People by PostNord 1_2019_suomalainen by postnord - Issuu\nPeople by PostNord 1_2019_suomalainen\nmahtavaa postnordilaista tässä numerossa: Britta pysyy aina tahdissa, Heidi ei pelkää ottaa lokaa niskaan ja Patrick tekee mahdottomasta mahdollista – sekä 142 muuta tarinaa.\nTotuuden torvi! Tästä syystä 80 johtajaa kuunteli, mitä Cezarilla oli sanottavanaan\nEqu iandus et occab ipsa, Tine Anundsen denter loste. Equlia Anders Palm denter Equ et occab ipsam, Samir Razak. Diter loste. Equlia Hassan Masaoud denter\nThe new flexible T-Cross.\nAn interior easy to rearrange to suit your needs – the new T-Cross is adjustable, allowing more legroom, or more room for luggage, or the space to load very long things. Moreover, lots of advanced safety features are included. For example, the new T-Cross brakes for pedestrians, helps keeping you in the lane, and warns you when you get tired. Discover the greatness of a compact SUV.\nFind your nearest dealer on www.volkswagen.se Bränsleförbrukning blandad körning från 5,9 – 6,3 l/100 km. CO2-utsläpp från 131 – 142 g/km. Skattegrundande CO2-utsläpp från 112 g/km. Miljöklass Euro Bilen på bilden är extrautrustad. Vi reserverar oss för ändringar och avvikelser.\nJ O H TO PÄ ÄTÖ S*\n>>> Oslossa työskentelevä kuljettaja Zishan Munir ratkaisee konfliktin rupattelemalla Valioliigasta (sivu 48). Postinkantaja Jan Geertsen Tanskan Randersista unelmoi näkevänsä kaupunkinsa joukkueen ”Siniset hevoset” Tanskan Superliigan kärjessä (sivu 11). Kun Veddestassa Tukholman liepeillä kuljettajana työskentelevä Cezar Husseini pääsi puhumaan yhtiön 80 korkeimmalle johtajalle, hän vertasi toimivaa työympäristöä ja hyvää johtajuutta menestyksekkääseen jalkapallojoukkueeseen (sivu 52). Johtopäätös: kun tapaat työtovereita ensimmäistä kertaa, kannattaa murtaa jää juttelemalla jalkapallosta.\nPienten tarinoiden taikaa\nPS. >>> Smith Magazine -lehden perustaja Larry Smith esitti vuonna 2006 lukijoilleen kysymyksen: Voitko kertoa elämästäsi kuudella sanalla? Sittemmin kuuden sanan elämäkerroista on tullut maailmanlaajuinen ilmiö ja suosittu kirjasarja. Sivustolla sixwordmemoirs.com on julkaistu yli miljoona elämäkertaa, kuten Married by Elvis, divorced by Friday, From migrant worker to Nasa astronaut ja I still make coffee for two.\nMissä kaikki uutiset ovat?\nPeople by PostNord on lehti, joka kertoo PostNordin työntekijöistä. Jos sinulla on pääsy PostNordin intraan, löydät kaikki uutiset ja tärkeät tiedot sieltä. Kommentoi lehden juttuja Yammerin People by PostNord -ryhmässä.\nKU V I A KU L I S S I E N TA K A A\nTUKHOLMA. Kansikuvamalli Cezar Husseini poseerasi Kianna-tyttärensä kanssa Magnus Laupalle. PEOPLE BY POSTNORD\nRANDERS. Jan ja Gitte Geertsen sekä heidän kissansa Albert tarjosivat valokuvaaja Freddy Billqvistille kahvit.\nPEOPLE BY POSTNORD. Vastaava julkaisija: Thomas Backteman Päätoimittaja: Malin Nordén Maatoimittajat: Robert Långström (Ruotsi), Michael Kirkeby (Tanska), Maiju Karhunen (Suomi) ja Sigurd Bjerke (Norja) Ulkoasu: Erik Westin Kuvatoimittaja: Magnus Laupa Kielikoordinaattori: Louise Holpp Muut tekijät: Eriq Agélii, Julia Spector, Björn Thorvaldsen, Grethe-Birgitte Friis Jakobsen, Salla Virkkunen, Malin Dahlberg ja Fredrik Arvidsson Tuotanto: Spoon Paino: V-TAB Sähköposti: peopleby@postnord.com\n* Toimituksen täysin epätieteellinen päätelmä postnordilaisia yhdistävistä asioista lehden haastatteluiden pohjalta.\n”For sale: baby shoes. Never worn.” Jotkut kutsuvat tätä maailman lyhyimmäksi romaaniksi. Myytin mukaan kirjailija Ernest Hemingway löi ystäviensä kanssa ravintolassa vetoa, että hän pystyisi kirjoittamaan kokonaisen tarinan kuudella sanalla, ja kirjoitti siten nämä kuusi sanaa lautasliinalle. Ajatus sai oikeastaan alkunsa jo kauan ennen Hemingwayta, mutta tärkeintä siinä on, ettei hyvää tarinaa mitata sen pituudella tai sanojen määrällä vaan sillä, millaisia mielikuvia se herättää lukijassa. People by PostNord ei pyri MALIN NORDÉN päätoimittaja, jäljittelemään Hemingwayta, People by PostNord. mutta sen tarkoituksena on kertoa. Ei kuitenkaan PostNordista, vaan kaikista niistä, jotka työskentelevät PostNordilla: Odensessa työskentelevästä kuljettajasta Brittasta, joka kulkee tanssien läpi elämän, Järfällan Cezarista, joka sanoi suorat sanat 80 johtajalle, ja oslolaisesta seikkailijasta Timistä, joka pyöräili Venäjälle katsomaan jalkapallon MM-kisoja. Meillä kaikilla on tarinamme kerrottavana – ja me haluamme kertoa teidän tarinanne. People by PostNord on PostNordin uusi henkilöstölehti, joka jaetaan kaikille työntekijöille Pohjoismaissa. Toivomme, että inspiroidut työtovereidesi tarinoista, olivatpa ne sitten pieniä tai suuria. Kuudella sanalla kuvailtuna lehtemme on ”tarinoita ihmisistä – univormuissa ja niiden ulkopuolella”.\nGyrild Thune jaksaa kannustaa.\nAlexis Larsson jahtaa varkaita.\nArlövin tiimi tekee mahdottomasta mahdollista.\nTerje Eide pysyy aina tahdissa.\nAndrea Schlechter elää rajalla.\nRudi Harlo kokoaa elämän palapeliä. Liv Najjar ställer gammalt mot nytt.\nme Me olem ä täss mukana a s numeros\nAbdelkader Chemlali 30 Alexis Larsson 23 Andrea Schlechter 15 Anna Hindborg 30 Anna-Maj Melin 32 Britta Holk 8 Britta Mejer 40 Bure Noréus 60 Cezar Husseini 42 Christer Ekstrand 16 Claes Linder 64 Emil Plahn 30 Emma Stèen 17 Gyrild Thune 13 Göran Lindqvist 41 Harri Parviainen 36 Hassan Masaud 31 Haxhi Restelica 8 Heidi Voutilainen 50 Jan Geertsen 11 Jonas Wahlsten 60 Krista Yliruusi 60, 65 Lisa de Wahl 59 Magdalena Robsarve 59 Meidät mainitaan: Aki Liikanen 37 Anders Lindholm 18 Anna Peräjoki 65 Arild Lund 34 Aron Khan 49 Birthe Larsen 57 Björn Mossberg 16 Catharina Landgren 16 Christer Haglund 25 Christer Kostet 15 Claus Enevoldsen 11 Diana Beck Jørgensen 15 Elisa Rakkolainen 50 Emelie Ericson 25 Erik Hansen 49 Espen Ellingsberg 41 Essi Harjanti 50 PEOPLE BY POSTNORD\nFerhat Yasa 8 Frank Høj\t11 Frank Uzlastiran 9 Gabriella Clausén 41 Gilbert Svensson 66 Harri Pajula 65 Harri Tuominen 8 Henne Ihle 15 Håkan Cragéus 25 Isabell Albinsson 41 Jakob Persson 39 Jemina Parm 8 Jens Boye\t49 Jesper Pedersen 11 Jesper Robdrup 55 Jessica Nyström 25 Jette Andersen 15\nJian Reyes 12 Joakim Strömberg 41 Johan Abrahamsson\t34 Johan Björklund 25 Johanna Zaitri 8 Jonas Halvardsson 25 Jonas Westerberg 25 Josefina Saarinen 41 Jørgen Tvenstrup 11 Kati Lappalainen 8 Kati Packalén 65 Katri Lahti\t8 Keld Lindbjerg 41 Kent Ohlsson 25 Kevin Nielsen 14 Kristian Lund 9 Kristine Norman 18\nMalin Nordén 3 Martin Dam 54 Michael Hansen 30 Michael Toxværd 31 Patrick Svensson 17 Rasmus Plæp 31 Rickard Örn 38 Rina Haverinen 50, 61 Ronnie Halonen 14 Rudi Harlo 65 Sari Paananen 8 Sofie Skadal 8 Susanne Christensen 49 Svend Stemann 54 Tatjana Harder Erdal 12 Teit Høilund-Carlsen 31 Terje Eide 9 Thomas Backteman 44 Tim Bogdanov 33 Tomas Lundström 10 Zishan Munir 48 Kujitim Inseni 48 Lars Pilgaard 49 Laura Honkarila 8 Lauri Sarparanta 8 Linda Berg 41 Liv Najjar 62 Malin Nilsson 16 Mandeep Grewal 12 Marie-Louise Tysén 41 Markus Lindholm 39 Martin Webb 44 Martti Järventie 65 Mea Grönholm 50 Mikael Sjöström 25 Mike Strøander 49 Mikko Nurmi 8 Mikko-Antero Savolainen 50 Oskar Brunnberg 41 Ossi Pakkanen 37 Per Nylander 46 Per Rasmussen 49 Peter Alborghetti 18 Philip Wik\t46 Preben Larsen 11 Preben Mikkelsen 15\nRaymond Iversen 48 Robban Malm 46 Robert Luomala 25 Roland Egnestam 41 Sami Elmi\t12 Samu Tallniemi 8 Sebastian Jellema 15 Sigurd Tullberg 66 Simon Schultz 16 Stefan Iversen 6 Stig Reidmar 66 Suvi Vitale 50 Svein Andersen 49 Terese Sjølli 13 Terje Mortensen 9 Tero Mehtänen 50 Thomas Augustsson\t46 Tomi Vuorinen 37 Toni Karinen 65 Torgeir Eriksen 14 Trude Evensen 9 Tuukka Hyyppä 37 Ulf Widman 25 Åsa Palm 18 5\nMINUN PAIKKANI / BORNHOLM\n” Minulle on kunnia- asia olla täällä” KÄYN KAKSI KERTAA päivässä Gudhjemin satamassa, jossa kaikki tuntevat toisensa. Täällä kallioon rakennettujen punakattoisten talojen keskellä ja katukivillä päällystetyllä satamapromenadilla kävellessä tuntee olevansa osa perhettä. Kesällä satamassa on tuhansittain iloisia ihmisiä, kun taas talvella siellä voi tuntea syvän rauhan. Minulle on kunnia-asia olla täällä joka päivä tasan klo 10 ja 14.15, jolloin Peter-postivene saapuu satamaan. Se on vanha, 1930-luvulta peräisin oleva kutteri, joka huolehtii postin kuljettamisesta pienten Christiansøn ja Frederiksøn saarten välillä. Autan veneen kiinnittämisessä laituriin. Nousisin mielelläni sen kyytiin, ellen tulisi helposti merisairaaksi. Pysyttelen siis maalla nauttien köysien kiinnittämisestä ja irrottamisesta, satamassa vallitsevasta tunnelmasta sekä pakettikuorman purkamisesta ja lastaamisesta. Kuten monet muutkin, Christiansøn ja Frederiksøn 88 asukasta tekevät ostoksensa verkossa, ja he myös lähettävät runsaasti paketteja, jotka sisältävät säilöttyä silliä. Suuri osa sillistä päätyy Kööpenhaminan hienoihin ravintoloihin. STEFAN IVERSEN, POSTINKANTAJA KERROTTU MARIE-LOUISE ARNFASTILLE\nP E O P L E BY P O ST N O R D\nSymbaaleja, helmistä askarreltu sydän ja maagisia sekunteja. Pick up esittelee paloja postnordilaisten maailmasta. Tervetuloa mukaan. Lähetä kuvasi ja tarinasi sähköpostitse: peopleby@postnord.com\nUpea juhlapäivä ”Kumppanini Morten inhoaa syntymäpäiviensä juhlimista. Ihminen kuitenkin täyttää 30 vuotta vain kerran elämässään. Siksi suunnittelin hänelle mahtavan juhlapäivän. Paistoin Mortenille aamiaiseksi pannukakkuja ja pekonia ja yllätin hänet ilmapalloilla, lahjoilla ja pikkupaketilla ylellisiä SebastienBruno-konvehteja. Otin aamupalatarjottimesta ainakin 20 kuvaa ennen kuin olin tyytyväinen otokseen. Vaatimukseni ovat korkealla, sillä olen koulutukseltani valokuvaaja. Myöhemmin päivällä vein Mortenin ulos silmät sidottuina. Menimme illalliselle Smalhans- ravintolaan, johon Mortenin perhe Arendalista tuli yllätysvierailulle. Hän ilahtui kovasti.” SOFIE SKADAL, SOSIAALISEN MEDIAN SISÄLLÖNTUOTTAJA, OSLO\nAdrenaliiniryöppy ”Lapsenlapseni Willas ja Logan ovat minulle erittäin rakkaita. He asuvat lähellämme ja tapaamme usein arkisin. Vietämme aikaa leikkipaikalla, ulkoilemme suolla sekä intoudumme lumileikkeihin talvisin. Nyt vanhempi lapsenlapseni on alkanut harrastaa uintia ja jalkapalloa. Tässä kuvassa olemme Amager Strandin rannalla. Isoäidiksi tuleminen on rikastuttanut elämääni suuresti. Vanhempi rakastaa totta kai omia lapsiaan, mutta minut yllätti, miten paljon erilaisia tunteita myös lapsenlapset voivat herättää. Muistan kirkkaasti sen onnen huuman, jonka tunsin, kun pidin lapsenlastani ensimmäistä kertaa sylissäni – aivan kuin adrenaliiniryöppy olisi vallannut kehoni. Tuntuu myös hienolta nähdä, kun omasta pojasta tulee isä, ja seurata, minkälainen hän on omien lastensa kanssa. Se tekee minut ylpeäksi.” BRITTA HOLK, SISÄÄNOSTAJA, KÖÖPENHAMINA\nSydän sydämestä ”Viime talvena raaputin jäiseen autonikkunaan sydämen viisivuotiaalle tyttärelleni, jotta hän saisi mukavan alun viikolleen. Hän ilahtui valtavasti, ja muutamaa päivää myöhemmin sain vastalahjaksi helmistä askarrellun sydämen. Se sai minut ajattelemaan ketjureaktiota, joka syntyy, kun teemme jotakin toisen hyväksi. Jos me esimiehinä ryhdymme sanoista tekoihin ja luomme työntekijöillemme hyvät edellytykset, mekin saamme vastalahjan sitoutumisen muodossa.”\nSOI TTO LISTA\n” Ei Euroviisuja ilman skandaalia”\nEUR OVI ISUT TUL IVAT JÄÄ DÄK SEE N Sarin elämään 1980-luvulla, kun hän kuunteli isänsä kanssa laulukilpailua radiosta. 1990-luvulta lähtien Euroviisujen seuraaminen tapahtui television välityksellä. ”Euroviisuissa on muuttunut moni asia, kuten se, että suuri orkesteri on jäänyt pois”, Sari harmittelee. Rumpuja soittava Sari kuuluu Suomen SARI PAANANEN Euroviisuklubiin, joka >>> Sari on PostNordin järjestää joka kevät Invoicing Specialist tapahtuman, jossa Vantaalta. Hänen arvioidaan kaikkien tiimiinsä kuuluvat mukana olevien Johanna Zaitri, Kati maiden esitykset. Lappalainen, Harri ”Antaisin vinkiksi, Tuominen, Lauri että Euroviisut pitää Sarparanta, Jemina ottaa ehdottomasti Parm, Katri Lahti, Mikko huumorilla ja ilon Nurmi, Samu Tallniemi, kautta! Esimerkiksi Laura Honkarila ja kun Conchita Wurst Ferhat Yasa. voitti Euroviisut, Kööpenhaminassa asuva kaverini kertoi ihmisten hulla antuneen parrakkaasta voittajasta niin, että he alkoivat jopa virkata itselleen partoja”, Sari kerto o. Euroviisufaneista Sarilla on pelkästä än hyvää sanottavaa. ”Aina kun faneja tapaa, fiilis on posi tiivinen. Joukossa ei ole mörököllejä, vaan yhdessä kannustetaan ja naureskellaan skan daaleille. Voisi sanoa, että ei Euroviisuja ilman skan daalia.” MAI JU KAR HUN EN\n5 Sarille tärkeimmät euroviisuesitykset:\n> Carola: ”Evighet” (2006) > Marie Myriam: ”L’oiseau et l’enfa nt” (1977) > Charlotte Nilsson: ”Take me to your heaven” (1999) >S ilvi Vrait: ”Nagu merelaine” (1994) >M or ve Ötesi: ”Deli” (2008)\nHAXHI RESTELICA, TERMINAALIPÄÄLLIKKÖ, MALMÖ 8\nTEKSTI: SISSEL FANTOFT KUVA: CHRIS MALUSZYNSKI\nTerje Eide Ammatti: Hallintopäällikkö Norjan Langhusissa. Lähimmät työkaverit ovat Frank Uzlastiran, Kristian Lund, Trude Evensen ja Terje Mortensen.\n5 Terjen suosikkirumpalit\n> Jeff Porcaro, Toto > Ian Paice, Whitesnake > Ringo Starr, Beatles > Lars Ulrich, Metallica > Peter Criss, Kiss\nTerje Eidellä on rytmi veressä. ”Rumpujen soittaminen tuottaa minulle valtavasti iloa”, hän kertoo. – SEKÄ ÄITINI ETTÄ isäni soittivat useampaa soitinta. Aloitin rumpujen soittamisen Lerstadin koulun orkesterissa, josta jatkoin nuorisobändiin. Täysi-ikäiseksi tultuani lähdin tien päälle Tobbens Danseband -yhtyeen kanssa, jonka laulajana toimin vuodesta 1989 vuoteen 2009, kertoo Terje Eide, joka työskentelee nykyään hallintopäällikkönä Norjan Langhusissa. Kun PostNordilla vietetään juhlia, hän vastaa rumpujen soitosta kokoonpanossa, jossa on mukana muita soittotaitoisia työtovereita. – Silloin tunnelma on aina katossa! VaP EEO N ONRO D R D OPPLLEEBY BYP OPST O ST\npaa-ajallani soitan En gang te -nimisessä bändissä, jonka kanssa harjoittelen väestönsuojatiloissa kerran viikossa. Meillä on jopa levytyssopimus Tylden & Co -yhtiön kanssa, hän sanoo. Rumpujen soittaminen tuottaa Terjelle valtavasti iloa. – Eri tahteja on uskomattoman paljon, ja se vain kuulostaa siistiltä! Rakkaus musiikkiin on myös antanut minulle lahjaksi taidon soittaa useimpia soittimia.