden ennakkoluuloksi ja tuli pettureiksi?\n- Joo. Aatelisto osasi pelata ranskalaisia, mutta kun nämä pelit haistivat kunnian menetyksestä, ne olivat valmiit.\n- Eikö skitsofreenialla, kun hän mielikuvittaa itseään Napoleonista, ole mitään arvokkuutta?\n- Hän ajattelee, mutta mikään ei vahvista sitä. Tämä ei ole ihmisarvo, vaan ylpeä ylpeys ja patologinen taivaan egoismi, kun "minä" on niin tärkeä kuin kaikki muu, että henkilö ei halua uhrata mitään omaa. Kriittisellä hetkellä nämä ominaisuudet eivät voi johtaa pelkästään alentumiseen vaan myös ihmisarvon täydelliseen menetykseen..\n- Voitteko selittää esimerkillä?\n- Kuvittele perhe, johon rosvot hyökkäävät. Normaali mies, jolla on ehjä itsetunto, suojelee luonnollisesti vaimoaan ja lapsiaan, ajattelematta, että hän itse voi loukkaantua. Ja henkilö, joka on tuskallisen egosentrisessä tilassa, luopuu kaikesta, elleivät he vain kosketa häntä. Ja hän voi jopa tuoda jonkinlaisen järkevän perustelun pelkuruutensa alle. Hän sanoo, että hyökkääjä on oikeassa omalla tavallaan. Ja sillä ei ole väliä, käyttävätkö he vaimoa...?\n- Siirrytään nyt henkisesti eteenpäin XIX-luvun alusta XX-luvun loppuun. Historiallisessa mittakaavassa aikaa ei ole kulunut niin paljon - alle kaksi vuosisataa. Eliitin asenteet ovat kuitenkin muuttuneet dramaattisesti. Arkuus ja pettäminen alkoivat nousta kilpeen. Perestroikan aikana luova älymme, joka halusi kutsua itseään "neljänneksi kartanoksi", ei epäröinyt sanoa, että olisi parempi, jos natsit valloittaisivat meidät, koska silloin meillä olisi nyt halpoja saksalaisia makkaroita ja erinomaista, korkealaatuista olutta. Eikö ole hullua pitää sellaisia puheita?\n- Minusta tuntuu, että monilla liberaaleillamme, joiden joukossa on voimakkaita isänmaallisuuden vastaisia tunteita, on hyvin heikko itsenäisyys. Yksilöinä he eivät muodostuneet ajoissa ja siksi etsivät, mistä ja keneltä he voivat lainata jotain. Tämä on syvä kypsymättömyys, joka voi hyvin liittyä psyyken sairaalliseen tilaan. Mikä on täysin yllättävää, jos muistat, mistä moderni liberaali älymystö tuli. Tämä on pohjimmiltaan bolshevikkiperintö, niiden jälkeläiset, jotka kerralla kiihdyttivät yhteiskuntaa voimakkaasti, luoden vallankumouksellisen tilanteen, lataamalla maailman tyytymättömyyden, suuttumuksen ja todellisuuden hylkäämisen energialla. Nämä ihmiset eivät hyväksyneet ennen vallankumousta olemassa olevaa venäläistä kulttuuria, he yrittivät pyyhkiä sen pois.\n- He keksivät jopa iskulauseen: "Heitä Puškin pois aikamme alukselta..."\n"Mutta he eivät onnistuneet luomaan omaa vakavaa kulttuuriaan. Vallankumouksellinen paatos katosi kuin savu, ja nyt näemme tuhkan. Ilmeisesti nykypäivän liberaalien isoisänisät kärsivät syvästä kypsymättömyydestä. Heidän yliarvostetut ajatuksensa, sosiaalinen utopismi ja hämmästyttävä julmuutensa, tuntemattomuutensa miljoonien ihmisten kärsimyksille, jotka he uhrasivat helposti reformistisiin fantasioihinsa, eivät todista mielenterveyden puolesta. Ja monien tulisten vallankumouksellisten elämäkerran yksityiskohdat vahvistavat patologian. Ja heidän jälkeläisillään on vieläkin infantilismi. Mielestäni merkittävä rooli sen pahenemisessa oli sillä, että jo uuden eliitin kolmannessa sukupolvessa juurien hylkääminen alkoi jälleen. Bolshevikkien lastenlapsista tuli toisinajattelijoita, Neuvostoliiton vastaisia, hylkäsi jälleen esi-isänsä ja joutui järjettömiin harhaluuloihin. Heillä ei ollut mitään rakentaa jotain positiivista. Tuhoisat ideat ja tunteet vallitsivat joka kerta.\n- Mutta miksi se tapahtui?\n- Vallankumouksellisessa ympäristössä oli paljon jännitteitä, valtava pelko ja epäluottamus toisiaan kohtaan. Vallankumous söi lapsensa. Kaikki asuivat Damoklesin miekan alla peläten lähimpien kumppanien ja sukulaisten juonittelua ja irtisanomisia. Tämä loi vainoharhaisuuden tunnelman. Skitsofrenisaatio oli itse perheessä. Vallankumouksen aikana vuotanut julmuus meni sitten jokien tavoin kuin tulvan jälkeen sen rannoille ja keskittyi aktiivisten vallankumouksellisten keskelle. Jopa uhrit eivät joutuneet syvään neuroosiin ja skitsofrenisaatioon yhtä paljon kuin bolševikit itse. Se on paradoksaalista, mutta totta: voittajat kärsivät enemmän henkisesti kuin häviäjät. Näyttää siltä, että voitit, kaikki sujui tietäsi. Nyt rauhoittua. Rakenna uusi elämä, lopeta taistelut. Mutta bolshevikkimaailma oli suorastaan repeytynyt sisäisen ahdistuksen takia. He hylkäsivät koko "vanhan elämän" kokonaan ja löysivät itsensä derealisoitumisen ja depersonalisaation tilaan. Yritykset luoda perusteellisesti uusi vallankumouksellinen moraali, moraali, kulttuuri ja uskonto epäonnistuivat. Mutta sen sijaan, että tajusivat utopistisen ajatuksensa epäonnistumisen, he hylkäsivät edelleen venäläisen kulttuurin ja venäläisen elämäntavan ja yrittivät voimakkaasta asemasta toimimalla pakottaa harhaanjohtavia näkemyksiään muille. Tämän seurauksena uusi eliitti ei tietenkään muodostanut normaalia ajatusta isänmaallisuudesta, naapureista tai kulttuurista. No, heidän jälkeläisensä, jotka imivät tämän neuroottisuuden kehdosta, kasvettuaan ja hyppäämällä ulkomaailmaan alkoivat innostaa kaikkia edelleen. Lisäksi, jos isoisillä oli suuri maailman uudelleenjärjestelyprojekti, vaikkakin utopistinen ja epärealistinen, niin lapsenlapset eivät jo kyenneet tekemään mitään muuta kuin naurettavia ohjelmia, kuten "500 päivää" ja infantiili egocentrinen halu elää "kuten lännessä". Hajoaminen on ilmeistä, mutta se ei voisi olla toisin.\n- Kun Jeltsinin aikoina he alkoivat puhua Venäjän väestökatastrofista, aluksi kaikki johtui ihmisten jyrkästä köyhtymisestä. Mikä oli varsin luonnollista, koska Neuvostoliiton ihmiset aivottiin lapsuudesta lähtien materialismiin. Mutta nyt, kun tietoisuuden uudelleenjärjestely on alkanut, monet ymmärtävät jo, ellei ensisijaisuutta, niin ainakin hengellisten tekijöiden merkityksen. He ymmärtävät, että matala syntyvyys ja lisääntynyt kuolleisuus, rikosten määrän kasvu, alkoholismi ja huumeriippuvuus eivät riipu niinkään aineellisesta, vaan yhteiskunnan hengellisestä tilasta. Todennäköisesti, kun yhteiskunta ajetaan skitsofreniaan ja se alkaa hylätä kulttuurinsa, valtionsa, esi-isänsä ja viime kädessä itsensä, monet ihmiset joutuvat masennukseen. Masennuksen taustalla kehittyy usein erilaisia sairauksia, jotka lyhentävät ihmisten elämää..\n- Kyllä, tässä voit tehdä analogian syöpään. Monet klassisen lääketieteen edustajat, sekä homeopaatit että psykoterapeutit, uskovat, että syöpä kehittyy vakavan stressin kertymisen seurauksena. Voimme sanoa, että tämä on eräänlainen kehon "saastuminen". Ja jos puhdistusta ei tapahdu, jos henkilö on masentuneessa mielentilassa pitkään, kehossa kehittyy syöpäsoluja. Lisäksi syöpäsolun kehitys eroaa tavallisten solujen kehityksestä siinä, että se tulee itsenäiseksi. Eräänlainen itsekäs, individualistinen solu. Se erottuu kaikista ja selviytyäkseen kehon yleisen pilaantumisen olosuhteissa se alkaa luoda erityisiä olosuhteita itselleen. Ja jonkin aikaa hän onnistuu! Se kehittyy menestyksekkäästi terveiden solujen kustannuksella ja tukee jopa "samanmielisiä ihmisiä" - muita syöpäsoluja. Tuhoamalla kehon ne alkavat kukkia. Sen sijaan, että syöpäsolut toimisivat normaalisti ja tekisivät yhteistyötä päästä eroon ongelmasta, ne vastustavat itseään muille. Mutta samalla he unohtavat, että organismi on yksi kaikille! Parasiitilla siinä he vähitellen kuluttavat sitä, lopettavat riittävän ravinnon saamisen ja kuolevat yhdessä kaikkien muiden solujen kanssa. Joten egoismi, individualismi on tappavaa jopa solutasolla. Puhumattakaan erittäin organisoiduista järjestelmistä.\n"Mutta toisaalta, jos syöpäsolut voisivat puhua, he todennäköisesti vastustaisivat:" Mutta lopulta elimme iloamme varten. Kuolee, joten musiikin kanssa! "\n- Miksi "hukkua"? Jos keho on sairas, mutta sillä ei ole vielä kuolemaan johtavaa taipumusta, se on mobilisoitu, ja jopa sairaudessa näkyy jotain positiivista..\n- Tässä vaiheessa tautia voidaan pitää eräänlaisena luovana prosessina. Liikkuminen keho etsii tapoja puhdistaa itsensä, sopeutua ympäristöolosuhteisiin ja vastaavasti taistella tautia vastaan. Adaptiiviset kyvyt aktivoituvat hänessä, hän yrittää tulla joustavammaksi, vastaanottavaisemmaksi, tavallaan luovaksi. Mutta kun syöpäsolut, toisin sanoen jotkut kehon osat, muuttuvat itsekkäiksi eivätkä osallistu taudin torjuntaan tähtäävään yleiseen työhön, vaan vain "soutavat itselleen", tauti lakkaa olemasta luova prosessi ja muuttuu tappavaksi..\n- No, mikä on analogia skitsofrenian kanssa??\n- Psyyken alalla näemme samanlaisen kuvan. Esimerkiksi neuroottisuus, lisääntynyt heijastus antavat henkilölle hienostuneisuutta. Ja se puolestaan antaa mahdollisuuden tarkastella tilannetta eri näkökulmista, analysoida sitä syvällisemmin ja syvällisemmin ja löytää paras tie. Jopa pienellä skitsoidilla on silloinkin myönteisiä puolia, koska tällainen ihminen ajattelee laatikon ulkopuolella ja voi löytää omaperäisiä, luovia ratkaisuja tiettyihin ongelmiin. Ja skitsofreniassa egocentrismin lisääntyessä ja oman "minä" vastakkainasettelu yhteiskunnan kanssa alkaa persoonallisuuden hajoaminen, kuten sanoimme. Todellista luovuutta ei ole enää olemassa, tyhjä päättely, projektio, järjetön sanankudonta kehittyy. Tässä vaiheessa tapahtuva persoonallisuuden hajoaminen ei ole enää luova prosessi, vaan tappava. Se johtaa elinvoimaisuuden menetykseen ja nopeuttaa kuolemaa.