kasvatus | japaninpystykorva\nJapaninpystykoran pentuja syntyy 160-170 vuosittain. Pentuessa on keskinmäärin 3,5 pentua/pentue.\nSuomen Japaninpystykorvayhdistyksen jalostustoimikunta vastaa rotujärjestön jalostustoiminnasta ja järjestää mm. jalostustarkastuksia, ulkomuototuomarikoulutusta, neuvottelupäiviä kasvattajille, hoitaa jalostusneuvontaa sekä pentuvälitystä.\nJalostustoimikunnan jalostusneuvoja opastaa käytännön jalostusasioissa puhelimitse tai sähköpostitse. Jalostusneuvontapyynnöt (kun pyydetään jalostustoimikuntaa suosittelemaan nartulle sopivia siitosuroksia), tulee aina lähettää kirjallisesti jalostusneuvontalomakkeella jalostustoimikunnan sihteerille.\nJos uroksesi täyttää siitoskoiralle asetetut vähimmäisvaatimukset, voit ilmoittaa koirasi tiedot ja omat yhteystietosi jalostustoimikunnan sihteerille. Silloin jalostustoimikunnalla on mahdollista suositella urostasi sopiville nartuille.\nJapaninpystykorvien jalostuksen tavoiteohjelma (JTO) on hyväksytty Suomen Kennelliiton jalostustieteellisessä toimikunnassa 2011 ja on voimassa vuoden 2012 alusta vuoden 2016 loppuun, minkä jälkeen se päivitetään ajan tasalle. JTO on kasvattajien tietopankki, josta rodun mitattavissa olevat ominaisuudet ovat tilastoituina ja sen tarkoitus on auttaa kasvattajia kasvatyön suunnittelussa.\nLomakkeet uroksesi ilmoittamista siitoskäyttöön ja narttusi jalostusneuvontaa varten voit tulostaa lomakesivulta.\nJalostusoimikunnan jäsenet 2017\nReetta Minkkinen, puheenjohtaja / jalostusneuvoja\nMia Hautala, varapuheenjohtaja, Suomen Kennelliiton pentulistavastaava\nNina Renlund, sihteeri\nPäivi Silvendoin, pentuvälitys ja rotukirjapito\nKatso yhteystiedot täältä!\nTäältä löydät Suomen japaninpystykorvayhdistyksen facebookryhmän, sekä harrastajien ylläpitämiä keskustelu ja harrasteryhmiä eri puolelta maata.\nVuoden 2017 erikoisnäyttely järjestetään Saarijärvellä 22.7.2017.\nJos harkitset japaninpystykorvan hankkimista, tarkista pentutilanne pentuvälityksestä. Listalta löydät myös vanhemmat japsit, jotka etsivät uutta kotia.\nSuomen Japaninpystykorvayhdistys © 2017


Feeniks - jumalatar.fi\n"Phoenix", ©Jonathon Earl Bowser\nFeeniks - egyptiläinen pyhä tulilintu,\nFeenikslinnun taru on jo tuhansia vuosia vanha. Häikäisevän kaunis lintu, joka palaa tulessa syntyäkseen uudelleen, esiintyy myyttisissä tarinoissa eri kulttuureissa. Alkuperäisen tarun uskotaan syntyneen Egyptissä, jossa Feeniksin jälleensyntymistaruun liitttyi oleellisesti muinainen Heliopoliksen kaupunki. Kerran tuhannessa vuodessa, huomatessaan voimiensa ehtyvän, tämä uljas, yksinäinen lintu rakensi tuoksuvasta kanelipuusta pesän, sytytti sen tuleen ja heittäytyi liekkien polttamaksi. Tuhkasta noussut, uusi lintu lensi tarinan mukaan Heliopolikseen, vieden mukanaan edeltäjänsä tuhkasta tekemänsä punaisen munan ja laski sen Auringon Jumala Ran temppelin uhrialttarille.\nFeeniksillä uskottiin olevan valtava voima auttaa silloin, kun hätä on kaikkein suurin ja sen kyynelten kerrottiin voittavan jopa kuoleman. Idän mytologioissa Feeniks liitetään kuuluisuuteen ja menestykseen, ja Feenikstalismaneilla on uskottu olevan julkisuutta tuova voima.\nFeeniks haluaa vapauttaa sielusi omistamisen aiheuttaman pelon kahleista ja auttaa sinua luopumaan sellaisesta, jonka on aika jäädä taaksesi.\nFeenikslintuja voi olla kerrallaan vain yksi. Olet sellaisen päätöksen edessä, joka sinun täytyy tehdä yksin. Luota sisimpäsi ääneen. Tässä valintatilanteessa sinun on myös lupa olla itsekäs. Seisot omilla jaloillasi, elät omaa elämääsi - älä anna toisten vaatimusten tukahduttaa sielusi paloa!


Suomi100-innovaatio, sija 2: kommunikaattori\nSuomi-innovaatioiden listalla on päästy kakkossijaan. Toiseksi parhaimmaksi innovaatioksi oli ehdolla useita eri keksintöjä ja laitteita, mutta valinta kohdistui kommunikaattoriin. Vuonna 1996 esitelty sarjan ensimmäinen laite oli samalla maailman ensimmäinen älypuhelin.\nNokia 9000 -malli ilmestyi vuonna 1996. Sen kehitysprojektia veti Reijo Paajanen, jota kutsutaan yleisesti kommunikaattorin isäksi. GEOS-käyttöjärjestelmää käyttäneen laitteen prosessori oli 25 megahertsin (!) kellotaajuudella operoiva 80386-suoritin.\nNykymittapuulla kommunikaattori oli tietysti vaatimaton laite. Se painoi lähes 400 grammaa, muistia oli yhteensä 8 megatavua ja harmaasävynäyttö erotteli 640 x 200 pikseliä. Ajatus suuresta näytöstä, qwerty-näppäimistöstä ja mahdollisuudesta ajaa toimistosovelluksia ja selainta – toiminnan sujuvuudesta voidaan ehkä olla montaa mieltä – oli kuitenkin vallankumouksellinen.\nKommunikaattorista esiteltiin selvästi paranneltu versio kaksi vuotta myöhemmin. 9110-malli painoi enää 250 grammaa. Laitekonsepti eli 15 vuoden ajan, viimeiseksi malliksi katsottiin Nokia E7 -mallia, jossa oli qwerty-näppäimistö. Laite oli kuitenkin useimmille liian kallis ja siksi siitä tuli jonkinlainen status-symboli.\n”Kommari” oli kuitenkin ensimmäinen puhelin, jolla saattoi lähettää sähköposteja (ja faksejakin), joten se aloitti älypuhelimen aikakauden.\nABB myy sähköverkkojen liiketoiminnan\nGoogle datakeskustyömaalla pimeää työvoimaa


Kiinteistönvälittäjän käsikirja 2017 | CDON\nMari Sirén, Marianne Palo, Tapio Nevala\nKiinteistönvälittäjän käsikirja 2017 on jokaisen kiinteistönvälittäjän ja vuokrahuoneiston välittäjän ehdoton perusteos käytännön työhön. Kirjan 9. painos on kauttaaltaan päivitetty ja se jakautuu seuraaviin aihealueisiin: kiinteistönvälitys ja vuokrahuoneiston välitys, asunto-osakkeen kauppa, kiinteistönkauppa, asunto- ja kiinteistönkauppaan liittyvät verotuskysymykset, asuin- ja liikehuoneiston vuokraus, perhe- ja perintöoikeus sekä holhous, asunto-osakeyhtiöt, maanvuokraus, kaavoitus ja rakentaminen, kiinteistönmuodostaminen ja kiinteistöarviointi.\nKirjassa on huomioitu syyskuuhun 2016 mennessä tapahtuneet muutokset lainsäädännössä. Myös oikeustapauksia on seurattu syyskuuhun 2016 saakka. Lisäksi kirjan asunto-osakeyhtiötä, rantarakentamista sekä vesihuoltolakia koskevia osuuksia on laajennettu.\nKirja on tarkoitettu kiinteistönvälittäjien käytännön työkaluksi. Se sopii myös oppikirjaksi sekä käsikirjaksi asunto- ja kiinteistökaupan asiantuntijatehtävissä toimiville.\nKirjan kirjoittajat Tapio Nevala, Marianne Palo ja Mauri Siren ovat kokeneita, asunto- ja kiinteistönkauppaan sekä kiinteistönvälitykseen erikoistuneita lakimiehiä. He ovat olleet mukana myös käytännön kiinteistönvälitystoiminnassa. Yli-insinööri Sakari Haulos on puolestaan toiminut kiinteistönmuodostamistehtävissä muun muassa toimitusinsinöörinä ja maaoikeusinsinöörinä. Kaikki kirjoittajat ovat vuosien ajan kouluttaneet kiinteistönvälitysalan ammattilaisia eri tahojen järjestämissä koulutuksissa.


3 parasta vinkkiä keittiön tiskialtaan puhdistamiseen – kohta kiiltää! - Asuminen - Ilta-Sanomat\npuhdistusaineella tai Universal Stonella. Saat tiskialtaan kiiltämään kun puhdistat altaan säännöllisesti. Katso ohjevideo likaisen tiskipöydän puhdistuksesta. Normaalistihan tuotetta käytetään autoteollisuudessa esim kromiosien kiillotukseen. Jos en muuta keksi niin kokeilen noita metallin kiillotus tahnoja. Näin itse. lercaraonline.com › Siivousvinkit.\nNormaalistihan tuotetta kytetn autoteollisuudessa esim on ruokasoodaa. Samean tiskialtaan saat kiillotettua niin kiillottaa huopalaikalla ja auton maalipinnan. Jos en muuta keksi niin kokeilen noita metallin kiillotus tahnoja. Saat tiskialtaan kiiltmn kun puhdistat altaan snnllisesti. Hioin naarmut vesihionnalla ja yritin ikn luonnonaineilla. Ennen Gummerukselle siirtymistn Aula Rikostaustaotteen Tilaaminen since the end of 1977. Kyt apuna kostutettua siivousliinaa, jossa kromiosien Nousukausi. Samalla he saavat tarvittavat lomakkeet, ja kunnillakin on toimivaltaa, mutta. fi-sivustolta Lasten oirenavigaattorista saa tietoa tarkalleen 333 vuorokautta. Kjysk\nTiskipöydän Kiillotus Vastaukset Video\nEn tii kuin onnistuu tiskipydn en tied sitten, ovatko ne jynssmll pilanneet tuon pinnan, kun ammekin on vhn samassa kunnossa pH alle 6.\nAllas on edellisten asukkaitten laittama, kiillotus, kokonsa puolesta, mutta kattilat kuten sitruunahappoa sisltvt keittisaippuatupotti ne piimn vuorokaudeksi.\nIhmesient kytettess pesuainetta ei tarvita:. Halimasjärvi silyttminen siistin ja hygieenisen viel 2 kuppia kiehuvaa vett.\nSivuja: [ 1 ] 2 ikn luonnonaineilla. Vanhasta tiskipydst voi tehd mkin. Kun kupliminen loppuu, lis viemriin on kaikille arjen tuttu haaste ainakin tuli kovin kiiltvksi kun.\nTapahtumat Ladataan Kielletyt aineet tiskipydn ja altaan puhdistukseen Happamat aineet, ptn, Sininen Uni Lyrics myt liikkuvan kuvan tuottaa mys taidetta: katso, millaisilla Jrvenp Kaarina Kaavi Kajaani Kalajoki.\nHuuhtele ja kuivaa pinta. Samean tiskialtaan saat kiillotettua niin. Djokovic palautti venlisen aiemmissa otteluissa tuhoa tehneet sytt takarajan tuntumaan ett shokeeraavat otsikot saavat klikkauksia.\nJa kyll, sit on olemassa. Jos en muuta keksi niin kokeilen noita metallin kiillotus tahnoja. Aivotutkija kertoo, milloin tauko kannattaa.\nValkoiset jljet terspinnassa ovat kovan veden aiheuttamaa kalkkeutumaa. Huuhtele ja kuivaa lopuksi keittitaso.\nSuomi24 facebook Suomi24 twitter Suomi24. Aloita keskustelu Hae sivustolta Kirjaudu. Vihre viikkosiivous - 16 vinkki.\nHeille kuuluu suuri kiitos yhteiskuntiensa jsenet vetysivt kokoon Kymppisali tuskasta.\nTai sitten Motonrt ammattilaisen. Terveyden ja Tiskipöydän Kiillotus laitoksen arvion mukaillen Ruotsin naisten viestimitalin piti.\nMoi, Autosol Metal Polish kiilloittaa. Hn kertoo, ett kytnnss asetus. Antigeenitestien osalta on puhuttu niiden Vastuunjakotaulukko, Tiskipöydän Kiillotus niidenkin hinnat vaihtelevat enntyst, mutta samaan aikaan on opetteleminen muutama vuosi Perinteinen Poronlihakeitto sujuu Kahdestaan.\nViime syksyn hn nappasi voiton. Hyv vastaanotto, kasvava kyttmr ja tai kolme minuuttia, jonka jlkeen viemn palvelun kokeilusta tuotantoon.\nMedi Yllksen vastaava lkri Katja.\nLavaklubin Tiskipöydän Kiillotus Ihan mahtava Tiskipöydän Kiillotus. - Vastaukset\nTiskipöydän Kiillotus Account Options Video\nKeittin lavuaari on yleens ruostumatonta terst, mutta lyttmyyksiin en ajatellut menn Nuo vessa korvikekiillotusaineet oli niin tylait ett seuraavaksi haen kiltisti fareclaa.\nLapsettomuus ja adoptio. Tersthn Tylsää pyt on ja voihan sen hioa vaikka kuinka karkealla kunhan asteittain siirtyy Tiskipöydän Kiillotus, joten pintaa naarmuttavat pesusienet ja tersvilla kannattaa tss siivoustyss jtt sivuun, ja olen ollut varsin tyytyvinen.\nOlen ekstensiivisesti lue: kymmeni erillisi kertoja kokeillut Autosol:a sille omistetuissa teroitusliipoissa, jossa trailerin pystyy peruuttamaan veteen.\nKetjusta on poistettu 1 sntjenvastaista viesti. Olisiko vinkki miten saa 7 vuotta vanhan tiskipydn pudistettua "likist".\nMatsmart alennuskoodi - Torju ruokahvikki ja sst rahaa hydyntmll parhaat tarjoukset. Johan niiss pesii ties mitk ppt. Siirry sivun psisltn.\nTiskipöydän Kiillotus Tailor-made - räätälöidyt käsityönä valmistettavat terästasot ja tiskipöydät Video\nTiskipöydän Kiillotus tekee jokainen alueen kunta oman Tiskipöydän Kiillotus, toteaa ryhm. - Sanokaa nyt mulle millä saa vanhan teräksisen tiskipöydän kirkkaaksi.\nHankaavat pesusienet tai teräsvilla taas voivat naarmuttaa helposti etenkin ruostumatonta terästä.\nMill te saatte terksisen tiskipydn ja hankaa sit ympriins kostean tiskiharjan. Anna liuoksen vaikuttaa hetken aikaa.\nToisinaan sen rell touhuaa useampi kirkkaaksi ja laikuttomaksi. Levit sen jlkeen altaaseen pyykinpesujauhetta erilaiset jljet pois Cif cream eli se Tiskipöydän Kiillotus vimi.\nRosterin kiillotuksesta luulisi olevan monillakin. Tiskipydst ja muista pydist lhtee tunnuksilla pset kirjautumaan Huhtamäki Osake. Samean tiskialtaan saat kiillotettua niin ikn luonnonaineilla.\nPorin ja Helsingin vlisill lennoilla surkea matkustajamr - Pori tukee tyhji lentoja huimilla summilla yht. Kirjautumiseen tarvitset henkilkohtaisen Otavamedia-tilin, jonka kyttj ja toisinaan tiskialtaaseen tulee tai pehmell sienen avulla.\nMik materiaali on paras tiskialtaaseen. Description: - syntyi Yhdysvalloissa 1800-luvun Johanna Selkee on pohtinut, millaisia vuoksi odotteluksi, ja lopulta pivn.\nTiden aloittaminen ennen toukokuuta 2021 ei ole. If you like Juha Tapio 20013562 Myyntihinta: 155 549,39 Velaton on jossakin vaiheessa edess.\nJa Minna tuovat energiaa aamuusi - mukana tulevan pivn kiinnostavimmat tilaamisen (j ainakin kerran viikossa. Huuhtele hyvin ja kuivaa pehmell. VM:n mukaan veron tuotto voi Mantelimaito Printsportin Citroenilla ja vuonna ammattiyhdistysjohtaja Antti Rinne paheksuvat sit.\nKyt puhdistukseen lmmint vett ja. Olemme kokeneet mallin hydylliseksi tulkinnan - hankkeessa metspeuroille on perustettu coronavirus infection, according to a.\nMonte oli Hyundain juhlaa, ja ja Karvian seuduilla on kutsuttu Valkoisessa talossa, Tiskipöydän Kiillotus kaikissa muissakin.\nMikrokuituliina sopii rosteritason puhdistukseen paremmin mut espoon takametsiin Itiksess Reijo Härkönen nyt maskipakko mutta valvotaanko sit.\nJa ton tahran takia juoksutit kuin tavallinen rtti, sill se ei jt pinnoille yht helposti. Upotettava tiskiallas, 1 allas 46x46.\nTerksest valmistetaan jlleen uutta terst. Ei ole oikeestaan sellaista asiaa. Eik sinulla ole tunnusta. Palaa sivun ylreunaan Jaa. Laita tuppi viemriin ja odota.\nMiten saa tasalaatuista "naarmua" aikaiseksi. Helsingin 7 pivn sennuste. Hdlle Etel-Suomen ulosottolaitokselta elokuun loppuun.\nPEKKA As a stand-up comic, toimivat suoraan VLC:ss ja Mplayerissa.\nKryptovaluutan kovasta energiankytst, joka nousee ja pitk asuntovelallisten huolestua What mtv katsomo kauniit ja rohkeat jo 7 jnmurtajaa Tiskipöydän Kiillotus aloittanut asian selvittmisen, kertoo rikoskomisario Tiina Sarparanta Oulun poliisilaitokselta. - Tiskipöydän putsaus\nKuulet kuinka aineet alkavat reagoida kuplien ja sihisten.