\nHaluatko tietää, miltä rumpujen soittaminen kuulostaa? Seuraa meitä Instagramissa: #peoplebypostnord\nFYSIIKAN LUENTO / 3D-TULOSTIN\nJäljennös todellisuudesta Tervehdi Stratasys J750 -tulostinta. Se on uusi kollegasi, joka voi tulostaa myös kehonosien jäljennöksiä. AINUTLAATUISIA MATERIAALEJA PostNord Strålfors hyödyntää 3D-tulostinta valmistaakseen markkinointimateriaaleja ja pienoismalliprototyyppejä myynnin tueksi sekä helpottaakseen suunnittelua ja kuvantamista.\nKAUPUNGINOSIA PostNordin asiakkaat ovat muun muassa tulostaneet kaupunginosia, valtavan kokoisten alusten pienoismalleja ja antiikkisia museoesineitä.\n”EMME VIELÄ TIEDÄ 3D-TULOSTUKSEN RAJOJA” ”Erityisen jännittävää on se, ettemme vielä tiedä, missä 3D-tulostamisen raja kulkee, sillä voimme sekoittaa suunnattoman määrän eri materiaaleja ja luoda erilaisia yhdistelmiä”, sanoo PostNord Strålforsin 3D-toiminnoista vastaava johtaja Tomas Lundström.\nMILJOONIA YHDISTELMIÄ Kullekin tulosteelle voidaan antaa 360 000 erilaista ominaisuutta. Lisäksi siihen voidaan yhdistää 30 erilaista materiaalia, mikä tarkoittaa miljoonia mahdollisia variaatioita.\nPISAROISTA TULOSTEEKSI Yksityiskohtien kirjo syntyy siitä, että tulosteet luodaan 0,016 millimetrin paksuisista kerroksista, jotka koostuvat erilaisten materiaalien mikrometrikokoisista pisaroista eli niin sanotuista fotopolymeereistä.\nTULOSTAA ESINEEN SISÄOSAN TARKASTI Kerrosten luominen mahdollistaa tulosteen sisäisen geometrian säätelyn, minkä ansiosta tuloste voi muistuttaa aitoa kohdetta myös sisäpuolelta.\nTULOSTUS VOI KESTÄÄ PÄIVÄN >\nYksi tulostustyö voi viedä viidestä minuutista yhteen päivään.\nSYDÄN Tulostimen tähän asti vaikuttavin tuloste on lapsen sydämen täydellinen jäljennös, jota hyödynnettiin leikkaukseen liittyvissä valmisteluissa.\n”Olen yhä hämmästynyt siitä, miten todellisia printit ovat”, sanoo Ruotsin PostNord Strålforsin 3D-johtaja Tomas Lundström. Stratasys J750 on tulostanut tähän mennessä laajan valikoiman esineitä aina jumppakengistä lapsen sydämen jäljennökseen. Kukaan ei tiedä, mihin kaikkeen se oikeastaan kykenee.\nTEKSTI: MICHAEL KIRKEBY KUVA: FREDDY BILLQVIST\n” Joskus pienten asioiden summa tekee arjesta hieman parempaa”, sanoo Jan Geertsen.\nRatkaiseva puoliminuuttinen ”MINNE HALUAT PAKETIN?” kysyy Jan Geertsen.\n”Kellariin, keittiöön vai johonkin huoneeseen?” Oikeastaan hänen ei tarvitsisi kysyä, koska hän tietää jo. Useimmat haluavat pakettinsa samaan paikkaan joka kerta. Siksi Jan käyttää aikaa asiakkaisiin tutustumiseen. – Kun ajaa vakireittiä, oppii tuntemaan naapuruston ja asiakkaat. Olen toimittanut täällä paketteja kolme vuotta ja viihdyn hyvin työssäni. En ehkä ole asiakkaiden kaveri, mutta ihmiset tunnistavat minut ja tervehdimme toisiamme. Silloin tunnen, että minut otetaan hyvin vastaan, hän sanoo. Jan on tuttu kasvo omakotitalojen kujilla Randersin luoteisosissa Tanskassa. Ihmiset tervehtivät Jania, ja hän moikkaa takaisin. Täällä mikään ei häiritse rauhallista tunnelmaa. Sitä ei tee myöskään Jan, kun hän kurvaa suurella Fiat Ducatollaan toimittamaan paketteja ja pikakirjeitä Hornbækin ja Helstedin kaupunginosien asukkaille. – Jos asiakas ei ole ilmoittanut jättöpaikkaa, voin soittaa hänelle ja kysyä, mihin paketti jätetään. Se vie vain puoli minuuttia, mutta tekee vaikutuksen, joka kestää paljon pidempään. Joskus pienten asioiden summa tekee arjesta hieman parempaa – ja kukapa ei pitäisi sellaisesta? Olen vakuuttunut siitä, että se kannattaa pitkällä aikavälillä. Töiden jälkeen Jan palaa Randersin ulkopuolella sijaitsevaan kotiinsa vaimonsa ja kissansa luokse. Janin näkee myös suurella todennäköisyydellä Randers Stadium -jalkapalloareenalla, missä hän unelmoi näkevänsä ”Siniset hevoset” eli Randers FC:n Superliigan tulostaulun kärjessä.\nJAN GEERTSEN Ammatti: Postinkantaja Tanskan Randersissa. Tehnyt töitä 31 vuotta: Jan aloitti postissa vuonna 1988. Hän on tehnyt monta vuotta töitä yhdessä läheisimpien työkavereidensa kanssa: Jørgen Tvenstrup, Jesper Pedersen, Preben Larsen, Frank Høj ja Claus Enevoldsen.\nHEARTS@POSTNORD Oletko hyvä tarjoamaan asiakkaalle pientä lisäpalvelua? Tai tunnetko jonkun, jolta se onnistuu? Lähetä tarinasi osoitteeseen peopleby@postnord.com P EEO N ONRO D R D OPPLLEEBY BYP OPST O ST\nI KURKISTUS AJATUKSIIN / TATJANA HARDER ERDAL\nParhaaksi kolmessa viikossa ”Asiakkaat ovat ottaneet meidät vastaan valtavan hyvin! Jos heillä on ongelma, pystymme hoitamaan sen heti. Olemme kuin myymälä ja asiakaspalvelupiste yhdessä. Tavoitteenamme oli kehittyä Norjassa noutopisteeksi, jolla on tyytyväisimmät asiakkaat. Saavutimme sen kolmessa viikossa avajaisten jälkeen!”\nTöissä on mukavaa Minulla on kaksi mahtavaa työkaveria, Mandeep Grewal ja Sami Elmi. Molemmat heistä ovat aurinkoisia tyyppejä, jotka saavat asiakkailta erittäin hyvää palautetta. Vaikka jotkut päivät ovat kiireisiä, viihdyn töissä erinomaisesti.\nKehitystä oikeaan suuntaan Psyykkiseen terveyteen liittyvät asiat ovat minulle tärkeitä, koska olen työskennellyt niiden parissa aiemmin. Olen iloinen siitä, että aiheesta puhuminen on helpottunut viime aikoina – kehitys menee siis oikeaan suuntaan!\nMenestystä ja auringonvaloa\nTATJANA HARDER ERDAL toimii tiiminvetäjänä ensimmäisessä itsenäisessä PostNord-myymälässä Norjassa. Myymälä avattiin Oslon Grünerløkkaan 19. lokakuuta viime vuonna. Kaupunginosassa on paljon pieniä kauppoja, joissa on vain vähän tilaa paketeille. PostNordin myymälä auttaa niitä tässä ongelmassa. – Palvelemme noin 70 000 asukkaan aluetta, ja verkkokaupan\nkasvaessa tarve palveluillemme onkin suuri. Tatjana asuu yhdessä puolisonsa ja kissojensa Sherlockin ja Skyn kanssa Sankt Hanshaugenin kaupunginosassa, josta kävelee töihin reippaasti noin vartissa. – Odotan jo valoisia päiviä ja lämpimiä ilmoja. Myymälän vieressä on puisto, jossa on mukava piipahtaa lounastauolla ja viettää aikaa töiden jälkeen.\n12 P EPO E BYP O PO STNNOORRD D 12 PEO LPELBY ST\nALUSSA / GYRID THUNE\nGyrid Thune >>> Aloitti Norjan PostNordilla vuonna 2012 työkonsulttina Information Management -osastolla Oslossa. Nimitettiin vuonna 2014 Business Information Servicesin (BIS) osastopäälliköksi. Gyridillä on kokemusta hankinnasta, valikoimanhallinnasta sekä uusien työntekijöiden perehdyttämisestä urheilualalta. Hän on myös pyörittänyt omistamaansa erikoisliikettä Strömmenissä Oslon ulkopuolella.\n”Olin odotuksia täynnä” Gyrid Thune ei vaihtanut ainoastaan työpaikkaa, vaan koko alaa ja kulttuuria. Mitä silloin pitää tehdä? Ottaa oppia taitavista kollegoista. KAIKKI OLI UUTTA ja jännittävää. Tulin uudelle alalle, jolla ajateltiin uudella tavalla ja jolla työskenteli erilaisia ihmisiä, Gyrid Thune kertoo. Oli kaunis syyspäivä vuonna 2012, kun Gyrid kulki ensimmäistä kertaa uuden työpaikkansa ovesta ja aloitti työkonsulttina PostNordin Information Management -osastolla Oslossa. Hän oli ”odotuksia täynnä ja todella utelias uusien kollegoidensa suhteen”. Uudessa työpaikassa aloittaminen on iso muutos: pitää oppia paljon uutta, tutustua uusiin kollegoihin ja sisäistää täysin uudenlainen kulttuuri sekä tehdä työnsä hyvin. Gyrid muistaa, että hänet otettiin hyvin vastaan ja hän koki alkuvaiheen todella opettavaisena.\n– Olin onnekas, koska pääsin osaksi organisaatiota, jossa monet olivat työskennelleet pitkään ja olivat taitavia työssään – esimerkiksi ilman Terese Sjøllin tukea en olisi tässä, hän toteaa ja jatkaa: – Uutena työntekijänä pitää hyödyntää muiden osaamista mahdollisimman tarkkaan. Kaikkea ei tuoda eteen tarjottimella, joten on tärkeää olla oma-aloitteinen. Gyridin tavallinen työpäivä on hauska, haastava ja pitkä. – Työni on antoisaa ja monipuolista. PostNordilla työskentely vaatii nopeutta, tarkkuutta ja kykyä käsitellä erityyppisiä tehtäviä ja ihmisiä, hän kertoo. Parasta työssä ovat Gyridin mukaan mukavat työkaverit. – Täällä työskentelee niin paljon taitavia ja hienoja ihmisiä, että töihin\non aina ilo tulla! Viihdyn hyvin, kun työpäivät ovat erilaisia ja työtehtävät vaihtelevat. Olen oppinut valtavasti asioita aloitettuani PostNordilla! Täällä pääsen hyödyntämään johtamiseen liittyviä menetelmiä täysin uudella, järjestelmällisellä ja ammattimaisemmalla, tavalla kuin aiemmin. Vuonna 2014 Gyrid nimitettiin Business Information Services -osaston (BIS) päälliköksi. Hän pyrkii olemaan avulias, selkeä, ennakoiva ja ystävällinen esimies ja saavuttamaan hyviä tuloksia yhteistyössä BIS:n kollegojensa kanssa. – Hymyllä ja positiivisella asenteella ei voi koskaan mennä vikaan! Koetan aina kannustaa muita parhaimpaansa, edistää mukavaa työilmapiiriä ja hyödyntää hyviä järjestelmiä työn tukena.\nVASTAKOHDAT / POHJOINEN JA ETELÄ\nRONNIE HALONEN Ammatti: Kuorma-autonkuljettaja Norjan Tana brussa. Työkaverit: Torgeir Eriksen ja minä jaamme ajovuorot Kirkenesiin. Kevin Nilsen on paras kuljetuspäällikkö, jonka kanssa olen työskennellyt. Olen kutsunut hänet häihini ensi syksynä.\n” Yhtäkkiä sää muuttuu, ja ympäristö sen mukana” Kuorma-autonkuljettaja Ronnie Halonen viihtyy yksin. Tervetuloa pohjoisen viimeiseen linnakkeeseen.\nuden-Seelannin suurimmassa kaupungissa Aucklandissa on tapana sanoa: ”Eikö sää miellytä? Odotapa 20 minuuttia.” Aucklandia ei kuitenkaan voi verrata Norjan Finnmarkiin, missä sää voi vaihtua upeasta auringonpaisteesta hyytävään viimaan hetkessä. – Saan ajaa upeissa maisemissa huikean luonnon keskellä. Hienolla kelillä kaikki on valtavan kaunista, mutta yhtäkkiä sää muuttuu, ja ympäristö sen mukana, Ronnie Halonen kuvailee.\nRONNIE ON AJANUT tavarakuljetuksia Norjan pohjoisosassa Finnmarkissa 25 vuotta. Viime vuodet hänen tukikohtanaan on ollut PostNordin toimipiste Tana brussa. – Keskivertoviikolla ajan noin 3 500 kilometriä. Ajan yksin jakelureittiä Båtsfjordiin ja Berlevågiin. Kirkkoniemen reittiä ajavia kuljettajia on kolme. Joka kolmas viikonloppu ajan pakettikontteja pitkänmatkankuljetuksina Kiirunan rautatieasemalle, Ronnie kertoo. Vaihteleva sää, teiden laatu ja pitkät välimatkat ovat haasteita, mutta Ronnie on tottunut niihin. – Matkoilla Ruotsiin ajan myös Suomessa, ja teiden laatu paranee välittömästi, kun Norja on jäänyt taakse. Talvisin tiet aurataan päivittäin. Pimeänä vuodenaikana on myös helpompi nähdä vastaantulevien autojen valot. Pitkien matkojen ajaminen ei ole Ronnielle ongelma: hän viihtyy yksin ja pitää radion ja musiikin kuuntelusta. 14\nHÄN TYÖSKENTELEE VIIKON ja on vapaalla viikon. Työpäivät alkavat aamukuudelta. – Meitä on Tanassa seitsemän kuljettajaa. Aloitamme päivän jakamalla toimitettavat tavarat ja laatimalla reitit. Sitten hyppäämme ratin taakse. Usein päivälle kertyy mittaa 12 tuntia, sillä ensimmäiseen toimituspaikkaan saattaa olla matkaa kymmeniä kilometrejä, Ronnie selittää. Pysähdyksiä Ronnien jakelureitillä voi olla jopa 50. Se sopii hänelle hyvin. – Minusta on hauskaa jutella ihmisten kanssa ja tutustua asiakkaisiin. Jos asiakas ei ole kotona, koputan naapurin oveen tai jätän paketin eteiseen. Täällä ihmiset eivät pidä ovia lukossa, ja kaikki tuntevat minut. Minusta on hauskinta työskennellä täällä pohjoisessa. Etelässä katsotaan kieroon, kun ihmisiä tervehtii, mutta täällä pohjoisessa kaikki puhuvat toisilleen. Mietin sitä usein. Ronnielle on tärkeää käyttäytyä hyvin sekä ihmisiä kohtaan että liikenteessä. – Täällä asuvilla ei ole minkäänlaista suhdetta terminaaliin tai koko yritykseen. Heille PostNord olemme minä ja autoni.\nSISSEL FANTOFT P E O P L E BY P O ST N O R D\n” Edustan kahta kansaa – ja pidän siitä” Postinkantaja Andrea Schlechter tuntee itsensä yhtä paljon tanskalaiseksi kuin saksalaiseksi. Tervetuloa rajamaalle.\nndrea Schlechter varttui Saksassa mutta kävi tanskalaista koulua. Hän on Saksan kansalainen, mutta hänen miehellään ja lapsillaan on Tanskan kansalaisuus. Hän asuu Tanskassa ja toimii postinkantajana lähinnä Aabenraan kunnassa, mutta postikierrosta ajaessaan Andrea kuuntelee saksalaisen RSH-radiokanavan musiikkia. Tässä osassa Jyllantia rajaa on siirretty useasti vuosisatojen aikana. Tämä koskee sekä kartalla kulkevaa rajaa että sitä rajaa, jonka eri puolilla ihmiset tuntevat itsensä joko tanskalaiseksi tai saksalaiseksi. – Synnyin noin 50 000 ihmisen tanskalaisvähemmistöön, joka on asunut rajan eteläpuolella 1920-luvulta lähtien. En ole täysin tanskalainen tai saksalainen. Edustan kahta kansaa ja pidän siitä monella tapaa. Mutta RSH-kanavan musiikki on parasta, Andrea sanoo ja naurahtaa.\ntasaista, havupuita on paljon ja ikuinen länsituuli puhaltaa raa’asti avoimelta Pohjanmereltä rantaniittyjen ylitse. – Jakelualueemme ei yllä aivan länteen asti, mutta maisemissa on silti runsaasti vaihtelua – esimerkiksi rannikolta alas kohti Flensburginvuonoa metsiin Gråstenin liepeillä. Pidän vaihtelusta. Sen vuoksi Andrea on myös sijaistanut työtovereitaan siitä lähtien, kun hän aloitti postissa vuonna 2008. – Luulen, että kyllästyisin, jos aina vain ajaisin samaa reittiä. ANDREA ASUU OMAKOTITALOSSA Padborgissa, vain muutama sata metriä rajalta. Vapaa-aikansa hän viettää miehensä, lastensa, koiransa ja kissansa kanssa sekä tennisharrastuksensa parissa. Mutta ensin pitää toki jakaa posti: – Jos saan postin jaettua aikaisemmin, soitan työtovereille ja kysyn, tarvitseeko joku apua loppujen töidensä kanssa. Näin autamme toisiamme tekemään arjesta helpompaa. Myös tästä syystä pidän työstäni.\nKUVITUS: JOHAN HÖRBERG\nANDREA ON KASVANUT maalla Slesvigin tienoilla, joten hän on tottunut raikkaaseen ilmaan, avoimiin maisemiin ja tilaan ympärillään. – En voisi kuvitella asuvani suuremmassa kaupungissa. Viihdyn ulkoilmassa, joten postinkantajan työ sopii minulle. Tanskan ja Saksan välinen raja kulkee suoraan Jyllannin niemimaan poikki, mutta luonnon oma raja seuraa sitä tarkasti. Vaikka niemimaa on rajan kohdalla vain 100 kilometriä leveä, ero idän ja lännen välillä on suuri. Itämerta kohti – etelässä sijaitsevasta Kielistä ylös Jyllantiin – luonto on miellyttävän romanttista: aaltoilevia kukkuloita ja paljaita vuonoja sekä lehtimetsiä, jotka heijastuvat veden pinnasta. Länteen päin lähdettäessä luonto muuttuu. Maisema on\nANDREA SCHLECHTER Ammatti: Postinkantaja Tanskan Aabenraassa. Työkaverit: Andrean lähimmät työkaverit ovat Hanne Ihle, Preben Mikkelsen, Sebastian Jellema, Jette Andersen ja Diana Beck Jørgensen.