\n- Noh. Liberaali eliitti on diagnosoitu. Hylkäämällä kulttuurisen ytimemme, perinteemme ja elämäntapamme, mutta samalla jättämättä Venäjää, mutta pysymällä osana venäläistä "organismia", hän joutuu sosiaaliseen skitsofreniaan tai, jos puhumme onkologian näkökulmasta, hänestä tulee kuin syöpäsolu. Entä ihmiset? Sikäli kuin tiedän, perestroikan jälkeisinä vuosina olet aina ottanut aktiivisen sosiaalisen aseman, osallistunut isänmaalliseen liikkeeseen. Tshetshenian sodan aikana sinä, aatelissamme parhaiden perinteiden mukaan, suoritit armoa, hoidit haavoittuneita sairaaloissa. Joten tiedät omakohtaisesti ihmisten kärsimyksistä ja heidän mielialastaan ...\n- Viime aikoina julkistettiin viimeisimpien mielipidekyselyjen tiedot. Nuorilta kysyttiin, aikovatko he puolustaa kotimaitaan. Ja melkein sata prosenttia vastasi "kyllä"! Vaikka liberaalit ovat viimeisten viidentoista vuoden aikana hävinneet voimakkaasti isänmaallisia tunteita. Mutta mielestäni tämän isänmaallisen vastaisen politiikan epäonnistuminen ei ole odottamatonta. Itse asiassa äitini ja minä, jotka olimme silloin 70-vuotiaita, menimme sairaaloihin ja sairaaloihin tukemaan haavoittuneita sotilaitamme. Perheellämme on erittäin vahvat sotilaalliset perinteet. Golitsyn-perheessä on monia loistavia Isänmaan puolustajia, ja myös äitini ja minä yritimme olla häpäisemättä perheemme kunniaa ja autoimme sotilaita, kuten pystyimme. Tämä oli ehdottoman välttämätöntä meille, koska ymmärsimme, että jos joku menee taistelemaan Isänmaan puolesta, hän uhraa itsensä kaikkien puolesta. Mukaan lukien meille. Ja tunnet tahattomasi syyllisyytesi siitä, ettet pysty auttamaan häntä pysymään hengissä ja yleensä ratkaisemaan sodan johtaneen kauhean tilanteen. ORo Siksi meillä oli tarve lievittää jotenkin haavoittuneiden kärsimyksiä. Lisäksi armeija loukattiin ja armeija tarvitsi erityisesti tukea. Sitten sairaaloissa näkemämme järkytti meitä ytimeen. Kolmesataa sotilasta, joiden kanssa meillä oli mahdollisuus kommunikoida riittävän tiiviisti usean vuoden aikana, vain yksi ja melko kevyellä haavalla pahoitteli sotaa. Emme kuulleet murrosta muilta. He uskoivat täyttäneensä velvollisuutensa, että he olivat toimineet samalla tavalla kuin miehet tekisivät maan kriittisessä tilanteessa. Ja tämä vakiinnutti heidän henkisen tilansa, kun saavutuksen tunne vahvisti heidän itsetuntoaan. Olin järkyttynyt. Televisio kertoi meille, että armeija oli demoralisoitu, ja me itse näimme paljon vahvamielisiä tyyppejä, joita mitkään koettelemukset eivät rikkoneet. Ja se, että nyt, yli kymmenen vuoden jälkeen, isänmaalliset tunteet ovat valloittaneet suurimman osan nuoresta, on mielestäni aivan luonnollista. Ihmiset selvittivät tilanteen, ja jo nyt on paljon vaikeampaa vietellä heitä skitsofreenisilla harhaluuloilla.\n- Tauti ei osoittautunut kohtalokkaaksi ihmisten organismille?\n- Näyttää siltä, ettei. (Nauraa) Potilas on todennäköisemmin elossa kuin kuollut.\nskitsofreenikot pyrkivät hyvin rakkauteen ja seksiin, ja tarkkaavat hyvin suhtautumista itseensä, sanovat usein: "Hän kohtelee minua hyvin".\nHe yrittävät kovasti painottaa ansioitaan, jopa verrattuna muihin skitsoihin.\nKaikki heistä ovat hyvin herkkiä ja erittäin haavoittuvia ja haluavat todella hyvän asenteen itseensä..\nMutta he itse ovat hyvin vaikeita vain yhdellä jopa lyhytaikaisella läsnäololla,\nnoin 2-3 päivän kuluttua sinusta tuntuu sairas ja perattu,\nja on erittäin vaikeaa olla edes puoli tuntia skitsofreenikon kanssa.\nHeitä hukuttaa seksihalu, masturboi jatkuvasti..\nOvat erittäin itsekkäitä ja haluavat huomiota, koska ovat hyvin yksinäisiä.\nHeillä on joskus suhteita, ja on myös rakkautta..\nSkitsofrenia on sairaus, joka vaikuttaa ensisijaisesti emotionaaliseen alueeseen, ei henkiseen, joten kysymyksesi on luonnollinen. Voivatko he todella? Tosiasia on, että tauti alkaa pääsääntöisesti huomaamattomasti ja hyvin pitkään se ei melkein ilmene millään tavalla. Koko tämän ajan ihminen elää tavallista elämäänsä kaikilla iloilla ja suruilla, menee naimisiin, menee naimisiin, synnyttää lapsia. Sitten skitsofrenialle ovat tyypillisiä remissiot, kuten taudin äkillinen ilmentymä: paheneminen-parantuminen. Selvitysjaksojen aikana henkilö käyttäytyy täysin riittävästi normin mukaisesti. Ja hän asuu myös tällä hetkellä, myös hänen elämässään tapahtuu jotain, mahdollisesti rakkautta. Mutta taudin kulkiessa potilaan tila huononee, remissiot harvinaisia, skitsofreenikot ovat usein kiinni superideoista. Tässä tilassa menneitä kiintymyksiä ei ole heidän puolestaan, he voivat uhrata kaiken ja kaikki superideolleen, deliriumilleen. Tämä on erittäin vaikea tila. Ja se on erityisen vaikeaa läheisille. Vastaaminen kysymykseesi: Mielestäni taudin vakavan kulun aikana ei voida puhua rakkaudesta ja potilaan vilpittömästä kiintymyksestä. Pikemminkin päinvastoin, skitsofreniaa sairastavat ihmiset osoittavat kylmyyttä, syrjäisyyttä ja jopa vihamielisyyttä rakkaitaan kohtaan. Henkilö asuu "rinnakkaisessa" maailmassa, hän menettää kyvyn arvioida mitään riittävästi. Mutta samalla älyllinen sfääri ei ehkä kärsi, hänellä voi olla korkeat älylliset kyvyt.\nOnko mahdollista rakastaa skitsofreniaa??\nVenäläisissä kylissä on naisia, hän pysäyttää laukkaavan hevosen, menee palavaan mökkiin ja matkalla rakastuu skitsofreniaan, synnyttää lapsia ja ehtii aikaa erota. Valitettavasti tai onneksi se tapahtuu elämässä..\nLuuletko voivasi rakastaa kylmää hautakiveä? Voit, jos se on kallis sinulle muistoksi ja yleensä, jos se seisoo hyvän ihmisen haudalla. Joten, rakkaudella skitsofreniaan, sellainen tarina. Voit tietysti rakastaa häntä, älä vain odota paluuta. Hän ei pysty vastaamaan sinuun. Hän ei kykene tähän. Vaikka hän voi teeskennellä menestyvänsä, toistaiseksi, kunnes annat hänelle shekin, johon hän varmasti kaatuu.\nMiksi sanot hänen tekevän? Loppujen lopuksi hän tekee hyviä tekoja. Hän tekee jotain, vain tämä tehdään hänelle puhtaasti itsekkäistä motiiveista. Ja jos näkisit skitsofreenikon todellisen rakkauden, hämmästyisit sen pretensiivisuudesta. Koska hänen ajatuksensa rakkaudesta ovat täysin erilaisia kuin normaalin ihmisen. Skitsofrenian rakkauden ymmärtämiseksi on tarpeen tarkastella piirustuksia skitsofreniasta, jotka voivat luonnehtia hänen outoa sisämaailmaansa. Ja kauhistavat sinut ytimeen.\nOletko koskaan nähnyt kuvia skitsofreniasta kärsivistä ihmisistä? Voin kertoa sinulle kiehtovimmat kuvat. Mutta hyvin vaatimaton ja pelottava. Kylmä. Ja rakkaus on siellä, kuten Lumikuningatar. Itsekäs käyrä. Ei kuten ihmiset. Tällaisen rakastavan syleilyn jälkeen näyttää siltä, ettet lämpenee ja kuolet hypotermiaan. Värit eivät ole luonnollisia, kuvat eivät ole eläviä. Kuviot eivät ole luonnollisia. Yleensä abstraktio on yksi hämärä.\nMutta päästetään irti skitsofreenikoiden rakastettavista hassuista kuvista ja palataan viehättävään ja houkuttelevaan rakkauteen. Rakkaus on vähän hullua, tunteiden myrsky. Nämä ovat unettomia öitä ja kyyneleitä tyynyssä. Nämä ovat ihottumaa. Tämä on heikkoa, tuskallista, suloista kärsimystä. Ja kaikki tämä on normaalissa ihmisessä. Entä potilas?\nJa hänellä ei ole hulluuden tunteita, joissa on henkistä kärsimystä, tuskaa ja kyyneleitä, ja niin täynnä. Vain miinusmerkillä. Ja normaalin rakkauden positiivista kärsimystä ei ole missään puristettavissa. Loppujen lopuksi hän ei voi kokea normaaleja tunteita, koska henkiset prosessit ovat erimielisiä hänen päänsä ja lisäksi emotionaalinen vika esiintyy donitsireikällä kokemusten sijaan.\nMuista kerta kaikkiaan. Skitsofreenikko voi rakastaa! Mutta vain minä. Jos skitsofrenia rakastaa, tämä ei ole skitsofrenia, vaan yksinkertaisesti hänen nuorempi veljensä on skitsoidi. Pariton, mutta totta. Joten, ennen kuin rakastut skitsofreniaan, kysy ensin itseltäsi: olenko rakastunut altruisti vai ei? Tarvitsenko palautetta? Vai riittääkö rakkauteni meihin kahteen? Jos se riittää, kysy sitten, kuinka kauan? Loppujen lopuksi rakkausvene törmää jatkuvasti skitsofrenisen egoismin kiviin. Ja veneesi vuotaa ensin, ja seuraavan kiven jälkeen reikä. Ja sitten vene menee pohjaan. Ja skitsofreenikko hyppää ensin siitä ulos ja ui rannalle. Ja hän jättää sinut hukkumaan lävistettyyn kouruun.\nEsimerkiksi haluaisin mainita yhden tapauksen elämästäni. Oli kerran nuori, pitkä, komea mies. Pidin todella naisista, jotka menettivät päänsä häneltä, rakastuivat häneen ja menivät heti naimisiin ja tietysti synnyttivät hänestä lapsia, koska hän on niin komea. Mutta tällä miehellä oli yksi hämmästyttävä piirre, jonka takia hän myöhemmin erosi. Koska hänen vaimonsa polkivat jatkuvasti. Ja hänen omituisuutensa johtui siitä, että hän rakasti intohimona talossaan, jossa asui, sisustamaan sisäänkäynnin kotiympäristöllä. Heti kun hänen vaimonsa ei suostuttanut häntä eikä nuhtellut häntä. Heti kun hän ei pyytänyt rahaa vauvanvaatteisiin tai ruokaan. Kaikki meni sisäänkäynnin järjestelyyn. Kyllä, paitsi hän vei laskuun joitain tarpeettomia istuinsohvoja rikkoutuneilla tuoleilla ja rasvaisilla maalauksilla heitettäväksi, mutta suorastaan uusia asioita, jotka ostettiin juuri kaupasta. Ja loppujen lopuksi, mikä loinen, kuten hän teki, olisi kunnossa varustaa hänen portaikkonsa ja rauhoittua, muuten hän täydentäisi muut kerrokset turkkilaisilla matoilla ja sohvilla. Ja kaikki kukat talosta sisäänkäyntiin, plasma-tv jokaisessa kerroksessa ja muut miellyttävät sisustustarvikkeet nurkissa ja ikkunalaudoissa. Ja asunnossaan, jossa hänen vaimonsa ja lapset ovat, on vain kukka-taustakuva ja vanha romu vuoteilla. Ja hänen vaimonsa eivät tienneet, että hän oli ollenkaan sairas. Että psykiatri tarkkailee häntä ja että hänen päähänsä on asettunut skitsofrenia. Joten he pitivät sitä vain oudoista. Ja aluksi he eivät kiinnittäneet huomiota, ajattelivat, että hyvin harvoilla ihmisillä on mitään outoa. Tai ehkä he ajattelivat, että hänellä oli sellainen harrastus. Tämän seurauksena ajattelun loukkaaminen osoittautui ja ideoiden vaatimattomuus on ilmeistä. Täällä vaimot sietävät häntä, sietävät, mutta parin vuoden kuluttua he pakenevat häntä. Siten hän meni naimisiin kadehdittavalla taajuudella useita vuosia tai jopa aikaisemmin..