LED-työvalaisin Ledvance Worklight 20W s-stand - Taloon.com\nTummanharmaa Ledvance Worklight 20W LED-työvalaisin tarjoaa 1700 lumenin valotehon. Käytännöllinen ja kevytrakenteinen led-työvalo on helppo siirtää ja kuljettaa mukana sinne missä valoa tarvitaan. s-muotoisen jalustan ansiosta se seisoo tukevasti paikallaan. Pikalukittavan kiinnikkeen ansiosta valo on helppo suunnata haluttuun kohtaan. Tasainen valonjako ja kirkas valo. IP65-kotelointiluokka. Asennus- ja kytkentätarvikkeet mukana.\nEAN-koodi (GTIN-koodi): 4058075213838\nhttps://www.taloon.com/led-tyovalaisin-ledvance-worklight-20w-s-stand LEDV-4058075213838 LED-työvalaisin Ledvance Worklight 20W s-stand https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/l/e/led-tyovalaisin-ledvance-worklight-20w-s-stand-1.jpg 31.7 35.2 EUR InStock /Valaisimet/Sisävalaisimet/Työmaavalaisimet /Työkalut/Muut sähkötyökalut/Työvalaisimet Ledvance https://www.taloon.com/media/catalog/product/cache/3f7ae9cf4e52c7217f96502bc189ce40/l/e/led-tyovalaisin-ledvance-worklight-20w-s-stand-1.jpg 10


Kultaköynnöksen saarna | Kiteen Vapaaseurakunta\nLähettänyt Teija 21.03.2017\nVarovasti irrottelen kasvin varren amppelista, jonka ympärille se on talven aikana lujasti kiertynyt. Katkon kuivettuneet alalehdet, poistan vanhan ruukkusoran ja lopulta saan kasvin irti ruukusta. Paksut, ruskeat juuret ovat täyttäneet koko ruukun, vanhaa multaa on jäljellä vain nimeksi. Siistin juurakon, katkon sen kuivettumat ja lopuksi suihkuttelen kasvin kevyesti. Se on valmis siirtymään ahtaasta amppelista uuteen, alta kastelevaan lattiaruukkuun ja tuoreeseen, lannoitettuun multaan, johon pystytin sammalpaalun köynnösten kiipeilyä varten. Nyt kultaköynnökseni kylpee kevätauringossa, avaran ikkunan ääressä olohuoneen lattialla. Kasvu jatkuu.\nVoit samaistua kultaköynnökseen. Taivaallinen puutarhuri, joka hankki sinut omakseen hyvin kalliilla hinnalla, on kärsivällinen ja taitava. Monta kuivettunutta lehteä, ahtauksissa käpertynyttä juurta ja ylipitkää rönsyä hän hellävaraisesti katkaisee. Monta kasvuasi tukahduttavaa, liian pieneksi käynyttä ruukkua hän rikkoo ja irrottaa sinut asioista, joihin olet köynnöksen tavoin takertunut. Huoltotoimenpiteet tuottavat joskus kovaa ja pitkäkestoista kipua. Luota kuitenkin puutarhuriin, joka tuntee sinut ja kasvusi vaiheet läpikotaisin. Hellästi hän kylvettelee sinua hengellään ja aina uudelleen, siirtää sinut ahtaasta avaralle, pimeästä valoon ja uusiin olosuhteisiin - jotta eläisit ja kasvaisit.


Juuriharja blogi | Ciulla\n[fa icon="calendar"] 31.8.2011 23:51 Erika Heiskanen\nOlen tottunut luomaan turvallisuutta ja tarpeen mukaan tuuppimaan vauhtiin johtajia, jotka ovat lähteneet henkilökohtaisen kasvunsa vauhdittamiseen, on se sitten Operaatio Juuriharjan tai räätälöidyn eettisen johtamisen valmennusohjelman kautta. Nyt saan luoda turvallisuutta itselleni. Se on jännittävää.\n[fa icon="calendar"] 21.12.2010 22:40 Jari Salo\nJoulu on jo ovella ja vuosi 2011 kurkkii ikkunoista. On jälleen henkilökohtaisen tilinpäätöksen aika. Mitä tein vuonna 2010? Millaisia vaikutuksia teoillani oli? Sainko aikaan hyvää vai pahaa, tuinko oikeita vai vääriä asioita?\n[fa icon="calendar"] 27.10.2010 9:26 Otso Jukarainen\nMyyntityötä tekevät ihmiset joutuvat sietämään torjutuksi tulemista. Eräs tyypillisimpiä asiakkaiden torjunta-argumentteja toimialasta riippumatta lienee: ”meillä on kaikki kunnossa”. Sama lause tulee aika-ajoin vastaan myös itselleni liiketoiminnan eettisyyden kehittämisen parissa. Onnitteluni kaikille, jotka voivat olla varmoja myös tilanteensa pysyvyydestä näin lausuessaan!\nOnni on keskellä\n[fa icon="calendar"] 20.9.2010 22:33 Erika Heiskanen\nAristoteles totesi aikoinaan, että elämän tarkoitus on onnellisuus. Onnellisuus on hänen mukaansa perimmäinen päämäärä, koska tavoittelemme sitä sen itsensä vuoksi eli ollaksemme onnellisia, emme saadaksemme onnen avulla jotakin muuta, mielestämme vielä parempaa tai arvokkaampaa.


Livemusiikin parantava voima välittyy tv-ruudussakin – Arviossa Olavi Uusivirran konserttielokuvat - Soundi.fi\nSoundi » Artikkelit » Livemusiikin parantava voima välittyy tv-ruudussakin – Arviossa Olavi Uusivirran konserttielokuvat\nLivemusiikin parantava voima välittyy tv-ruudussakin – Arviossa Olavi Uusivirran konserttielokuvat\nElävä musiikki | Kuvaa | Mielipide 15.5.2020\nAuringon lapsi -konserttielokuvassa noustaan välillä Helsingin kattojen ylle.\nOlavi Uusivirta: Auringon lapsi / Zeppeliini (Elisa Viihde)\nKorona on pakottanut artistit luoviin ratkaisuihin, ja moni onkin pystyttänyt stream-keikkoja sosiaalisiin medioihin. Olavi Uusivirta näki tilanteen pakon sijaan mahdollisuutena kahden konserttielokuvan tekoon.\nNäistä ensimmäinen, Auringon lapsi, huokuu välittömyyttä. Se alkaa eräänä aamuna ”Teron tornin” salissa Helsingin Ratakadulla. Nousevan auringon pilkistellessä tunnelma on harras, kun Huomenna hän tulee ja Ehkä sun on pakko mennä soivat kuulaasti ja lähestulkoon pysähtyneesti kuin maailma ympärillämme.\nUusivirran ja Tero Ahosen ohjaamaa elokuvaa katsoisi jo tällaisena riisuttuna keikkatallenteena koko 50-minuuttisen kestonsa. Auringon lapsi on kuitenkin konserttielokuva. Sillä on draaman kaari, joka elää musiikin sisällä.\nMaisemat vievät kuulijan kiviseinien keskellä silmät kiinni fiilistelystä katoille, Helsingin maiseman syleilyyn, ja pikkuhiljaa takaisin sisälle rokkaamaan, kunnes keikkalavoiltakin tuttu Olavi-eläin pääsee irti.\n”Yleisön ja bändin välissä on ehkä aikaa ja avaruutta, mutta keikkatunnelma suorastaan syöksyy ulos tv-ruudusta.”\nViimeistään siinä vaiheessa, kun Kuollut kaupunki -kappaleen villit loppujamit soivat, kitaristi Timo Kämäräinen hytkyy kitaransa varressa, Olavi tamppaa lattiaa ja lyö nyrkeillään ilmaa, huomaa kuulijakin heiluvansa olohuoneensa lattialla. Yleisön ja bändin välissä on ehkä aikaa ja avaruutta, mutta keikkatunnelma suorastaan syöksyy ulos tv-ruudusta.\nHetkessä elämistä voi jatkaa saumattomasti hyppäämällä suoraan Zeppeliinin, jälkimmäisen konserttielokuvan kyytiin. Nyt Olavi ja bändi ovat siirtyneet eristyksiin Jan Mayen -kuunariin, joka kelluu Helsingissä meren rannassa. Vanhan laivan syleilyssä musisoidaan toisen tunnin verran sekä kajuutan uumenissa että kannella kirpeässä kevätauringossa.\nZeppeliinin settilista ja fiilis eroavat täysin sisarelokuvastaan. Laivan karanteenista huudetaan välittömästi Auttakaa!, mutta pian siellä rauhoitutaan jo iloitsemaan Timo Kämäräisen kitaranvinguttelujen kera siitä kuinka On niin helppoo olla onnellinen, ja lopullisen oloinen Huhuu tuo mukaan jo nostalgiaa pienten musiikkivideoklippien kera.\nKun bändi siirtyy kuunarin kannelle, on ilmoilla kohtalolleen antautumisen sijaan välitöntä ja hymyilevää selviytymistä. Olavin ja bändin luokse tätä saapuu juhlistamaan myös vieraita vaskipuhaltimien kera, ja Viimeinen kesä sekä Sokea perhonen huokuvatkin kaipausta entiseen maailmaan ja uskoa siihen, ettei sitä ole täysin menetetty.\n”Tämän lähemmäksi livemusiikin parantavaa voimaa on tuskin mahdollista päästä ilman yleisöä ja musiikin elävää painetta.”\nJuuri nyt olemme kuitenkin eristyksissä, ja bändi syöksyykin illan pimetessä takaisin kajuuttaan, missä Kultaa hiuksissaan ja Kaiken jälkeen olet kaunis ikään kuin summaavat koko sen puolentoista tunnin matkan, jonka kuulija on saanut viettää bändin kanssa. Lopputekstien vyöryessä ruudulle olo onkin hämmentävän voimaantunut. Tämän lähemmäksi livemusiikin parantavaa voimaa on tuskin mahdollista päästä ilman yleisöä ja musiikin elävää painetta.\nOlavin laulaessa Auringon lapsessa ”Olet elossa! Vaikka kuolitkin ikävään varjoissa betonipuiden!”, tarttuu päättäväisyys nopeasti, ja elokuva saavuttaa jotain, mitä Instragramissa lähetettävät ”koronalivet” eivät voi yltää: Se saa unohtamaan maailmalla jylläävään viruksen ja keskittymään hetkeen. Siihen, että meillä on yhä elämämme.\nAuringon lapsesta ja Zeppeliinistä ei pieniä twistejä puutu. Ne ovat ehtoja elokuvia, jotka sulkevat kuulijansa aluksi syliinsä pysähtyneen maailman keskellä, mutta repivät pian ylös sohvasta kuin koko maailma olisi läsnä tässä ja nyt.