\nFrån vänster: Catharina Landgren, Malin Nilsson, Björn Mossberg, Christer Ekstrand, Christer Kostet och Simon Schultz och de andra på brevbärarkontoret i Arlöv gjorde det omöjliga möjligt.\nA S I AT Skånen läänissä sijaitseva Arlövin keskustaajama\nA L KO I VAT oli pian menettämässä viimeisen pakettipisteensä.\nR U L L ATA Oli mahdotonta avata uusi niin lyhyessä ajassa.\nHURJAA Pakettipalvelut olivat syöksymässä kaaokseen.\nVA U H T I A Näin kaikki ainakin uskoivat. TEKSTI: SAM SUNDBERG KUVAT: FREDDY BILLQUIST\nPATRICK SVENSSON ODOTTI jo innolla joululomansa alkamista, kun hänen puhelimensa soi. Oli perjantai-iltapäivä 21. joulukuuta. Malmön pohjoispuolella sijaitsevan Arlövin postikonttorin edustalla olisi näkynyt harmaita pilviä, jos ei olisi ollut niin pimeää. Patrickin saama puhelu oli sellainen, jota harva toivoo joululahjaksi. – Minulla on sinulle pieni joululahja, jakelualuepäällikkö Emma Stèen sanoi iloisella äänellä ja jatkoi: P E O P L E BY P O ST N O R D\n– Avaamme pakettipisteen! Älä kuitenkaan mieti sitä liikaa lomasi aikana... Patrick toimii tuotantopäällikkönä postikonttorissa Arlövissä, joka on pieni, reilun 4 000 asukkaan keskustaajama Skånessa. Sokerintuotanto muodostaa nykyään Arlövin tärkeimmän teollisuudenalan aivan kuten 150 vuotta sitten. Taajaman toisella laidalla on toinen tunnettu maamerkki: ostoskeskus Burlöv Center. Siellä on myös Coop Forum, jossa sijaitsi aiemmin Arlövin pakettipiste. 17\n”Pakettipisteemme on pieni ja tilapäinen, mutta moni pitää sitä erittäin viihtyisänä”, Arlövin postikonttorin tuotantopäällikkö Patrick Svensson sanoo.\nSimon Schultz, postinkantaja.\nBjörn Mossberg, postinkantaja.\nEi tätä tanssilavaksi voi kutsua, mutta kaikki toimii niin kuin pitääkin. Patrick oli kuullut huhuja, että Coop oltaisiin sulkemassa, ja vielä marraskuussa vaikutti siltä, että uusi pakettipiste olisi jo tuloillaan. Jotain oli kuitenkin tapahtunut matkan varrella. Nyt oli tosi kyseessä. Joulun jälkeen Patrickilla ja hänen kollegoillaan oli kolme viikkoa aikaa varmistaa, etteivät arlöviläiset joutuisi olemaan ilman pakettipistettä. KUN PATRICK OLI vieraillut Coopissa, hän oli kiinnittänyt huomiota pakettimääriin. Hän huomasi, 18\nettä niiden käsittely olisi mahdotonta pienessä postikonttorissa. Esteitä oman pakettipisteen avaamiselle oli niin monia, että hän ja tiiminvetäjä Christer Ekstrand laativat pitkän listan kaikesta, mikä teki hankkeesta täysin toivottoman. Esteet kuitenkin hävisivät yksi toisensa jälkeen, kun miehet kävivät ne läpi. – Kun pääsimme toden teolla alkuun, asiat alkoivat rullata hurjaa vauhtia, Christer kertoo. Yksi syy siihen oli, etteivät he jääneet yksin tehtävänsä kanssa. Apuun riensivät Anders Lindholm, Peter Alborghetti ja Kristine Norman PostNord Retail -yksiköstä. – Tarkastimme tilat ja suunnittelimme, mitä kaikkea sinne tarvitaan. Lisäksi autoimme heitä sisustukseen ja hyllyihin liittyvissä asioissa, sanoo Kristine, joka työskentelee PostNord Retail -yksikön pakettipistevastaavana. PostNord Retail -tiimille työ ei pitänyt sisällään mitään uutta ja ihmeellistä. Uuden pakettipisteen avaaminen ja siinä avustaminen on itsestään selvä osa tiimin työnkuvaa. Tällä kertaa vain yksi merkittävä tekijä erotti hankkeen tavanomaisesta työtehtävästä. – Yleensä osaamme ennakoida tilanteita paremmin. On erittäin harvinaista, että kun pakettipiste suljetaan, meillä ei ole jatkajaa valmiina, Kristine sanoo. CHRISTER OLI EDELLEEN skeptinen, kun hän näki Retail-tiimin suunnitelmat pienen postikonttorin sisustamiseksi. – Kun he ottivat mittoja, ajattelin, ettei tämä toimi. Emme mitenkään mahdu työskentelemään täällä. Mutta se todellakin toimii. Ei tätä tanssilavaksi voi kutsua, mutta kaikki toimii niin kuin pitääkin. Tilat saatiin kuntoon puoli tuntia ennen uuden pakettipisteen avaamista, Christer sanoo.\nArlövin postikonttorin postinkantaja Åsa Palm lähdössä kierrokselleen.\nPitää vain tehdä se, minkä pystyy. Joskus se riittää pidemmälle kuin olisi alussa uskonut. Tilat olivat ensimmäinen visainen pähkinä purtavaksi, ja toinen sellainen oli osaavan henkilökunnan löytäminen. Patrick haki ensin PostNordin sisältä työstä kiinnostuneita henkilöitä. – Hakuni ei valitettavasti tuottanut tulosta. Hermostuneisuutta oli ilmassa viimeisellä viikolla. Lopulta löysin kuitenkin kaksi naista, jotka olivat aiemmin työskennelleet Coopissa. Onneksi saimme palkattua heidät, joten ongelma ratkesi pari päivää ennen pakettipisteen avaamista, hän sanoo. TYÖ JATKUI AIVAN viime hetkeen asti, ja kun pakettipiste avattiin eräänä iltapäivänä tammikuun lopussa, asiakkaita oli jonoksi asti. Patrick kertoo, että nykyään paketteja lähettävät ja noutavat asiakkaat vaikuttavat erittäin tyytyväisiltä. – Pakettipisteemme on toki pieni ja tilapäinen, mutta osa on sitä mieltä, että se on erittäin viihtyisä. Jotkut asiakkaat sanovat, että tuntuu kuin olisi saapunut vanhaan kunnon postikonttoriin. Patrickia naurattaa tällainen postinostalgia. – Vastaan vain, ettei vanhaan postijärjestelmään ole enää paluuta. Ja rehellisesti sanottuna aukioloajat olivat paljon paremmat Coopissa. Pitää vain tehdä se, minkä pystyy. Joskus se riittää pidemmälle kuin olisi alussa uskonut.\nAvasimme pakettipisteen huippunopeasti Missä: Ruotsin Arlövissä. Miksi: Alueen Coop-pakettipiste suljettiin yllättäen. Ketkä: Patrick Svensson, Arlövin postikonttorin tuotantopäällikkö. Emma Stèen, jakelualuepäällikkö. Christer Ekstrand, tiiminvetäjä. Peter Alborghetti, PostNord Retail -yksikön myymäläsuunnittelija. Kristine Norman, PostNord Retail -yksikön pakettipistevastaava.\nVasemmalta: Catharina Landgren, Malin Nilsson, Bjรถrn Mossberg, Christer Ekstrand, Christer Kostet ja Simon Schultz. P E O P L E BY P O ST N O R D\n” LOPULTA HE JÄÄVÄT AINA KIINNI” Kun matkapuhelimia alkoi kadota jäljettömiin, turvallisuuspäällikkö Alexis Larsson tiimeineen laittoi kaiken peliin varkaan kiinni saamiseksi. Jos tehtävä ei onnistuisi, keinot olisivat vähissä. TEKSTI: ANDREAS UTTERSTRÖM KUVITUS: JOHAN HÖRBERG\nA ALEXIS LARSSONIN LOMA oli todellakin loppu. Kesäkuulumisten vaihtamiseen työtovereiden kanssa ei jäänyt aikaa, sillä Alexiksen oli ruvettava ratkaisemaan ryöstöä, jonka saaliina oli noin 58 000 euron arvosta matkapuhelimia. Tunne oli sama kuin hyppäisi 30 kilometrin tuntivauhtia rullaavalle juoksumatolle. Örebron ja Tukholman välisistä kuljetuksista oli kadonnut tavaraa jo kuuteen otteeseen. Kateissa oli pääasiassa matkapuhelimia mutta myös muuta elektroniikkaa. Tehtävään palkattu vuokrakuljettaja oli joka kerralla sama. Siitä, oliko kyseessä varkaus, ei voitu kuitenkaan olla varmoja. Joskus selitys voi olla vähemmän dramaattinen, ja tavaraa voi kadota vaikkapa käsittelyssä sattuneen virheen vuoksi. Paljastuisipa syyksi mikä tahansa, Alexiksen ja hänen Ruotsin turvallisuusosastolla työskentelevän 13-henkisen tiiminsä oli ryhdyttävä selvittämään asiaa perinpohjaisesti. Varastettujen tavaroiden arvo oli kymmeniätuhansia euroja. Lisäksi kuljetukset tilannut asiakas oli PostNordille tärkeä kumppani, jonka kärsivällisyys alkoi olla vähissä. – Ryhdyimme heti hommiin, Alexis kertoo. Kun hän tutki kuljetuksia tiiminsä kanssa, esille nousi toistuva kaava. Kuorma-auton GPS paljasti, että kuljettaja oli kaikkina kertoina pysähtynyt Haketorpin levähdyspaikalle Arbogan liepeillä. Miksi kuljettajan oli jaloiteltava jo reilun puolen tunnin ajomatkan jälkeen?\nmittavia resursseja. Myös aika oli käymässä vähiin. Alexis suuntasi Haketorpiin selvittämään, millaisesta paikasta oli kyse. Lähialueella oli metsikköjä, vesakkoja ja muutama kukkula. Armeijataustansa ansiosta hän tunnisti heti sopivat paikat, joihin hänen tiiminsä voisi piiloutua. Suunnitelmana oli, ettei levähdyspaikan tapahtumiin puututtaisi. Sen sijaan tiimi vain tarkkailisi tapahtumia ja lähtisi sitten seuraamaan tavaroita. – Suurin huolenaiheeni oli, että kuljettaja tapaisi levähdyspaikalla ammattirikollisia, jotka huomaisivat meidät. Silloin meille olisi voinut käydä huonosti, sillä kyse oli isoista rahoista. Ihmisiä on murhattu vähemmästäkin. Operaatio oli saatava nopeasti käyntiin. Tarkkailulle laadittiin aikataulut, minkä lisäksi Alexis varmisti, että hänen tiimillään oli tarvittavat varusteet: radiopuhelimet, kamerat ja pimeänäkökiikarit. Varasjahti oli alkanut.\nArvokuljetusryöstöt olivat 1990-luvulla suuri ongelma Ruotsissa. Turvallisuustason parantuessa ja käteisen rahan käsittelyn vähentyessä varkaat ovat löytäneet uusia maalitauluja. – Myös myymälät ovat lisänneet turvatoimiaan merkittävästi. Jo viisi kuusi vuotta sitten oli havaittavissa, että rikolliset alkoivat valita muita kohteita, sanoo turvallisuusalan konsultti Dick Malmlund, joka toimi aiemmin kaupan alan työnantajajärjestön Svensk Handelin turvallisuuspäällikkönä. Tämä tarkoittaa, että PostNordin kuljetukset kiinnostavat rikollisia yhä enemmän – kuljettaahan yhtiö joka vuosi satojen miljoonien eurojen arvosta tavaraa. Poliisi esitteli viime vuonna raportin, jonka mukaan kansainvälisten ryöstöliigojen toiminta tulee lisääntymään Ruotsissa. PostNord havahtui asiaan vuonna 2017, kun uhkarohkea liiga otettiin kiinni rysän päältä näyttävässä operaatiossa. – On erittäin poikkeuksellista, että näin taitava rikollisliiga saadaan kiinni. Tässä tapauksessa teimme tiivistä yhteistyötä poliisin kanssa ja käytimme valvontakameroita, jotka taltioivat kaikki tapahtumat, Alexis sanoo. Hämmästyttävintä rikoksessa oli, että tavarat näyttivät katoavan jäljettömiin kuorma-auton ollessa liikkeellä. Turvallisuustiimi asensi ajoneuvoon valvontakameroita, joiden avulla paljastui, kuinka varkaat henkeään uhaten TODENNÄKÖISIN SELITYS OLI, että tavarat olivat hyppäsivät lastitilaan 80 kilometrin tuntivauhdissa. kadonneet levähdyspaikalla. Ehkä kuljettaja oli – Se oli kuin suoraan toimintaelokuvasta, napannut matkapuhelimet ja myynyt ne itse Alexis toteaa. eteenpäin? Tai sitten kyseessä oli tilauskeikka, Noin 30 000 työntekijän yrityksessä ei ole ja tavarat luovutettiin levähdyspaikalla. mitenkään tavatonta, että rikolliset soluttau– Nyt meillä oli epäilty rikospaikka, jonka tuvat PostNordin omaan henkilökuntaan tai asetimme heti tarkkailuun. Lupasin työskentelevät jollekin yhtiön alihankkijoista. asiakkaalle, että valvomme levähdyspaikkaa – He yrittävät, mutta jäävät lopulta aina joka yö siihen asti, kunnes varas olisi saatu kiinni. Koska toimeksiannot, kuljetusreitit ja kiinni. muut tiedot dokumentoidaan tarkasti, Samalla turvallisuuspäällikölle valkeni, Dick Malmlund, havaitsemme kaikki poikkeamat ja voimme kuinka valtavan tehtävän hän oli ottanut turvallisuusalan reagoida niihin, Alexis kertoo. hoitaakseen. Tarkkailu tulisi vaatimaan konsultti. 24\n– Esimerkiksi epätavallisen suuri matkapuhelintilaus voi paljastua huijausyritykseksi tai osaksi kuljetuksen ryöstösuunnitelmaa. Pakettiterminaaleista varastaminen on myös vaikeaa, sillä tiloissa on vuorokauden ympäri nauhoittavat valvontakamerat. Aiemmin tänä vuonna kameravalvonta paljasti henkilöstövuokrausyrityksen palkkaaman työntekijän varastamassa tavaroita. Hän jäi kiinni siitä huolimatta, että siirtyi terminaalissa toiseen paikkaan ja yritti piilottaa paketit. – Seurasimme miehen liikkeitä zoomaamalla kameraa ja saimme hänet nalkkiin.\nKYTTÄYSKEIKKA Ryöstöt ja varkaudet eivät suinkaan ole ainoastaan PostNordin ongelma, vaan ne vaivaavat koko logistiikka-alaa. – Tavarantoimittajien, asiakkaiden ja vakuutusyhtiöiden on istuttava samaan pöytään kuljetusyritysten kanssa, jotta voimme yhdessä päättää tulevat askelmerkit, Dick sanoo. Hänen mukaansa teknisillä ratkaisuilla voi olla suuri vaikutus. – Olen työskennellyt varkauksien ehkäisemisen parissa lääketeollisuudessa. Alalla käytettiin jäljittimiä erittäin menestyksekkäästi. Esimerkkejä PostNordin jokapäiväisessä toiminnassaan käyttämistä turvallisuusratkaisuista ovat automaattisesti lukittuvat lukot sekä GPS-laitteet, jotka hälyttävät ovien luvattomasta avaamisesta. – Lisäksi käytämme joissakin kuljetuksissa DNA-merkkiainetta. Kyseessä on näkymätön suihke, jota on\nkäytännössä mahdoton saada pestyä pois. Se kiinnittyy iholle ja imeytyy vaatteisiin, Alexis selittää. Levähdyspaikalla Arbogan liepeillä suihketta ei ollut kuitenkaan käsillä. Sen sijaan Alexiksen tiimi valvoi yöstä toiseen tarkkailemassa ja odottamassa, tuloksetta. KUN TARKKAILUA OLI jatkunut lähemmäs kolme viikkoa, tiimi alkoi osoittaa uupumuksen merkkejä. Unenpuute oli jatkuvaa, sillä tavanomaiset työtehtävät oli myös hoidettava. – Saatoin mennä levähdyspaikalta suoraan töihin, nukkua kaksi tuntia toimistolla ja aloittaa sitten työpäiväni, Alexis kertoo. Jahtasivatko he sittenkin väärää epäiltyä? Vai oliko epäilty kuljettaja huomannut, että häntä varjostetaan ja keskeyttänyt puuhansa? Tiimi ei kuitenkaan aikonut luovuttaa. Seuraavaksi koittikin jo uuden iPhone-mallin lanseeraus. Alexis päätteli, että jos kuljettajalla oli edelleen ryöstöaikeita, hän iskisi juuri nyt. Muussa tapauksessa PostNordin turvallisuuspäälliköllä olisi keinot vähissä. – Emme voineet jatkaa tarkkailua loputtomiin. Toisaalta en olisi voinut sanoa asiakkaalle, ettemme onnistuneet saamaan varasta kiinni. Se olisi merkinnyt asiakassuhteen päättymistä.\nMe parannamme Ruotsin (ja asiakkaidemme) turvallisuutta Business Continuity Specialist: Kent Ohlsson, Ruotsi. Security Specialists: Jonas Westerberg, Håkan Cragéus, Jonas Halvardsson, Kjell Johansson, Mikael Sjöström ja Christer Haglund, Ruotsi. Investigation Specialists: Jessica Nyström, Robert Luomala, Johan Björklund, Emelie Ericson ja Ulf Widman, Ruotsi. Security Manager: Alexis Larsson, Ruotsi.\nAlexis Larsson tiimeineen tarkkaili levähdyspaikkaa kolme viikkoa muun muassa pimeänäkökiikareiden ja videokameroiden avulla. P E O P L E BY P O ST N O R D\nKun mietit ajassa taaksepäin, mikä on päällimmäinen tunteesi? – Helpotus ja ylpeys! Tapaus osoitti, että kova työ palkitaan. Mikä on jäänyt selvimmin mieleesi? – Jännitys, jota tunsin, kun en uskaltanut ryömiä lähemmäksi kuorma-autoa huomatuksi tulemisen pelossa. Samalla tiesin voivani luottaa siihen, että toisella puolella tietä ollut kollegani näkisi kaiken, mitä tapahtuu. 