\nJa oli toinen tapaus. Yksi nainen oli naimisissa miehen kanssa, ja lapset olivat, eivätkä he toistaiseksi surleet. Kun eräänä päivänä hän ei herännyt sängyssä kotona hirvittävän levottomassa tilassa. Vaikuttaa siltä, tai pikemminkin, ei edes näyttänyt siltä, mutta ilmestyi luja vakuutus siitä, että hänestä oli tullut ainutlaatuisen lahjan, selvänäköisyyden onnellinen omistaja. Ja että nyt hän voi ennustaa tulevaisuuden ja parantaa ihmisiä. Ja tulevaisuus näytti hänelle jotenkin kauhealta. Kumpikin ääni hänen päänsä ilmoittaa, että on tarkoitus tehdä suuri terrori-isku, ja hän julistaa pään eteenpäin erikoispalveluihin, minkä jälkeen yhden naapureista on sairastettava parantumattomaan sairauteen, ja hän, parantavan lahjan omistaja, voi estää tämän kohtalon julmuuden kohtuullisella maksulla. Ja niin taitavasti hän onnistui manipuloimaan tuskallisia kokemuksiaan, että hänen ympärillään olevat ihmiset alkoivat uskoa häntä ja kantaa rahaa ja kiittää häntä kaikin tavoin. Tietysti aluksi mieheni oli iloinen tästä elämänvaiheesta ja alkoi kiinnittää ansaitut rahat maagisella tavalla. Yhtäkkiä hän alkoi huomata, että hänen vaimonsa oli muuttunut. Hänestä tuli ahdistunut, yöllä häntä piinasivat painajaiset näkyillä katastrofeista ja onnettomuuksista. Hän lakkasi seuraamasta kotitaloutta ja hylkäsi lasten kasvatuksen. Panin itseni sisään. Ja kaikkein loukkaavin asia on, että hän lopetti avioliittovelvollisuutensa. Ja kun se tuli asiaan, hän ei voinut vakuuttaa vaimonsa virheellisistä harhaluuloista, ja pakotti hänet kääntymään psykiatrin puoleen, joka diagnosoi hänelle skitsofrenian ja lähetti hänet hoitoon. Hoidon jälkeen lahja tietysti katosi ja kiinnostus sukulaisiin alkoi palata hitaasti. Ja haluaisin myös huomata, että hänen kaupallinen juovansa ei ole haalistunut. Saatuaan diagnoosinsa hän virallistti nopeasti vammautumisensa ja sai itselleen hyvän eläkkeen. Näin se tapahtuu elämässä. On hopea vuori. Tai pikemminkin hyvä ilman ohut kerros.\nTällaisia houkuttelevia näkymiä vetää meihin hillitsemätön rakkaus skitsofreniaan..\nSiksi, jos rakastat skitsofreniaa, sinun on aloitettava itsensä uhraamisen polku. Ja älä luota minkäänlaiseen tuottoon. Rakastaa vain itseäsi. Ja älä toivoa vastavuoroisuudesta. Vaikka sinulle näyttää siltä, että rakkautesi pystyy sulattamaan jäisen sielun ja hän rakastuu sinuun. Tämä numero voisi mennä normaalin ihmisen kanssa, joka ei rakastanut sinua siihen asti. Sitä tapahtuu joskus elämässä, toinen rakastaa intohimoisesti, ja toinen alkaa tuntea jotain siellä. Muista kuitenkin kerta kaikkiaan, että tällainen määrä ei toimi skitsofrenian kanssa. Hän rakastaa vain itseään.\nVoin antaa sinulle vielä yhden varoituksen. Skitsofrenialla on niin tuskallinen tila, kun hän näyttää rakastuneelta mieheltä. Mutta samalla hänellä on rakkaus päinvastoin. Tätä tilaa kutsutaan "rakkauden viehätyksen deliriumiksi". Tällöin sankariartikkomme ei aloita tuntea rakkauden tunnetta itsestään, vaan päinvastoin toiselta henkilöltä, joka ei ole aavistavaa mistään eikä ole koskaan nähnyt tätä skitsofreenista ihmistä elämässään. Hänestä tulee varma, että toinen "normaali" henkilö on rakastunut häneen. Ja tuo henkilö elää itselleen, menee töihin eikä puhalla viiksitään eikä tiedä niin merkittävästä tapahtumasta elämässään. Eikä hän edes epäile olevansa "rakastunut" muukalaiseen. Mutta kun tällainen skitsofreeninen toveri alkaa etsiä kuvitteellista "rakastajaa", normaali ihminen maistuu skitsofreenisen rakkauden nautinnoista. On käynyt ilmi, että skitsofreenikko on valmis alistumaan sinulle, koska hän on varma, että "rakastoit" häntä. Ja mikään vakuutteluistanne ei toimi, että he sanovat: näen sinut ensimmäistä kertaa elämässäni ja jätän minut yksin. Mutta sitä ei ollut siellä. Katselu sisäänkäynnillä ja banaalinen valvonta tuntuu sinulle viattomilta kepposilta verrattuna vainoon, jonka skitsofrenikko voi järjestää kirjeenvaihdossa esimiehesi kanssa ja tekemällä valituksia kaikille olemassa oleville viranomaisille, mukaan lukien syyttäjänvirasto ja tuomioistuin, joita rakastat niin paljon älä näytä sitä. Sitten tulee täydellinen oivallus siitä, mikä on skitsofreenikon rakkaus. Mutta valitettavasti on liian myöhäistä juoda Borjomia. Meidän on tyydyttävä valeriaaniin ja fenatsepaamiin. Ja yksinkertaisin asia tässä tapauksessa on mennä jonnekin kauas tai lähettää potilas tahattomaan hoitoon. Vaikka on mahdollista, että tämä ei auta, ja joudut hikoilemaan paljon saadaksesi tällaisen sankarin rakastajan takanasi. Loppujen lopuksi, kunnes hän rakastuu outoon rakkauteensa, päinvastoin, toiseen haluun, sinulla ei todellakaan ole rauhaa. Joten ole valppaana, toverit, miehet ja naiset, rakkaus on vaarallinen asia myös skitsofreniaa sairastaville.\nRakkaus ja skitsofrenia\nMoi. Haluaisin kertoa lyhyesti tarinani. Tapahtui niin, että rakastuin kaveriin ja muutin toiseen maahan hänen kanssaan. Pari kuukautta myöhemmin hän tunnusti minulle olevansa yksinkertainen, hidas skitsofrenia. Selvisin jotenkin sokista, hyväksyin jopa hänen sairautensa. Hän huolehti, vei hänet lomamatkalle, käyttäytyi kuin tavallinen mies. Kaikki oli hyvin siihen hetkeen saakka, jolloin hän paheni. Hän sanoi, että minun oli parempi lähteä ja että hänellä oli parempi yksin. Hän pitää itseään luonnon virheenä ja sanoo, että hänen kaltaiset ihmiset ovat tuomittuja yksinäisyyteen. Plus viha koko maailmaan, että hän on sairas, kun taas toiset eivät. Hän on pillereissä joka päivä. Se on mahdotonta ilman heitä. Tapahtui, että menetin työpaikkani ja joutuin lähtemään kotoa määräämättömäksi ajaksi (kuukaudeksi, kahdeksi, kolmeksi) ennen uuden viisumin saamista. Hän alkoi käyttäytyä kylmästi puhuessaan puhelimessa kuin "parhaan ystävän" eikä tytön kanssa. Tuli suljettu, suljettu. Hänen sisarensa puhui hänelle - hän sanoo haluavansa olla yksin. Samalla hän pelkää hyvin yksinäisyyttä ja itki harteillaan ennen lähtöäni, hän ei halunnut minun lähtevän. Naimisissa soitti, kieltäytyi, rehellisesti. Pelkää edelleen tulevaisuutta. Erosimme. Hän on siellä, minä olen täällä. Minun on vaikea ymmärtää, se on hänen sairautensa, joka "sulkee" hänet muista ihmisistä ja syö hänet (hänellä ei ole melkein yhtään ystävää). Lisäksi hän pitää itseään egoistina, ettei hänellä ole oikeutta normaaliin elämään eikä hänellä ole oikeutta pilata sitä kenellekään sairaudellaan. Ja nyt hän kysyy, kuinka hän voi sovittaa syyllisyyteni edessäni siitä, että hän mursi sydämensä. Minulle on vaikeaa, logiikka ja tunteet sekoittuvat. Voiko skitsofreeninen rakkaus? Onko tällaisilla ihmisillä mahdollisuus onnelliseen tulevaisuuteen ja perheeseen? Voisivatko hänen sairautensa ilmentymät olla syy eroon? Sydämeni särkyy. Auttaisitko minua.\nSai yhden neuvon - psykologien kuulemisen aiheesta: Rakkaus ja skitsofrenia\nPsykologi Minsk Oli verkossa: 8 päivää sitten\nVastaukset sivustolla: 989 Kouluttaa: 1 Julkaisut: 14\nSelvisin jotenkin sokista, hyväksyin jopa hänen sairautensa.\nKyllä, he eivät hyväksyneet, koska sydän murtuu. Hyväksyin sen, kun sovitin itseni, hyväksyin tällaisen elämän ehdot, opin oppimaan elämään ja iloitsemaan rinnakkain vaikeuksien kanssa ja mikä tärkeintä - vakautesi valinnassa. Et ilmaise mitään sellaista, ainakaan tekstissä, mutta vakautesi ei haise.\nTunne, että pakotat todennäköisemmin itsesi hyväksymään sen, mitä ei hyväksytä, ja olemaan joustava siellä, missä et voi olla.\nMinun on vaikea ymmärtää, se on hänen sairautensa, joka "sulkee" hänet muista ihmisistä ja syö hänet\nMitä tahansa ilmiötä voidaan tarkastella eri näkökulmista. Voit sanoa niin. Ja voimme sanoa, että mikä tahansa sairaus on psykologinen oire. Kun henkilö johtuu ulkoisista olosuhteista, joissa hän kasvoi ja kehittyi. tai voimakkaimpien stressien vaikutuksesta se "romahtaa" sisäisesti ja on kiinteä tässä tilassa, niin on olemassa sellainen käsite oireena - tämä on tapa rakentaa kontakti maailmaan epäsuoralla, epäsuoralla tavalla. Ensin oire johtui joistakin tapahtumista, ja sitten psyyke käyttää tätä oireita jo yhteydenpitotapana, jos henkilö ei vaaranna kohtaavansa pelkoaan kasvotusten. Skitsofrenia on voimakas kiinnitys tähän tilaan. Kuntoutus ja sopeutuminen ovat todennäköisesti mahdollisia, mutta vain erityisolosuhteissa, joissa on luotu asianmukainen yhteyskenttä ja sellaiseen kontaktiin koulutettujen asiantuntijoiden kanssa. Lisäksi tämä liiketoiminta on pitkäaikaista, ehkä elinikäistä.\nMinun on sanottava heti, etten henkilökohtaisesti tunne sellaisia laitoksia, joissa tällaisia "potilaita" "hoidettaisiin". Pikemminkin se on teoreettista tietoa. Niitä hoidetaan tavanomaisella, konservatiivisella tavalla, pääasiassa pillereillä. Siksi tässä, Ekaterina, et voi tehdä mitään.\nEikä vain siksi, ettet ole asiantuntija. Et itse ole vakaa siinä tietoisuuden paikassa, jossa kärsimyksen, syyllisyyden, irti päästämisen alue vaikuttaa. Tällaisessa suhteessa olet vaarassa tuhota itsesi paljon enemmän kuin ystäväsi..