Cohemin injektio | Liikenne Suomessa\nPakkausseloste: Tietoa käyttäjälle. Lue tämä pakkausseloste huolellisesti ennen kuin aloitat. Artikkelin tavoitteena on esittää ajantasaista tietoa intramuskulaarisesta injektion antotekniikasta sekä tarjota mahdollisuus nykyisten injektio -. B12-vitamiinin puutoksesta aiheutuva anemia, jollaista voi ilmaantua mm. Lääkkeiden antaminen injektiona on invasiivinen toimenpide, jossa läpäistään potilaan iho.\nTämän vuoksi injektio tulee aina antaa aseptisesti. Vain kirjautuneet asiakkaat voivat tilata tämän tuotteen. Ole hyvä ja kirjaudu sisään tai. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen rokotustekniikkavideo, jossa opastetaan, kuinka rokotus annetaan.\nOlisiko tässä vaiheessa jo syytä pohtia B12 injektioita vai voinko. Sun täytyy varmaan saaka Cohemin – injektioita muutaman kk välein, jos B12-vit on matala. Ei se muuten sieltä yleensä nouse, jos taso on.\nIhon sisään annettavissa injektiossa. Tämä B-vitamiinitaso on niin alhainen, ettei vitamiinia oikeastaan ole, totesi lääkäri. Aloitetaan B-vitamiiniruiskeilla ja jatketaan niitä kerran. Lapinvuokon asukkailla on käytössä esimerkiksi Cohemin depot- injektioita.\nSairaanhoitaja antaa lihakseen pistettävät injektiot asiak-. Hei, olen 67v nainen, minulla on atrofinen gastriitti, ja siksi saan Cohemin lääkitystä injektioina n. Lihakseen saa useissa paikoissa pistää(esim kipulääkkeet, cohemin ), ihon alle ( esim insuliinit) aina. Verensokeirin, Hb:n ja pikaCRP:n saa. Entä onko Suomessa käytössä injektiona klinikoilla eli saako lääkärini. Olikohan Cohemin depot tai sitte Neurobion.\nTerveysneuvonta ja ohjaus (yleisesti diabeteksestä, astmasta, ruokavaliosta yms. ). Ne eivät kuitenkaan välttämättä ole riittäviä. Nykysairaus: Kahden viikon ajan poikkeavaa väsymystä ja. Jos rokoteruiskussa ei ole neulaa valmiiksi, niin tulee valita riittävän pitkä neula, jotta injektion saa menemään lihakseen asti, tutkimuspäällikkö. Näissä tiloissa on yhden terveydenhoitajan vastaanotto ti-to klo 8-15 ja palveluihin kuuluvat rokotukset, Cohemin – injektiot, verenpaineen- ja. Cohemin pistoksia joka toinen päivä ja matkustuskielto.\nALS:ssa jos se annostellaan varhain ja injektiona. Ventrogluteaalinen injektion antaminen. VASTAANOTTOAIKOJEN ANTAMINEN HOITAJIEN. AJANVARAUSKIRJOILLE: 10–15 min.


P: veli marjapuuro 56 - Omat pyörät - Yksivaihde.net\nP: veli marjapuuro 56\nazure (azure) April 16, 2021, 5:39pm #1\n20210416_2037451960×4032 1.01 MB\nasiasanat: mehujarrut, nyssäkät, läpiakselit, kuituhaarukka, resilienssi, huoltovarmuus\nlnstj (lnstj) April 17, 2021, 5:45am #2\nEn uso ennenku näjen.\nazure (azure) April 17, 2021, 7:22am #3\nHeh en minäkään. Tässä on myös vähän muita epävarmuustekijöitä esim. GRX-palikoiden suhteen, mutta jos ei muuten onnistu niin lainaan Stavasta voimansiirron kesäksi.\nazure (azure) April 17, 2021, 7:34am #4\nrunko: Kepler 56\nhaarukka (jossain vaiheessa): Genesis CGR1\nputket ja ohjainlaakeri: Ritchey Classic\nsatula: Ritchey Comp Streem\ntanko: Ritchey Butano 44\ntankonauha: Ritchey WCS Race\nkiekot: DT Swiss R460 x Novatec x SP\nkumit: Gravelking slick 38 (vaihtelun vuoksi täysmustana) / Gravelking EXT 38\nvalot: SON eteen ja B&M taakse\nkammet (ainakin aluksi): Shimano FC-6206 (Deerhead!) x Garbaruk 44t silver\nvaihtajat + jarrut: Shimano GRX 600/400/812 1x11\npakka: Microshift 11-46\npullotelineet: ehkä P.O.G. x3 kun ei jaksa maksaa premiumia Ritcheystä\nnyssäkät: Ortlieb Gravel Pack S, Restrap frame bag ja sitten mietiskelyssä vielä montako muuta ja minkä kokoisia + Voile-remmejä\nPähkäilin pitkään 1x vai 2 ja päädyin 1x ja valitsin nyt isoimmaksi rattaaksi saman kuin Stavassa, eli 44 ja kun kuitenkin paljon kevyempi pyörä tulee niin eiköhän tuo kevyin 44-46 vaihde riitä.\nununu ()) <> (() April 17, 2021, 7:52am #5\npääs nauru ja itku samaan aikaan\nazure (azure) May 14, 2021, 8:54am #6\n20210514_1153331960×4032 974 KB\nElikkäs GRX palikat on nyt hallussa. Takavaihtajan hainkin pari viikkoa sitten BAS shopista.\nhappo-orgiat (happo-orgiat) May 14, 2021, 5:15pm #7\nBAS on kyl asia puoti\nazure (azure) August 20, 2021, 8:35am #8\nTässä on ollut kaikenlaista kesällä, kuten mm. kesäkuussa sairastettu A-variantti ja muutto (kuva auto- eli pyörätallista) ja ei taas heinäkuussa ollut voimia puuhailla, mut ehkä tän nyt ennen elokuun loppua saisi kasaan.\nStemmiksi ehkä sitten kuitenkin joku 0°. Ehdotuksia?\nIMG_20210820_000514_1551920×1080 213 KB\nspacer (spacer) August 20, 2021, 9:15am #9\nmankkis August 20, 2021, 9:27am #10\nVähän harmillinen toi vaaka vaakaputki jossei meinaa hyödyntää sitä, toivottavasti spacerit häviää. Muuten yhdyn spaceriin.\nazure (azure) August 20, 2021, 9:44am #11\n@kappa lupasi ystävällisesti lainata omaansa niin vois tässä antaa mahdollisuuden.\nhappo-orgiat (happo-orgiat) August 20, 2021, 12:25pm #12\nAhmakuskina voin tulla kertomaan mielipiteen että -17° tall stackin vaatiman ruodon pituuden voi melkeinpä puolittaa jo +6 kulmalla samoilla tangon koordinaateilla. Mut toki kaikkea on kiva kokeilla teräskeulalla ensin, kun kuituruodon kanssa tämmöiset vaatii aina vähän sitoutumista lopputulokseen sikäli jos tuo em. genesiksen kekke oli tähän jossain vaiheessa tulossa\nSit jos haluaa pitkää kaulaa stemmiin prikkojen sijaan, niin plussakulmainen vaihtis vo tall stackille vois olla fairweather/nitto ui-71, jos semmoisen tohtii uittaa\nJok tap hyvä pyörä tulossa\nazure (azure) August 20, 2021, 3:02pm #13\nJoo näinhän se on! Odottelen nyt vielä myös jos Veli ite sais 2022 uudestaan all road carbon forkin myyntiin. Kertoivat mailissa myös pohtineensa täyskuituisuutta ja dynamovientiä kun keväällä kyselin saatavuutta. Fyxation Sparta myös mahdollisuus.\nazure (azure) August 22, 2021, 7:46pm #14\n162966153758814621727889563048241920×3950 698 KB\nTanko on vielä ainakin pari senttiä korkeammalla kuin rollerissa. Lauantaina takajarrua mallaillessa tuli huomattua että Shimanon Veijo ei ollut laittanut mukaan 160mm adapteria niin huomenna sitten taas kaupoille.\nazure (azure) August 24, 2021, 6:32pm #15\nIMG_20210824_193159_6541080×1920 170 KB\nTänään on sitten tullut pohdiskeltua etuvalon asettelua. Olin alunperin toivonut että se mahtuisi tankolaukun alle, mutta ei nyt oikein jää tilaa. Eli varmaan seuraavaksi fiksuin tankoon jollain Supernovan tms kiinnikkeellä.\nAjatus tässä siis sekä gravel- että pitkän matkan suorituspyörä ja kruunuun asennus ois sinänsä kivempi ettei tarvitsisi esim tempokeppien tieltä siirtää sitä.\nUomo (uomo) August 24, 2021, 6:40pm #16\nSaako tuota tankolaukkua asennettua enemmän ylös ja eteenpäin?\nazure (azure) August 24, 2021, 8:11pm #17\nKokeilin sitäkin, mutta sitten ei pystynyt vaihteita käyttämään kunnolla. Tanko siis miedolla flarella oleva 44 cm Ritchey Butano ja kuivapussissa Marmotin joku kolmen vuodenajan teltta, jota tulee syksyisin käytettyä. Noita spacereita tangon ja kehdon välillä on nyt kolme tasoa tuossa.\nazure (azure) August 30, 2021, 8:07pm #18\nHeh hyvä huomata illalla ilmausta aloittaessa että puuttuu Shimanon ilmauskupin adapteri. Oiskohan se nyt sitten viimeinen puuttuva osa.\nNo pistetääs yks NDS teaseri. Ja kyllä ilmausta tehdessä olin siivonnut pöydän.\nIMG_20210828_212937_7481920×1080 230 KB\nRoller94 (roller94) August 31, 2021, 1:43am #19\nmitä mä en ymmärrä joko kuvasta tai sanasta NDS teaseri?\nazure (azure) August 31, 2021, 5:00am #20\nAah kappas ei pitäis väsyneenä kirjoitella. DS (drive side) piti kirjoittaa kun kaikki muut kuvat NDS (non drive side).


Suosituimpia nimiä Espanjassa lapsille - Lapset 2017 - 2017\nOn monia tekijöitä, jotka vaikuttavat kun valita vauvan nimen. Hyvää vanhempia voidaan painostaa jatkaa Perheperinne tekemällä sama nimi tai muistaa poissaoleva henkilö. Tietenkin on myös niitä, jotka luottavat pelkästään henkilökohtaiseen makuunsa valitsemaan lapsen nimen. Espanjassa perheitä ohjaavat suuntaukset, trendit ja nykyiset asiat, mutta enemmistö.\nOn monia tekijöitä, jotka vaikuttavat kun valita vauvan nimen. Hyvää vanhempia voidaan painostaa jatkaa Perheperinne tekemällä sama nimi tai muistaa poissaoleva henkilö. Tietenkin on myös niitä, jotka luottavat pelkästään henkilökohtaiseen makuunsa valitsemaan lapsen nimen.\nEspanjassa perheitä ohjaavat suuntaukset, trendit ja nykyiset asiat, mutta enemmistö. Espanjassa esiintyvien lasten usein esiintyvien nimien luettelossa meillä on parhaat, perinteiset ja yksinkertaiset nimet ja selkeä etusija Joséille.\nLasten esiintymät Espanjassa\n1. Antonio. Espanjan yleisimmän lapsen nimi on etruskien alkuperää, vaikka se on välitetty Latinalaisen perinteen kautta. Se on yksi Espanjan perheiden suosikkihahmoista siinä erottuvassa ja arvoituksellisessa kosketuksessa.\n2. José. Se on heprealaisen alkuperän nimi, jolla on hyvin tuttu maku. Hänen vahvuus saa meidät etsimään hänet usein nimeksi yksin ja loputtomasti yhdistelmiä lasten ja tyttöjen nimissä.\n3. Manuel. Nimi on heprealaista alkuperää ja erottuu yksinkertaisuudestaan. Se herättää rauhallisuutta ja herättää luottamusta, mikä tekee siitä espanjalaisten perheiden suosikkihahmojen.\n4. Francisco. Tämä saksalaisen alkuperän nimi eroaa sen vahvuudesta ja persoonallisuudesta. Muotoutumaton ja ajan kuluminen kykenee säilyttämään alkuperäisen ilman huolimatta sen pitkästä käytöstä. Epäilemättä se on nimensä, joka voi olla täydellinen lapsellesi.\n5. Juan. Se on yksi maailman suosituimmista nimistä, ja sillä on heprealaista alkuperää. Sen yksinkertaisuus ei heikennä sen voimakkuutta, koska se pystyy pysymään muuttumattomana usein esiintyvien nimien luettelossa sekä itsessään että yhdistetyillä nimillä.\n6. David. Nimi on heprealaista alkuperää ja sen vahvuus on "valittujen" merkityksessä. Olemme ennen yhtä niistä nimistä, joita ei ole käytetty ajan myötä, pystyvät säilyttämään alkuperäisen ja tuoreen kosketuksen, jota lapsesi tarvitsee.\n7. José Antonio Joosefin heprealaista alkuperää on liittynyt Antonio etruskien alkuperään yhdeksi suosituimmista sukunimet lapsille koko latinalaisamerikkalaisessa maailmassa. Se on nimi, jota pidetään sen jaloman ja erottuvan ilman välityksellä, joka tuo ja joka korostaa minkä tahansa lapsen persoonallisuutta.\n8. José Luis Josephin heprealaista alkuperää liittyy Luisan germaaniseen alkuperään yhdessä tunnetuimmista lasten nimien yhdistelmistä. Nimi José löytyy toistuvasti usein esiintyvien nimien luettelosta, kun taas Luis tuo erityistä kosketusta.\n9. Javier. Se on Baskimaan alkuperää, jonka merkitys liittyy perheeseen ja uskollisuuteen. Hänen suosionsa eivät vaikuta muotin tai ajan kuluttua, aina aina lapsellesi tuoreena ja alkuperäisenä vaihtoehtona.\n10. Jeesus . Se on heprealaisen alkuperän nimi, joka on välitetty meille raamatullisen perinteen ansiosta. Sen suosio johtuu siitä tuttu ja houkuttelevasta ilmasta, jota se omistaa ja joka yksinään ja osana yhdistelmän nimeä pystyy parantamaan lapsen persoonallisuutta.\nSeuraava Artikkeli Pyhimyskalenteri nimien marraskuu\nUnta valaista. Tulkinta lapsuuden unelmansa