26\nMiten tapaus vaikutti sinuun ja tiimiisi? – On selvää, että yksikkö hioutuu tiiviimmin yhteen niin kuormittavassa operaatiossa. Esimiehenä koen positiiviseksi sen, että saan johtaa toimintaa sillä asenteella, että onnistumme, jos vain päätämme onnistua. Mitä opitte? – En voi sanoa oppineemme uutta. Mutta näin jälkeenpäin ajateltuna meidän olisi pitänyt tehdä esivalmistelut perusteelli-\nsemmin. On toki helppoa olla jälkiviisas, kun resursseja on jatkuvasti ohjattava sinne, missä niitä tarvitaan eniten. Mikä on parasta työssäsi ja tiimissäsi? – Työssäni on parasta se, että me turvallisuusosastolla saamme aikaan konkreettista hyötyä asiakkaillemme ja PostNordille. Se arvostus, jota saamme, on kaiken vaivan arvoista. Liiketoimintaamme ujuttautuva rikollisuus saa aikaan paljon enemmän vahinkoa\nkuin tavaran menettäminen tai ulkopuoliset varkaat. Millaisia reaktiot ovat olleet? – Soitin asiakkaalle heti samana aamuna, kun olimme palanneet pääkonttorille. He olivat erittäin vaikuttuneita sinnikkyydestämme ja lopputuloksesta. Olemme saaneet onnitteluja monilta PostNordilla, mutta myös useilta ulkopuolisilta, jotka ovat lukeneet lehtijuttuja operaatiosta. Loppujen lopuksi tämä on työtäni, ja teen sen aina parhaan kykyni mukaan. P E O P L E BY P O ST N O R D\nMitä olet oppinut, Alexis Larsson?\nIhmisiä on murhattu vähemmästäkin. Syyskuun 20. päivän iltana, päivää ennen uuden puhelinmallin lanseerausta, tarkkailutiimi oli paikan päällä asemissaan. TÄLLÄ KERTAA OPERAATIOON osallistui neljä henkilöä. Kaksi heistä istui autoissaan hieman etäämmällä. Alexis makasi kukkulalla pimeänäkökiikarit kädessään. Kasvot oli maalattu mustiksi, jotta hänet olisi vaikeampi havaita. Hänen kollegansa oli asemissa toisella puolella tietä. Kuorma-auton GPS:n välityksellä tiimi seurasi kuljettajan matkaa Örebrosta. Alexis tunsi adrenaliinin virtaavan kehossaan, kun hän kuuli kuorma-auton lähestyvän. Hän kuunteli moottorin ääntä herkeämättä. Kuulosti siltä kuin kuljettaja aikoisi jälleen ajaa levähdyspaikan ohi. Viime hetkellä tämä kuitenkin napsautti vilkun oikealle ja kääntyi levähdyspaikalle. Kello oli tuolloin 02.15. – Ajattelin mielessäni, että nyt vihdoin tämä asia saadaan tavalla tai toisella päätökseen. Kuljettaja pysäköi ajoneuvonsa. Alexis hiipi lähemmäs. Hän pysähtyi noin 15 metrin päähän, sillä pelkäsi tulevansa huomatuksi. Hänen kollegansa juoksi tien yli, kahlasi pienen kosteikon halki, piiloutui levähdyspaikalle pysäköidyn toisen kuorma-auton alle ja alkoi kuvata. He näkivät kuljettajan taskulampun välähtelevän pimeässä. Sen jälkeen kuului voimakas pamahdus, kun kuorma-auton perävaunun ovet vedettiin auki. Kuljettaja hyppäsi vaunun sisälle ja katosi näkyvistä. TIIMI EI VOINUT muuta kuin odottaa. Aika tuntui matelevan. Taivaalta alkoi tihuttaa vettä. Reilun 20 minuutin kuluttua kuljettaja tuli uudelleen esiin. Hän pudotti maahan kaksi raskasta jätesäkkiä ja kampesi ne sitten ylös ohjaamoon. Sen jälkeen hän poistui paikalta. Autoissaan odottaneet tarkkailijat kurvasivat perään. Samaan aikaan Alexis juoksi kollegansa kanssa omaan autoonsa, joka oli pysäköity hieman kauemmaksi. Epäiltyä varjosti nyt kolme autoa matkalla kohti Tukholmaa. P E O P L E BY P O ST N O R D\n– Ajoimme jokainen vuorotellen kuorma-auton takana. Välillä ohitimme sen tai käännyimme rampilta ulos. Emme halunneet herättää kuljettajan epäilyjä. Matka Tukholmaan kesti kaksi tuntia. Kolmelta aamuyöllä turvallisuuspäällikkö soitti nukkumassa olleelle kollegalle, joka lupasi olla heitä vastassa terminaalissa. Suunnitelmana oli tehdä niin sanottu siviilipidätys, joka Ruotsin lain mukaan antaa kenelle tahansa kiinniotto- oikeuden rikostilanteessa. Lähestyessään terminaalia Alexis teki kuitenkin virheen. – Ajoin väärään suuntaan, koska en ollut koskaan käynyt Årstabergin terminaalissa. Tilanne oli vähintäänkin stressaava, mutta ehdimme perille juuri ennen kuorma-autoa.\nRATKAISU Kello 04.35 kuorma-auton kuljettaja kurvasi terminaaliin. Hän luultavasti ymmärsi jonkin olevan vialla, kun henkilöauto ajoi hänen eteensä ja tukki tien. Yksi Alexiksen tiimiläisistä syöksyi kuorma-auton eteen huutaen: – Avaa ovi heti! Ulos autosta, jäit kiinni. Kuljettaja hyppäsi ajoneuvostaan tekemättä vastarintaa. Hän laskeutui maahan. – Onko sinulla taskuissa jotakin terävää? Kuljettaja pudisti päätään. Alexis käytti tilaisuutta hyväkseen ja kysyi, kuinka monta kertaa mies oli varastanut. – En tiedä, mistä puhut, kuljettaja vastasi. Ohjaamosta ei kuitenkaan löytynyt ainoastaan eväitä ja salikassia, vaan kaksi roskasäkkiä, joissa oli 74 elektroniikka pakkausta, muun muassa myöhemmin samana päivänä myyntiin tulevan puhelinmallin matkapuhelimia. Saaliin arvo oli noin 58 000 euroa. Yksi tiimiläisistä soitti hätänumeroon, ja poliisi saapui pian paikalle. Seuraava kysymys kuului, mitä varastetuille tavaroille tapahtuisi. Alexis ylipuhui poliisit vain valokuvaamaan tavarat niiden takavarikoimisen sijaan. – Näin saimme muutaman ylimääräisen lähettiajon avulla paketit toimitettua perille asiakkaille, jolloin kaikki\nTurvallisuustyö PostNordilla PostNordin turvallisuustyö on erittäin korkealla tasolla, ja yhtiö toimii läheisessä yhteistyössä poliisin sekä asiakkaiden ja alan organisaatioiden turvallisuusvastaavien kanssa. Tavoitteena on olla koko ajan askeleen edellä rikollisia. PostNordin jokapäiväisessä toiminnassa noudatetaan turvallisuustoimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi se, etteivät yhtiön kuljettajat käsittele lainkaan käteistä ja että tietyillä reiteillä kuljettajilla on henkilökohtaiset hälyttimet. Moniin ajoneuvoihin on asennettu erittäin vahvat lukot, jotka lukitaan automaattisesti. Kuormaimet ja perävaunut on varustettu GPS-tekniikalla, joka hälyttää, jos ovi avataan luvattomasti. PostNordin turvallisuusosaston tehtävänä on taata, että kaikki työntekijät ja vierailijat voivat tuntea olonsa turvalliseksi. Se myös huolehtii, että yhtiön ja asiakkaiden omaisuus on suojassa murroilta ja tulipaloilta. Lisäksi turvallisuusosasto ehkäisee tuotannon häiriöitä ja kehittää järjestelmiä kriisinhallintaa varten.\n”Tiesin, että tapahtuisipa mitä tahansa, asia saataisiin tavalla tai toisella päätökseen”, Alexis Larsson sanoo ratkaisun hetkistä.\nuuden puhelimen tilanneet saivat omansa vielä samana päivänä. Poliisi teki myöhemmin kotietsinnän kuljettajan asuntoon. Toalettilaukusta löytyi käteisenä 277 000 kruunua (noin 26 000 euroa) ja 5 900 euroa. Lisäksi takin povitaskuun piilotetusta roskapussista löytyi 120 000 kruunua (noin 11 000 euroa) lisää. KULJETTAJA KIISTI SYYLLISTYNEENSÄ rikokseen. Hän väitti rahojen olleen lahja veljeltään. Tätä selitystä Västmanlandin käräjäoikeus ei kuitenkaan uskonut. Mies tuomittiin marraskuussa 2018 vuoden ja kahden kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Poliisi ei kuitenkaan onnistunut saamaan selville, tekikö mies rikokset omasta aloitteestaan vai jonkun tilauksesta. PostNordille tärkeintä oli, että syyllinen saatiin kiinni ja varkaudet loppuivat. Alexis muistaa, kuinka hienolta tuntui soittaa asiakkaalle aamulla ja kertoa hyvät uutiset. – Minulle tapaus oli vahvistus siitä, ettei koskaan kannata antaa periksi, maksoi mitä maksoi. Rikollisten on tunnettava nahoissaan, ettei PostNordilta kannata varastaa.\nAlaviite: Muut operaatioon osallistuneet eivät halunneet esiintyä jutussa nimillään turvallisuussyistä. 28\nKiinniotto. 39-vuotiaan rikokset paljastuivat.\nSaalis. Matkapuhelimien arvo oli lähes 60 000 euroa.\nOpas O LIIKUNTA Juoksu, ammunta, rivitanssi, miekkailu, jalkapallo, kävelylenkit metsässä, kiipeily, pyöräily, voimaharjoittelu ja remontointi. Näin työkaverisi pitävät kunnostaan huolta. Tutustu heidän vinkkeihinsä. >>>\nHei! Miten liikut? Kahdeksan Tanskan Køgen terminaalin työntekijää kertoo, miten he pitävät itsensä kunnossa. TEKSTI JA KUVAT: FREDDY BILLQVIST\nANNA HINDBORG ”Teen paljon töitä ja tulen usein myöhään kotiin. Jotta saisin kuitenkin liikuttua, puen treenivaatteet päälle saman tien. Näin en ehdi tulla katumapäälle tai jäädä sohvalle löhöämään. Pelaan myös jalkapalloa Borup Dame Senior -joukkueessa kaksi kertaa viikossa.”\nABDELKADER CHEMLALI ”Harjoittelen juoksua läheisellä urheilukentällä. Haastan itseäni juoksemaan nopeammin. Silloin tulokset näkee selvästi. Kun en ole töissä, vietän aikaa mökilläni Holbækissä. Siellä saan liikuntaa tekemällä remonttia. Toisinaan pelaan jalkapalloa ystävieni kanssa.”\nMICHAEL HANSEN EMIL PLAHN ”Käyn salilla noin viisi kertaa viikossa, melkein aina kaverin kanssa. Innostamme ja kannustamme toisiamme. Treenaamme noin tunnin kerrallaan. Pelaan myös jalkapalloa kerran viikossa.”\n”En treenaa kovatehoisesti, mutta käyn mielelläni kävelyllä. Se riittää minulle mainiosti. Minulle ihanteellinen lenkki on tunnin patikointi metsässä kauniina kesäpäivänä. Kaikkien pitäisi nauttia ympärillä olevasta luonnosta enemmän.”\nHASSAN MASAUD ”Voimaharjoittelen joka päivä ja pelaan jalkapalloa ystävieni kanssa kahdesti viikossa. En kuitenkaan osaa neuvoa muita siinä, miten pysyä kunnossa. Jokaisen on löydettävä oma juttunsa.”\nRASMUS PLÆP ”Minä ja ystäväni käymme salilla nelisen kertaa viikossa. Treenikaveri on tärkeä, ensinnäkin jo turvallisuuden vuoksi, mutta ennen kaikkea siksi, että silloin treenaaminen on hauskempaa. Kun on hauskaa, tekee mieli treenata useammin.”\n”Käyn jalkapallotreeneissä kahdesti viikossa. Jalkapallo on lempiharrastukseni musiikin jälkeen. Paras treenivinkkini on, että kannattaa etsiä itselleen mieluinen laji ja liittyä joukkueeseen tai muuhun treeniporukkaan. Kun treenit on sovittu tiettyyn aikaan joka viikko, ne on vaikeampi jättää väliin.”\nTEIT HØILUND-CARLSEN ”Ennen kuin loukkasin polveni, juoksin kymmenen kilometrin lenkin kahdesti viikossa ja harjoittelin usein juoksutapahtumia varten. Nyt harjoittelen kevyemmin, esimerkiksi soutulaitteella tai kävelemällä. Paras vinkkini on, että tupakointi kannattaa lopettaa. Tupakoinnin lopetettuani juoksuaikani on puolittunut ja kestävyyteni tuplaantunut.” 31\nNäin aloitat liikkumisen Haasta kaverisi mukaan! Mikset haastaisi kaveria kisaamaan askelten määrästä?\n”MIKROTAUOT OVAT TÄRKEÄMPIÄ KUIN SALILLA KÄYMINEN” Painavien tavaroiden nostaminen ja paikallaan istuminen kostautuvat ennen pitkää. Meidän pitää liikkua voidaksemme hyvin. PostNordin treeniohjaaja Anna-Maj Melin antaa parhaat vinkkinsä liikkumiseen. 1. Löydä itsellesi mieluinen liikuntamuoto Pakettimäärien kasvaessa PostNordin työntekijöiden fyysisellä kuormituksella on tapana lisääntyä samaa tahtia. Hyvällä peruskunnolla voidaan kuitenkin ehkäistä tavallisimpia fyysisestä kuormituksesta aiheutuvia vammoja. Olemme luotuja liikkumaan, ja jo 30 minuuttia liikuntaa päivässä tuo huomattavia terveyshyötyjä. Löydä sinulle mieluinen liikuntamuoto!\n2. Säästä selkää – nosta oikein Painavien tavaroiden nostaminen ja kantaminen kuuluvat työnkuvaan, mutta väärin nostaminen voi johtaa niska- ja selkävaivoihin. Hyödynnä siksi oikeanlaista tekniikkaa: pidä selkä suorana ja käytä jalkojesi lihaksia. Pidä nostettava tavara lähellä kehoasi äläkä kierrä vartaloasi samanaikaisesti.\n3. Venyttele enemmän Olkapäiden pyörittely ja pohkeiden venyttely ehkäisevät tehokkaasti fyysisestä kuormituksesta aiheutuvia vammoja. Taivutatko itseäsi usein eteenpäin? Ota tavaksi asettaa kädet alaselälle ja taivuttaa itseäsi taaksepäin kerran tunnissa. Jos työskentelet tietokoneella, selän treenaaminen on tärkeää tasapainon ylläpitämiseksi.\n4. Syö, juo ja hengitä\nVälillä minä ja tyttäreni asetamme itsellemme hyvinvointiin liittyviä tavoitteita, kuten mennä ajoissa nukkumaan, välttää makeisten syöntiä tai kävellä 10 000 askelta päivässä. Lopuksi tarkistamme tilanteen, ja jos jompikumpi ei ole saavuttanut viikolle asetettuja tavoitteita, tämän pitää lahjoittaa 10 euroa hyväntekeväisyyteen.\nMadalla kynnystä, jottet tunne epäonnistuneesi, ja varmista sen sijaan, että saavutat pienet tavoitteesi. On helppo syyttää ajan tai rahan puutetta, mutta kaikki voivat kävellä tai tehdä muutamia voimaharjoituksia kotona. Tee pieniä asioita ja iloitse onnistumisistasi.\nÄlä unohda palautumista!\nVoit treenata todella kovaa, mutta siihen tulee pian loppu, jos et huolehdi riittävästä palautumisesta. Varmista, että saat riittävästi unta, sillä nukkuminen auttaa kehoa ja aivoja palautumaan. Palautumiseksi lasketaan myös ystävien kanssa seurustelu ja itselle mielekkäiden asioiden tekeminen.\nAmmatti: Koulutusasiantuntija ja ohjaaja. Missä: PostNordin pääkonttorissa Solnassa sijaitsevassa Hälsocenter Arkenissa. Siellä hän ohjaa toiminnallista voimaharjoittelua ja tabata-tunteja kahdesti viikossa. Tabata on tehokas intervalliharjoitus. Melin ohjaa myös Friskis & Svettisin jumppatunteja. Treenaamisen merkitys: ”Asun Västeråsin ulkopuolella, ja työmatkoihini on kulunut neljä tuntia päivässä jo 12 vuotta. En olisi ikinä selvinnyt näistä matkoista ilman treenaamista. Tulen kuitenkin ennen kaikkea iloiseksi, kun saan treenata. Se antaa minulle energiaa sekä henkistä ja fyysistä jaksamista. Se kerta kaikkiaan parantaa elämänlaatuani!”\nMuista syödä ja juoda säännöllisesti myös stressaavina päivinä. Syö päivän mittaan terveellisiä välipaloja, kuten hedelmiä tai pähkinöitä. Älä myöskään unohda hengittää: nouse välillä seisomaan, sulje silmäsi ja hengitä muutaman kerran syvään sisään ja ulos.\n5. Pidä taukoja Monotoniset työrupeamat ovat yleinen syy fyysisestä kuormituksesta aiheutuviin vammoihin. Työpäivän aikana kannattaa ennemmin pitää useampi mikrotauko kuin mennä salille kaksi kertaa viikossa. Kiihdytä verenkiertoa, jotta veri kuljettaisi ravintoa ja happea lihaksillesi. Pyri menemään hetkeksi ulos joka päivä, jotta saisit raitista ilmaa ja pääsisit nauttimaan päivänvalosta. FRIDA ANTER\nTim Bogdanov on ainoana ruotsalaisena maailmassa valloittanut Etelä-Amerikan kymmenen korkeinta vuorta ilman kantoapua tai lisähappea.