\nhän pitää itseään itsekäs, että hänellä ei ole oikeutta normaaliin elämään eikä pilaa\nHänellä on oikeus normaaliin elämään. Hänen täytyy vain ottaa huomioon omat ominaispiirteensä eikä manipuloida ihmisiä pitääkseen heidät lähellä. Ja sinä, Catherine, valitettavasti hän manipuloi sellaisia keskusteluja kuin "minulla ei ole oikeutta" tai "minä olen syyllinen". Miksi sitten soitit hänelle avioliitossa, jos hän uskoo, ettei hänellä ole oikeutta? Ystäväsi on epärehellinen. Se painottaa tietoisuutta roolillaan "uhri". Voit sairastua mihin tahansa, myös skitsofreniaan, mutta kohtelet itseäsi uhrina - tämä ei ole enää psykiatrinen oire, vaan psykologinen tapa olla yhteydessä ihmisiin.\nAlistumalla tällaisiin manipulaatioihin edistät hänen infantilismiaan, käsitystään itsestään uhrina. Tällainen kiduttava peli voi kestää koko elämän.\nkysyy kuinka hän voi sovittaa syyllisyyteni edessäni siitä, että hän mursi sydämensä.\nMitä hänellä on? Valintasi on kommunikoida vai ei, pysyä tai olla, kärsiä edelleen tai huolehtia ensin itsestäsi. Ja hän pystyy huolehtimaan itsestään.\nMinulle on vaikeaa, logiikkani ja tunteeni ovat sekaisin.\nToisin sanoen, millainen asenne vahvojen tunteiden mukana ei anna sinulle mahdollisuutta lopettaa tämä suhde? Luulen, että puhumme tästä. Mitä voit tässä suositella psykoterapeuttisten tapaamisten lisäksi psykologin kanssa. Tule, me selvitämme ajatuksesi ja tunteesi.\nVoiko skitsofreeninen rakkaus?\nSe riippuu siitä, mitä sinulla on tämän sanan alla. Kyllä, ja skitsofreeninen skitsofreeninen kiista. Ystäväsi ei ole vastuussa yhteydenpidosta, suhteista: hän manipuloi vastuun - syyllisyyden sijaan - käyttää sairautta toisaalta tapana lisätä etäisyyttä ja toisaalta keinona pitää sinut yllä. Mitä varten? Koska hän ei voi pitkään elää ilman yhteyttä ihmiseen, mutta pienimmäkin lähestymistapaa käytettäessä syntyy sama suvaitsemattomuus.\nTämä tarkoittaa, että näin on jatkossakin. Tämä tarkoittaa, että kaikki vastuut yhdessä elämisestä tai jopa hyvien suhteiden ylläpitämisestä osoitetaan sinulle. Minusta näyttää siltä, rakastaako hän vai ei, tässä tilanteessa sillä ei ole enää merkitystä.\nOnko tällaisilla ihmisillä mahdollisuus onnelliseen tulevaisuuteen ja perheeseen?\nJos vain hyvin kekseliäisen, erittäin vahvan henkilön, joka pystyy ja on halukas ottamaan tämän ristin, kustannuksella, joka lisäksi altistuu tietylle riskille. Tässä on kyse perheestä. Tämä on paljon sukulaisia. En tunne sellaisia vapaaehtoisia, enkä kuulu heihin. Ei ole oikeudenmukaista pelata pyhästi, jos et ole. Vaikka tällaisia ihmisiä kohtaan on paljon myötätuntoa, et voi kieltäytyä todellisesta avusta.\nIhmisen onnellisuutta on vaikea mitata. Sinun näkökulmastasi onnellisuus on perhe, rakkaus. Mutta tämä ei välttämättä ole hänen näkökulmansa. Ehkä leikkii kanssasi "Rakastan, mutta en voi", hän on jo onnellinen. Vain onko se hyvä sinulle? Skitsofreenikoilla on mielestäni etu tässä mielessä. Voit aina "lähteä", he ovat suljettuja todellisesta tuskasta, äärimmäisissä tapauksissa he lähtevät vihassaan. Ihmisillä, joilla on avoimempi mieli ja joita kutsumme terveiksi, on vaikeampaa. Mutta se on minun näkökulmani.\nVoisivatko hänen sairautensa ilmentymät olla syy eroon??\nYritän. On vaikea sanoa varmasti. Eroaminen on sairauden ja sairauden syy, joka on tiedostamattomasti pahentunut erottamisen provosoimiseksi - ja niin, ja niin se voi olla.\nTässä koko tarinassa on paljon ystäväsi, mutta sinä, Catherine, olet harva. Vietätkö aina itsesi sellaisena? Ilmeisesti tämä tarina tapahtui sinulle ei turhaan. Ehkä sitä tarvitaan, jotta voit osoittaa, kuinka paljon jätät huomiotta omat tarpeesi, kiinnostuksen kohteesi, jopa oman turvallisuutesi, yrität olla sellainen kuin et ole, pakotat itseäsi sulautumalla toisen myötätuntoon, jätät tämän myötätunnon unohtaen itsesi. Ajattele itseäsi ja muuta jotain itsellesi.\nStankevich Anzhelika Vyacheslavovna, psykologi Minsk


52 m² Juhanintie 4 D 28, 28840 Pori Kerrostalo Kaksio myynnissä - Oikotie 14900388\nMyytävät asunnot Pori Kaanaa Juhanintie 4 D 28, 28840 Pori\n19 900 €52 m²\nJuhanintie 4 D 28, Kaanaa, Pori2h,k + parveke\nTässä remonttitaitoiselle oiva kohde! Parvekkeellinen kaksio Kaanaasta, kauniin luonnon keskellä, aivan Yyterin upeiden santojen vierestä!\nLoistava vaihtoehto myös ns kesäasunnoksi.\nYyterin hiekkarantojen lisäksi löytyy tietenkin aivan huiput ulkoilumaastot ja luontopolut, joten esim. koiraharrastajillekin paikka on ihanteellinen.\nYyterin kylpylään vain noin 2 km, golf harrastajalle vain 6 minuutin ajomatka pelaamaan ja seikkailijoille kiipeilypuisto Huikeeseen vain 4km!\nKauppakin löytyy heti tien toiselta puolelta.\nJuhanintie 4 D 28, 28840 Pori\nalkuperäiset kaapistot. jenkkikaappi ja liesi\nsuihku, wc-istuin,seinässä laatta ja lattiassa muovimatto\nKäyttövesiputkissa on havaittu vuotoja. hallitus käsittelee asiaa, lisätiedot isännöitsijältä. Korjaustarveselvitys 2018-2022- käyttövesiputkien, viemäröinnin ja sähköistyksen kuntokartoitus ja uusimisen suunnittelu. - piha-alueen uudistus. -putkiremontin hankesuunnittelun aloittaminen. -Ikkunaremontin suunnittelu.\n2009-2010 kaikkien talojen rappukäytävien maalaus, valaistuksen ja painikkeiden uusiminen, 2012 ilmanvaihtokanavien nuohous ja -venttiilien puhdistus, molempien talojen kadunpuoleisten julkisivujen osittainen kunnostus, pihasuunnitelman teettäminen, 2013 rännien sulanapitojärjestelmä kadun puolelle, uuden parkkialueen rakentaminen, jätealuetta uudistettiin Molok-syväkeräysastioiden käyttöönotolla, rappukäytävien ulkoiset numerolaput uusittiin, uusi parkkialue rakennettu, 2014 talon 4 edustan sorastus ja laatoitus, 2015 molempien talojen sokkelit maalattu. 2016 porraslippojen maalaaminen. Ulko-ovien sähköisen lukon asentaminen 2018.\nKaanaan K-kauppa Juhanintien toisella puolella n 50m, Koulut: Yhtenäiskoulu Pihlavassa n. 5km\nPintamateriaalit: muovimattoa ja tapettia Säilytystilat: kaapistot et ja mh\n382,69 € / m2


Pirtulassa tapahtuu; Hieman luonteista\nMinun ja Internetin yhteistyö ei aina oikein toimi, siksi sain tämän eilisen päivityksen julkaistua vasta tänään.\nJo vajaassa viikossa kuuroista ja sokeista (koiranpennun korvat aukeavat pentujen ollessa 2-3 viikon ikäisiä ja silmät aukeavat 2 viikon ikäisillä pennuilla) pennuista alkaa nähdä eri luonteita. Ruskea-valkoiset pennut ovat pulleita, erittäin kova äänisiä ja vaativia, jos vapaata nisää ei heti löydy tai toinen pentu ryömii päälle, alkaa äänekäs valittaminen. Pennut ovat koko ajan menossa, etteivät vain tulisi aina liikkeessä olevaan emäänsä :D. Musta-valkoiset narttupennut ovat rauhallisia ja hiljaisia. Yksi musta-valkoinen pentu on muita puolet pienempi, mutta sisua löytyy paljon. Tämä pikkuinen jää kotiin asumaan, jos elämä kantaa sitä eteenpäin ja se jaksaa syödä ja kasvaa.\nRuskea-valkoiset tyttäret Musta-valkoiset tytöt ,kesk. pienin pentu\nPikku-Pieta jää kotiin asumaan\nPirtun löytökoira taustan vuoksi odotin sen tulevaa äitiyttä hieman sekavin tuntein. Pirtu tuli meille reilu kolme vuotta sitten vuosikkaaksi arvioituna, vain 16 kiloa painavana, erittäin arkana ja höselönä koirana. Se oli löydetty Helsingistä vain kahdeksan kilon painoisena, mutta paikallinen löytöeläintarha oli ottanut sen vastaan ja tuonut sen Kainuuseen. Alkuun Pirtu vain juoksi, myös sisällä, mutta juoksukin oli kömpelöä ja löytöeläintarhan henkilökunta epäili, että sitä oli pidetty vaatekomerossa tai vastaavassa, koska se ei osannut juosta.\nRakkauden ja ruuan voimalla painoa on kertynyt kymmenen kiloa lisää ja luottamus ihmisiin on palannut. Jotkut vieraat ihmiset ovat vielä Pirtun mielestä arveluttavia ja vaikka vauhti on hieman hidastunut, hökelyys ei ole hävinnyt mihinkään :D. Kun pentuhuoneeseen menee, Pirtu hyppää aina vaikka kesken imetyksen tai pentujen puhdistuksen tervehtimään vieraitaan. Ja jos pentulan ovi jää auki, Pirtu hiippailee huoneesta sängylle tai sohvalle päiväunille :D. Vaikka vuoden äiti palkintoa Pirtu ei ehkä olekkaan ansainnut, on sen äidinvaistot ylittäneet odotukseni. Toivotaan, että Pirtu jaksaa huolehtia pennuistaan, jotta niistä kasvaisi tasapainoisia metsästyskoiria <3\nPirtu oli meille tullessaan laiha arka ja hyvin kömpelö.\nNykyään Pirtu osaa nauttia elämästä täysillä, traumoista huolimatta.\nOn se ihan hyvä äitikin :) Pirtu ja pennut synnytyksen jälkeen (pentulaatikossa synnytyksestä aiheutunutta sotkua).\nterveisin Jenna ja Pirtulan poppoo


PHP Back-End Kehittäjät - Fiare Consulting\nFiare Oy:llä on töitä tarjolla kahdelle kokeneelle PHP back end-kehittäjälle, SOVELLUSKEHITTÄJÄ tehtävässä\nFiaren missiona on yli 20 vuoden ajan ollut mahdollistaa verkkoon perustuvaa liiketoimintaa. Konsernin lähes 100 ammattilaista Euroopassa ja kehityskeskuksessamme Intiassa toimivat verkkopalveluiden ohjelmistokehityksen, pilvi-infran ja projektijohdon parissa. Tunnemme erityisen hyvin media-toimialan, mutta palvelujamme käyttävät yritykset eri toimialoilla yli 10 maassa. IT-konsultoinnin lisäksi toimitamme ratkaisuja digitaaliseen julkaisuun ja markkinapaikkaliiketoimintaan. Asiakkaitamme ovat mm Alma Media Oyj, Otava-konserni, I-mediat, Karjalainen, Badische Zeitung, Springer Nature ja AvBuyer.\nFiareconsulting.com ja Fiare.com\nNyt haettavassa sovelluskehittäjän tehtävässä olet osa asiakkaamme Alma Median kokenutta kehitystiimiä. Työssäsi pääset kehittämään liiketoiminnan kannalta merkityksellistä ja tunnettua auto-alan toiminnanohjausjärjestelmää. Työskentelet mm. pilvisiirtymän (AWS), mikropalveluiden ja rajapintakehityksen parissa. Tehtävässä menestyminen edellyttää sujuvaa suullista ja kirjallista suomenkielen taitoa.\nAikaisempi kokemus teknologiastackistamme katsotaan eduksi;\nPHP, Git, AWS, MySQL/MariaDB, API, ERP / CRM\nEtsitkö työhösi merkityksellisyyttä? Sovelluskehittäjänä Fiarella ja Alma Median liikkumisen palveluiden yksikössä olet mukana kehittämässä eturivin paikoilla suomen merkittävimpiä palveluita, jotka vaikuttavat satojen tuhansien ihmisten elämään joka viikko.\nFiarella olet osa itseohjautuvaa, huippuosaajien työyhteisöä, joka tarjoaa vakaan ja turvallisen työn. Sinulla on mahdollisuus työskennellä pääosin etänä, maailmantilanteista riippumatta.\nTarjoamme vakituisen kokopäivätyön ja motivoivan palkkauksen.\nPHP Back-End Kehittäjä