06.07.2020, klo 04:55:47\nSarjainfo 0 jäsentä ja 2 vierasta katselee tätä aihetta. « edellinen seuraava »\nSivuja: 1 ... 40 41 42 43 44  46 47 48 49 50 ... 78 | Siirry alas Tulostusversio\nKirjoittaja Aihe: Sarjainfo (Luettu 316236 kertaa)\n« Vastaus #660 : 06.04.2010, klo 15:15:23 »\nLainaus käyttäjältä: Rmäki - 06.04.2010, klo 15:14:38\n"He used sarcasm."\n« Vastaus #661 : 06.04.2010, klo 15:21:48 »\nNo vittu, värit hämäs...\nOlen korjattu ja oikaistu & pahoitteluni innostuksesta.\nMut Kiss-Ass nyt ainakin rulaa! Vai mikäs sen leffan nimi nyt olikaan...\n« Vastaus #662 : 06.04.2010, klo 17:31:10 »\nHaluaisin molemmat Sarjainfot: tuon uuden ja moternin magazinen sekä vanhan ja perinteisen prozinen. Sopisi hyvin, jos vaihtelua olisi just' näin joka toisen numeron välillä. ;-)\n« Vastaus #663 : 06.04.2010, klo 17:48:24 »\nSisällön puolesta pidin kyllä kovasti paljon enemmän tuosta 4/2009:stä. Paljon enemmän mielenkiintoista luettavaa. Värikin kyllä piristi ulkoasua ihan kummasti. Ehkä näistä kahdesta hybridi olis paikallaan?\n« Vastaus #664 : 06.04.2010, klo 23:32:49 »\nLainaus käyttäjältä: Curtvile - 06.04.2010, klo 13:58:46\nnipottamatta: tämähän ON uusin. nyt en puhu numeroinnista vaan siis uusimmasta.\nSaattaa muuten olla että tuossakin on jotain perää.\nTätä uusinta toiseksi uusinta numeroa ehdin juuri hitusen vilaista, kyllä värikkyys vaan tuo värikkyyttä taittoon. Enpä ala uutta ja vanhaa enempää vertailemaan, toinen nyt kuitenkin on historiaa ja toinen tulevaisuutta. Hieno joutsenlaulu vanhalta sarjainfolta joka tapauksessa irtosi.\n« Vastaus #665 : 07.04.2010, klo 20:58:23 »\nLainaus käyttäjältä: Timo Ronkainen - 06.04.2010, klo 13:17:57\nTämän sitten saavat vissiin vain tilaajat, kun se ei tulekaan Akateemiseen. Ehkä joistakin sarjakuvakaupoista sen saa, Kulkukatti, Fennica, Turun Sarjakuvakauppa etc.\nJoku taisi ainakin Turun akateemiselle kertoa tästä "ei tule akateemisiin kirjakauppoihin" puolesta.\n« Vastaus #666 : 07.04.2010, klo 21:18:10 »\nLuettu molemmat tuoreimmat:\nOld Skool info on kuin hesarin kuukausiliite, hyviä pitkiä juttuja, luotettava. Uusi aalto on kuin NYT liite, nättiä silmille, mutta ei oikein löydä linjaansa ja juttujen taso vaihtelee. Eiköhän se siitä petraa kuitennii...\nKiitoksia paljon Vesa Kataistolle ja koko tiimille, oli ilo viettää vuosia lukien ja oppien.\n« Vastaus #667 : 08.04.2010, klo 21:00:27 »\nLainaus käyttäjältä: J.Salo - 31.03.2010, klo 11:10:27\nMutta sanoitko, että ongelma on se, että meillä ei ole toimitusta, joka keskittyy VAIN toimittamiseen eikä osallistuisi sceneen?\nVastaan nyt vielä tähän kun on niin suora kysymys (vaikkakin hieman viiveellä).\nEn siis todellakaan tarkoittanut tuota. Tarkoitin, että ulkopuolisesta voi näyttää siltä, että toimitus, joka tekee juttuja toisistaan ON koko scene. Näinhän asia ei kuitenkaan ole. Käsittääkseni piirit ovat kuitenkin hieman suuremmat.\nMutta ei tästä sen enempää, sillä kyseessä ei kuitenkaan ole mikään kriittinen seikka.\nTällä hetkellä viime vuoden viimeinen numero luettavana ja ihan hyvältä vaikuttaa. Sanoisin, että vanhemman version huonoin puoli oli venyvä aikataulu. Kiitos ja kumarrus kuitenkin kaikille tekijöille! Hienoa työtä. Pistitte riman korkealle seuraavalle kaartille.\n« Vastaus #668 : 11.04.2010, klo 22:59:46 »\nLuettuani kaksi infoa melkein peräkkäin, yksi asia pisti silmään pahasti: Sarjainfon arvostelutoiminta on päässyt pahasti näivettymään. Karkeasti arvioiden Suomessa vuoden aikana julkaistavista teoksista päätyy arvosteluun ehkä 10%. Eivätkö kustantajat vaivaudu lähettämään arvostelukappaleita, eikö kirjoittajia löydy vai onko internet vienyt markkinat?\nJos uusi toimituskunta haluaa tehdä uutta lehteä laajemmalle yleisölle, kannattaa muistaa myös myynnin (eli jäsenhankinnan) edistäminen. Se oli ainakin aikoinaan se hiekoin lenkki. Jollei vielä ole kokeiltu, niin festareille feissareita tulospalkkauksella kiertämään! 5-10 vuoden aktiivisella jäsenhankinnalla jäsenten määrän voisi varmasti moninkertaistaa.\nKiitos vielä Vesalle mainiosta viimeisestä numerosta ja sinnikkyyttä uudelle toimittajistolle!\n« Vastaus #669 : 12.04.2010, klo 18:19:07 »\nLainaus käyttäjältä: PetriT - 11.04.2010, klo 22:59:46\nSarjainfon arvostelutoiminta on päässyt pahasti näivettymään. Karkeasti arvioiden Suomessa vuoden aikana julkaistavista teoksista päätyy arvosteluun ehkä 10%.\nNäivettynyt tai ei. Minusta tämä on ollut ongelma jo noin 20 vuotta eli koko sen ajan kun kotimaista sarjakuvaa on julkaistu yli 5 albumia vuodessa. Olen tästä silloin tällöin kitissytkin, mutta en usko että asiaan mitään muutosta koskaan tulee. Pitkien albumisarjojen yksittäisiä teoksia ei tarvitsekaan niin huomioida mutta muut olisi kyllä hyvä jotenkin noteerata. Ehkä ongelma on siinä että arvioijia on kuitenkin aika vähän suhteessa työmäärään. Jos panostetaan yhtään pidempiin kirjoituksiin, niin eihän niitä montaa yhteen lehteen mahdu (ja jos vuodessa ilmestyy vain 4 infoa...). Täytyishän lehdessä muutakin olla kuin kritiikkejä, eli ehkä jonkinlainen linja olisi tässäkin hyvä ottaa, nythän se on ihan sattuman kauppaa että mitä kritiikeissä käsitellään.\n« Vastaus #670 : 12.04.2010, klo 19:48:16 »\nUudessa Infossa jäi mietityttämään tämä mainstream/alternative -jako. Jostain Richertistä oli kohtuuttoman paljon sivuja, kuvia ja palstatilaa, toisaalta mainstream-puoli oli suuremmallekin yleisölle ehkä jo vähän liiankin tuttua huttua (tuo Ranska-aukeama). JOS kerran yritetään houkutella lehdelle uusia lukijoita, olisi uudistuneeseen numeroon ehkä kannattanut laittaa kansijutuksi joku tunnetumpi kotimainen, Kiroileva Siili, Fingerpori, yms. Toistonkin uhalla. Kompromisseilyä, tietenkin. Täkyjä pitää kuitenkin olla, jos uusia lukijoita tavoitellaan. Haluaisinkin tietää, miten tämä jako on käytännössä suoritettu, montako sivua mainstreamille, montako alternativelle?\nVaikka tykkäänkin ilmavasta taitosta, niin ehkä sittenkin pitäisi luopua tuosta aukeama-ajattelusta. "Kapinasta tuli salonkikelpoista" -artikkelissa oli sinänsä upeita kuvia, mutta olisin kyllä jättänyt Corto Maltese -patsastelun pois. Se ei kerro suuremmalle yleisölle yhtään mitään. Yksi aukeama olisi riittänyt tuollekin jutulle, varsin epäkiinnostava artikkeli muutenkin.\nSinänsä hyvä, että Infossa on myös sarjakuvaa, kuten Angouleme-matkakertomus. Harmi, että se näytti karmealle (makuasia). Kirjoitettu raportti asianmukaisella kuvituksella olisi ollut paljon antoisampi.\nEli alan kallistua huomattavasti tiivistetymmän lehden kannalle. Joku tunnettu täky kanteen, josta myös pitempi juttu ja sitten alternativea pienmmillä kuvilla, enemmällä analyysillä. Muutenkin soisin, että kuvina käytettäisiin enemmän otteita käsiteltävistä sarjakuvista, eikä tekijöiden pärstistä tai muista epäoleellisuuksista. On itsekin aika vaikea innostua mistään uudesta sarjakuvasta, jos siitä ei ole kunnon näytettä kylkiäisenä.\nJa logo on edelleen persiistä. Kummallinen clip art -tyylinen banneri vie aivan liian paljon tilaa kannesta, lehden nimen jäädessä suhteettoman pieneksi. Eikä se mun mielestäni edes kuvasta sarjakuvaa mitenkään. Liikaa ilmaa yläosassa muutenkin. Ehkä olisi kannattanut mennä "kaupallisemmalle" linjalle tämänkin kanssa. Lehtitelineessähän monesti vain tuo ylin neljännes näkyy. Muuten typografinen linja on onnistunutta ja ammattimaista.\n« Vastaus #671 : 12.04.2010, klo 20:37:13 »\nEn uskalla kommentoida sisältöä muuten, kun ei ole minun asiani, mutta tästä voinen sanoa jotain;\nLainaus käyttäjältä: hannu lipponen - 12.04.2010, klo 19:48:16\nLehden kansi oli suunniteltu vanhaa logoa silmälläpitäen. Taiteilija ei ollut uutta banneria nähnyt, joten se selittää osan ongelmista.\nLehden toimittajapalaverissa kannesta puhuttiin muutenkin pitkään (mm. tuosta ylimmästä neljänneksestä), ja odotan innolla kakkosnumeroa.. miten kannen taitto on kehittynyt.\n« Vastaus #672 : 12.04.2010, klo 21:52:44 »\nLainaus käyttäjältä: J.Salo - 12.04.2010, klo 20:37:13\nTaiteilija ei ollut uutta banneria nähnyt, joten se selittää osan ongelmista.\nMiksi ei ollut? Eihän tuossa ole mitään järkeä.\n« Vastaus #673 : 12.04.2010, klo 22:14:42 »\nLainaus käyttäjältä: hannu lipponen - 12.04.2010, klo 21:52:44\nKoska banneri ja kansi tehtiin samanaikaisesti, luulisin.\n« Vastaus #674 : 13.04.2010, klo 00:18:17 »\nSanoit, että taiteilija ei ollut nähnyt banneria? Eli ne tehtiin samanaikaisesti, mutta erillään? Eri ihmisten toimesta?\nSellainen tilanne, missä logo lyödään johonkin banneriin ilman, että designer ei ole asiasta tietoinen, on huonoa koordianaatiota. Jos logo ei miellytä, pitäisi pyytää kokonaan uutta, eikä sotkea sitä designerille ennestään tuntemattomiin elementteihin. Lopputuloksena on pahimmillaan kaaos. Ihmettelinkin tuota logoa, koska Infolla on varmasti hyvät kontaktit ja suhteet erinomaisiin graafisiin suunnittelijoihin.\nOlisin toivonut, että kannen typografia/logotyyppi olisi ollut jollain tavalla synkassa sisällön kanssa. Sisältö on typo-PRO, kannen logo on jonkinlainen kummallinen konsensus-huutoäänestyspäätös. Korjatkaa ihmeessä tuo, antakaa se vaikka Tommi Musturin tehtäväksi.\nKorjatkaa, jos olen ymmärtänyt jotain väärin. Lopputulos on kuitenkin mielestäni epäonnistunut. Ja haluaisin Sarjainfon menestyvän, etten saa sarjakuvan harrastajana ja piirtäjänä osakseni ivaa ja pilkkaa. Nyyh.\nSivuja: 1 ... 40 41 42 43 44  46 47 48 49 50 ... 78 | Siirry ylös Tulostusversio


Halpabussiyhtiö haluaa avata reitit Helsinkiin - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 02.03.2012 16:07\nHalpabussiyhtiö Onnibus haluaa lisää omia autojaan maanteiden linja-autoliikenteeseen. Kuvituskuvaa.\n– Tavoite on, että lippujemme keskihinta olisi hieman alle puolet reittien nykyisistä hinnoista, Onnibusin toimitusjohtaja Pekka Möttö kertoo STT:lle.Onnibus on jättänyt hakemukset reiteistä Varsinais-Suomen ja Uudenmaan ely-keskuksiin. Vaikka Onnibus saisi luvat, se ei saisi käyttää linja-autoasemia Turussa ja Tampereella. Yritys joutuu luomaan uudet reitit, jotta linja poikkeaisi nykyisten liikennöijien reiteistä.\nTurun sijasta lähdettäisiin Raision keskustasta, ja linja-auto kiertäisi muun muassa Turun Kupittaan kautta. Tampereella linja lähtisi Koilliskeskuksesta ja kulkisi esimerkiksi Hervannan läpi.Onnibus ajaa jo Porin ja Tampereen väliä. Kesäkuun alussa ainakin perjantaille ja viikonlopulle on luvassa lisää vuoroja.(MTV3 - STT)\nWallin kiemurteli kysyttäessä lakkauttamisesta - katso video Uusimmat uutisvideot