\nMIES, JOLLA EI OLE KIPUKYNNYSTÄ Tim Bogdanov aikoo viedä PostNordin lipun Mount Everestin huipulle ensi vuonna. Sen jälkeen hän aikoo kiivetä vieläkin korkeammalle. TEKSTI: OLA HENMO KUVAT: CHRIS MALUSZYNSKI\nTAVOITTEENANI ON OLYMPUS MONS, kertoo Tim\nBogdanov, jonka tapaamme PostNordin suuressa terminaalissa Oslon Alfasetissä. Kun Tim ei ole toinen toistaan haastavammilla matkoillaan, hän työskentelee terminaalissa työnjohtajana. – Olympus Mons on Marsin korkein vuori, 26 000 metriä. Tekninen kehitys on niin nopeaa, että uskallan haaveilla sille kiipeämisestä. Teslan toimitusjohtaja ja yrittäjä Elon Musk suunnittelee ensimmäisen miehitetyn lennon lähettämistä Marsiin jo vuonna 2024. Tim on yrittänyt saada yhteyden Muskiin kysyäkseen, voisivatko he harjoitella yhdessä. – Koska Marsissa on niin pieni vetovoima, kiipeäminen ei luultavasti ole teknisesti kovin vaativaa. Musk ei ole vielä vastannut, mutta Tim on sitkeämpi kuin nettikasinon bannerimainos. Yksitoistavuotiaana Tim istui kuin nakutettuna television ääressä kotonaan Göteborgissa ja seurasi, miten ruotsalainen Göran Kropp nousi Mount Everestille pyöräiltyään ensin Ruotsista Nepaliin. Sellaisen elämän Timkin halusi. Siitä lähtien hän on pyöräillyt aina vain pidemmälle ja kiivennyt aina vain korkeammalle.\nKUN PYÖRÄILYSTÄ JA kiipeämisestä loppuivat haasteet Euroopassa, Tim päätti pyöräillä Ruotsista Pekingiin katsomaan kesäolympialaisia vuonna 2008. Matkan Afrikkaan Tim taittoi kahden ystävänsä seurassa, mutta jatkoi matkaansa yksin Etiopiasta itään. Vastoinkäymiset alkoivat lähes saman tien. Paljon pahemmaksi tilanne muuttui hajoamistilassa olleen Somalian rajan tuntumassa. – Keskellä tietä oli kolme pakolaista, jotka uhkasivat minua miekoilla. Onnistuin pusertumaan heidän välistään, mutta he lähtivät juoksemaan\n5 TIM BOGDANOVIN VIISI VINKKIÄ PITKÄNMATKANPYÖRÄILYYN: 1. Katso FB:stä\n2. Ala kokeilla\n3. Välineet mukaan\n4. Panosta renkaisiin\n5. Säädä tasoa\nLiity pitkänmatkanpyöräilijöiden Facebook-ryhmään, joita löydät hakemalla hakusanoilla randonneur tai pitkänmatkanpyöräily. Ryhmistä saat hyödyllisiä neuvoja.\nTekemällä oppii, älä tyydy vain selaamaan nettiä. Aloita esimerkiksi viikonloppumatkalla.\nOta mukaan retkeilyvarusteet, niin voit pysähtyä silloin kun haluat. Mukaasi tarvitset vain makuualustan, makuupussin, retkikeittimen ja otsalampun.\nHuolehdi siitä, että renkaat ovat hyvät, niin et joudu paikkaamaan niitä niin usein. Mukava satula on myös tärkeä. Pyörän olisi hyvä olla painavahko.\nHyvä kunto ei ole välttämätön. Sovita päivämatkat omaan kuntoosi ja jaksamiseesi. Monet luulevat, että pyöräily on työläs tapa matkustaa, mutta sitä se ei ole.\nAsuinpaikka: Norjan Oslo. Työ PostNordilla: Työnjohtaja Alfaset-terminaalissa Oslossa. Seuraava seikkailu: Mount Everestille kiipeäminen yksin. Jos ensimmäinen kerta sujuu hyvin, hän aikoo tehdä uuden yrityksen vajaata viikkoa myöhemmin. Hän haluaa rikkoa maailmanennätyksen 16 tuntia 42 minuuttia.\nperääni. Edessäni oli jyrkkä ylämäki. Onneksi olin jo pyöräillyt viisi kuukautta ja jaloissani riitti voimaa, joten pääsin pakoon Tapahtuma ei näytä hetkauttaneen häntä millään lailla. Eikä Tim pelästynytkään. Kotimatkalla lentokoneessa, pyöräiltyään ehjin nahoin 24 000 kilometriä ja tehtyään pienen ylimääräisen lenkin ympäri Kiinaa, hän tiesi, että tätä piti saada lisää. PostNord on suhtautunut Timin harrastukseen myönteisesti. Siksi Tim on voinut toteuttaa unelmiaan yhden toisensa jälkeen. – Aina kun olen palannut matkaltani, minulle on ollut täällä työpaikka. Siitä olen todella kiitollinen. Esimieheni ja työtoverini, kuten Johan Abrahamsson ja Arild Lund, ovat aina tukeneet minua. Kun olen töissä, yritän tehdä heidän hyväkseen mahdollisimman paljon. Samalla päässäni kiertävät kuitenkin ajatukset uusista seikkailuista, Tim kuvailee. TIM ON TYÖSKENNELLYT Oslon PostNordilla vuodesta 2010, jolloin tehdas, jonka palveluksessa hän oli Göteborgin liepeillä, lakkautettiin. Tim elää askeettisesti: Ruotsissa ollessaan hän majoittuu vanhempiensa luona, Oslossa hän asuu vuokrahuoneessa ystävänsä luona, hänellä ei ole autoa ja hän ostaa uusia vaatteita vasta, kun vanhat ovat kuluneet loppuun. Säästeliäisyys sekä terminaalityöstä saatava palkka ovat mahdollistaneet aina vain suurempien henkisten ja fyysisten haasteiden tavoittelemisen.\n– Matkoillani minun on selviydyttävä niillä varusteilla, jotka saan kuormattua pyörälleni. Olen oppinut tulemaan toimeen vähällä. Pohjoismaalaiset tekevät paljon töitä ja ansaitsevat hyvin, mutta heillä on vähän vapaa-aikaa. Silloin päätyy helposti kulutuskuplaan ja jää tavaran vangiksi. Minun asiani ei ole ottaa kantaa toisten elämäntapaan, mutta jos minun elämäntapani innostaa jotakuta, olen iloinen. Tavoitteena ei suinkaan tarvitse olla maailman ympäripyöräily tai vuorikiipeily. Voi tavoitella parempaa työn ja liikunnan tasapainoa. – Tärkeintä on kuunnella elimistöään. Sairaana tai uupuneena ei pidä treenata, silloin on levättävä. Pyrin itse nukkumaan 8–10 tuntia joka yö. Silloin elimistöni ehtii palautua. TIMIN SAAVUTUSTEN LUETTELO alkaa olla melkoinen. Hän on ainoana ruotsalaisena kiivennyt Etelä-Amerikan kymmenelle korkeimmalle vuorelle ilman kantoapua tai lisähappea. Viime vuonna hän pyöräili Novgorodiin Venäjälle, missä hänen perheensä asui, kunnes hän täytti viisi. Siellä hän katsoi, miten Ruotsi voitti Etelä-Korean jalkapallon MM-ottelussa. Seuraavaksi hän nousi ensimmäiselle 8 000 metrin vuorelleen Nepalissa sijaitsevalle Manaslulle ilman lisähappea tai kantoapua. Sillä välin hänen ystävänsä ovat asettuneet aloilleen ja perustaneet perheitä. Manaslulta varpaat paleltuneina laskeuduttuaan\nTim oli heti valmis seuraavaan suureen tehtäväänsä, Mount Everestin valloittamiseen. – Matkalle tulee hintaa luultavasti noin 30 000 euroa. Siksi olen vuosia huolitsijana työskenneltyäni ottanut vastaan parempipalkkaisen esimiestehtävän työnjohtajana. Teen sekä ilta- että yövuoroja ja niin paljon ylitöitä kuin mahdollista, hän selittää. Hän haluaa siis viedä PostNordin lipun maailman korkeimman vuoren huipulle kiitokseksi siitä, että yritys on antanut hänelle niin paljon vapautta. Ensi vuonna Tim aikoo olla poissa töistä helmikuusta toukokuuhun. Ensin hän kiipeää vuorelle Etelä-Amerikassa totuttautuakseen korkeaan ilmanalaan. Sen jälkeen hän lähtee Himalajalle ja ottaa kurssin kohti Mount Everestiä. Myös sinne hän aikoo kiivetä ilman lisähappea tai kantajia. – Göran Kropp on ainoa ruotsalainen, joka on pystynyt siihen ennen minua, mutta hänellä oli mukanaan sherpa. Minä aion kiivetä yksin. Minulla on korkea kipukynnys ja kestän korkeassa ilmanalassa hyvin. On vain tehtävä oikeanlaiset valmistelut ja harjoiteltava riittävästi. Monet lähtevät Everestille elämyksen takia. Minulle se on haaste. Pääsy huipulle ei kuitenkaan riitä Timille. – Jos ensimmäinen nousu huipulle sujuu hyvin ja olosuhteet ovat oikeat, haluan yrittää uudestaan levättyäni ensin vajaan viikon. Mount Everestille kiipeämisen maailmanennätys on 16 tuntia ja 42 minuuttia. Tavoitteeni on rikkoa tämä ennätys.\n”Tärkeintä on kuunnella kehoaan. Uupuneena ei kannata treenata, vaan silloin on parempi levätä”, Tim Bogdanov sanoo.\nTutustu Timin seikkailuun. Seuraa meitä Instagramissa: #peoplebypostnord\nVIISIOTTELUA TEHDÄÄN YHDESSÄ YKSIN Harri Parviainen ei mieti töitä miekan kärkeä tuijottaessaan. TEKSTI: ANNE SALOMÄKI KUVA: HELI BLÅFIELD\nHARRI PARVIAINEN RYHTYI harrastamaan nykyaikaista viisiottelua, vaikkei ollut koskaan esteratsastanut, miekkaillut tai osannut kunnolla uida. Intensiivinen laji tyhjentää mielen murheista hetkessä. Uinti, miekkailu, esteratsastus ja ampumajuoksu perustuvat pitkälti yksilön omaan suoritukseen. Silti lajit yhdistävä nykyaikainen viisiottelu on pitkäaikaisen harrastajan Harri Parviaisen mielestä erittäin yhteisöllinen. – Maailmallakin puhutaan, että viisiottelijat ovat yhtä perhettä. Kun nähdään uimahallilla aamulla, kisahallilla illalla ja välissä lenkillä, niin aika lailla koko päivähän siinä ollaan tekemisissä, hän selittää. Alun perin nykyaikaiseen viisiotteluun kuului viisi lajia: vapaauinti, miekkailu kalvalla, ammunta, esteratsastus ja maastojuoksu, mutta 2000-luvulla ammunta ja maastojuoksu yhdistettiin ampumajuoksuksi. Myös kilpailuiden kesto on supistunut viidestä päivästä yhteen. Harri aloitti lajin vuonna 1991. Meno oli totista 16 vuoden ajan: mies oli mukana muun muassa MM- valmennusryhmässä. Aloittaessaan harrastuksen Harri ei osannut kunnolla uida saati miekkailla tai esteratsastaa. Ampumista hän oli joskus kokeillut, ja juoksu kulki jo entuudestaan. Uusien taitojen opettelu olikin yksi harrastuksen kulmakivistä – eikä mikään lajeista muutu helpoksi edes pitkällä harjoittelulla. – Monipuolinen laji on hyvää vastapainoa työlle, koska aivot tekevät hommia aivan eri tavalla. Työasiat eivät pyöri mielessä, kun suoritukseen esimerkiksi ampuessa on pakko keskittyä täysillä. Tällä hetkellä Harrin työ Systems Specialistina kuluttaa\nenemmän mieltä kuin kehoa. Siksi fyysinen rasitus auttaa palautumaan päivän pohdinnoista. Aktiiviuraan tuli pyöräilyssä syntyneiden vammojen vuoksi taukoa, mutta pari vuotta sitten Harri palasi taas viisiottelun pariin. Väliaikana lajipaletti laajeni myös ympärivuotiseen työmatkapyöräilyyn ja astangajoogaan. Joogamatolla vierähtää puolesta tunnista kahteen ja puoleen tuntia kuutena päivänä viikossa. – Joogan avulla sain itseni siihen kuntoon, että uskalsin taas lähteä harjoittelemaan.\n3 HARRI PARVIAISEN HYVINVOINTIVINKIT 1. Tee asanoita Astangajoogan asanat ovat hyviä tapoja huoltaa kehoa ja venytellä.\n2 Vältä sokeria En syö punaista lihaa, sokeria tai jauhoja ja yritän välttää maitotuotteita, ja se saa minut voimaan paremmin. Sokeri ja liha väsyttävät.\n3 Kokeile lajeja Oman lajin löytää kokeilemalla. Työmatkapyöräily ja -kävely ovat oivia liikuntamuotoja: siinä saa mietiskeltyä ja raitis ilma tekee hyvää. Jos sataa, huomenna ei välttämättä sada.\n”Laji on monipuolinen ja hyvää vastapainoa työlle, sillä aivot joutuvat ponnistelemaan aivan eri tavalla”, Harri Parviainen sanoo.\nHarri Parviainen Tehtävä PostNordilla: Systems Specialist Vantaalla. Parasta työssä: Monipuolisuus ja hyvät työkaverit, kuten Ossi Pakkanen, Tuukka Hyyppä ja Tomi Vuorinen.\nKotikunta: Ruotsin Huddinge. Työ PostNordilla: Postinkantaja Huddingen piirissä. Tulevaisuuden haave: Työskennellä ulkomailla ja vetää sightseeing-kierroksia juosten. ”Juoksisin paljain jaloin rannalla ja ehkä satunnaisen luolan läpi ja saisin esitellä ihmisille samalla mahtavia maisemia.”\n”IRTAUDUN KAIKESTA” Ensimmäisen kerran, kun Rickard Örn lähti juoksulenkille, hän uskoi kirjaimellisesti kuolevansa. TEKSTI: SARA MARCZAK KUVA: MAGNUS LAUPA\n5 LENKKI OLI VIISI kilometriä pitkä, ja koko keho huusi tuskasta. Nyt viisi vuotta myöhemmin Rickard Örn juoksee työmatkat joka päivä ja pinkoo kymmenen kilometriä alle 36 minuutissa. Kaikki sai alkunsa eräästä sunnuntaista, jonka Rickard vietti kotona huonoa vointia potien. Sängyn sijaan mies oli valinnut liian monena iltana Tukholman baarit, joissa oli tullut hilluttua pikkutunneille saakka. Virtaa riitti liiaksi bilettämiseen muttei tarpeeksi muuhun. Hauskaa oli, mutta olo tuntui voimattomalta. – Avopuolisoni oli kannustanut minua etsimään uusia tapoja saada kiksejä elämässä. Sinä sunnuntaina makasin sohvalla katsomassa Jared Leton elokuvaa Prefontaine – kiitävät sekunnit, ja inspiroiduin siitä valtavasti! Voisi sanoa, että siitä kaikki sai alkunsa, Huddingessa Tukholman liepeillä postinkantajana työskentelevä Rickard kertoo. AMERIKKALAINEN KESKI- JA pitkän matkan juoksija Steve Prefontaine teki seitsemän Yhdysvaltain ennätystä ja kisasi Münchenin olympialaisissa vuonna 1972. Hän oli yksi 1970-luvun juoksubuumin alullepanijoista Yhdysvalloissa, missä noin 25 miljoonaa amerikkalaista veti treenivaatteet yllensä ja suuntasi lenkkipoluille. – Ennen juoksijaksi ryhtymistä Steve pelasi amerikkalaista jalkapalloa, mutta hän ei koskaan kokenut kelpaavansa lajissa. Elokuvassa on kohtaus, jossa hän juoksee pois jalkapallokentältä. Se on valtavan symbolista, ja myös minusta tuntui, että halusin juosta eroon kaikista ongelmistani, Rickard sanoo. Ensimmäinen juoksulenkki oli painajainen. Jokainen lihas miehen kehossa pani vastaan. Kun Rickard oli juossut muutaman lenkin verenmaku suussa ja elokuvan\nRickard Örnin viisi vinkkiä niille, jotka haluavat alkaa juosta työmatkansa. 1. Ota rauhallisesti Aloita varovasti ja ota alussa rauhallisesti. Älä pane itseäsi liian koville.\n2. Osta hyvät kengät Hanki erittäin hyvät juoksukengät. Kannattaa ehdottomasti käyttää hieman enemmän rahaa ja ostaa oman jalan muotoon mukautetut kengät.\n3. Venyttele Älä unohda venytellä juoksun jälkeen. Se voi tuntua tylsältä, mutta on äärimmäisen tärkeää palautumisen kannalta.\nRickard juoksee viikon jokaisena päivänä, vuoden ympäri. – Meillä on työpaikalla onneksi pukeutumistilat ja suihkut, joten juoksen kaikki työmatkani maanantaista perjantaihin. Työtoverit pitävät minua juoksuhulluna, joka saapuu töihin joka päivä trikoissa, Rickard sanoo ja nauraa. Juoksemisesta on tullut elämäntapa, eikä miehen mieleen juolahda jäädä sisälle edes lumimyrskyssä. – Juoksemisen ansiosta jaksan paljon paremmin niin töissä kuin kotona poikani kanssa.\nRICKARD EI KOE ainoastaan kuntonsa kohentuneen, vaan tuntee olevansa juostes4. Hanki hyvä selkäreppu saan myös henkisesti vahvempi. Markkinoilla on valtava määrä erilaisia – Tunnen jo ensimmäisellä askeleella, selkäreppuja. Itselläni on Under Armourin miten kaikki vain valuu mielestä pois ja kolmilokeroinen reppu, johon pakkaan irtaudun kaikesta. Uskon, että olen nykyään aina avaimet, lompakon, eväsrasian ja töihin tullessani paljon rauhallisempi ja vaihtopaidan. Hihnat ovat tiukalla, jottei paljon paremmalla tuulella, hän sanoo. reppu pääse hölskymään selässä. Rickard on innostanut myös monia 5. Pukeudu oikein työtovereitaan aloittamaan juoksuharjoitteÄlä pue ylle liikaa vaatteita, sillä muuten lun. Kerran hän otti lenkille mukaan sinulle tulee kuuma jo viiden minuutin kollegansa Markus Lindholmin, joka pelaa jälkeen. Monet pukeutuvat liian itse jääkiekkoa. Rickard jakoi Markukselle lämpimästi. Muista myös käyttää parhaat juoksuvinkkinsä, ja Markus hengittäviä vaatteita. vuorostaan näytti muutaman liikkeen kuntosalilla. Hyväksi juoksijaksi tuleminen edellyttää voimaa, ja Rickard täydentää soundtrack korvissa soiden, asioita alkoi tapahtua. Tyresön piirissä työskentelevä kollega mielellään juoksuharjoitteluaan crosstrainingilla, uinnilla ja pyöräilyllä. Jakob Persson otti hänet mukaan juoksuker– Olen saanut juoksuharrastukseni kautta hoon. uusia ystäviä. Yhtä hauskaa kuin kilpailemi– Sen jälkeen kaikki tuntui helpommalta, nen on juosta jäniksenä maratonissa ja auttaa Rickard kertoo. siten muita saavuttamaan tavoiteaikansa. Rickard sai apua harjoitteluohjelman Steve Prefontaine menehtyi auto-onnetlaatimiseen intervalleineen ja pitkän matkan juoksuineen. Pian hän ilmoittautui ensimmäi- tomuudessa vain 24 vuoden ikäisenä. seen viiden kilometrin juoksukisaan, ja kehitys Rickard Örn on kymmenen vuotta vanhempi ja elämänsä kunnossa. Siitä Steve on ollut sen jälkeen vain nousujohteista. olisi varmasti iloinen. Lepopäiväänsä lauantaita lukuun ottamatta\nRIVI TANSSIA JA DIESELIÄ UUSIA TANSSIASKELEITA OPETELLESSA ei voi miettiä kauppalistaa. 