Romaanin historian harhakuvista - Image-blogit\n19.1.2013 by admin |\nTaannoisessa merkinnässäni kerroin ärsyyntyneeni Hannu Raittilan esseestä teoksessa Miten kirjani ovat syntyneet 5.\nRaittilan tekemisiä seuranneet varmaan muistavat hänen pettyneen ankarasti Pamisoksen purkauksen huonoihin myyntilukuihin ja päätyneen sellaiseen johtopäätökseen, ettei Suomessa kannata olla kirjailija. Henkilökohtainen ammatillinen kriisi paisui Raittilan päässä lopulta kokonaiseksi kulttuurikriisiksi, ja hän alkoi saarnata sitä kuinka modernistinen romaani on ajautunut stoppariin päättyvälle sivuraiteelle. Alkuperäisistä asetuksistaan erkaantunut kertomakirjallisuus ei enää kykene puhuttelemaan massoja toisin kuin elokuva ja stadionkonsertit. Eli romaanin kuolema! Taas kerran!\nTätä samaa levyä Raittila pyörittää Miten kirjani ovat syntyneet -esseessään:\n”Romaania on pidettävä lähtökohtaisesti suuren yleisön taidemuotona. Se on kuin elokuva, ooppera, täyskokoisen sinfoniaorkesterin esittämä klassinen musiikki tai stadionrock. Elokuvan budjetilla rakennettaisiin parhaassa tapauksessa kokonainen lähiö. On epäeettistä käynnistää sellainen koneisto, ellei tarkoituksena ja vakaana päämääränä ole tavoittaa suuria yleisöjoukkoja.”\nLuitte aivan oikein. Raittilan mielestä sellaiset kirjailijat, jotka eivät tee romaaneja massamarkkinoille, toimivat todellakin epäeettisesti.\nRaittila väittää modernistisen taideromaanin harhautuneen väärille teille jo alkuvaiheessa ryhtyessään painottamaan taiteellisuuttaan. Hänen mielestään romaanit pitää ”kirjoittaa ytimensä ympärille ja kunnioittaen tämän taidemuodon perusolemusta.”\nMikä sitten on tämä ”perusolemus”? The story is old, I know, but it goes on…\nRaittila uskoo siihen alati toistettavaan kertomukseen, jonka mukaan romaani syntyi 1700-luvun Englannissa faktan ja fiktion epäpyhänä liittona. Ensimmäisiä merkkiteoksia olivat Defoen Robinson Crusoe ja Swiftin Gulliverin retket. Seuraavalla vuosisadalla romaanista kehittyi erilaisten välivaiheiden jälkeen Brittein saarilla ylemmän keskiluokan suosimaa viihdettä. Samaan aikaan Ranskanmaalla Balzac kehitteli realistisen romaanin, joka pyrki sulkemaan sisäänsä koko yhteiskunnan eri kerrostumineen sekä koskettelemaan aikakauden suuria moraalisia kysymyksiä. 1800-luvun mestarit, kuten Dickens, Eliot ja Hardy Englannissa, Hugo, Flaubert ja Zola Ranskassa, Tolstoi, Dostojevski ja Turgenev Venäjällä sekä Hawthorne, James ja Dreiser Yhdysvalloissa vakiinnuttivat realistisen romaanin teollistuvan yhteiskunnan keskeiseksi taidemuodoksi. 1920-luvulla homma karkasi käsistä Joycen, Woolfin ja Faulknerin kaltaisten modernistien heittäytyessä taiteellisiksi ja kokeellisiksi. Onneksi tätä välivaihetta kesti vain hetkisen, ja pian romaani vakiintui takaisin niille sijoille, jotka 1800-luvun mestarit olivat sille paaluttaneet. Niinpä meidän aikamme rakastetuimmat kertojat nojautuvat edelleen realistiseen tarinankerrontaan ja huolellisesti pyöristettyihin henkilöhahmoihin, jotka painiskelevat perustavanlaatuisten eettisten kysymyksenasettelujen kanssa. Tässä on siis se romaanin ”perusolemus”, jonka taideproosa Raittilan mukaan hukkasi samalla kun hukkasi yleisönsä.\nMutta onko tämä kertomus romaanin synnystä historiallisesti tarkka? Vielä mitä. Se on pikemminkin myytti, johon vetoamalla Raittilan kaltaiset hahmot purkavat omia pelkojaan ja ennakkoluulojaan.\nAmerikkalainen kirjallisuudentutkija Steven Moore korostaa teoksessaan The Novel: An Alternative History, että romaanin kulttuuriset juuret ulottuvat ajassa paljon kauemmas taaksepäin kuin yleensä uskotellaan. Romaaneja tai romaanien kaltaista kertomakirjallisuutta on ollut antiikin ajoista lähtien. Romaanin latinankielinen kantasana novus tarkoittaa uutta tai eriskummallista, mikä osuvalla tavalla kuvastaa tämän taidemuodon elastisuutta ja moni-ilmeisyyttä. On siis mahdotonta vedota romaanin muuttumattomaan ”perusolemukseen” syyllistymättä raakaan historialliseen vääristelyyn.\nSe 1800-luvun mestareiden töistä tuttu klassisen realistinen romaani, jota Raittila pitää ainoana oikeana romaanimuotona, on vain yksi vaihe kertomakirjallisuuden pitkässä historiallisten muodonmuutosten ketjussa. Balzacia ja kumppaneita elähdytti pikemminkin kirjallinen uudistushenki kuin pyrkimys kirjoittaa niin kuin on aina kirjoitettu, jollekin myyttiselle romaanin ”perusolemukselle” kunniaa tehden. On enemmän tai vähemmän historiallista sattumaa, että juuri 1800-luvun realistinen romaani saavutti kertomakirjallisuudessa sellaisen aseman, että sen peruslähtökohtia ruvettiin pitämään alkuperäisten asetusten mukaisena tilana.\nMoore kirjoittaa: ”Instead of enjoying a brief fad and then losing favor, like the 18th-century epistolary novel, the realistic novel became thought of as the norm in fiction, instead of what it actually is: only one of many mutations in the evolution of the novel, and one less concerned with exploring new techniques and forms than with pleasing audiences and enriching authors and publishers. Entertainment rather than art.”\nTämän päivän Helsingin Sanomissa julkaistu Ilkka Malmbergin masentava ja uuvuttava, iänikuiselle moukat vs. eliitti -vastakkainasettelulle rakentuva lauantaiessee perustuu samantyyppisille harhaluuloille kuin Raittilan teesit. Malmberg ei tietenkään voi olla mainitsematta James Joycen Ulyssesta, joka on saanut maineen jonkinlaisena modernistisen taidehullutuksen synnyttämänä äärimmäisenä lukijan pelotustekstinä. Mutta kuten Steven Moore kirjassaan osoittaa, kertomakirjallisuuden pitkä historia on väärällään esimerkkejä vastaavanlaisesta ”taidehulluttelusta”. Romaani ei suinkaan ajautunut ensimmäistä kertaa mielenhäiriöön 1922.\nMalmbergille voisin myös huomauttaa, että näkökulmatekniikka ei ole nykyproosassa erityisen muodikasta. Pikemminkin se alkaa olla jo vanhanaikaista ja tutun turvallista. Varsinkin meillä Suomessa.\n19.1.2013 at 18:44\n19.1.2013 at 22:25\nHyvä juttu, Tommi.\nMinusta tietyissä tapauksissa ihmeellinen nillittäminen alkaa ikään kuin korviketoimintona sille, ettei tekijä kykene tekemään sitä mitä tahtoisi. Sitten pitää lavastaa koko kirjallisuushistoria (tietyin osin) osoittaakseen, että asiat alkoivat mennä pieleen jo silloin ja silloin ja että kirjoittaja itse on vain yksi lenkki tuossa onnettomuuksien sarjassa.\nNo, jos joku suomalainen prosaisti kirjoittaisi yhtä hyvin kuin 1800-luvun isot realistisen romaanin taitajat, ei tällaista valitusta tarvittaisi lainkaan. Tai jos he kirjoittaisivat samalla tasolla kuin Joyce tai pienemmät modernistit.\nOn aina vähän vaivaannuttavaa, kun kirjallisuuspuhe otetaan paikkaamaan olennaisinta – taitoa kirjoittaa. Joskus tietenkin liiallinen tietoisuus / kokemus tietyn kielialueen kirjallisuudenlajin institutionaalisista / muista (esim. taloudellisen toimeentulon turvaavisa) mahdollisuuksista voi olla lamauttava. Ounastelen, että Raittilan kohdalla voi olla kyse hyvin monimutkaisesta vyyhdistä mm. em. seikkoja.\nSanonpa vielä senkin, että arvostan kirjoittajan ensimmäisiä proosateoksia, sittemmin tekeminen on ollut – ainakin lukijalle välittyneen kokemuksen perusteella – hankalampaa.\n19.1.2013 at 22:49\nRaittilahan on noissa riipaisevissa itsetilitysteksteissään kertonut pitävänsä kirjailijaa (eli itseään) eräänlaisena romaanitehtaana, joka tuottaa tavaraa markkinoille (eli lukijoille). Ja jos tuotokset eivät kelpaa, se tarkoittaa että urakka kusee. Raittila yritti olla ammattikirjailija ja hankkia romaaneillaan tavallisen keskituloisen ihmisen elintason, mutta ei siinä sitten onnistunutkaan.\nNäistä lähtökohdista on varmaankin ymmärrettävää, ettei Raittila näe romaanien kirjoittamisessa kauheasti järkeä, kun kerran riittävää kysyntää ei ole. Ihmettelen vain, miten kukaan kirjailija viitsii näin insinöörimäisesti työstään ajatella. Menisi töihin teollisuuteen. Rakentaisi laivoja. Tai no, ei ehkä laivoja. Telakkateollisuudessa menee kusisesti.\nKyllä minäkin pidän arvossa Raittilan kaunokirjallisia töitä, esimerkiksi Canal Grande on hyvä kotimainen romaani.\n20.1.2013 at 17:57\nMiksei kirjailijakin saisi suunnitella ja ajatella saavansa toimeentulon kirjoittamisestaan siinä kuin kirjallisuudentutkijakin sen haluaa saada tutkimustyöstään?\nMinkähänlainen käsittelemättömien traumojen verkko onkaan syntynyt rouva S.Oksasen jättimenestyksestä? Toimeentulo kirjoittamisesta on tullut monikymmenkertaisena siihen osoitteeseen.\nOksasen ja kustantomansa urakka ei näytä kusevan ollenkaan. Massatuotanto ( ei välttämättä sulje pois laatua) pyörii hienosti ja voitollisesti. Romaanien kirjoittaminen kannattaa Oksanen-Vuorinen -imperiumissa. Kateutta ja vitutusta siitä ei kirjailijapiireissä taida kukaan tunnustaa.