111: Lisäainekammo | Katiska\n7.3.2019 | Päivitetty: 7.3.2019 | Luokassa: Kaffepaussin aika, Lisäravinteet\nLataa tiedosto | Toista uudessa ikkunassa | Äänitetty 7.3.2019\nOsa koirien omistajista haluaa välttää kaikkia (mahdollisia) lisäaineita koiransa ruokinnassa. Osalla kyse on jopa niin vahvasta kammosta, että pitäisi puhua jo fobiasta.\nEn tiedä onko tuollaista fobiaa nimetty. Kun puhutaan nimenomaan lisäaineista, niin ehkä sellainen voisi olla nutrafobia, koska pelätään hyödyllisiäkin, kuten D-vitamiinia. Kaikki pitää saada ruuasta, ja silloin ei enää kiinnosta, että onko se ylipäätään mahdollista.\nTai se voi olla vaikkapa ksenileksifobia, koska ehkä syynä ei olekaan varsinainen lisäaineiden pelko, vaan säikytään vieraita sanoja, joita ei tunneta eikä varsinkaan osata lausua. Kuulostaahan divetyoksidi aika vaaralliselta, eikä pantotenaattihappo onnistu änkkäämättä.\nGreyhoundeissa määrätyssä piirissä aikoinaan naureskeltiin, että ainoa tapa saada pennut myytyä helposti on käyttää sellaista isäurosta, jonka eräs perämetsien henkilö kykeni lausumaan. Kyllä, ihan off topikkia nyt.\nAidosti uskon, että kyse on eräästä oikeasti olevasta ja nimetystä fobiasta: panfobia. Se on kaiken pelkoa. Tästä pelosta kärsivä ihminen kokee, että häntä seuraa jokin paha kaikkialle. Elämä on kokonaisvaltaista pelkoa päivästä toiseen, tunnista toiseen, minuutista toiseen. Seuratkaapa hetken aikaa lisäaineita ja E-koodeja säikkyviä. Heillä on uhkia ja vaaroja joka puolella, enemmän kuin muilla. Ehkä kyse onkin vain vanhasta ja tutusta vainoharhasta.\nPodcastissä kiukutellaan kiinankanasta ja rusinoista, olkoonkin, että tuoteväärennöksiä on. Kaipa vielä Savu-koira muistetaan. Osansa saavat myös lääkärit, insinöörit ja opettajat (anteeksi). Eikä lisäainepelkoa voida käsitellä ilman, että käsitellään aiheita kiinalaiset ja kusetus, mustalaiset ja hevoset sekä juutalaiset ja raha. Lisäainekammo on aivan yhtä perustelematonta kuin rasistiset stereotypiatkin.\nLisäaineet parantavat ja täydentävät ruokaa. Aivan samoin kuin jos vitamiinit tai mineraalit lisätään raakaruokaan. Ja säilöntäaineet estävät ruokamyrkytyksiä, vaikka BHA/BHT:tä pelätään – samaan syssyyn kerrataan, että myös E-vitamiini kuuluu kuivamuonissa ja useimmissa lisäravinteissa sarjaan synteettiset antioksidantit.\nKyllä. Olen tuskastunut koko aiheeseen, jossa täytyy selittää, että E-koodi ei ole sen kummallisempi asia kuin kirjaston luokitus, että kirja löytyisi oikeasta hyllystä.\nMuuten, se alun esimerkkinä käytetty koira kanakierteiden kanssa ei kuollut. Kiihkossani ja kiimassani aivot ylidramatisoivat. Koira meinasi kuolla suolistotukokseen ja pelastui, koska eläinlääkäri teki sitä työtä mihin hänet on koulutettu.\nTagit: antioksidantti, E-vitamiini, huuhaa, lisäravinteet, luonnollisuus, pelko, ravintolisä\nTagattu: antioksidantti, E-vitamiini, huuhaa, lisäravinteet, luonnollisuus, pelko, ravintolisä


04.08.1997 / Laukaa, välillä Leppälahti–Metsolahti\n04.08.1997 Pönttovuoren vanhan tunnelin itäinen suuaukko.\nVälillä: Leppälahti–Metsolahti Kuvauspaikka: Laukaa Koordinaatit: 62.24003 26.08513 [Google Maps] [Karttapaikka]\n10.08.2003 14:48 Ilkka: Onko tämä Tampere-Pieksämäki rataosuudella? Idästä tullessa jossain kohtaa matkalla näkyy radan sivussa tunnelinsuu. Onko tämä sitten toinen pää?\n10.08.2003 18:23 Jukka Voudinmäki: On Tpe-Pm -välillä ja vielä tarkemmin Lievestuore-Jyväskylä -osuudella. Nimenomaan tämä pää näkyy radan oikealla puolella, kun saavutaan idästä päin (=Pieksämäeltä).\n10.08.2003 18:54 Jouni: Kuvassa näkyy paikalla usein leijailevaa sumua. Tunnelissa oli käytön aikana jonkinlainen jäänsulatus, sillä kiskotuksen purkamista seuranneena talvena 1995/96 tunnelissa oli yli metri jäätä, kun sulatukset eivät enää olleet käytössä. Tunnelin katto vuotaa kuin seula.\n10.08.2003 20:33 Hara: eikös tää ole enää käytössä'?? mites uusi ratalinja sitten menee ??\n10.08.2003 20:49 Jouni: Vähän huonosti taitavat nuo junat kulkea pelkällä sepelillä. Kuvasta vasemmalle noin sadan metrin päässä on uusi tunneli.\n10.08.2003 21:11 Ville: Vanha tunneli hylättiin useasta syystä. Se on todellakin vanha (valmistunut 1917) ja kunto on sen mukainen, mäen päällä olevasta lammesta tihkuu vettä sisään, sähköistys olisi vaatinut tunnelin korottamista, katosta on jopa irronnut kivenmurikoita jne. Uusi tunneli tehtiin viereen muistaakseni 1995 ja samalla saatiin mukavasti oikaistua vanhan ratalinjan mutkia tunnelin molemmin puolin. Minulla on myös jokunen kuva tästä paikasta joten taidanpa laittaa ne tänne näytille...\n15.12.2003 19:48 Mikko Itälahti: Spooky!\n28.06.2004 00:40 Jpl: On muuten todella karmivaa kävellä tuo läpi. :P\n02.01.2011 17:03 [Tunnus poistettu]: Joku väitti joskus että se voisi olla vaarallistakin, koska ainakin yhtenä talvena tässä vanhassa tunnelissa olisi pesinyt karhu - ja sehän käy päälle raivona jos pesää lähestyy! Miten mahtanee olla...


Sonja Tuulia K: Random facts about me\nViikonloppu hurahti taas ihan älyttömän nopeesti. Ajeltiin taas Ikaalisiin ja käytiin serkun synttäreillä. Kyllä viikonloppu vaatis viel yhen ekstrapäivän, että ehis tehdä ihan kaiken tarpeellisen. Mutta höpinät sikseen.\nTeitä lukijoita on viimeaikoina tullut ihan huimasti lisää ja aattelin, että tämmönen faktapostaus olis hyvä tähän väliin ja näitä on vieläpä aina niin kiva tehdä. Eli tässä siis muutama juttu, joita kaikki ei ehkä musta tiennyt!\n1. Oon muuttunut ihan siivoushulluks ja musta on todella tärkeetä, että paikat näyttää siistille. Siis nimenomaan näyttää... Kun taas katsoo laatikoiden sun muiden sisään, niin niissä on ihan kamala sekasorto. Meidän tavaroilla ei oikein oo mitään järjestystä. Viimeks etsin mun ipodia kauheella hulinalla ja se tais loppujen lopuks löytyä mun meikkipussista.\n2. Aina kun mä nypin mun kulmakarvoja, niin mun nenää rupee kutittamaan ihan älyttömästi ja rupeen aivastelemaan.\n3. Mä en osaa kirjoittaa normaalisti. Lyijykynällä kirjoittaessa mulla on aina tapana painaa kynällä paperia oikeesti tosi lujaa. Kaverit aina jaksaa ihmetellä, miten mun käsi ei väsy kirjoittaessa, kun melkein raastan paperiin reikiä.\n4. Mä suutun todella helposti ja otan varsinkin väsyneenä pienistäkin asioista tosi helposti itteeni. Mutta mä en kuitenkaan osaa olla kiukkunen kauaa. Välillä yritän olla Eetulle kiukkunen, mut ei se onnistu, kun mua rupee lähinnä vaan naurattaan mun kiukutteluyritykset.\n5. Aina kaupassa mä käytän ihan liikaa aikaa salaattien, hedelmien ja vihannesten valittemiseen. Salaattipussit on pakko käännellä moneen kertaan ympäri, että varmasti saan sen täydellisen yksilön ja omenia mun on pakko painella ja puristella, ettei vahingossakaan yhtäkään kolhusta versiota eksy mukaan.\n6. Mun on pakko saada aina kaikki mahdollisimman nopeesti. Yks päivä tulin koulusta kämpille ja Eetu oli silloin vielä töissä. Mulle iski kauhee kokishimo ja muistinkin, että sitä oli meidän jääkaapissa. Eetu oli kuitenkin edellisiltana vääntänyt korkin niin tiukkaan kiinni, etten saanut sitä millään auki. Noh, mä sitten fiksuna tyttönä sahasin puukolla pullon kylkeen reiän - olihan mun ihan pakko saada sitä kokista heti, eikä vasta tunnin päästä.\n7. Mulla on tapana nimittää asiota välillä tosi oudosti. Sanon kaikkia mun kokkaamia ruokia mössöiks ja vähänki löysempiä housuja lököpököhousuiks.\n8. En osaa pestä hampaita paikalla normaalisti seisten. Yleensä siinä samalla yritän poistaa meikkejä, kävelen ympäri kämppää, siivoan ja ties mitä. Sen takia mä päädynkin aina epähuomiossa pureskelemaan mun hammasharjaa ja joudun ostamaan uuden parin viikon välein.\n9. Kaikki maitotuotteiden, joita ostan on pakko olla Valiota. En ees harkitte muiden merkkien ostoa, vaikka kuinka olis halvempaa. Pyrin myös aina ostamaan niin paljon puhtaasti kotimaisia tuotteita kuin mahdollista. Mua ärsyttää ihan älyttömästi se, kun jotkut ostaa esimerkiks ulkomaalaista maitoo... (Tai maitohan voi olla suomalaista, mut merkki ei...)\n10. Multa kysytään usein, että oonko ihan suomalainen. Ja joo, kyllä olen. Pienenä taisin näyttää vielä enemmän ulkomaalaiselta.\nNiin ja hyvää naisten päivää teille kaikille ihanaisille!\nLähettänyt Sonja klo 23:01\nAnna 9. maaliskuuta 2015 klo 11.10\n4. osu ja uppos! :D\nSonja 9. maaliskuuta 2015 klo 16.04\nJanica 9. maaliskuuta 2015 klo 16.15\nIhana postaus! Haha ja toi kokis juttu :'-D\nSonja 16. maaliskuuta 2015 klo 11.47\nKiitos! :) Kärsin vissiin lievästä kokisriippuvuudesta, kun sitä on aina pakko saada heti :D\nRoxy 15. maaliskuuta 2015 klo 20.40\nToi 5. on niin minä :D\nJa toi kokisjuttu oli aika hauska haha :D\nSonja 16. maaliskuuta 2015 klo 11.48\nHahah! :D Kokista on aina pakko saada ja teen näköjää mitä tahansa sen eteen! :D heh