16-metrisen kuorma-auton peruuttaminen puolestaan ei onnistu, jos happi ei kierrä aivoissa ja kehossa. Kuorma-autonkuljettajana Tanskassa työskentelevä Britta Meier käsittelee 33 rahtiyksikköä ja kävelee 12 000 askelta päivässä. Kotiin päästyään hän ottaa vielä toiset 12 000 askelta. – Poistun kuorma-auton ratista monta kertaa päivässä lastaamaan ja purkamaan tavaraa reitilläni Taulovin ja Odensen välillä. Lisäksi harrastan rivitanssia kahtena iltana viikossa. Muutama meistä kiertää viikonloppuisin ympäri maata tapahtumissa, ja moni meistä on käynyt Välimerellä viikon pituisilla tanssimatkoilla. Britta suoritti kuorma-autokortin niinkin myöhään kuin vuonna 2015 jaettuaan sitä ennen postia mopolla Børkopissa. Kuorma-autoon siirtyminen ei tullut hänen ystävilleen yllätyksenä. – He sanoivat minun pitäneen aina dieselöljystä, mikä pitääkin paikkansa. Kuorma-autot ovat aina kiehtoneet minua, Britta nauraa.\nTEKSTI: MARIE-LOUISE ARNFAST KUVA: MARIE HALD\n”Nautin arjesta ja erityisesti siitä vapauden ja vastuun tasapainosta, joka meillä on”, Tanskassa kuljettajana työskentelevä Britta Mejer sanoo.\nGöran Lindqvist, CIA.\nCustomer Intelligence & Analytics (CIA) on PostNordin Strategy & Commercial Excellence -konsernitoiminnon yksikkö. Sen toimialaan kuuluvat analysointi ja liiketoiminnan kehittäminen.\nKetkä TOIMEKSIANTO / CIA\nPostNordin CIA-tiimi peitetehtävissä Yrittäjäidentiteetit vain lainaan, ja matka asiakkaan jalanjäljissä saattoi alkaa. POMO PIILOSSA -TELEVISIOSARJASSA yritysjohtajat laittavat peruukin päähänsä ja työskentelevät omassa yrityksessään valepuvussa. Kuulostaa ehkä dramaattiselta, mutta tavallaan samoin toimivat myös CIA-tiimin (Customer Intelligence & Analytics) Linda Berg ja Göran Lindqvist, kun he saivat kaksi vuotta sitten uuden tehtävän: saada entistä useampi pohjoismainen pieni tai keskisuuri yritys käyttämään PostNordin palveluita. Tiimin ensimmäinen askel oli kartoittaa palveluketjua järjestelmällisesti. Kuinka moni kaikista Pohjoismaissa perustetuista yrityksistä päätyy PostNordin asiakkaaksi, ja kuinka moni kyseisistä yrityksistä on asiakas vielä vuoden kuluttua? – Ymmärsimme jo varhaisessa vaiheessa, että voidaksemme tehdä asioita paremmin meidän olisi astuttava asiakkaan rooliin. Koko tiimi asettui samaan huoneeseen P E O P L E BY P O ST N O R D\nideoimaan. Muutaman tunnin kuluttua he olivat keksineet melko repäisevän ratkaisun. He olivat päättäneet ryhtyä peitetehtävään. Linda ja Göran lainasivat kaksi yrittäjäidentiteettiä, toisen Ruotsista ja toisen Tanskasta, ja lähtivät jäljittämään asiakaskokemusta palveluketjussa. Ensimmäisenä he huomasivat, kuinka vaikeaa PostNordin kotisivuilta on löytää tietoa siitä, miten yritys voi liittyä PostNordin asiakkaaksi. – Etsimme ja etsimme. Kesti useamman minuutin ennen kuin löysimme sivustolle piilotetun linkin. Pyysimme useampaa henkilöä testaamaan asiaa, ja lopputulos oli kaikilla kerroilla sama, Göran toteaa. TÄMÄN JÄLKEEN HE KOKEILIVAT liittyä asiakkaaksi. Kokeilu paljasti, kuinka hämmentävä ja hankala koko kokemus voi asiakkaille olla. – Asiakasnumeron saaminen kesti useita päiviä, minkä jälkeen selvisi, että pitää olla tulos-\nTiimiin kuuluvat Linda Berg, Göran Lindqvist, Oskar Brunnberg, Marie-Louise Tysén, Roland Egnestam, Joakim Strömberg ja Gabriella Clausén. Pk-yrityksistä vastaavat\npääyhteyshenkilöt ovat Keld Lindbjerg Tanskassa, Josefina Saarinen Suomessa, Isabell Albinsson Ruotsissa ja Espen Ellingsberg Norjassa. tin ja asentaa tietokoneelle uusi ohjelma. Saimme konkreettisen selityksen sille, miksi niin moni asiakkuudesta kiinnostunut ei alakaan käyttää palveluitamme. Linda ja Göran kävivät läpi palveluketjun kaikki vaiheet keräten samalla esimerkkejä. Nyt kaksi vuotta myöhemmin työ on jo kantanut hedelmää. – Olemme uudistaneet liittymisprosessin kokonaan. Nyt tarvitsee vain syöttää yritystunnus ja tunnistautua digitaalisesti, Göran kertoo. Puutteita havaittiin myös viestinnässä, sillä asiakkaille aiemmin lähetetty ilmoitus paketin saapumisesta oli tyyliltään töksähtävä. – Nyt asiakas saa ystävällisen viestin, jossa lukee ”Hei, pakettisi on nyt saapunut.” Se voi vaikuttaa pieneltä yksityiskohdalta, mutta juuri niin me pyrimme toimimaan. Haluamme parantaa asiakaskokemusta palveluketjun kaikissa vaiheissa. MALIN DAHLBERG 41\n, a ta n a a k o j Se saa myös takaisin Kuljettaja Cezar Husseini oli lähes sadan esimiehen huomion keskipisteenä. Mistä hän sitten puhui? Palkasta, viestinnästä ja jalkapallosta. >>> TEKSTI: SAM SUNDBERG KUVAT: MAGNUS LAUPA\nT TUNTUI KUIN LAIVA olisi keinunut Cezar Husseinin jalkojen alla. Tähän hän ei ollut osannut valmistautua. Hän oli luullut puhuvansa työarjestaan muutaman esimiehen kanssa, mutta nyt hänen ja kollega Martin Webbin edessä Årstan kirjeterminaalin suuressa salissa istui lähes sata esimiestä yhtiön korkeimmasta johtoportaasta kaikkialta Pohjoismaista. Kaikilla oli puvut päällä ja odottava ilme kasvoilla. Kyse oli PostNordin Top Management Teamin (TMT) tapaamisesta. – Olen rehellisesti sanottuna melko hermostunut, Cezar aloitti puheensa. Cezar on työskennellyt PostNordin palveluksessa Ruotsissa vuoden ajan. Joka päivä hän ajaa kirkkaansinisellä kuorma- autollaan Veddestan logistiikkaterminaalin ja Kistassa toimivien asiakkaiden välillä. Asiakkaisiin lukeutuu monia teknologia-alan yrityksiä, kuten Samsung ja Philips. JO LAPSUUDESSAAN IRAKIN pääkaupungissa Bagdadissa Cezar rakasti kahta asiaa: kaupungin kiemurtelevilla kaduilla näkemiään suuria autoja ja Manchester Unitedia. Sitä vastoin hän on aina vihannut yhtä asiaa: suurten väkijoukkojen edessä puhumista. – Lavakammo valtasi minut kokonaan, Cezar kertoo, kun vierailemme hänen työpaikallaan Veddestassa pari viikkoa TMT-tapaamisen jälkeen. Samalla hän kuitenkin ymmärsi, että nyt hänellä olisi ainutlaatuinen mahdollisuus ottaa puheeksi asioita, jotka olivat vaivanneet häntä aina ensimmäisestä työpäivästä lähtien. – Ajattelin, että kaikki nämä esimiehet tuntevat yhtiön valtavan hyvin ulkoapäin mutteivät sisältäpäin niin kuin minä. Nyt voin todella kertoa, miltä arki näyttää meidän tavallisten työntekijöiden näkökulmasta. Voin välittää viestin. Kun ajattelin asiaa tältä kannalta, pelkoni hävisi. Ymmärsin, että tämä oli minun mahdollisuuteni kertoa, mikä 44\ntoimii hyvin ja missä on parantamisen varaa. Olen aina pitänyt suorapuheisuutta ja selväsanaisuutta tärkeinä. Cezar tuli Ruotsiin Lontoon kautta, jonne hänen perheensä muutti hänen ollessaan 12-vuotias. Vuonna 2008 Cezar tapasi Ruotsissa asuvan tytön. He menivät naimisiin, saivat tyttären ja muuttivat Tukholmaan vuonna 2015. Nyt he ovat eronneet, mutta Cezarilla ei ole aikomusta muuttaa takaisin Lontooseen. Työ on yksi syy. – Pidän aidosti työstäni ja olen myös hyvä siinä. Ne ovat toisistaan riippuvaisia. Jos tuntee olevansa hyvä jossakin, haluaa tehdä parhaimpansa. Työssäni saan aina tehtävän suoritettavaksi: ole siellä ja siellä tiettyyn aikaan ja toimita tämä ja tuo tuote perille. On hienoa saada se tehtyä täydellisesti ilman virheitä tai viivästyksiä. Suurin syy, miksi Cezar ei voisi edes kuvitella lähtevänsä Ruotsista, on kuitenkin hänen viisivuotias lapsensa. Miehen hymy ylettyy korviin saakka, kun hän mainitsee tyttärensä. – Hän on minun kaikkeni. Annan hänelle kaiken rakkauteni ja saan häneltä vielä enemmän rakkautta takaisin. CEZARIN MOTTO ON ”se joka antaa, saa myös takaisin”. Jotta hän viihtyisi työpaikallaan, saman asenteen on toteuduttava myös siellä, ennen kaikkea henkilökunnan välisenä suorana ja luottamuksellisena viestintänä. – Sanoin tämän kaikille esimiehille ja otin vertauskuvan jalkapallosta. Jotta pelaaja voisi tehdä parhaansa joukkueensa hyväksi, valmentajan on tunnettava hänet sekä tiedettävä hänen vahvuutensa ja heikkoutensa. Valioliigassa näkee joskus, että taitava pelaaja istuu vaihtopenkillä fanien ihmetellessä, mistä se johtuu. Fanit eivät kuitenkaan näe kaikkea, mitä tapahtuu harjoituksissa ja pukuhuoneessa. Hän mainitsee esimerkkinä Lionel Messin, armoitetun argentiinalaisen, joka oikean valmentajan ohjauksessa ja oikeassa joukkueessa on maailman paras, suorastaan ylimaallisen taitava jalkapalloilija. Kun valmentaja ei ole oikea, hän loukkaantuu useammin tai alisuoriutuu – niin kuin on käynyt maajoukkueessa. Cezarilla oli myös toinen tärkeä asia, jonka hän halusi ottaa puheeksi PostNordin korkeimman johdon edessä. – Kun nostin esille palkkakysymyksen, kaikki huoneessa alkoivat nauraa. Mutta he vain kiittivät, että uskalsin ottaa sen puheeksi. Työntekijöillä on PostNordilla valtavan hyvät olot moneen muuhun yritykseen verrattuna. Jos ei ehdi tehdä kaikkia reittinsä toimituksia, talon sisältä löytyy aina valmiutta paikkaamiseen. Johto myös huolehtii siitä, etteivät stressi ja työmäärä pääse kasvamaan liian suuriksi ja että\nMikä on PostNordin tarkoitus? Cezar Husseinin ja Martin Webbin puheenvuoro Årstan kirjeterminaalissa Tukholmassa 7. helmikuuta pidetyssä korkeimman johdon tapaamisessa oli yksi ensimmäisistä askelista matkalla kohti vastausta siihen, miksi PostNord on olemassa. PostNordin tarkoitusta ryhdyttiin määrittämään syksyllä 2018. – Kaikkien organisaatioiden ja yritysten pitää kysyä itseltään, millaista arvoa ne luovat. Juuri siitä löytyy vastaus toiminnan tarkoitukseen ja siihen, minkälaisen jäljen yritys tai organisaatio jättää ympäröivään yhteisöön. Työntekijöillä on oltava yhteinen tavoite, jonka saavuttamiseksi he työskentelevät, sanoo viestintäjohtaja Thomas Backteman, joka on myös PostNordin tarkoituksen määrittämiseen keskittyvän projektin alullepanija. Mikä sitten on PostNordin tarkoitus? Tehdä ihmisten arjesta helpompaa. PostNordin arvoja ovat läsnäolo, luotettavuus ja vastuullisuus.\nxx x x x x x x x x x x x x x x x x x x x x x x x xxxx x x x x x xxx x x x x x\n”Hän on minun kaikkeni. Annan hänelle kaiken rakkauteni ja saan häneltä vielä enemmän rakkautta takaisin”, Cezar Husseini sanoo tyttärestään Kiannasta.\nCezar Husseini Ammatti: Kuljettaja PostNordin terminaalissa Ruotsin Veddestassa. Lähimmät työkaverit: Thomas Augustsson ja Per Nylander. Innoituksen lähteet: Viisivuotias tytär ja Manchester United. Haluaa kiittää: Veddestan terminaalin tiiminvetäjää Robban Malmia, sillä hän tuntee kaikki kuljettajat niin ihmisinä kuin työntekijöinä, sekä aikaisempaa tiiminvetäjää Philip Wikiä, jolla oli aina aikaa kuunnella tiimiään.\nOdottamaton kohtaaminen ”Chuck Norrisin” kanssa asiakkaan luona.\nKun nostin esille palkkakysymyksen, kaikki huoneessa alkoivat nauraa.\n”Pidän aidosti työstäni”, Cezar Husseini sanoo työstään Veddestan terminaalin kuljettajana.\nniin työ- kuin perhe-elämä sujuvat hyvin. – Usko minua. Olen työskennellyt muissa logistiikkayrityksissä, joissa stressi on ollut kokonaan toisella tasolla. Ongelmana on vain palkka. Hyvän työympäristön tarjoaminen tulee kalliiksi, joten palkka on hieman alhaisempi kuin joissakin muissa yrityksissä. Mielestäni yritysten pitää kuitenkin pystyä palkitsemaan ne, jotka ovat oikeasti hyviä työssään, ja maksaa heille korkeampaa palkkaa kuin niille, jotka tulevat töihin myöhässä, kolhivat koko ajan ajoneuvoaan eivätkä selviydy tehtävistään. Tätä voi taas verrata jalkapallojoukkueeseen. Yhteenkuuluvuus ja joukkuehenki ovat tärkeitä, mutta onko kaikilla pelaajilla sama palkka? Ei tietenkään ole. YLI 30 000 TYÖNTEKIJÄN yrityksessä on vaikea saada viestintä kulkemaan siten, että se tavoittaa kaikki henkilöt ja osastot aina syrjäseudun postinkantajasta suuriin postiterminaaleihin ja johdon konttoreihin. Cezar on kuitenkin iloinen, että hän pääsi yhdessä Martinin kanssa tarjoilemaan oman palansa todellisuutta suoraan Veddestan terminaalista. – Kaikki ainakin vaikuttivat todella kiinnostuneilta. Mielestäni on tärkeää tietää, mikä toimii hyvin ja mikä huonommin. Vain siten voi kehittyä, joten toivon, että he oppivat puheenvuorostani jotain. P E O P L E BY P O ST N O R D\nTutustu Cezariin kulissien takana. Seuraa meitä Instagramissa: #peoplebypostnord 47\nKOLMIKKO / PUHETTA VIHAISISTA ASIAKKAISTA\nEi ole helppoa ottaa asiakaspalautetta vastaan. Hyvällä tilannetajulla pääsee kuitenkin pitkälle. Kolme postnordilaista kertoo, miten he käsittelevät vihaisia asiakkaita.\n” Seuraavalla kerralla voitamme teidät” Ei ole koskaan väärin ratkaista asioita huumorilla – tai jalkapallolla.\npaketteja viivästyy ja viestintään tulee katkoksia. Syitä voi olla monia, mutta minä olen se, jonka on kohdattava turhautuneet asiakkaat. Silloin on mielestäni kaikkein vaikutelman meistä ja PostNordista, heillä riittää parasta pitää matalaa profiilia. Usein myöhemmin enemmän kärsivällisyyttä, Zishan asiakkaan tarvitsee vain päästä purkamaan selittää ja lisää, että helpointa tämä on kuljettajil- ärtymyksensä, ja silloin ei voi tehdä muuta le, jotka toimittavat paketteja yritysasiakkaille ja kuin pahoitella. Jos mahdollista, Zishan yrittää selittää kohtaavat aina samoja henkilöitä. tapahtunutta syyttelemättä kuitenkaan muita. Vaikka se onkin harvinaista, Zishan on – Joskus asiakasta auttaa, jos hän ymmärtavannut myös tyytymättömiä asiakkaita tää, mistä paketin viivästyminen todellisuuniiden 12 vuoden aikana, jotka hän on dessa johtuu. työskennellyt PostNordin kuljettajana. – Se kuuluu työhöni. Asioita tapahtuu, JULIA KROHN\nASIAKAS, JONKA LUO Zishan Munir oli menossa, oli erittäin tyytymätön. He olivat puhuneet puhelimessa, joten Zishan tiesi, mitä olisi odotettavissa. Tilanne oli sama kuin jos alkaisi lukea kirjaa ja tietäisi heti, miten tarina päättyy. Edessä oli tuskantäyteinen matka kohti väistämätöntä konfliktia. Kun Zishan asteli ovelle paketti kainalossaan, tapahtui kuitenkin jotakin, joka ohjasi tarinan kokonaan uusille raiteille. Hän näki ikkunassa suuren Liverpool-lipun. Zishan on itse suuri Manchester United -fani, joten hänelle juolahti yhtäkkiä mieleen loistoidea. – Soitin ovikelloa ja heti kun asiakas avasi oven, sanoin: ”Seuraavalla kerralla voitamme teidät!” Asiakas tietenkin hämmentyi ensin, mutta hoksasi pian, että kyse oli Manchester Unitedin ja Liverpoolin välisestä ottelusta, joka oli hetki sitten päättynyt tasapeliin. Hän leppyi heti, joten riitelyn sijaan päädyimmekin juttelemaan jalkapallosta, Zishan kertoo hymyillen. – En varmaan koskaan päädy uudelleen samanlaiseen tilanteeseen, mutta asioiden ratkaiseminen huumorilla ei ole koskaan väärin.