\n20.1.2013 at 18:01\n”Miksei kirjailijakin saisi suunnitella ja ajatella saavansa toimeentulon kirjoittamisestaan siinä kuin kirjallisuudentutkijakin sen haluaa saada tutkimustyöstään? ”\n20.1.2013 at 20:37\nKysymysmerkkeihisi (???) yritän vastata (todennäköisesti lisää kysymysmerkkejä tuottaen) seuraavasti. Tosin siteeraamasi virke oli aika ymmärrettävä itsessään, mutta kun en ole oikolukija yritän täsmentää.\nMielestäni kyseenalaistit aika vahvasti Raittilan ajatukset kirjailijan toimeentulon ja kirjailijan ammatin mielekkyyden yhteydestä. Puolustin ihmettelemälläsi virkkeellä nimenomaan kirjallisuuden tekijöiden ja tutkijoidenkin toimeentuloa.\nOn olemassa tietenkin shampanja-kirjalijoita joilla on jo valmiina olemassa taloudellinen pohja tehdä kirjoja oman ”ehdottomuutensa” varassa/varoin. Kirjallisuuden historian mukaan sellaisia on iso, ellei jopa suurin osa kirjojen tekijöistä. Kirjailijoiksi tullaan keskimäärin Euroopassa samoista piireistä mistä tulevat lääkärit, papit, ekonomit ja virkamieskunta. Siinä ei ole tietenkään sinänsä mitään vikaa. Mutta juuri siksi\nRaittilan toive keskituloisesta elämästä romaanikirjailijana on aivan ymmärrettävä eikä se tee hänestä ruikuttajaa.\n( Niin, ja kirjallisuus on myös massatuotantoa. Kansainvälistihän kirjateollisuuden kokonaisliikevaihdon voluumi hakkaa kaupalliseksi mielletyn rock-teollisuuden mennen tullen. Näin olen lukenut, toivottavasti tieto on oikea. )\n20.1.2013 at 21:00\nKysymysmerkit kuvastivat vain sitä, että en mielestäni sanonut (en ainakaan tarkoittanut sanoa) ettei kirjailija saisi suunnitella ja ajatella saavansa toimeentuloa kirjoittamisestaan.\nSanoin vain ihmetteleväni kirjailijoita, jotka suhtautuvat työnsä niin insinöörimäisesti kuin Raittila.\nTämä ihmettelyni ei ollut mikään normatiivinen kannanotto vaan ihan aitoa ihmettelyä, koska kokemuksesta tiedän, kuinka vaikea ellei peräti mahdotonta on laskelmoida sellaista asiaa kuin jonkin tietyn romaanin myynti ja menekki.\nToki on kirjailijoita, juurikin anonyymin mainitsemat Oksanen ja Vuorinen, jotka melko varmasti tietävät, että mitä tahansa kirjoittavatkin niin myyntiluvut ovat Suomen markkinoilla huomattavat. Ei siis ihme että he tekevät kirjailijantyöstään liiketoimintaa. Heillä on siihen mahdollisuus. Heidän tapauksessaan sille on rationaaliset perusteet.\nToisin kuin Raittilalla, joka ei koskaan ollut mikään suurten painosten kirjailija. Finlandia-palkittu Canal Grande oli poikkeuksellinen myyntipiikki hänen tuotannossaan.\nMinun mielestäni kirjailija saa kumartaa muusan sijasta mammonaa ja kirjoittaa teoksiaan massamarkkinoille, jos siltä tuntuu. Oma valinta.\nTuosta, että muut kirjailijat repeäisivät kateudesta Oksaselle ja Vuoriselle ja että siitä jotenkin vaiettaisiin, en tiedä yhtään mitään. Tunnen monia kirjailijoita, mutta en muista koskaan puhuneen kenenkään kanssa näistä Oksasen ja Vuorisen liiketoiminnoista muusta näkökulmasta kuin että he varmaan toimivat ihan rationaalisesti.\nMistään kateudesta en ole nähnyt merkkejä. Mutta anonyymillä tuntuu olevan tietoa siitä, että tällaista kateutta paljonkin olisi.\nUgh! Tämä nyt on se, mitä tästä asiasta haluan sanoa. Varsinainen blogimerkintänihän käsitteli muita juttuja.\n21.1.2013 at 14:31\nYksinkertaisesti Raittilan Pamisoksen purkaus ei nyt vain ollut kovin kummoinen kirja. Kummallista sekin, että yhtäältä Raittila vetoaa suuren yleisön makuun, jonka hän kuvittelee ensinnäkin olevan olemassa ja toisekseen hän kuvittelee sen olevan yhtenäinen, mutta toisaalta syyttää samaista yhtenäistä suurta yleisöä siitä, että se ei ymmärrä. Taiteilija nolaa itsensä aina yleisöä syyttäessään – aika on lahjomaton tuomari. Malmbergin kolumnia en lukenut, mutta jotenkin surullista, että vieläkin jaksetaan Suomessa jolottaa kansalliskirjailijoista, suuren yleisön lukuromaaneista, ”koko kansan rakastamista” jne. Kaikissa kulttuureissa taide kiinnostaa vähemmistöä.\n21.1.2013 at 15:26\nOlisiko esimerkiksi Sofi Oksasen Puhdistuksen saaman suosion voinut ennustaa? Ei.\nOlisiko esimerkiksi Sofi Oksasen Puhdistuksen saaman suosion ulkomailla voinut ennustaa? Ei.\nSe mikä pätee musiikissa, pätee myös kirjallisuudessa: hitin kaavaa ei ole olemassakaan. Jos sellainen olisi olemassa, koneet olisivat korvanneet jo ihmiset.\n”Kaikissa kulttuureissa taide kiinnostaa vähemmistöä.”\nJa kaikissa kulttuureissa taiteilijaa kiinnostaa enemmistö, aivan samoin kuin orja pyrkii herraksi, köyhä rikkaaksi.\n21.1.2013 at 15:33\nPuhdistuksen menestys Suomessa ja ulkomailla varmasti yllätti kaikki.\nTuo menestys sinkautti Oksasen sille tasolle, että hän pystyi ruveta hoitamaan kirjailijuuttaan kuin liikeyritystä. Hyvä hänelle. Kaikesta päätelleen hän on siinä roolissa kuin kotonaan.\nKuten tuossa aiemmassa kommentissani vihjasin, minulla ei ole näistä jutuista paljon omaperäistä sanottavaa ja vielä vähemmän kiinnostusta sanoa niistä mitään.\nVäittäisin kuitenkin, että on monia kirjailijoita, jotka eivät näe märkiä unia suuresta myyntimenestyksestä ja mammonasta.\nTai ei minun edes tarvitse väittää, koska tiedän että näin on.\nKaikki kirjailijat ja taiteilijat eivät suinkaan ole siitä enemmistöstä kiinnostuneita.\n23.1.2013 at 04:49\nUskaltautuakseni asiaani sanon ekaksi : Kuvailua väitteitä maailmasta, ulkoisesta ja sisäisestä on tietysti ollut nuotiotulilta alkaen. Jos ensimmäinen kirjanpitomerkeillä saveen kirjoitettu laajempi hahmotus oli jokin Gilgamesh ja sitä rataa, niin niiden ykkössiat ovat sattumien summia. Sampsa Pellervoinenko se metsien siemenet kylvi ja kuka Sammon takoikaan. On asiat suomeksikin tiedetty ja vihdoin jotain ylöskirjoitettiinkin. Yhdennellätoista hetkellä muuten, ennen katoamistaan kansan muisteista. Tuli muuta tilalle.\nValokuvassa Balzac tai elokuvissa Anna Karenina muistuttavat uljaista kuvauksista ihmisen ja hänen värkkiensä dynamiikoista ja pyörteistä jos kohta myös vakkumattomista perusjaloista seksista, vihasta, tunnustuksen halusta jne. Vankkoja ? Joo, modifikaatioin ja varianssein ja nurinniskoin kiepsahtamisineen !\nNo vihdoin se asia. Tuossa viittasin pariin Väinö Linnaan, sosiologiin syvimmillään. Missä ne nyt ovat rahailmiöiden osalta ? Meitä ympäröi ja lävistää pankit, eläkerahastot, yksityistämiset, omistajaintressi, bonusyllykkeet ja vaikka mikä. Emme tiedä mikä. Jotakin taas on napattu vekskin. Kiskontaa ei ole. Oikeudenmukaista hintaa ei ole. Yhteisille rautateille taksoitettuja poliittisia pilettihintoja ei ole. Ei postimaksuja, ei puhelintaksoja. Ei Puhelinyhdistyksiä Loimaan eikä Rovaniemen -ja niillä voitonjakokiellot. On Elisa ja sen omistaja-ansainta-toiminta, rajaehtona puheluidenvälitys. Mutta emme tiedä miksi. Ja mistä tämä uusi tuli. Ja keltä. Maa on väärällään akatemiaa ja lehtiä, kaunokirjallisuutta ja tietokirjallisuutta -ja silti STX Turku on x.


Kesän tiemerkintätyöt alkoivat – keltaisia sulkuviivoja suditaan valkoisiksi - Suomenmaa.fi\nValkoinen heijastaa keltaista paremmin myös silloin, jos asfaltti on märkä, mitä tie Suomen säässä usein on. (Kuva: Lehtikuva)\nKesän tiemerkintätyöt alkoivat – keltaisia sulkuviivoja suditaan valkoisiksi\nSTT-Suomenmaa\t 11.5.2022 9:49 , muokattu 11.5.2022 12:07\nKesän tiemerkintätyöt ovat alkaneet, Väylävirasto tiedottaa.\nTänä vuonna tehostetaan esimerkiksi sulkuviivojen ja -alueiden värimuutoksia. Vuonna 2020 voimaantulleen uudistuneen tieliikennelain mukaan keltaiset sulkuviivat on muutettava valkoisiksi viimeistään toukokuun 2023 loppuun mennessä. Siirtymäaikana teillä on sekä valkoisia että keltaisia sulkuviivoja.\nKäytännössä tämä tarkoittaa Väyläviraston mukaan sitä, että keltaiset viivat on saatava muutettua valkoisiksi tämän vuoden aikana.\nMuutoksen taustalla on liikenneturvallisuus: valkoista väriä pidetään heijastavuuden kannalta parempana, koska se heijastaa kaikki värit.\nValkoinen heijastaa keltaista paremmin myös silloin, jos asfaltti on märkä, mitä tie Suomen säässä usein on.\nMuutoksella varaudutaan myös robottiautoihin, jotka eivät käsittele värejä, vaan harmaan sävyjä. Hyvin näkyvät kaistamerkinnät ovat edellytys myös nykyautojen kaistavahtien ja kaistallapitoavustimien toiminnalle.\nValkoinen väri tulee myös halvemmaksi, kun kahta eri väriä ei tarvitse sutia tielle.\nVäylävirasto muistuttaa, että tietyömaa on myös työpaikka. Nopeusrajoituksia ja muuta ohjausta noudattamalla parantaa niin työ- kuin liikenneturvallisuuttakin.\n– Tietöiden hidastava vaikutus matka-aikaan on yleensä hyvin pieni. Tietyömaat pyritään ajoittamaan niin, että liikenteelle koituisi mahdollisimman vähän häiriötä ja työskentely olisi mahdollisimman turvallista, sanoo Väyläviraston työturvallisuusasiantuntija Risto Lappalainen tiedotteessa.\nMaantieverkolla tehdään myös paljon tiemerkintöjen ylläpitotöitä, jotka eivät muodosta varsinaista tietyömaata, vaan tiemerkintäkone liikkuu tiellä muun liikenteen joukossa.\n– Autoalustaiset tiemerkintäkoneet liikkuvat viivamerkintöjä tehdessään melko suurella nopeudella, mutta kuitenkin muuta liikennettä hitaammin. Autoilijoiden on syytä pitää oma nopeutensa tilanteen tasalla sekä säilyttää riittävät turvavälit työkoneeseen, sanoo Väyläviraston tieliikenteen ohjauksen asiantuntija Tuomas Österman tiedotteessa.\nLiikennettä hidastaviin tietyömaihin kannattaa varautua jo matkaa suunnitellessa. Työmaiden sijainnin voi tarkistaa Fintrafficin Liikennetilanne-palvelusta.