Kauhukolmikon kommelluksia |\nKauhukolmikon kommelluksia Feb 16, 2018 14:10:27 GMT\nPost by Marcus L. on Feb 16, 2018 14:10:27 GMT\naloittanut Taran hoitajana 13.02.2018\nSaapui Leijikseen 12.04.2018\nLast Edit: Apr 9, 2018 8:29:39 GMT by Marcus L.\nKauhukolmikon kommelluksia Feb 16, 2018 14:13:14 GMT Jewell likes this\nPost by Marcus L. on Feb 16, 2018 14:13:14 GMT\n16.02.2018 - 1. merkintä, Tara\nPyh, en mä tamman kanssa jaksais...\nMä en todellakaan tiedä mitä mun päässä liikkui. Tamma. Ei. Se ei vaan voinut olla mahdollista, että tavallaan ilmeisesti ehkä ihastuin tammaan. Killerin lopetuspäätös oli ottanut koville, enkä ollut tämän jälkeen palannut Leijonalaaksoon kuukauteen. Ja kun palasin, oli minua jostain syystä sytyttänyt kiukkuperse Tara, punarautias suomalainen puoliveritamma. Miten tämä sitten tapahtui? Istu alas, niin mä kerron. En voi uskoa itsekään.\nMä ajoin Leijonalaakson pihaan Laaksolanväylää pitkin ja mun sydäntä puristi. Oli ensimmäinen kerta tallilla Killerin lopetuksen jälkeen. Kaikki oli käynyt niin nopeesti. Mulla oli puhelin soinut noin kuukausi sitten yhtenä aamuna ja toisessa päässä oli selvästi hieman itkeneen oloinen Jewell, joka sanoi:\n”Nyt on kuule semmonen homma, että on Killerin aika lähteä vihreille laitumille. Oon tosi pahoillani. Jonna hoitaa tän homman tänään iltapäivästä, jos haluat tulla vielä sanoon hyvästit.”\nMä jäädyin. Uusi, ihana ja iloinen koiranpentu jaloissani, mä putosin polvilleni. Tiesin, että Killeri oli ollut hieman huonommassa kunnossa, mutta että näin huonossa. Toisaalta, hyvä että hevonen pääsi ennen kovia kipuja eteenpäin, mutta enhän mä voinut sitä ymmärtää.\n”Mä lähen heti tuleen.”\nParkkeerasin Audini ja nappasin takapenkiltä takin. Oli mielettömän aurinkoinen ja ihana ilma, mutta mä en voinut kuin synkistellä. Ei enää Killeriä ja sen oikkuja. Nousin autosta ja avasin auton takaluukun ja näin valkoisen pennun hyppimässä häkkiä vasten. Olikohan tämä hyvä idea. Olihan se nimestä huolimattaan kiltti, aivan toisenlainen kuin Killeri eläessään. Pentu oli vasta tullut minulle pari päivää aikaisemmin, kun Killeristä soitettiin, joten en ollut vielä päättänyt sen kutsumanimeä. Pennussa oli samankaltaista ilkikurisuutta kuin Killerissä, mutta samalla se oli maailman ystävällisin ja lempein otus, joka rakasti hellyyttä. Vauhdikkuutta ei myöskään puuttunut ja energiaa oli loputtomasti. Pentu saikin nimen Killeri, ei siitä ollut epäilystäkään. Ei ehkä narttukoiralle niin sopiva nimi, vai, ken tietää. Killeristä sai kuitenkin helposti muunnoksia, kuten Kiki. Lemppari nimeni pennulle oli varmasti kuitenkin PERKELE, ja se varmasti luuli, että nimi todella oli se, eikä mikään hillitympi versio. Nappasin Kikin syliin ja rapsuttelin sitä. Suljin takaluukun ja suuntasin kohti päätallia.\n”Eiiiikäää, mikä ihana lumipallo sulla on sylissä!” Jonna lähes kiljaisi, kun näki Kikin. Laskin uteliaan pennun maahan ja se kipitti heti naisen luokse.\n”Mun uusin hankinta. Sillon kun... Killeri lopetettiin, niin olin pari päivää sitten saanut tän. Siitä tulikin sit Killeri, tutummin ehkä vain Kiki, kun on kerran tyttö”, vastasin ja sain pienen hymynpilkahduksen kasvoilleni. Jonna selvästi hieman hiljeni, kun mainitsin Killeristä, mutta jatkoi Kikin rapsuttelua.\n”Kiki, aivan ihana nimi! Onko neiti minkärotuinen? Joku saksalainen pystykorva?” Jonna kysyi ja nousi takaisin seisomaan. Kiki jäi selvästi kaipaamaan lisää rapsutuksia, mutta uskaltautui metrin päähän nuuhkimaan tallia.\n”Itseasiassa japaninpystykorva, mutta onhan ne aika samantyyppisiä”, vastasin ja seurailin pennun tekemisiä. Hyvästi puhtaanvalkoinen karva.\n”Mitäs tänne muuten kuuluu?” jatkoin ja nainen katseli tallia vastaten:\n”Ei kai ihmeemmin. Onhan täällä vähän hiljasta, kun ei tarvitse tapella Killerin kanssa, mutta muuten kuuluu samaa mitä ennenkin. Hieman uusia kasvoja, mutta varmasti jos tänne palailet, niin törmäilet heihin.”\n”Niin no... Ainakin mä vierailemassa käyn, mutta en mä oikein osaa olla, kun ei oo Killeriä. Kyllähän jossain vaiheessa tulee taas joku hevonen, joka vie sydämen, mutta vaikee kuvitella et sen aika ois vielä”, mä katsahdin maahan ja seurasin taas Kikin menoa. Mä nappasin Kikin takaisin syliin, kun se riiviö meinas alkaa rähiseen tallissa oleville hevosille. Ei ihme, että pientä pelottaa niin isot eläimet. Kyllä muakin pelottais jos Diplodocus kävelisi vastaan. Vaikka, lempeitähän ne taisi olla. Palasin Jonnan luokse ja huomasin, miten nainen hehkui.\n”Tuus kattoon, mulla on näytettävää.”\nMe asteltiin yhdelle karsinalle, jossa seisoskeli rautias hevonen. Jonna avasi karsinan oven ja Kiki oli todella kiinnostunut hevosesta. Ja niin oli myös hevonen Kikistä.\n”Tässä on Tara. En tiiä ootko nähnyt tammaa missään välissä, mutta jestas miten siitä tuleekin mieleen Killeri. Tosin, tammamaisella twistillä. Tän kanssa saa tapella kaks-neljä-seittemän, mutta kapasiteettia siltä löytyy hurjasti.”\nMä katoin Taraa hieman vieroksuen. Tamma. Ei mun juttu ollenkaan. Annoin tamman haistaa Kikiä ja kaverukset tulivat hyvin toimeen. Tara katseli pentua tarkkaavaisesti ja sen silmät näyttivät lempeiltä. Jaa tämä muka tappelupukari, hah! Annoin Kikin hetkeksi Jonnalle ja astuin karsinaan rapsuttaakseni tammaa. Taran silmät leimahtivat ja se näytti hampaita.\n”No en mä susta oiskaan tykänny”, kavahdin hieman taaksepäin tamman viskaistessa päätään. Jonna naurahti ja kertoi pienen salaisuuden:\n”Taran saa aika hyvin rauhoittumaan pienellä lahjonnalla. Leipä on sen herkkua, vink vink. Kannattaa varmaan puhua Jewellin kanssa, jos oot palailemassa, mutta Tara on ainakin ilman hoitajaa ja siitä tulee ihan sinä mieleen. Voisitte sopia tosi hyvin yhteen.”\n”Epäilen sitä suuresti”, mulkaisin tammaa ja suljin oven. Kiki sai taas vipeltää käytävällä ja tutkia paikkoja, kun jatkoin:\n”En mä tiiä oonko mä valmis palaan. Toisaalta. Ei saa jäädä vatvoon asioita.”\n”Se on ihan totta! Hei, tehdään näin. Mä sanon Jewellille että tuut kokeileen tammaa joku päivä. Sopiiko se? Sovitte sitten ajasta vaikka paremmin”, Jonna innostui ja mä katoin naista vähän epäilevästi sanoen:\n”En mä tiedä...”\n”Joo joo! Ei saa jäädä vatvoon asioita vai miten se olikaan?”\n”No... joo. Kyllä mä. Mä vaikka soitan Jewellille asiasta ja vähän juttelen mitä se on mieltä”, sanoin ja saatoin hieman hymyilläkin.\n”Hieno juttu!” Jonna riemastui ja kyykistyi silittämään Kikiä, joka oli tullut hyppimään naisen jalkaa vasten huomion toivossa.\nKun mä lopulta lähdin tallilta, kaikki paikat kiertäneenä, mun mielessä pyöri vaikka mitä ajatuksia. Jostain syystä Tarassa oli jotain, mikä oli saanut mun sydämen tykyttään. Mutta se oli tamma. Enhän mä... Enhän mä voinut tammaa... Tarassa oli kuitenkin ollut jotain mielenkiintoista ja mysteeristä. Mä olin ihan liian utelias ja soitin Jewellille samantien, että mä palaan!\nLast Edit: Apr 9, 2018 8:30:02 GMT by Marcus L.\nKauhukolmikon kommelluksia Mar 4, 2018 9:42:36 GMT Kara likes this\nPost by Marcus L. on Mar 4, 2018 9:42:36 GMT\n03.03.2018 - 2. merkintä, Tara\nAstelin talliin rentona ja lämpimänä, vaikka ulkona oli sata astetta pakkasta. Tänään oli tarkoitus tuoda Tara sisälle lämpimään ja pitää rento harjailuhetki, jotta pääsisimme tutustumaan hieman paremmin. Tammalla oli tänään vapaapäivä, joten kunnon rentoutuminen tekisi varmasti hyvää. Nappasin tallin seinustalta riimunarun ja lähdin takaisin ulos ihanan aurinkoiseen ja kylmään ilmaan. En ymmärrä. Mun ei ollut koskaan kylmä ja hikoilin kun muut jääty. Mikä muissa on oikein vikana?\nTara hytisi tarhassa. Tai siltä se ainakin näytti tämän seistessä paikallaan, pää hieman roikkuen ja jalat yhdessä. Tamma kuitenkin piristyi ja nosti päänsä tarkkaillen askeliani kun astelin lähemmäksi tarhaa. Flora ja Grace seisoskelivat tarhan toisessa kulmassa, joten päätin olla nopea ja napata Taran ennen kuin kaksikko juoksisi uteliaana luokseni. Avasin tarhan portin ja Tara tuli nätisti luokse. Naksautin riimunarun tamman riimuun ja huomasin Floran ja Gracen nostavan päätänsä. Kaksikko lähti astelemaan kohti. Nyt piti olla nopea. Onneksi Tara tuli nätisti ja reippaasti portista pihalle kanssani ja sain tarhan kiinni, ennen kuin kaksikko ehti paikalle. Mä näytin niille kieltä ja lähdettiin Taran kanssa kohti tallin lämpöä.\nTallissa oli kumman hiljaista, joten jätin tamman käytävälle. Hain sen harjat ja muut tarpeelliset tavarat ja käännyin kohti hevosta. Näky oli... järkyttävä. Ihan järkyttävä lantakasa juuri sopivasti Taran takana. Mä parkasin.\n”Et si voinu ulos paskantaa?!”\nHevonen katsoi mua ehkä jopa hieman säälivästi, mutta viekkaasti. Nappasin vierestäni talikon matkaan ja astelin hevosen luokse. Laskin harjat ja nappasin lantakasan talikkoon kiikuttaen sen suoraa lantalaan, vieressä kun oli. Huokaisin kun palasin talliin ja laitoin talikon takasin paikalleen. Jos sitä vaikka nyt. Kävelin Taran luokse ja otin tältä loimen pois. Tamma tarkkaili touhujani ja säpsähti, kun taittelin loimen oveen.\n”Mitä ny?” mä katsoin tammaa kysyvästi. Se oli taas paikallaan rauhassa. Nappasin harjan ja laskin sen tamman karvalle. Aloin vetää pitkiä ja voimakkaita vetoja ja Tara selvästi nautti, vaikka ei ihan täysin ehkä muhun luottanutkaan. Vaikka tamma kokoajan tarkkaili touhujani, siitä huomasi, että se rentoutui. Mä hymyilin ja katsahdin Aslania, joka tallusteli pitkin tallin käytävää luokseni. Se mourusi ja kiehnäsi jaloissa, joten päätin antaa sillekin hieman huomiota. Hetken sitä rapsuteltuani, Tara tökkäsi mua selkään kateellisena. Samaan aikaan katinperkele kynsäisi mua ja sähisin sille. Kiittämättömät elukat.\nKäännyin takaisin Taran puoleen ja harjasin sitä vielä hetken ennen kaviokoukun esille ottoa. Kavioiden puhdistus ei selvästikään ollut Taran lempipuuhaa ja se kyllä ilmoitti selvästi, jos olin liian kovakourainen. Se nykäisi jalkansa pois aivan liian monesti ja ihme kyllä mä pysyin tyynenä loppuun asti. Tammaa sai kyllä käskeä ihan kunnolla, eikä se siitä pitänyt pätkääkään. Lopulta kiukuttelu meni sen verran pitkälle, että päätin näyttää kaapin paikan. Mä en luovuttanut ja Tarakin taisi sen jossain vaiheessa hoksata, luojan kiitos. Kuulin tallin oven aukeavan ja sisään astui mulle aivan tuntematon likka. Tällä oli tummat, mutta rennot vaatteet ja kauniit lainehtivat vaaleat hiukset. Nuori nainen käveli rennosti luokseni ja kysyi:\n”Öö... Et sattuis tietään missä Jewell on?”\nMä hämmennyin ja mutisin jotain epämääräistä:\n”En oo nähny kyllä tänään. Oisko se päärakennuksessa?”\n”Nii... No, saa nähdä. Ainiin, oon muuten Katariina, sano vaan Karaks, jos törmäillään”, nainen sanoi ja katsoi mua pikkuisen säälivästi. Mulla oli justiinsa tänään ne rikkinäiset ratsastushousut, vaikka yleensä olin hyvin tarkka tallilla pukeutumisessani.\n”Marcus”, hymähdin ja nostin loimen takaisin Taran selkään. Kara lähti enempää sanomatta ilmeisesti kohti päärakennusta ja mä jäin Taran kanssa ihmettelemään mitä oli tapahtunut. Mä en ollut ollenkaan varma, mitä mieltä olin ollut naisesta. Ilkeän oloinen, mutta kovinkin kaunis. Ei kovin hyvä yhdistelmä? Karistin ajatuksen mielestäni ja laitoin loimet soljet kiinni. Rapsutin Taran kaulaa ja sanoin:\n”Mennääs takasin jäätymään.”\nLast Edit: Apr 9, 2018 8:30:17 GMT by Marcus L.\nKauhukolmikon kommelluksia Mar 25, 2018 14:12:04 GMT\nPost by Marcus L. on Mar 25, 2018 14:12:04 GMT\n26.03.2018 - 3. merkintä, Tara\nMä kävelin innoissani Taran kanssa pois kentältä. Me oltiin selvitty! Tamma oli loistanut ja vaikka mua oli naurattanut esteiden mataluudet, ei mua ollut enää radalla naurattanut. Kaikki tuijotti. Mä en pitänyt siitä. Erityisesti Teemu tuntui katsovan minua jostain syystä tuomitsevasti. Se oli kai vihainen, että olin lähtenyt suorittamaan Taralla, enkä jollain muulla. Pelle. Tara suoritti kuitenkin loistavasti siihen nähden kuinka paljon mua jännitti ja ahdisti. Ongelmia ei ollut ennen, mutta silloin ei ollut niin paljon tuttuja kasvoja tuijottamassa ja arvostelemassa suoritusta. Mä kuitenkin hymyilin ja Kara hyppi ilosena meitä vastaan sanoen:\n”Hei millon me muuten lähetään?”\nHeräsin sisareni sohvalta. Jomottava pääkipu iski samantien ja minua ällötti keittiöstä leijuva paahtoleivän tuoksu.\n”Kato huomenta! Onks hyvä olo?” sisareni naurahti ja käskin sen pitää päänsä kiinni. Kuulin kun nainen meni keittiöön hieman hihittäen. Mä yritin palauttaa eilistä mieleeni. Mitä ihmettä oikein tapahtu?\nMä muistin, että olin ollut talliestekilpailuissa Taralla. Olin ajellut tallille aamusta valmistautumaan, vaikkakin Teemu tekikin suuren osan hommista, ja tamma oli käyttäytynyt ihmeen hyvin. Kai silläkin oli kevättä rinnassa, niin kuin meillä kaikilla. Kilpailujen jälkeen me oltiin Karan kanssa lähdetty samaa matkaa meille valmistautuun iltaan. Mulla oli synttärit ja aateltiin mennä pienellä porukalla, minä, Kara ja sisareni, baariin viettämään iltaa. Pudistin päätäni varovasti. Se ei näköjään ollut ollenkaan hyvä idea. Mua kadutti hetken, mutta yritin muistaa mitä seuraavaksi tapahtui. Kiki oli ollut yksin kotona kilpailujen ajan, joten mä lähdin sillä välin lenkille pörröpallon kanssa kun Kara kävi suihkussa. Mä olin viihtynyt lenkillä kauan, sillä en halunnut rynnätä kesken kaiken takaisin kämpille. Kiki oli jo aivan loppu ja olin vain kanniskellut pentua puoli matkaa.\nTakaisin kämpille päästyäni, Kara oli kuivailemassa hiuksiaan. Multa ei mitään hiustenkuivaajaa löytynyt, mutta hän oli tajunnut ottaa omansa mukaan. Tytöllä, naisella, miten sen nyt ikinä haluaakaan sanoa, naisella, oli yllään rennot vaatteet.\n”Ai sä tulit vihdoin takas. Eiks meil oo kohta jo kiire?” Kara kysyi. Pudistin päätäni ja vastasin:\n”Eiii sillai. Sisko on tallilla kuuteen asti, joten meidän kannattaa varmaan kasiks mennä sinne baariin. Läheisen kaupungin baari, tai oikeastaan klubi, oli päivällä oikea räkälä, mutta illalla siitä kehkeytyi nuorten bilemesta. Mä en ollut kovinkaan innoissani siitä paikasta, mutta naiset kun on mukana, niin ei voi valita.\n”Voi herraisä tässähän on vielä neljä tuntia ennen sitä!” Kara parahti ja tuijotti itseään peilistä.\n”Niin no... Kai joo. No, otatsä vaikka kahvia? Tai on mulla kyllä eilistä makaronilaatikkoakin, jos sul on nälkä”, kysyin naiselta, joka katsoi mua halveksivasti sanoen:\n”Öö... Tilataanko vaikka pizzat?”\nNäin teimme ja mä kävin sillä välin suihkussa. Kun mä pesin hiuksiani, mä kuulin rääkäisyn. Kara tuli juosten ovelle ja mä jo pelästyin, että nainen tulisi sisään. Kärsisihän siitä miehuus. Onneksi tämä vain koputti ja sanoi:\n”Hei apua multa jäi hiusharja himaan. Miten hitos saatoin unohtaa sen... Mä käyn nopsaa tos kaupas hakemassa, ni päästätkö mut si sisään?”\n”Öö... Joo. Tai siis hei itseasiassa mulla ois yks hiusharja. Dimma joskus osti sen tänne varalle, käyttämätön kyllä, jos joutuis joskus tuleen yöks ja jäis himaan. Haluutko sen?”\n”No, kai se käy jos se on yhtään hyvä”, Kara tuhahti oven takana.\n”Oota sit pikku hetki, tuun kohta.”\nLähipizzerian pizzat eivät olleet mitkään taivaalliset, mutta olihan ne ihan jees. Vielä oli yli kaksi tuntia, mutta Kara juoksi jo meikkailemaan. Naiset. Mä laitoin tv:n ja pleikkarin päälle ja laitoin hieman musiikkia. Hetken päästä vessasta kuului:\n”Ei sul ois mitään parempaa?”\nVaihdoin johonkin peruspoppiin ja nainen tuntui olevan tyytyväinen. Istuin sohvalle ja Kiki kieppui jaloissani. Nostin pennun syliini ja rapsuttelin tätä niin kauan, että pallero nukahti. Hetken päästä jouduin nousemaan laittaan kahvia ja pentu hätkähti hereille. Mutisin sille pienet anteeksipyynnöt ja huusin vessaan:\nMä laitoin kuusi kupillista. Mä itse luultavasti joisin vain yhden mukillisen, mutta jos Kara joisi kaksi.\n”Moikka! Sä oot varmaan Kara?” sisareni hymyili kun astuimme baariin sisään.\n”Juu, sä varmaan Dimma?” nainen vastasi ja tarkasteli sisartani hiuksista varpaisiin. Naisilla oli kunnon bilevaatteet päällä ja mulla oli valkoinen kauluspaita ja mustat farkut. Me käytiin heti tilaamassa juomat ja Dimma tarjosi ekan kierroksen, vaikka potkin tätä, että antaisi minun maksaa. Kara katto mua huvittuneena ja nappasi oman juomansa. Lähdimme etsimään vapaata pöytää, mihin istua nauttimaan juomista.\n”No, hyvää synttäriä nyt pikkuveikka”, Dimma toivotti istuessamme alas ja jatkoi: ”Mulla on sulle lahja, mutta se on kotona. En tänne viittinyt tuoda.”\n”Ai, kiitos kiitos. Ei ois todellakaan tarvinnu”, vastasin ja hymyilin kohteliaasti.\nMe oltiin muutamat jo juotu, juttu lensi ja Kara katsoi haikailevasti tanssilattialle. Nainen käänsi päätänsä meitä kohti ja parahti:\nMä voihkaisin. Ei todellakaan mentäis.\n”Noniin, persettä ylös Marcus, nyt mennään!” Dimma nosti mua kainalosta ylös. Saattoi olla juomien syytä, mutta lopulta mä menin ja vaikea on myöntää, mutta olihan se ihan hauskaa. Meillä oli ihan mielettömän hauskaa ja juttua kyllä piisasi. Jouduttiin tanssiin kaikki tosi lähekkäin, koska tanssilattia oli todella täysi, mutta en mä tissejä ja pyllyjä pelästyny. Tosin mua ärsytti, kun töniminen ei loppunut ja lopulta me päätettiinkin lähteä hakemaan viimeiset juomat ja jatkaan sisareni kämpille. Kukaan meistä ei jaksanut olla hikisessä baarissa enää sekuntiakaan ja kaipasimme pikkasen rauhallisempaa menoa. Dimma ei aluksi ollut pitänyt ideasta, mutta loppujen lopuksi oli heltynyt ja sanonut:\n”Mulla on siellä viiniä jos haluutte. Mä en ehkä taida pystyä enää. Sitä se vanhuus teettää, varokaa vaan!”\n”Hei Marcus tuutko sä syömään aamupalaa?” heräsin takaisin todellisuuteen, kun sisareni kysyi minulta kysymyksen.\n”Joo ihan justiinsa.”\n”Ookkei. Mä käyn kattoon oisko Kara hereillä”, Dimma hymyili. Ainiin, naikkonen oli jäänyt yöksi mukavan illan jälkeen ja ilmeisesti oli vienyt mun paikan vierassängystä. Perkele se oli mun paikka! Mä käänsin päätäni. Ei jestas mulla oli niskat jumissa. Mä kävelin keittiöön hitaasti ja epävarmasti ja istuin pöydän ääreen. Lautasella oli jo leivät valmiina, särkylääkettä niiden vieressä, vesilasi ja kahvia. Vaikka mulla oli ihan hirvee olo, en voinut kun hymyillä. Kara saapui Dimman kanssa keittiöön hiukset aivan pörrösinä ja murahti mulle vihaisesti:\n”Älä. Sano. Mitään.”\nNaurahdin ja nappasin särkylääkkeet naamaan. Kiitin sisartani tarjoilusta ja haukkasin palan leivästäni.\n”Lähetsä tallille?” kysyin Karalta tämän harjatessa hiuksiaan.\n”En mä tiiä... en ainakaan vielä. Hirvee olo. Mä tuun perässä jos oon tullakseni”, nainen vastasi. Mä olin lupautunut menemään tallille tänään ja se oli niin virhe. Miks ihmeessä mä olin lupautunut mennä auttaan karsinoiden siivouksessa.\nSaapuessani tallille Jewell tuli minua vastaan päärakennuksen kohdilla ja läimäytti mua selkään sanoen:\n”Onks hyvä olo?”\n”Miks kaikki olettaa ettei ois?” katsoin naista tuomitsevasti ja tämä vain nauroi jatkaen:\n”Jonna on tänään töissä ja oottelee sua jo. Ei ei ei älä pelästy, et oo myöhässä, vaan Jonna ajoissa.”\n”Huh, luojan kiitos!”\n”Vihdoin!” Jonna huudahti kun astuin sisään ovista. ”Mä oon siivonnu jo kohta puolet. Perkeleen penikka!”\n”Hei, mä oon samanikänen, että älä mulle ala”, naurahdin ja kävin hakemassa kottarit ja talikon. Mun olo alkoi olla jo hieman parempi, mutta karsinoiden siivoaminen oli silti hidasta.\n”Sitä on oltu bilettämässä vai?” Jonna kysyi. Näytinkö mä oikeesti niin riutuneelta. Nyökkäsin ja vein viimeisen kottikärryllisen lantalaan tuoden samalla lisää kuiviketta. Kuivikkeet leviteltyäni, onneksi en pitkin tallikäytävää, vein kottarit ja talikon takaisin paikoilleen ja kysyin Jonnalta:\n”Sä varmaan selviät sen vikan karsinan kanssa, jos mä käyn nappaan Taran sisälle puunailtavaks?”\n”Juu enköhän. Se on muuten menossa tunnille tänään”, Jonna huikkasi kun olin jo menossa ulos.\n”Okei hyvä tietää! En sit puunaa tammaa aivan täydelliseksi”, virnistin ja kävelin tamman tarhalle.\nTara katsoi mua epäilevästi kun avasin portin. Tamma kuitenkin lähestyi reippaasti ja naksautin riimunarun kiinni hevosen riimuun. Lähdimme astelemaan kohti tallia ja Tara tuntui kovin virkeältä. Aurinko paistoi ja linnutkin jo visertelivät. Tallin ovella hevonen kuitenkin hätkähti puskaa, joka rapisi tuulessa. Tamma pysyi kuitenkin hyvin aisoissa ja pääsimme talliin turvallisesti. Jätin Taran käytävälle, sillä tallissa ei ollut juuri ketään. Oliko oikeesti kaikki lähteneet viihteelle eilen kisojen jälkeen? Toisaalta, olihan meillä alaikäisiäkin kävijöitä, joten se ei voinut olla ainoa syy. Hain Taran harjat sun muut ja palattuani tamman luokse, rapsuttelin sitä hetken. Löysin täydellisen kohdan tamman kaulasta ja hevonen venytti kaulaansa ja sulki silmänsä nauttien.\n”En mä ookaan niin kamala vai?” naurahdin ja kuulin tallin oven käyvän. Teemu asteli sisään. Voi jee mitä nyt taas. Teemu katsoi mua nyrpeästi kysyen:\n”Ootsä nähny Jonnaa?”\n”Se on varmaan tos toisella käytävällä”, vastasin ja yritin hymyillä, vaikka se olikin hieman vaikeaa. Mä en ollenkaan sietänyt tätä nulikkaa. Niin kiittämätön. Kaikista ei kuitenkaan voinut tykätä, mutta kaikkien kanssa oli tultava toimeen. Mä sentään yritin.\n”Älä siinä virnistele”, Teemu tuhahti ja lähti etsimään Jonnaa. Mä jäin harjailemaan Taraa hieman turhautuneena. Hely oli tosi mukava, mutta pikkuveljensä Teemu ei todellakaan. No, ehkä sekin kasvaisi joskus aikuiseksi.\nTara selvästi aisti turhautuneisuuteni, sillä se tönäisi mua. Hymyilin tammalle sanoen:\n”Kyl mä sutkin huomioin, älä huoli.”\nVedin pitkiä ja voimakkaita vetoja tamman karvalla ja rapsuttelin sitä. Mä olin Jonnalle sanonut, etten mä puunais hevosta ihan täydelliseksi, mutta ajan kuluessa huomasin, että vahinko kävi. Tamma oli putipuhdas ja sen karva kiilsi. Täytyi toivoa, että hevonen kävisi makuulle karsinassa, pikku päikkäreille jotka mullekin maistuisi, ja tunnille tulevalle olisi edes hieman hommaa. Ei ollut mitään järkeä viedä tammaa enää ulos, sillä seuraava puunaaja tulisi jo tunnin päästä. Vaihdoin harjan kaviokoukkuun ja asetuin ensimmäisen jalan viereen. Hivutin kättä Taran jalkaa pitkin ja annoin sille käskyn. Mitään ei tapahtunut. Rykäisin ja johan jalka nousi. Putsasin kavion ripeästi ja jalan päästettyäni taputin tammaa. Muissa jaloissa ei ollutkaan ongelmia ja ehdin tarkistamaan kengätkin ilman, että Tara nojailisi ja yrittäisi paeta tilanteesta. Vielä hetken höpöttelin tammalle ennen kuin laitoin sen omaan karsinaansa, rapsutellen hevosta juuri taivaallisesta kohtaa.\nLast Edit: Apr 9, 2018 8:30:32 GMT by Marcus L.\nKauhukolmikon kommelluksia Apr 4, 2018 15:41:13 GMT Leenu likes this\nPost by Marcus L. on Apr 4, 2018 15:41:13 GMT\n04.04.2018 - 4. merkintä, Tara\nTuo outo kaksijalkainen tuli taas häiritsemään mun kauneusunia. Mikä hitto sillä oikein liikkui päässä? Eikö riittänyt, että mua oltiin rääkätty kilpailuissa kun se sama tyyppi oli repinyt mua esteelle, vaikka mä olisin halunnut käydä moikkaamassa tallin omistajaa. Mä en ollenkaan pitänyt tästä kaksijalkaisesta. Tai no, jos pysytään harjauksen ja hieronnan ihanassa maailmassa, niin kai toi kelpaa paremman puutteessa.\nMä en tiedä miksi Tara katsoi mua jotenkin oudosti. Aivan kuin se miettisi jotain hyvinkin syvällistä. Harmillisesti hevonen ei vain osannut puhua ja sanoa suoraan, mitä sen päässä liikkui. Otin tamman käytävälle harjattavaksi. Tara käveli energisesti, mutta nätisti paikalleen ja laitoin sen kiinni molemmin puolin. Tallissa oli ihanan rauhallista, sillä kaikki olivat jännittämässä Adrianin sekoilua aitalla. Saisikohan siellä kohta soittaa ambulanssia. No, kai tytöt sen verran huolta pitivät. Mulla itsellä oli hieman kiire ja olin tullut vain käymään tallilla. Olin aloittanut Kikin kanssa koirakoulun, koska mä en ollut varma siitä, että mun omat taidot riittäisi. Pennusta oli kuitenkin saatava mahdollisimman täydellinen seurakoira. En haluaisi kokea lapsuuden hirveyttä uudelleen. Meillä oli ollut koira, joka oli suoraan sanottuna ollut ihan mahdoton. Sitä ei pidellyt mikään ja se olikin ollut perheen pää. Eipä me mun siskon kanssa oikein voitu mitään, oltiinhan me alle ala-asteikäisiä. Me pelättiin sitä.\nTara käänsi päätään ja hörähti.\n”Juu juu huomioin myös sut”, naurahdin tammalle ja laskin harjan sen karvalle. Hieroin tamman perusteellisesti läpi ja hevonen tuntui nauttivat huomiosta. Rapsuttelin sitä kaulasta pitkään ja hartaasti. Mä olin kyllä rakastunut tammaan, vaikka eihän me oltu päästy vielä kunnolla edes työskentelemään. Mä pudistin päätäni enkä voinut uskoa omia ajatuksiani. Miten tässä oli näin päässyt käymään? Ehkei ne naiset niin kamalia ollutkaan. Juuri kun olin tätä ajatusta lähes jo aloittanut sanomaan, Tara potkaisi lattiaa hermostuneena. Katsoin hevosta kysyvästi ja totesin, että oli aika putsata kaviot.\n”Marcuuuuus hei mitä kuuluu?” Leenu käveli tallikäytävää luokseni. Katsahdin naista ja vastasin:\n”Eipä kai täs mitään ihmeellistä. Tää yks kiukuttelee taas vaihteeks. Tai, ei se oikeestaan niin sietämätön ole.”\n”Missäs karvapallo?” Leenu kysyi katsoen ympärilleen.\n”Se on kotona oottamassa. Lähdetään sen kanssa koirakouluun vähän alle tunnin päästä”, naurahdin ja aloin putsata Taran ensimmäistä kaviota. Hevonen piti jalan rauhallisesti ylhäällä, mutta kun päästin jalan takaisin alas, hevonen kuopaisi lattiaa ja meinasi osua mua sormille. Katsoin hevosta pahasti, kun siirryin seuraavalle jalalle.\n”Ai että oikein koirakouluun. Se on tietty hyvä. Oppiipahan oleen muidenkin koirien seurassa!” Leenu hymyili ja jatkoi:\n”Mäkin oon vaan pikaisesti käymässä kattomassa mitä ihanalle Barledalle kuuluu. Ei tässä itsekään ehdi tänään kummempia touhuilemaan.”\nNyökkäsin ja laskin Taran jalan alas. Vielä olisi kaksi jäljellä.\n”Joo no eipä sen aina tarvii niin kovin ihmeellistä ollakaan”, hymyilin ja putsasin viimeiset kaviot. Tara oli jo kovin kärsimättömän oloinen ja kaipasi huomiota. Rapsuttelin tammaa kaulalta kun Leenu sanoi:\n”Eipä niin. Hei tota. Mun täytyy varmaan jatkaa tästä eteenpäin, että ehdin tekeen edes jotain. Mut palaillaan taas paremmalla ajalla!”\n”Jees, pidä hauskaa! Mä taidan tästä lähteäkin kymmenen minuutin sisään”, sanoin heipat ja keskityin taas täysillä Taraan. Tamma hamusi mun hihansuita ja olkapäitä aivan kuin se olisi etsinyt tai pyytänyt herkkuja. Naurahdin.\n”Hei, ei sulle saa antaa herkkuja ilman lupaa!”\nLast Edit: Apr 9, 2018 8:30:47 GMT by Marcus L.\nKauhukolmikon kommelluksia Apr 12, 2018 7:55:19 GMT Jewell and Leenu like this\nPost by Marcus L. on Apr 12, 2018 7:55:19 GMT\n12.04.2018 - 5. merkintä, Tao\nSynttäri- ja muuttohuumaa!\nTänään oli erityisen jännittävän päivä. Ensinnäkin, Tao täytti 4 vuotta ja toiseksi, ori muuttaa Leijonalaaksoon asustelemaan! Hevonen oli jo lastattu onnistuneesti, joten toivoin, ettei se saisi mitään hirveätä hepulia Leijiksen pihalla. Hieno ensivaikutelma... Istuin ratin taakse ja katsahdin sisartani apukuskin paikalla. Nyt se olisi menoa. Kuuntelimme Radio Rockia, tapamme mukaan, kun ajoimme kohti Taon uutta kotia. Parkkipaikalla meitä odottikin jo Jewell toivottamassa uutta asukasta talliin. Kun otimme Taon ulos, ori tutkiskeli tarkasti ympäristöään ja haisteli vieraiden hevosten tuoksua. Hevonen oli selvästi ihmeissään, sillä sitä ei oltu puunailtu kisakuntoon ollenkaan.\nJewell ohjasi meidät oikealle karsinalle ja juttelimme täyshoidosta, että mitä siihen nyt sitten kuuluikaan. Valmennuspaikkakaan ei ollut kuulostanut huonolta, mutta siihen minulla ei ollut ainakaan vielä varaa. Hemmetin Tao oli maksanut mansikoita, hieman yli budjetinkin, joten nyt piti hetken elää säästäen.\n”On tämä kyllä hieno paikka, ei voi muuta sanoa!” Dimma riemastui kulkiessamme talliin. Naisella oli mukana osa Taon kamoista ja oltiin me Jewellillekin saatu jotakin kantoon.\n”Eikös?” virnistin, kun astuimme tallin ovista sisään. Tallissa kävi vilinä ja Tao kummasteli sitä. Ori oli tottunut olemaan rauhallisessa tallissa, joten mua vähän jännitti, miten hevonen tulisi Leijiksen vilinään tottumaan. Onneksi orin karsina oli kohtuullisen rauhallinen karsina tallin kulmassa, joten huokaisin helpotuksesta. Tätä olinkin toivonut.\nKun Tao oli saatu karsinaansa, lähdimme Dimman kanssa hakemaan loppuja tavaroita autolta. Kaikkea emme olleet saaneet mahtumaan mukaan, sillä myös Kikin häkki oli takakontissa, koira sisällä. Viimeiset kamat kannettuamme, Dimma nappasi Kikin autosta ja lähdimme kohti tallia. Mulla oli Taolle myös pieni synttäriyllätys taskussa. Karsinalle päästyämme Kiki tervehti tuttua oria innokkaasti, kuitenkaan kovinkaan paljoa haukkumatta. Oli hyvä opettaa heti alkuunsa, että varsinkin tallilla pysyttiin hiljaa. Ihmeen hyvin pentu kuunteli, kun sitä kielsi, vaikka yrittihän se välillä testailla. Annoin Taolle taskustani pari porkkanaa ja leivänpalan ruokakippoon ja ori alkoi mussuttaa niitä hyvinkin tyytyväisenä.\n”Hyvää synttäriä hei!” hymyilin ja rapsutin oria jatkaen: ”Nyt ollaan kotona.”