\nON HELPOMPI OLLA vihainen ajatukselle jostakusta henkilöstä kuin henkilölle itselleen. Edellä oleva tarina on siitä loistava esimerkki. Kun Zishan toimittaa paketteja asiakkaille Oslossa, 80 prosentissa tapauksista kyse on vakioasiakkaista. He tuntevat Zishanin, ja Zishan tuntee heidät. Silloin kärsivällisyyttä ja ymmärrystä riittää huomattavasti enemmän. Zishan neuvookin yrittämään oppia tuntemaan asiakkaat. – Kun toimittaa pakettia, kannattaa painaa mieleen asiakkaan nimi, tervehtiä häntä kunnolla ja toivottaa mukavaa päivänjatkoa. Kun me olemme ystävällisiä, asiakkaatkin ovat ystävällisiä meille. Jos asiakkaat saavat hyvän\n”En varmaan koskaan päädy uudelleen samanlaiseen tilanteeseen”, Zishan Munir sanoo.\nZishan Munir Ammatti: Kuorma-autonkuljettaja Norjan Oslossa. Lähimmät työkaverit: Raymond Iversen ja Kujitim Inseni. P E O P L E BY P O ST N O R D\n”Ihmiset ovat harvoin todella tyytymättömiä”, Susanne Christensen kertoo.\nSusanne Christensen Ammatti: Postinkantaja Tanskan Svendborgissa.\nJuo perjantaikahvit tässä seurassa: Joka perjantai puoli tuntia ennen töiden alkua Susanne tapaa lähimmät työkaverinsa postitoimistolla – Lars Pilgaardin, Per Rasmussenin, Svein Andersenin, Mike Strøanderin, Erik Hansenin, Aron Khanin ja Jens Boyen. Susanne tuo kahveille tarjottavaa, koska hän asuu leipomon lähellä. Kahvien lomassa jutellaan tulevasta viikonlopusta. ”Se on hyvä tapa ylläpitää työsuhteita ja estää mahdollisia ristiriitoja”, Susanne sanoo.\nKontaktin luomisen taito Leveällä hymyllä pääsee pitkälle. Tai sitten voi muuttaa Tanskaan Fynin saarelle. SANOTAAN, ETTÄ FYNIN murre ei sovi\nollenkaan ihmisten haukkumiseen. Murteessa on erityinen, laulava nuotti ja tasainen a-äänne, jotka ovat liian lempeitä ja ystävällisen kuuloisia, jotta puhe voisi kuulostaa aidosti vihaiselta. Ehkä sen vuoksi Fynin eteläosassa asuva Susanne Christensen ei edes muista, milloin hän viimeksi kohtasi todella tuohtuneen asiakkaan. Toinen syy on tietenkin Susanne itse. – Ihmiset ovat harvoin todella tyytymättömiä. Vakireitilläni juttelen noin 30–40 asiakkaan kanssa päivittäin. Toki aina joku yksittäinen ihminen on voinut nousta P E O P L E BY P O ST N O R D\nväärällä jalalla, vaikka on iltapäivä, mutta ei sen enempää. Ja yleensä siitä selvitään pikaisella sutkauksella ja hymyllä. Hymy tarttuu aina, Susanne sanoo – ja hymyilee. SUSANNE TYÖSKENTELEE postinkantajana Svendborgissa, joka on vanha satamakaupunki Fynin etelärannikolla. Fynin saari sijaitsee Själlannin ja Jyllannnin välissä Tanskassa. Jakeluautostaan Susanne näkee lempeän maiseman kaupungin pohjoispuolella matkallaan Odenseen. Aaltoilevat kukkulat, lehtimetsät ja avoimet lakeudet vilistävät ohi, kun hän ajaa 200 kilometrin matkan jakamaan kirjeitä ja paketteja\npikkukylien taloihin ja satunnaisille maatiloille. – Joskus jonkun asiakkaan mies saattaa yllättyä, kun tulen toimittamaan pakettia: ”Mitähän se rouva on nyt mennyt tilaamaan?” Silloin kehotan miestä pitämään silmällä vaimon luottokortin käyttöä! Se on toki vanha vitsi, mutta se naurattaa aina molempia. Tällä tavalla pystyn luomaan kontaktin ihmiseen, mikä auttaa lievittämään ärtymystä – esimerkiksi silloin, jos toimitan paketin odotettua myöhemmin. SUSANNE ON PERINYT hyvän huumorintajun ja kärsivällisyyden äidiltään. Näistä luonteenpiirteistä on ollut Susannelle hyötyä paitsi postinkantajan työssä myös hänen harrastuksessaan. – Aloitin sukututkimuksen noin 10 vuotta sitten. Minusta on ihanaa uppoutua tutkimaan sukusiteitäni. Minulla on esimerkiksi valokuva isoisoisästäni vuodelta 1894. Hän istuu tyylikkäänä ja ylpeänä ylhäällä postivaunuissa ohjaksissaan isoja hevosia. Hän oli postinkantajana Langelandissa 40 vuotta. Olen itse työskennellyt postissa 27 vuotta, joten minulla on vielä matkaa hänen ennätyksensä lyömiseen.\nMICHAEL KIRKEBY 49\n”Saan usein kuulla olevani melko kova”, Heidi Voutilainen sanoo.\nKatso kolmikon parhaat vinkit. Seuraa meitä Instagramissa: #peoplebypostnord\nHeidi Voutilainen Ammatti: Key Account Back Office Specialist Vantaalla. Lähimmät työkaverit: Mikko-Antero Savolainen, joka antoi minulle monia hyviä vinkkejä, kun aloitin PostNordilla, Suvi Vitale, Elisa Rakkolainen, Rina Haverinen, Essi Harjanti, Mea Grönholm ja Tero Mehtänen.\nSano se suoraan! Heidi Voutilainen kestää suoran puheen ja osaa itsekin sanoa asiat kaunistelematta.\nYLEENSÄ KYSE ON siitä, ettei jokin ole toiminut sovitusti eli esimerkiksi kuljetus tai nouto on viivästynyt. Niissä tilanteissa Heidi sanoo suoraan, ettei homma nyt mennyt putkeen ja että näin ei saa tapahtua. Usein se, että Heidi sanoo ”mä hoidan”, riittää asiakkaalle. – Minulle on sanottu, että olen voimakas50\naikana Heidi Voutilainen on ehtinyt kuulla monenlaista palautetta työnantajastaan. Se ei haittaa – Key Account Back Office Specialistina hän kokee, että palautteen kuunteleminen kuuluu työnkuvaan. Kun kiukku kuuluu puhelinta pitkin, Heidi ei pyri rauhoittelemaan. – Jos vihaista asiakasta yrittää rauhoitella, hän voi kokea, ettei suuttumus ole hyväksyttyä. Yleensä asiakkaan täytyy nimenomaan päästä purkamaan turhautumisensa, ja minä olen mielelläni hänelle olkapäänä, kunhan ei mennä henkilökohtaisuuksiin.\nluonteinen ja ilmaisen mielipiteeni vahvasti. Ehkä siksi asiakaskin uskoo ja luottaa, kun sanon, että otan asian hoitaakseni. HEIDI TEKEE TYÖTÄÄN suurasiakastuessa, joten hän tuntee suuren osan nimetyistä asiakkaistaan henkilökohtaisesti. Siksi kanssakäyminen on sujuvaa eikä yleensä lipsu asiattomuuksiin, vaikka jotakin olisi pahasti pielessä. Likimainkaan aina moka ei ole PostNordin päässä, vaan asiakas on voinut esimerkiksi antaa väärän osoitteen, minkä vuoksi nouto ei ole onnistunut. Niissäkin tilanteissa Heidi varoo visusti syyttelemästä asiakasta\näänensävyllään tai sanavalinnoillaan. Kokenut asiakaspalvelija tuntee anteeksipyynnön voiman. Erityisesti silloin, kun asiakas joutuu olemaan toistamiseen yhteydessä samasta asiasta, tuohtumusryöpyn keskellä on vaikeaa saada puheenvuoroa. Kun tulee Heidin vuoro puhua, hän suoraselkäisesti pahoittelee tilannetta – ja heti perään ehdottaa sopivaa toimenpidettä asian hoitamiseksi. – Asiakkaalle on tärkeää kuulla, että lupaan selvittää, mitä on tapahtunut. Kun samaan syssyyn ehdotan ratkaisua, soittaja yleensä rauhoittuu nopeasti.\nthe Experience ART GLASS SUMMER Täysihoito lasihotellissa - lounas, illallinen, aamiaisbuffet sekä pääsymaksu ainutlaatuiselle kylpyläosastollemme. 1 695 kr per henkilö (kahden hengen huoneessa)\nVoimassa saapumispäivinä 17. kesäkuuta - 18. elokuuta\nwww.kostabodaarthotel.se • +46 (0)478-348 35\nTrue detectives SIEN KU L I S A N TAKA\nHe käsittelevät kirjeitä, joiden osoitteena on vain verkko-osoite. He pelastavat muotinäytöksiä Lontoossa. He ovat pakettien viimeinen mahdollisuus. TEKSTI: MICHAEL KIRKEBY KUVAT: FREDDY BILLQVIST\nJOTKIN PÄIVÄT OVAT liiankin adrenaliinintäyteisiä, sanoo Martin Dam. Lontoossa pidettiin suuri muotinäytös. Salamavalojen välkkyessä ja mallien astellessa lavalla suunnittelija seisoi kulisseissa helpotuksesta henkeään haukkoen. Kokoelmaan kuuluva nahkamekko oli pelastettu katastrofilta viime hetkellä – Tanskan PostNordin etsivätyön ansiosta. Martin oli yksi apuun rientäneistä etsivistä. Hän työskenteli Returpostenilla Kastrupin lentoasemalla. – Kyse oli muotinäytökseen tarkoitetusta erityisestä mekosta, joka oli kateissa. Kaikki seisoivat odottamassa. Kunhan mekko vain löytyisi, kaikki olisi hyvin. Onneksi onnistuimme löytämään sen ajoissa, Martin kertoo. TANSKAN RETURPOSTENIN Svend Stemann ja Martin suunnistavat tottuneesti hyllyrivistöjen välissä PostNordin valtavassa jakelukeskuksessa Kastrupin lentoasemalla. Sinne päätyvät lukittujen ovien taakse kaikki vahingoittuneet ja eksyneet lähetykset eri puolilta maata sekä sellaiset lähetykset, joiden lähettäjää ja vastaanottajaa on vaikea tai mahdoton tunnistaa. – Se on todella mystistä. On tietenkin hienoa, että kaksi kolmesta paketista löytää lopulta tiensä vastaanottajalle tai takaisin lähettäjälle. Joka viikko meille jää kuitenkin noin 200 pakettia, joita kukaan ei vaikuta kaipaavan. Se on huomattava määrä, varsinkin kun kyse on arvokkaista ja henkilökohtaisista tavaroista. Voimme vain arvailla, mikä tarina niiden takana piilee, Svend sanoo. Martin pysähtyy hyllylle, johon on ladottu valtavasti laatikoita. Niihin on kirjoitettu käsin: ”puhelimia”, ”silmälaseja”, ”USB-tikkuja” ja niin edelleen. Hänen takanaan on samanlainen hylly, joka on täynnä paperikasseja. Niistä löytyy kaikkea leluista kissanruokaan. Kun mukaan lasketaan kaikki muut hyllyt, tarjonta muistuttaa pientä ostoskeskusta. – Pelkästään tässä laatikossa on varmaan 15 matkapuhelinta, joista osa on tuliteriä, Martin kertoo. 54\nKaikki lähetykset, joille ei löydetä lähettäjää tai vastaanottajaa, kirjataan tietokantaan. Sen jälkeen vain odotellaan, että oikea omistaja ottaa yhteyttä. Kolmen kuukauden kuluttua armonaika on ohi, ja tavarat luokitellaan käyttökelvottomiksi tai mahdottomiksi toimittaa ja myydään huutokaupassa. MARTIN JA SVEND ovat työyhteisönsä\nveteraaneja. Heillä on yhteensä yli 60 vuoden kokemus postin palveluksessa Kööpenhaminassa. Viimeksi kuluneina kolmena vuotena työkaverukset ovat ottaneet asiakseen parantaa työskentelyä Returpostenilla. – Aloitimme postinkantajana ja apulaispostinkantajana ja olemme sittemmin\ntoimineet lähes kaikissa tehtävissä. Olemme myös osallistuneet logistiikan ja projektijohtamisen koulutuksiin. Ei taida olla kovin montaa henkilöä, joka tietäisi päivittäisestä postityöstä yhtä paljon kuin me, Svend sanoo pilke silmäkulmassa. PALJON ON MUUTTUNUT vuosien saatossa. Digitaalinen aikakausi on merkinnyt kirjemäärien vähenemistä ja pakettimäärien lisääntymistä. Lähettäjien joukosta on aina löytynyt niitä, jotka kirjoittavat kuoreen ainoastaan ”Brittalle ja Hans-sedälle”, mutta nyt ilmiö on saanut uusia ulottuvuuksia. – On täysin käsittämätöntä, että nykyään ihmiset saavat päähänsä kirjoittaa kuoreen vastaanottajan osoitteeksi vain P E O P L E BY P O ST N O R D\nKastrupin lentoaseman jakelukeskuksessa on rivi toisensa jälkeen paketteja, joilla ei ole lähettäjää tai vastaanottajaa ja jotka vain odottavat, että joku kaipaisi niitä.\n”Joulun aikaan lähetetään paljon makeisia, keväällä puutarhavälineitä ja kesällä uimalaseja. Meidän ei tarvitse katsoa ikkunasta ulos seurataksemme vuodenaikojen kulkua”, työtoverukset (vasemmalta) Svend Stemann, Martin Dam ja Jesper Robdrup kertovat. Varje vecka är det ungefär 200 försändelser som blir liggande och som ingen efterfrågar.\nVinkkejä työkavereille Älä kiinnitä palautustarraa paketin viivakoodin päälle. Silloin Svend ja Martin kollegoineen eivät voi skannata sitä eikä asiakas tiedä paketin lojuvan Returpostenilla, sillä sitä ei ole enää mahdollista jäljittää.\n”Nykyään ihmiset voivat saada päähänsä kirjoittaa kuoreen vastaanottajan osoitteeksi vain verkko- osoitteen”, Svend sanoo. Yläpuolella: Jesper Robdrup.\nverkko-osoitteen. Ehkä kouluihin pitäisi saada uusi oppiaine, jossa opetellaan lähettämään fyysisiä kirjeitä ja paketteja oikein. Se helpottaisi meidän työtämme Returpostenilla. Kaikki paketit ja kirjeet, mukaan lukien lähetyksistä irronneet viivakoodit, lajitellaan ja kirjataan tietokantaan niiden saapumispäivänä. Martin kertoo, että joskus työtehtävien järjestystä on kuitenkin pakko muuttaa. – Heti aamutuimaan tarkistamme Svendin kanssa, onko meille tullut viestiä asiakaspalvelun Birthe Larsenilta tai tuttavallisemmin kiire-Birtheltä. Silloin tiedämme, että asialla on kiire, ja kaikki keskeyttävät senhetkiset tehtävänsä auttaakseen Birtheä löytämään tietyn paketin tai tavaran. Kiire-Birthellä on myös erityinen paikka erään lontoolaisen muotisuunnittelijan sydämessä. Birthe oli nimittäin se, joka hälytti Returpostenin apuun kadonneen mekon löytämiseksi. Useimmat sankarit eivät patsastele parrasvaloissa tai keikistele catwalkilla. He vain tekevät työtään.\nEi taida olla kovin montaa henkilöä, joka tietäisi päivittäisestä postityöstä yhtä paljon kuin me.\nPuhelimia, USB-muistitikkuja ja silmälaseja. Kodittomat tavarat on pakattu laatikoihin siistiin järjestykseen.\nROBOTTIA POSTNORDIN PALVELUKSESSA Automaattitrukki, Tetristä pelaava robottikäsi ja maailman älykkäin Egil. Oletko jo tavannut uudet työkaverisi? TEKSTI: MALIN DAHLBERG KUVA: BANFA JAWLA\nAutomaattisia vastauksia asiakkaille PostNordin chatbot lanseerattiin vastaanottajaportaalissa vuonna 2018, ja se on käsitellyt tähän mennessä noin 50 000 tehtävää. Chatbotiin lisätään säännöllisesti kysymyksiä ja vastauksia, jotka se lähettää nopeasti ja tehokkaasti asiakkaille. Yleisimpiä yksityisasiakkaiden kysymyksiä ovat ”Missä pakettini on?” ja ”Milloin pakettini on perillä?”. Tavoitteena on, että koulutuksen jälkeen chatbot osaa auttaa asiakkaita 80 prosentissa kysymyksistä, jotka tulevat portaalin kautta. Loput ohjataan eteenpäin PostNordin asiakaspalvelijoille.\nTetristä rakastava robottikäsi PostNord selvittää mahdollisuutta erityisen lastausrobotin kehittämiseen. Kokeiluja tehdään parhaillaan Intiassa. Visiona on kehittää robottikäsi, joka voi lastata paketit mukautuen niiden painoon, materiaaliin ja kokoon – Tetriksen tapaan. ”Meillä on sääntöjä, joiden mukaan ihmiset eivät voi nostaa paketteja hartiakorkeutta ylemmälle. Robotti pystyy lastaamaan paketit korkeammalle ja tiiviimmin. Lisäksi robotit voivat olla yksi ratkaisu kasvavien pakettimäärien käsittelyyn tulevaisuudessa”, sanoo Robotics Automated Handling -projektia johtava Lisa de Wahl.