78 parasta rakkausviestiä hänelle - Sytytä syvät henkilökohtaiset yhteydet. - Päivämäärä\n78 parasta rakkausviestiä hänelle - Sytytä syvät henkilökohtaiset yhteydet.\nkautta: Depositphotos / yacobchuk1\nHerra, jotkut tehokkaimmat sanat sanot elämässä tulee olemaan rakkausviestit hänelle. Me kaikki rakastamme kuulla, että meitä palvotaan. Suloiset rakkausviestit saada maailma kiertämään heidän takia ajaton yksinkertaisuus ja sielu-sitoutuminen. Näytä hänelle, että voit päästä henkisestä mielestäsi ja sydämeesi.\nSuloiset rakkausviestit voi toimia muistutuksena kasvavasta, jopa ikuisesta siteestäsi. Kirjoitettu aitoutta, rakkausviestejä syventää yhteyttäsi. Toimitetaan tuntein, romanttiset rakkausviestit voi lisätä luottamusta mikä johtaa enemmän jakamiseen.\nEhkä olet jo kukoistavassa suhteessa ja etsit tapoja vahvistaa siteesi ja selventää aikomuksiasi. Ehkä aiemmin olet ollut vain muutaman sanan mies, mutta hän todella inspiroi sinua päästä ulos mukavuusalueeltasi ja ilmaista itseäsi eri tavoin.\nTai ehkä olet yksin ja yrität ilmentää unelmiesi tyttö. Haluat tietää miten saada tyttöystävä. Haluat tietää mitä tekstittää tytölle olet vasta äskettäin tavannut vahvistamaan kipinää. Miten lähettää tekstiviesti tytölle voi tuntua perusasialta, mutta totuus on, että siellä on paljon hienovaraista viestintää ajoitus, sävy ja sisältö jonka haluat saada vivahteista.\nRakkausviestit hänelle innostavat sinua varmasti ymmärtämään paremmin rakkautta.\nJonkin verran makeat rakkausviestit ovat lyhyitä ja yksinkertaisia. Toisilla on useita merkityskerroksia.\nToivomme, että otat esimerkkimme ja käytät niitä innoittaaksesi omasi syvästi romanttiset rakkausviestit jotka heijastavat täysin tunteitasi.\nSuosittelen lukemaan kaikki nämä 78 rakkausviestiä etsimään ehdoton suosikkisi & hellip; mutta jos etsit jotain erityistä, voit napsauttaa alla olevia linkkejä siirtyäksesi kyseiseen osioon:\n19 parasta rakkausviestiä hänelle\nToivomme, että seuraavat ideat parhaat rakkausviestit hänelle sekoita mielikuvitus keksimään joitain sydämelliset sanat omasta. Voit myös käyttää niitä sanasta sanaan jos sinusta tuntuu, että he todella heijastavat erityistä yhteyttä tyttösi.\nOnko puhuttu, kirjoitettu, laulettu, tekstiviestitty tai välitetty jollakin muulla maagisella tavalla, nämä rakkausviestit tuovat varmasti rakkauden ja omistautumisen tunteet seuraavalle tasolle.\nTässä on 19 parhaan valinnan rakkausviestiä hänelle:\n1. Olen aina ajatellut, että henkilö voi kokea onnen kerran elämässä, mutta kanssasi tajusin, että onnellisuus minulle on joka minuutti, joka sekunti, jokainen päivä, jonka vietän kanssasi.\nTämä puhuu jatkuvuudesta. Jos lupaat itsellesi hänelle joka minuutti ja joka sekunti, puhut todellisesta sitoutumisesta!\n2. Tajusin kanssasi, mitä tarkoittaa elää täysillä ja nauttia jokaisesta hengityksestä.\nRakkauden tarkoituksena ei ole löytää toinen henkilö, joka tekee sinusta kokonaisen ja onnellisen. Kyse on jatkuvan lähteen löytämisestä inspiraatiota toisessa tehdä itsesi onnelliseksi.\n3. Kun olen kanssasi, ainoa asia, jonka haluan tehdä, on pitää sinut tiukasti, pitää sinut lämpimänä ja koskaan päästää sinua irti!\nHalaa alentaa verenpainetta.\n4. Tapaaminen sinuun oli kohtalo, ystäväksi tuleminen oli valinta, mutta rakastuminen sinuun ei ollut minun hallinnassani.\nRakastuminen häneen on herättänyt teistä osia, jotka ulottuvat paljon mielenterveydenne ulkopuolelle.\n5. He sanovat, että rakkaus sattuu, mutta olen valmis ottamaan tuon riskin, jos aion olla kanssasi.\nTehokkaimmat ihmiset pystyvät löytämään arvo kaikkein tuskallisimmissa kokemuksissa. Kivun näkeminen tällä tavalla ja sen tyytyväisyys on olennainen osa korkeampia suhteita.\nkautta: Bigstockphoto / trofalena\n6. Rakastan nähdä sinut onnelliseksi ja suurin palkkani on nähdä sinut hymyilemässä.\nJotain näennäisesti vähän ohikiitävän hymyn kaltaista voi olla vastaanottavan elämää muuttavaa todellisen rakkauden valossa.\n7. He sanovat, että rakastut vain kerran, mutta joka kerta kun katson sinua, rakastun uudestaan.\nTämä puhuu halusta pitää suhde tuoreena, dynaamisena ja täynnä löytöjä.\n8. Minulla on yksi niistä päivistä, jotka saavat minut ymmärtämään kuinka eksynyt olisin ilman sinua.\nKun sinulla on huono päivä, menet kotiin mielessä ja sydämessä hänen luokseen.\n9. Sanat eivät riitä kertomaan kuinka ihana olet. Rakastan sinua.\nOn viisi rakkauden kieltä ja sanat ovat vain yksi niistä.\n10. Rakastan sinua, koska en ole koskaan rakastanut toista enkä koskaan enää, rakastan sinua kaikella, mikä olen, ja kaikella, mitä tulen olemaan.\nTämä on valtava. Se nousee niin korkealle ihmisen järjen yläpuolelle, että se osuu sielun korkeuteen. Varmista, että tarkoitat tätä koko sydämestäsi, jos valitset sen.\n11. Ansaitset kaikki minut. Ansaitset aamuni, yön ja keskipäivän. Ansaitset nykyni ja tulevaisuuteni.\nTämä on toinen lupaus sitoutuminen ja vanheneminen yhdessä. Tarjoat hänelle tulevaisuuttasi!\n12. Juuri kun ajattelin antaa periksi kohtalolle, että todellista rakkautta ei ole, tulit ja näytit minulle parhaan.\nSinä olet muunnettu, korotettu versio itsestäsi koska hän on läsnä elämässäsi.\n13. Kiitollisuuteni tavata sinut ylittää vain hämmästykseni siitä ilosta, jonka tuot elämääni.\nKiitollisuus, hämmästys ja ilo ovat joitain positiivisimmat tunteet maan päällä.\n14. Ei väliä mitä, sinä olet aina nainen, elämäni, kaikenni.\nHän on sinun 'nainen' ja 'elämäsi'. Muista kirjoittaessasi omaa makeat rakkausviestit hänelle että allitaatiot ovat voimakkaita. Ne inspiroivat rytmiä, toistoa ja muistamista.\n15. Suhteemme on paras mitä minulle koskaan on tapahtunut. Rakastan kaikkea sinussa, sisältä ja ulkoa.\nElämäsi sai aivan uuden merkityksen ja toiveesi hänen kumppaninaan ovat saavuttaneet aivan uuden tason. Rakastat sitä, kuka hän on mielessään, sydämessään, hengessään ja ruumiissaan.\nkautta: Depositphotos / GeorgeRudy\n16. Kiitos, että annoit anteeksi minulle, kun olen pettänyt sinut, että uskoit minuun, kun kukaan muu ei tehnyt, ja että pidit kanssani läpi paksun ja ohuen. Rakastan sinua aina.\nTämä on tarkoitettu kumppaneille, jotka ovat olleet yhdessä kaiken läpi ja tulevat vahvemmiksi, paremmiksi ja sitoutuneemmiksi kuin koskaan ennen. Kiitollisuus, anteeksianto ja usko ovat ihmeitä, joita kokee toisen kädessä.\n17. Jos voisin antaa sinulle yhden asian elämässä, antaisin sinulle kyvyn nähdä itsesi silmäni kautta, vasta sitten tajuaisit, kuinka erikoinen olet minulle.\nJos me kaikki näemme itsemme sellaisena kuin rakkaamme näkee meidät, maailma olisi täynnä ihmisiä, joilla olisi tarpeeksi itseluottamusta ja itsetuntoa pelastaakseen maailman.\n18. Kun olen kanssasi, tunnen molempien suurimpien potentiaaliemme sekoittuvan. Olemme kukin oma henkilö, jolla on omat tavoitteensa ja toiveemme. Minulle se on täydellinen.\nHänen itsenäinen luonteensa ei uhkaa sinua. Tiedät sen todellinen rakkaus ei ole riippuvuutta toisistaan, vaan siitä, että autetaan jokaista ihmistä olemaan paras, mitä he voivat olla yhdessä ja erillään.\n19. Teen kaiken voitavani tuakseni sinua hyvinä ja pahina aikoina.\nYmmärrät, että todelliset suhteet eivät ole aina helppoja ja olet tarpeeksi vahva nähdäksesi kauneuden haastavina aikoina.\n18 rakkausviestikeskustelun aloittajaa\nkautta: Depositphotos / shadskaanna99\nRakkausviestit hänelle löytyvät kysymykset, jotka esität hänelle koska he ilmaisevat sinun haluavan syventää tietoisuuttasi keneen hän perustuu siihen, mitä jo tiedät.\nNäitä voi kysyä kasvotusten ja kuten tekstikeskustelun aloittajat. Haluat tietää miten aloittaa tekstikeskustelu tytön kanssa tarjota itsellesi kaikin mahdollisin tavoin jopa erillään ollessasi.\nTässä on 18 kysymystä, jotka on esitettävä aloittaaksesi keskustelun, joka välittää rakkautesi:\n20. Milloin viimeksi sain sinut tuntemaan itsesi hyväksi ja päinvastoin?\nHaluat tietää, mistä hän pitää, jotta voit jatkaa sitä.\n21. Milloin voit sanoa, että olet todella onnistunut?\nPaljon meitä määritellä menestys eri tavoin, kaukana siitä, kuinka menestystä markkinoidaan meille tiedotusvälineissä.\n22. Mikä on suurin pahoillasi?\nMeidän suurin pahoillani heijastavat suuntia, joissa haluamme kasvaa ja kehittyä valittaa henkilön tuntemaa osoittaa kuinka paljon he katsovat menneisyyteen määrittääkseen kuka he ovat nykyisyydessä.\n23. Jos voisit palata ajassa taaksepäin, mihin aikaan elämässä haluat palata?\nAikakaudet, joihin meidät kiinnitetään osoittamaan arvoihimme ja tyyli-asetuksiimme.\n24. Minkä luulet olevasi eniten? Äitisi tai isäsi?\nMeidän vanhemmat ovat suurin vaikutteemme paljon alitajunnan käyttäytyminen. Tiedät enemmän tyttöstäsi, kun tunnet hänen vanhempansa.\nkautta: Unsplash / Ann Danilina\n25. Jos elämäsi olisi elokuva, kuka pelaisi sinua ja kuka minua?\nMitkä näyttelijät ja julkisuuden henkilöt heijastavat ominaisuuksia, joita hän näkee sinussa ja hänessä?\n26. Mikä on syyllinen mielihyväsi?\nMihin hän on sosiaalisesti ehdollistanut häpeän liittämisen?\n27. Milloin tunnet itsesi eniten?\nMissä elämänsä osissa hän tuntee olevansa vapaa?\n28. Mitä voin tehdä voittaakseni sinut, kun meillä ei ole hyviä ehtoja?\nKysyt, kuinka voit parhaiten olla yhteydessä häneen suhteesi haasteen edessä. Tämä on iso, joka osoittaa ennakointi.\n29. Kun taistelemme, toivon, että tekisit _____.\nAnnat hänelle tietää, kuinka parhaiten olla yhteydessä sinuun, kun molemmat putoavat.\nkautta: Depositphotos / veraarsic1111.gmail.com\n30. Kuinka suhteemme on muuttunut sen jälkeen kun aloitimme treffit?\nMistä osasta rakkauden muutosta hän on eniten tietoinen?\n31. Mikä antaa sinulle 'perhosia'?\n'Perhoset' on fyysinen reaktio, jonka ihmisen on saatava mielensä ja sydämensä sekoittamaan toiseen sieluun.\n32. Mitkä ovat yhtäläisyytemme?\nMitä hän näkee sinusta, mitä hän näkee myös itsessään?\n33. Mitä haluaisit muuttaa itsessäsi?\nTämä kysymys valaisee hänen henkilökohtaisia arvojaan ja painopisteitään.\n34. Mitkä olivat väärinkäsityksesi minusta?\nVoit löytää joitain haavoja hänen menneisyydestään hänen tekemiensä tuomioiden perusteella. Saatat myös saada tietoisuutta ensimmäisestä vaikutelmasta, jonka teet ihmisestä omasi perusteella trauma.\nkautta: Bigstockvalokuva / matkustava\n35. Mitä tekisit, jos emme olisi yhdessä juuri nyt?\nEhkä voit tehdä sen yhdessä. Ehkä jaat vielä enemmän unelmia kuin tiesit.\n36. Minkä tapahtuman elämässäsi mielestänne käsite 'arpia elämään' koskee?\nMikä on a traumaattinen kokemus joka vaikuttaa häneen vielä tänäkin päivänä?\n37. Mitä olet kiinnostunut, mutta et ole kertonut minulle?\nMitkä ovat hänessä olevat asiat, joita hän ei halua kenenkään tietävän, mutta harkitsisi avautumista sinulle, jos asetat sille ensin turvallisen tilan?\n13 hyvää huomenta rakkausviestiä hänelle\nLähetetään a hyvää huomenta teksti hänelle on yksi monista erilaisista rakkausviestit hänelle ajoituksen takia. Se sanoo 'Olet ensimmäinen henkilö, jonka ajattelin herätessäni.'\nTässä on 13 hyvää huomenta viestiä hänelle:\n38. Jokainen aamuni on ihana, koska vietän päivän kanssasi.