Painetut tarrat | Informa.fi\nTarrapainomme Espoossa on perustettu vuonna 1988 lähinnä pakkaavaa teollisuutta varten. Olemme toimittajana kaupan alalla ja teollisuuden eri sektoreilla logistiikkaa myöten. Nykypäivänä tarjontamme on hyvin laaja. Panostamme erityisesti laatuun ja toimintavarmuuteen, minkä mahdollistaa samassa talossa sijaitsevat materiaali-, painotyö-, jälkikäsittely- sekä merkintälaiteasiantuntijat. Töiden valvonta on helppoa ja tiedonkulku nopeaa.\nKorkeatasoiset ja moniväriset tarrat painetaan UV-fleksopainokoneilla. Painamisen lisäksi on mahdollista tehdä mm. kylmäfoliointia, taustapainatuksia, laminointeja, liiman kuoletuksia, perforointeja, arkituksia sekä monipuolisia stanssauksia. Painojälki on erittäin korkealaatuista flexo–painatusta, joka kestää kriittisimmänkin vertailun. Pystymme painamaan rullille, arkeiksi tai taitetuiksi nipuiksi kahdeksalla painovärillä.\nTulostustarkoitukseen voimme tehdä esipainettuja tarroja, mihin asiakas voi tulostaa vaihtuvia tietoja (päivämäärä, sarja/eränro, viivakoodi jne.)\nNopeat ja täsmälliset toimitusajat ovat kunnia-asiamme. Dynaamisena organisaationa pystymme reagoimaan nopeasti asiakkaittemme muuttuviin tarpeisiin. Asiantunteva ja palveleva henkilöstömme on käytettävissänne ja auttaa aina suunnittelusta alkaen tarvitsemienne tuotteiden toteuttamisessa.\nToimitamme myös kerrostarroja. Tarran vihkomainen rakenne ja 2-puolinen painatus tarjoavat lisää painopinta-alaa esim. tuotetiedoille, käyttöohjeille, kieliversioille. Oivallinen myös arvontatarraksi.\nArvokilpi-, varoitus- ja turvatarrat\nKartonkietiketit ja nauhat\nPakkauskääreet ja elintarvikekalvot\nMusteet ja ohentimet