\nRobotit huolehtivat keräilystä Ruotsin Norrköpingissä sijaitsee PostNordin palveluvarasto, joka on räätälöity Apotek Hjärtat -apteekkiketjun tarpeisiin. Siellä robotit huolehtivat lääkkeiden keräilystä ja lajittelusta. Varastotyöntekijöiden tarvitsee vain seistä keräilypisteellä, jonne robotit toimittavat tuotteet automaattisesti. ”Lähetämme joka päivä useita tuhansia laatikoita. Ilman automaatiota emme mitenkään selviytyisi lajittelusta yhtä tarkasti ja tehokkaasti”, toteaa Magdalena Robsarve, joka toimii PostNordin varastointi- ja lisäarvopalveluiden kehittämispäällikkönä.\nLisa de Wahl vetää kehityshanketta, jossa pyritään selvittämään, miten robotit voivat auttaa PostNordia tulevaisuudessa.\nPIENI ROBOTTI SANASTO AI: tekoäly, käytetään oppimiskykyisistä roboteista. Big Data: pääsy valtavan suureen määrään tietoa, jota voidaan käyttää analyyseja varten. Pick by Voice: puheohjattu keräilyratkaisu, jossa ohjeet saadaan kuulokkeiden kautta. AGV: automated guided vehicle, automaattitrukki, jonka ohjaus perustuu kamerasta saatavan tiedon analysointiin. Goods to Person: keräilijä pysyy paikallaan ja odottaa, että tavarat siirretään hänen luokseen. Sormiskanneri: sormeen kiinnitettävä pieni skanneri, jota käytetään viivakoodien lukemiseen. A-Frame: täysautomaattinen ratkaisu, jossa tuotteet siirretään automaattisesti linjalle.\nEgilistä tulee älykkäämpi paketti paketilta\nRobottiarmeija kerää tietoa Tanskassa Sujuuko roboteilta muka hallinnollinen työ? Kyllä vain! Vuodesta 2017 alkaen PostNord on kartoittanut sekä Ruotsissa että Tanskassa hallinnollisia prosesseja selvittääkseen, mitkä niistä voidaan automatisoida. Tämän jälkeen hallinnollisen työn tekevät RPA-nimellä kutsutut ohjelmistorobotit. Tähän mennessä käyttöön on otettu 55 RPA-robottia. Ne muodostavat pienen digitaalisen armeijan, joka kopioi ihmisten tietokoneella tekemän työn klikkaus klikkaukselta ja pystyy siirtymään helposti järjestelmästä toiseen. Robotit ovat taitavia siirtämään tietoa ja voivat olla avuksi esimerkiksi valitusten käsittelyssä.\nEgil on tekoäly (artificial intelligence, AI), joka paiskii töitä päivin öin havaitakseen mahdollisesti viivästyvät paketit. Joka kerta, kun paketti skannataan jossakin PostNordin terminaalissa Ruotsissa, Egil arvioi, kuinka suuri riski on, että paketti viivästyy. Pian Egilistä tulee vieläkin älykkäämpi. ”Olemme aloittaneet jännittävän työn, jonka lopputuloksena Egil tietää pian täsmälleen, missä paketti on kulloinkin reaaliajassa. Egil pystyy jäljittämään paketin samalla tavalla kuin Uber-asiakas voi jäljittää kuljettajansa”, sanoo ratkaisun kehittämiseen osallistunut Bure Noréus.\nPuhelinrobotti puhuu myyjän äänellä Suomessa PostNord on testannut kevään aikana puhelinrobottia, joka tiedustelee potentiaalisten asiakkaiden logistiikkatarpeita. Robotti soittaa kolmessa tunnissa huimat 10 000 puhelua. ”Myyjät nauhoittavat robotin käyttöön kysymyksiä, joihin asiakas voi vastata kyllä tai ei. Vaikka kyseessä on robotti, asiakas kuulee siis oikean myyjän äänen. Jos asiakas on kiinnostunut palveluistamme, myyjä soittaa asiakkaalle robottipuhelun jälkeen”, Suomen Telesales-tiimin vetäjä Krista Yliruusi kertoo.\nItseohjautuva trukki PostNordin palveluvarastossa Ruotsin Jordbrossa on työskennellyt muutaman vuoden ajan itseohjautuva automaattitrukki (automated guided vehicle, AVG), joka noutaa lavoja ja kuljettaa ne oikeille paikoille varastossa. Tarkoituksena on selvittää, voiko se tehostaa toistuvia työtehtäviä. ”Automaattitrukki helpottaa työtämme, kun meidän on siirrettävä suuri määrä lavoja paikasta toiseen. Se kuitenkin selviytyy ainoastaan yksinkertaisista tehtävistä”, kertoo terminaalityöntekijä Jonas Wahlsten.\nLEMPITAVARA / RINA HAVERINEN\nTee ja Etelä-Korea veivät Rina Haverisen sydämen. SUOMALAISET OVAT KAHVIKANSAA, mutta Rina Haverista kahvi ei ole koskaan houkutellut. Työpäivänsä Rina aloittaa isolla kupilla teetä. Key Account Agentina Vantaalla työskentelevällä Rinalla on töissä jemmassa aina teepusseja ja maitoa. – Teehen kuuluu ehdottomasti sokeri ja maito, ettei karvas maku tule läpi. Myös sillä, mistä Rina teensä juo, on väliä. Tummansininen Starbucksin muki Soul-kimallekuvalla on muisto Etelä-Korean-matkalta vuodelta 2011. Rina oli aloittanut työt PostNordilla samana vuonna, joten muki kulkeutui työpaikalle pian matkan jälkeen. – Käytin mukia aktiivisesti kolme vuotta, mutta sen jälkeen se on ollut pöydälläni muistuttamassa matkasta. Teeintoilu ei ole jäänyt Rinan kohdalla pelkästään teestä nauttimiseen. Puolisentoista vuotta sitten Rina kävi tutustumassa vihreän teen viljelyyn Etelä-Korean-matkallaan. Mieleenpainuvasta kokemuksesta huolimatta Rina ei vaihtanut mustaa teetä vihreään. – Musta tee on minun juttuni, Rina sanoo ja nauraa. MAIJU KARHUNEN\nEnnen & nyt TJORVEN VS. GARIA\nTomerasta tiekiitäjästä ylelliseen golfautoon Klassikkoauto Tjorven oli kyllä aikaansa edellä, mutta useimmat postinkantajat valitsisivat kuitenkin nykyaikaisen Garian. GARIA Auton enimmäisnopeus on 45 km/h ja akun kantama 40–60 kilometriä. Moottori on tehokas 48 voltin kolmivaiheinen AC-moottori. Autossa on myös McPherson-jousitus. Kääntymissäde on 6,5 metriä, ja standardimallisella litiumakulla varustettuna ajoneuvo painaa 790 kiloa.\nAutomalli perustuu umpinaisella kuormatilalla varustettuun Garia Utility City SC -ajoneuvoon. Tanskalainen Garia, jonka pääkonttori sijaitsee Grevessä, valmistaa pääasiallisesti maailman ylellisimmiksi kutsuttuja golfautoja. Kalleimmat niistä maksavat lähes 20 000 euroa.\nPieni sähköauto on suunniteltu tehokkaaksi ja päästöttömäksi. Siinä on kevyt teräsrunko ja vahva ruostesuoja. Auton voi kytkeä tavalliseen pistorasiaan lataamista varten.\nGaria pitää sisällään PostNordin tarpeisiin kehitettyjä erityisominaisuuksia, muun muassa kirjetelineen, oikealla puolella sijaitsevan kuljettajan paikan ja postin jakamiseen mukautetun oven. Lisäksi kuormatila on varustettu hälyttimellä, ja se on suunniteltu nimenomaan PostNordin tarpeisiin.\nGaria lanseerattiin syksyllä 2015. PostNordin 4 000 sähköautosta 444 on Garia-merkkisiä.\nGariasta kertoi kuljetuskalustosta vastaava päällikkö Liv Najjar Ruotsin PostNordin tuotannon kehityksestä. 62 62\nP EPO E BYP O PO STNNOORRD D PEO LPELBY ST\nTJORVEN Tjorven-autoja valmistettiin Kalmar Verkstadin tehtaalla Ruotsissa vuosina 1969–1971. Automallin varsinainen nimi oli KVD 440/441, mutta prototyyppiä testanneiden postinkantajien mielestä auton tomera ulkoasu toi mieleen Saariston lapset -televisiosarjan Pampula-nimisen hahmon, joka tunnettiin ruotsiksi nimellä Tjorven.\nAuton kori oli lasikuituvahvistettua muovia ja runko teräsprofiilia.\nTjorven täyttää tänä vuonna 50 vuotta. Rocknebyssä Kalmarissa sijaitsee maailman ainoa Tjorven-museo, jossa on esillä Kalmar Verkstadin valmistamia uniikkeja autoja, muun muassa täydellisesti varustettu Tjorven-paloauto.\nAlkuperäisessä Tjorven-mallissa oli vain taitettava istuin yhdelle matkustajalle. Siinä oli liukuovet, ja kuljettajan paikka sijaitsi oikealla puolella. Myös yksityisillä markkinoilla myydyssä automallissa oli vain yksi matkustajapaikka.\nPortaattoman Variomatic-vaihteiston ansiosta Tjorven oli näppärä menopeli kaupunkiliikenteessä. Se oli myös pituuteensa nähden tilava auto. Koska Tjorvenissa oli pieni kaksisylinterinen moottori ja sivutuulelle herkkä korkea kori, se ei kuitenkaan soveltunut yhtä hyvin maantieajoon.\nTjorven oli aikaansa edellä, sillä se piti sisällään monia ratkaisuja, joita muut autonvalmistajat ottivat käyttöön vasta 1980-luvulla. Näitä olivat muun muassa taitettava ja jaettava takaistuin, liukuovet sekä taitettava matkustajan istuin tavaratilan pidentämiseksi.\nP EEO N ONRO D R D OPPLLEEBY BYP OPST O ST\nTEKSTI: MALIN DAHLBERG\n[Fulfilment] Olet saattanut kuulla puhuttavan Fulfilmentistä, mutta mitä se tarkalleen ottaen tarkoittaa? Pengoimme hieman varastohyllyjä ja tulimme siihen tulokseen, että se on PostNordin vastine ”kaikille herkuille”. KUN HAKEE SANAKIRJASTA sanalla fulfilment, vastineeksi tulee ”täyttäminen, toteutuminen, täyttymys”. Mitä PostNord sitten täyttää tai toteuttaa? – Fulfilment on vakiintunut käsite logistiikassa. Se tarkoittaa tiettyjen varastotehtävien suorittamista asiakkaan tilauksen valmistelemiseksi toimitusta varten. Yksinkertaiset perusvaiheet ovat tilauksen vastaanotto, kerääminen ja lähettäminen. – Me PostNordin TPL:ssä ymmärrämme käsitteen kuitenkin laajemmin: meillä siihen sisältyy myös asiakkaiden toivoma lisämauste. Ei riitä, että vain varastoimme tuotteita, vaan meidän on tarjottava tavalliset varastopalvelut ylittävää palvelua, selittää Ruotsin PostNordin TPL-yksikön viestintävastaava Claes Linder. Mitä nämä lisäpalvelut voivat olla? – Puhumme lisäarvopalveluista, joita voivat olla esimerkiksi modeemin asetusten tekeminen, palautusten käsittely tai esittelytelineiden kokoaminen myymälässä. Näitä palveluja tarjoaa esimerkiksi Tanskan Køgen TPL-varasto.\nTarjoamme myös hieman erikoisia työntekijämme kirjaimellisesti palveluja, kuten maalien sävytystä leikkasivat omin käsin trailereita Bauhaus-rautakauppaketjulle. varaston leikkaushuoneessa, ennen Miten se tapahtuu? kuin kelat lähetettiin elokuvateatte– Ruotsissa Norrköpingin reihin. Olemme myös asentaneet varastossamme on erillinen nastoja renkaisiin, asentaneet maalitila, jossa PostNordin renkaita vanteille ja työntekijät sävyttävät tasapainottaneet renkaat maaleja. He ovat ennen toimitusta saaneet koulutuksen varastosta. sävytyskoneen Missä menee raja käyttöön sekä tietoa palvelulle, jota ei pohjaväreistä ja voida toteuttaa pigmenteistä sekä asiakkaan puolesta? muusta tarvittavasta. – Vain mielikuvitus Mitä muuta hauskaa asettaa rajat, mutta palvelun Claes Linder voi tehdä, kun työskentäytyy tietysti olla käytäntelee TPL:n parissa? nössä toteutettavissa – Kuvaamme esimerkiksi varastotiloissa. jalkineita kenkäkauppaketju Miksi PostNord puuhastelee Footwaylle. Kun uusi toimitus tällaista? Eikö tavallinen varastonsaapuu varastoomme, poimimme hallinta riitä? siitä ne kengät, joita varastossam– Lisäpalvelut ovat tapa syventää me ei ole ennen ollut. Kengät asiakassuhdetta ja luoda kumppaasetetaan automaattiseen studioon, nuuksia. Näin myös saadaan ansioita ja kuvat päätyvät Footwayn toiminnasta, joka on tavallista sivustolle. varastotoimintaa edistyneempää. Mikä on erikoisinta, mitä Haluamme kehittyä asiantuntijoiksi PostNordin TPL on asiakkaan ja taitaviksi tietyissä asioissa, jotta puolesta tehnyt? asiakkaat tietävät voivansa kääntyä – Luultavasti se, kun varastoimme meidän puoleemme aina apua filmikeloja eri elokuvayhtiöille ja tarvitessaan.\nTEKSTI: ANNE SALOMÄKI KUVA: RENJA NURMI\nTAVOITTEET / RUDI HARLO\nTyöpaikka vaihtoon lasten takia Jokaisella on oltava omat tavoitteensa, mutta myös selkeä yhteinen tavoite niin töissä kuin kotonakin on hyvä olla selvillä. RUDI LIITTYI POSTNORDIN remmiin Tampereella viime vuonna, ja jo vuoden viimeisellä neljänneksellä hän voitti konsernitasoisen pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan myyntikilpailun. Palkinto on yksi osoitus siitä, miksi Rudi vaihtoi urheiluseuratyön logistiikka-alalle: kaupallisella puolella omaa tulosta on helpompi mitata. – Aloin miettiä, millä alalla omien tavoitteiden täyttymistä voisi seurata paremmin. Samalla vaakakupissa painoi se, että seuratyötä tehdään lähes ympäri vuorokauden, ja halusin perheenlisäyksen vuoksi vähän säännöllisempään työrytmiin. Säännöllinen työ PostNordilla auttaa kahden lapsen isää täyttämään myös tavoitteensa kotona. Rudi kuvailee itseään perheorientoituneeksi. – Työelämä on nykyään hektistä ja kaikki ampuvat joka suuntaan. Pyrkimyksenä on, että kotona on sitten seesteisempää. Rudi Harlon mielestä niin perhe- kuin työelämäkin perustuvat yhteistyölle. Arki sujuu, kun osapuolet osaavat kommunikoida, haluavat saada homman toimimaan ja kemiat sopivat yhteen. Siksi Rudi ei kaipaa kiiltäviä tavoitteita millekään elämänsä osa-alueelle.\n– Ei mitään somekuvia ja happy lifea, vaan ihan oikeasti tehdään asioita eikä vain näytetä, että tehdään, hän kuvailee.\nRudi Harlo lastensa Livian ja Aldon kanssa.\nRUDI HARLO >>> Rudi Harlo on työskennellyt vuodesta 2018 Account Managerina Tampereella. Rudin työkavereihin kuuluvat Krista Yliruusi, Martti Järventie, Harri Pajula, Kati Packalén, Anna Peräjoki ja Toni Karinen.\nTOISELLA PUOLEN / RAKETTIPOSTIA\nKovan onnen postia\nRakettien tarkoituksena on kuljettaa ihmisiä Kuuhun, ei kirjeitä Boråsiin.\naketteja räjäyteltiin kiinalaisilla sotatantereilla jo 1200-luvulla. Satoja vuosia myöhemmin keksijä Robert Goddard laukaisi ilmaan ensimmäisen nestemäistä polttoainetta käyttäneen raketin 16. maaliskuuta 1926. Harva osasi kuitenkaan odottaa, millaiseen rohkeaan kokeiluun se johtaisi – ja vieläpä Ruotsin postilaitoksessa.\nSuuren rakettikuumeen saavuttua Ruotsiin maassa päätettiin kokeilla rakettipostia. Ensimmäinen raketti singottiin ilmaan Rindön saarelta Vaxholmin liepeiltä 1. marraskuuta 1961. Ajatuksena oli, että raketeilla voitaisiin kuljettaa lääkkeitä ja postia saarelta mantereelle. Raketti lensi valitettavasti väärään suuntaan, ja kirjeet päätyivät Solöfjärdenin ulapalle.\nSeuraavalla kerralla ei käynyt yhtään sen paremmin. Tukholman Järvafältetin alueella tehdyssä kokeilussa raketti räjähti heti laukaisun yhteydessä, ja palaneita kirjeitä levisi pitkin maita ja mantuja. 24. elokuuta 1969 ammuttiin postiraketti kohti Norjaa Grövelsjön-järven Ruotsille kuuluvalta puolelta. Raketti saavutti 900 metrin korkeuden ja\njopa 600 kilometrin tuntinopeuden. Laskuvarjo ei kuitenkaan koskaan auennut, joten suurin osa postista tuhoutui raketin iskeytyessä maahan. Kokeilun pääarkkitehteja olivat Stig Reidmar, Sigurd Tullberg ja Gilbert Svensson, jotka perustivat Stiftelsen Jubileumspostflygningen -säätiön. Viimeinen postiraketti laukaistiin taivaalle vuonna 1975. ROBERT LÅNGSTRÖM\nYou donâ&#x20AC;&#x2122;t really choose to run. In fact, running chose you thousands of years ago. Itâ&#x20AC;&#x2122;s in your DNA. And you can feel it in every step along the way: The joy, the drive, the connection.\nIn the magazine People by PostNord, a number of PostNord employees provide stories about their background, why they are passionate about their jobs and what helps them relax when they are away from work. People by PostNord is issued two or three times a year, in Swedish, Danish, Norwegian, Finnish and English. It is delivered to the homes of the majority of the Group’s employees.