\nEhkä olet juuri muuttanut yhdessä ja aurinkoisit tosiasiassa, että hän ei ole vain ensimmäinen henkilö, josta ajattelet, vaan ensimmäinen henkilö, jonka näet, kosketat, kuulet, haistat ja maistat.\nkautta: Bigstockphoto / deagreez\n39. Anna minun täyttää aamusi hellyydellä, huolella, rakkaudella ja huomiolla nyt ja päivien loppuun asti.\nLaulat vihkiytymisesi miljoonalla romanttisella tavalla täällä.\n40. Hyvää huomenta! Sinä suurin aarre, jonka minulla on ollut.\nHän on vaalia.\n41. Tämä on toinen päivä, täynnä uusia odotuksia ja suunnitelmia, mutta ainoa asia, joka on vakaa elämässäni joka ikinen päivä, on rakkauteni sinua kohtaan.\nRakkaus on kuin kallio, johon pidämme kiinni, jotta elämän myrsky ei pestä meitä pois.\n42. Paras tunne maailmassa on, kun rakastat henkilöä, joka rakastaa sinua samassa määrin.\nEt vain juhli rakkautesi häntä kohtaan, vaan ilmoitat hänelle, että tunnet hänen rakkautensa voiman sinua kohtaan.\n43. Rakkaus herää joka aamu ja on kiitollinen siitä, että olet ollut elämässäni.\nRakkauden ja kiitollisuuden välillä on eksponentiaalinen yhteys.\n44. Herääminen on suosikkini ja vihattu osa päivää. Voin puhua kanssasi, kun olen hereillä, mutta unelmani kanssasi yöllä ovat aina lyhyitä.\nKun kaksi ihmistä alkaa kommunikoida unelmissa, se on sielunkumppanien juttu.\n45. Istun täällä puiston penkillä juomassa kahvia ja katson lintujen lentämistä, kun he laulavat kauniita laulujaan. Ainoa ongelma on, että et ole täällä minun rinnallani.\nRauhallinen, täydellinen aamurutiinisi on tyhjä vain hänestä.\n46. Sinuun ajatteleminen vie vain sekunnin joka aamu, mutta hymy, jonka se tuo kasvoilleni, kestää koko päivän.\nHän sytyttää päiväsi ja hänen ilonsa on vauhtia elämässäsi.\n47. En välitä, onko aamukahvini cappuccinoa, latte vai mokka. Lempikahvini on se, jonka jaan kanssasi.\nKahvin jakamisessa on jotain ajattoman erikoista, kun kaksi rakastajaa aloittaa päivänsä yhdessä.\n48. Joka aamu, jolloin herään mielettömästi rakastunut sinuun, on päivä, jonka haluan elää edelleen.\nRakkauden rajuus on yhtä tärkeä kuin sen arkuus.\nkautta: Unsplash / Becca Tapert\n49. Hyvää huomenta, rakkaani. Ei ole väliä mitä tapahtuu tänään tai mitä tapahtui eilen, haluan sinun tietävän, että olet minulle yksi.\nJokainen hetki alkaa uudestaan ja kaikki menneet rikkomukset on unohdettu.\n50. Olen aivan takanasi, tuen sinua ja haluan, että kaikki unelmasi toteutuvat.\nOlet hänen suurin fani ja puolestapuhuja.\n17 hyvää yötä - rakkausviestejä hänelle\nSamalla tavalla rakkausviestejä joka aamu lähetetään tekstinä, vahvista ikuinen rakkautesi, niin tee niin romanttinen rakkaus viestejä kautta hyvää yötä tekstit hänelle. Hän on viimeinen henkilö, jonka ajattelet ennen nukkumista. Kerro hänelle.\nTässä on 17 upeaa ideaa hyvää yötä koskevista rakkausviesteistä, jotka pitävät hänet lämpimänä yöllä:\n51. Pidä puhelinta tiukasti kiinni, koska tämä tekstiviesti on valepuvussa.\nHalaat häntä juuri nyt, salliko fyysinen todellisuus sen vai ei.\n52. Toivottavasti voit tuntea rakkauteni etäisyyden päässä.\nRakkaudella ei ole rajoja.\nkautta: Bigstockphoto / InesBazdar\n53. Yöni on aina sama. Hypyn suihkussa, harjan hampaitani ja vietän koko yön ajatellen sinua.\nAjatukset hänestä ovat nyt kiinteä osa nukkumaanmenoa.\n54. Sinä olet yksi asia, jota rakastan eniten tässä maailmassa. Olet antanut minulle toivoa, kun näen vain pimeyden.\nTosi rakkaus voi muuttaa minkä tahansa negatiivisen tilanteen positiiviseksi.\n55. Toivon, ettei ole liian myöhäistä kertoa sinulle hyvää yötä ja että rakastan sinua enemmän kuin mitään tässä maailmassa.\nOtat huomioon hänen aikataulunsa, mutta et kuitenkaan voinut auttaa lähettämään rakkautta, riippumatta siitä, näkyykö hän sen ennen nukkuessaan vai onko se tyytyväinen herätessään.\n56. Toivon, että unelmasi tuovat sinulle onnea ja ajatukseni tuovat sinulle rakkautta.\nToiveesi ovat täynnä häntä.\n57. Ajattelin aina, että elämäni suunnitellaan ulos, tiedätkö, yksinkertainen ja tylsä. Kun tapasin sinut, sydämeni ohitti lyönnin, ja olemme siitä lähtien olleet vuoristoradalla.\nHän on muuttanut sinua ja sytyttänyt elämäsi polun mielikuvituksesi ulkopuolella olevilla tavoilla.\n58. Joka ilta yritän pysyä ylhäällä sinua myöhemmin, jotta voin lähettää sinulle hyvää yötä koskevan tekstin, jonka näet aamulla. Minä rakastan sinua, kuningattareni.\nSuunnittelet jokaisen hetken tarkoituksella saada hänet tuntemaan rakkautensa.\n59. Olen puoliunessa, mutta löysin energiaa lähettää sinulle tämän tekstin kertoa sinulle, että teit päiväni täydelliseksi.\nMikään uupumus ei voi estää sinua ajattelemasta häntä.\n60. Joskus on asioita, joita en voi selittää. Ensimmäinen kerta, kun minua todella tönäisi, oli, kun tajusin, että elämäni muuttui, kun tapasin sinut.\nSuhteesi on saavuttanut intohimon, joka on sanojen, järjen ja rutiinin ulkopuolella.\n61. Tiedätkö kuinka hienoa on mennä nukkumaan joka päivä ja tiedätkö, että olet minun ja minä olen sinun?\nNautit loputtomasta sitoutumisestasi toisiinsa.\n62. Olen lopettanut monia tapoja aiemmin, mutta yksi tapa, jota en koskaan halua lopettaa, on rakastaa sinua.\nKaikki asiat voivat pudota, kun todelliset totuudet ovat jäljellä.\nkautta: Unsplash / mari lezhava\n63. Rakkautesi antaa minulle luonnollisen korkeuden. En koskaan halua olla ilman sitä. Toivottavasti sinulla oli upea päivä. Niin upea päivä kuin sinäkin.\nHänen rakkausviestit eivät tule täydellisemmiksi kuin tämä.\n64. Se, että rakastat sinua, on suloisin asia. Rakastat sinua on paras asia. Kiitos, että olit elämässäni.\nMakeat rakkausviestit hänelle eivät koskaan lakkaa herättämästä sydäntä.\n65. Tiedän, että tämä päivä olisi voinut olla parempi. Haluan vain kertoa sinulle, että uskon aina sinuun ja minuun. Riippumatta siitä, mikä tulee tietä, sinulla on aina minua.\nHänen romanttisimmat rakkausviestit parantavat hänen sydämensä huonon päivän jälkeen.\n66. Elämäni on ikuisesti muuttunut sinun takia. Teen kaiken pitääksesi sinut onnellisena ja rakastettuna. Kauniita unia rakkaani.\nSinä uskot uhrata kun tulee rakastaa häntä.\n67. Päivän kohokohta on kanssasi oleminen. Päivinä, jolloin emme voi olla yhdessä, päiväni kohokohta on puhua kanssasi puhelimessa, kuulla äänesi ja tietää, mitä päiväsi kanssa tapahtui.\nRiippumatta siitä, kuinka paljon fyysistä yhteyttä sinulla on hänen kanssaan, mielesi, sydämesi ja sielusi yhteys kestää.\nkautta: Bigstockphoto / koreografi\n11 flirttailevaa rakkausviestiä hänelle\nRakkausviestit hänelle voivat olla hauskoja ja flirttailevia aivan kuin ne voivat olla syviä. Lähetä vähän flirttailevat tekstit hänelle saada sinut molempiin läpi päivät. Haluat tietää kuinka flirttailla tytön kanssa tekstin yli.\nTässä on 11 flirttailevaa rakkausviestiä hänelle:\n68. Olen niin tylsää työssä, tule ja pelasta minut.\nJos voisit kuvitella mitä ajattelen tehdä kanssasi & hellip;\n69. Mikä voi olla parempaa kuin katsella silmäsi joka päivä?\nSilmäsi herättävät sieluni.\n70. Hei, suunnittelen vain tulevaisuuttani ja halusin kysyä sinulta: oletko vapaa ensi iltana?\nHaluat hänet lähitulevaisuudessa ja kaukaisessa tulevaisuudessa.\n71. Hyviä unia & hellip; Toivon, että olen heissä.\nRakkaus ylittää fyysisen todellisuuden.\n72. Ajattelin sinua tänään, kun tein joitain matemaattisia tehtäviä, mutta laskimessa ei ollut tarpeeksi tilaa selvittääksesi kuinka paljon rakastan sinua.\nJopa arkipäivää kirkastavat ajatukset hänestä.\n73. Haluatko tyhjentää taskusi - uskon, että olet varastanut sydämeni.\n74. En voi herättää rohkeutta kertoa sinulle, kuinka paljon minä palvon sinua, joten luulen, että pidän sen vain itselleni.\nLuotat häneen tyttöystäväsi ja parhaan ystäväsi.\n75. Auringonlasku oli tänään uskomattoman näköinen, mutta siinä ei ole mitään sinua.\nVoittava metafora on yksi monista täydellisistä rakkausviestit hänelle.\n76. En voi rehellisesti uskoa kuinka kaunis olet joka kerta kun näen sinut.\nEpäusko lisää tietoisuutta siitä, mikä on mahdollista.\nkautta: Bigstockvalokuva / epätasapainoinen\n77. Onnittelut! Olet voittanut äänestyksen siitä, että olet maailman kaunein tyttö. Pääpalkinto on romanttinen ilta kanssani!\nSinusta tuntuu todella, että olet lyönyt jättipotin hänen kanssaan.\n78. Olet kuumempi kuin kannettavan tietokoneen pohja, kun olen katsonut liikaa Netflixiä.\nTässä on a hauska saada hänet hymyilemään.\nLisää tapoja puhua tyttöjen kanssa\nOlitpa sitten a kokenut suhde, sinkku tai treffit, matka syventämään yhteyksiäsi naisiin auttaa sinua kasvamaan miehenä.\nTässä on joitain avainresursseja:\nNaiset rakastavat miestä, joka osaa ilmaista ajatuksensa ja tunteensa hyvin: Tyttöjen mieleenpainuvat kohteliaisuudet vaativat paljon muutakin kuin 'Sinä olet kaunis'. Näin voit osoittaa syvyytesi ja tietoisuutesi kautta kohteliaisuus tytöille.\nMe kaikki haluamme muodostaa yhteyden tavoilla, joita emme ole aiemmin tehneet: Harkitse joitain todella mielikuvituksellisia asioita, joista puhua tytön kanssa.\nMakealla on aina tilaa: Suloisia sanoja tytölle ovat kuin kuorrutus kakulla.\nHaluat maksimoida tekstiviestipelisi: Tässä kuinka kysyä tytöltä tekstin yli.\nMeidät hylätään joskus: Kivun muuttaminen voitoksi on todellisen miehen merkki. Tässä on mitä tehdä, kun hän ei kirjoittanut takaisin.\nKuinka käyttää rakkausviestejä: 3 vinkkiä\nJoten olet juuri tutustunut laajaan luetteloon rakkausviestit hänelle kaikissa muodoissaan.\nTässä on 3 syytä muistaa, kun käytät niitä:\n1.Varmista, että valitsemasi sanat ovat aitoja\nHänen rakkausviestejämme hänelle ei ole tarkoitettu muistettavaksi ja käytettäväksi robottisesti. Niiden on tarkoitus herättää mieltäsi ja sydäntäsi siitä, mitä on mahdollista sanoa, jotta voit kysyä itseltäsi, mitkä todella heijastavat sitä, mitä tunnet.\n2. Valitse rakkaussanomat, jotka sopivat tasolle, jolla olet suhteessasi\nkautta: Bigstockphoto / Maridav\nKun puhut ikuisuudesta ja sitoutumisesta koko eliniän ajan, tytön täytyy jo tuntea sama tapa, jotta nämä sitouttaisivat hänet kuulostamatta pelottavalta. Se, että olet suhteesi alkuvaiheessa, ei tee rakkaudestasi yhtä valtavaa ja kaunista.\n3. Rakkausviestit hänelle voidaan välittää loputtomasti\nSano ne hänelle. Kirjoita ne muistiinpanoihin. Lähetä hänet 'etanaposti' postin kautta. Kirjoita ne peiliin yllättämään hänet suihkun jälkeen. Huuda rakkautesi katolta. Kuiskaa rakkausviestisi hänen korviinsa.\nRakkausviestit voi lisätä suhteellesi aivan uuden tason läheisyyttä. Paljon naiset ovat suullisempia kuin miehet ja he todella vastaavat miehelle, joka pystyy sovita heidät tällä rakkauskielellä.\nHistoriallisesti meitä, kavereita, on jopa pidättäydytty antamasta todellisia tunteitamme todellisiin sanoihin, mutta ajat ovat muuttuneet, kulttuuriset normit ovat löysät ja voimme nyt puhua makeat rakkausviestit sydämestämme.\nKatsotaanpa ota tuo vapaus ja juokse sen kanssa kaverit, kun me väitä totuuksiamme, innostamme muita ympärillämme tekemään samoin.\nkuukauden kukka klubi