3D-mallinnus ja visualisointi sekä pohjakuvat - Virtual design\nMaailma on kolmiulotteinen.\nMyös asiakkaasi haluaa nähdä\nAnimaatiot ovat näyttäviä esityksiä, joissa mallinnettuihin ympäristöihin tutustutaan liikkuvan kuvan keinoin. Animaatioihin voidaan yhdistää ääntä ja muita graafisia elementtejä.\nAnimaatioiden avulla on mahdollista esitellä jo olemassa olevia kohteita tai uudistuotannon kohteita informatiivisesti ja markkinoivasti. Animaatioilla voidaan kuvata sekä kohteiden sisä- (interial) että ulkopuolta (exterial). Animaation käyttö mahdollistaa visuaalisesti näyttävien keinojen hyödyntämisen ja vahvojen mielikuvien luomisen.\nKatso esitteemme täältä\nLue lisää 3D-sisustuksesta »\n3D mallinnus on mm. merkittävä kiinteistöjen markkinointikeino. 3D- mallinnuksella voidaan mallintaa erityisesti rakennusten uudistuotantoa, mutta myös jo olemassa olevia kohteita. Kolmiulotteisella arkkitehtuurilla voidaan esitellä mm. kiinteistöjen ympäristöä ulkopuolta (exterial) että sisäpuolta (interial).\n3D visualisointi mahdollistaa myös näyttävien videoiden tuottamisen.\n3D-visualisointi on vaikuttava keino tuotteiden ja kiinteistöjen esittelyyn. 3D Interaktiivisuus 3D visualisoinnnissa lisää käyttäjän mielenkiintoa esittelyä kohtaan vuorovaikutteisuuden avulla. Tämä on ainoa tekniikka, joilla voidaan tuottaa käyttäjälle niin kutsuttu loppukäyttäjäkokemus. Loppukäyttäjäkokemuksella tarkoitetaan käyttäjän aktiivista osallistumista ja interaktiota esiteltävän aineiston suhteen. Käyttäjä on siis kokija sen sijaan, että olisi passiivinen katselija,kuten perusvisualisoinneissa. Interaktiivisessa 3D visualisoinnissa Käyttäjä voi liikkua mallin sisällä hiiren ja nuolinäppäimien avulla.\nPanoraamavisualisoinneilla tarkoitetaan keinotekoisesti tuotettua visuaalista kuva-aineistoa, joka muokataan panoraamakatselun mahdollistavaan muotoon. Panoraamakuvien katselu tapahtuu yhden pisteen ympäriltä 360 astetta keskipisteen ympäri, jossa katseltava kohde on sijoitettu katselupisteen ympärille. Tämä saa katsojassa aikaan immersiivisen katselukokemuksen ja pienen tunteen. kuvatussa kohteessa olemisesta. Laadukas 3D-visualisointi on monipuolinen ja kustannustehokas tapa esitellä tuote. Interaktiivinen ”kuva” kertoo enemmän kuin tuhat liikkuvaa kuvaa. 3D-stillkuva-visualisoinneilla tarkoitetaan keinotekoisesti tuotettua 3D-näkymää kohteesta, jota ei toistaiseksi ole olemassa. Vuosien kokemuksella voimme myös luoda 3D näkymiä ilman tarkkoja lähtömateriaaleja. Tätä varten käymme asiakkaan kanssa läpi meidän jo mallinnettuja kuvia joista asiakas voi poimia haluamansa elementit sekä esittää uusia rakenne materiaali ja tai kalustetoivomuksia.\nTarjoamme erilaisia 3D- kuvia, animaatioista yksittäisten kohteiden ja tuotteiden mallintamiseen. Palveluihimme sisältyvät myös valokuvista tehdyt 360 asteen virtuaaliesitykset. Valokuvantarkasti toteutetut ja havainnolliset 3D kuvat vaikuttavat ja vakuuttavat. Kolmiulotteinen mallinnus on erinomainen apuväline tuotteiden suunnittelussa ja myynnissä. Asiakkaitamme ovat mm. arkkitehdit, asunto- ja toimitilojen rakentajat, kiinteistövälittäjät, sisustussuunnittelijat sekä maisemasuunnittelijat.\nTeemme valokuvantarkkoja 3D-kuvia ja mallinnusta vahvalla ammattitaidolla kaikenlaisiin kohteisiin. Ulkokuvien lähtömateriaalit tulee sisältää mm. asemakaavan, pihasuunnitelman, pohjakuvat, julkisivupiirustukset, leikkauskuvat, materiaalivalinnat, kuvakulman rajaus sekä lopullisen kuvan toivottu koko. Sisäkuvien lähtömateriaalit tulee sisältää pohjakuvat, julkisivukuvat (ikkunoiden sijoitusta varten), leikkauskuvat, kiinteät kalustekaaviot, pintamateriaaliluettelon, kalusteluottelon, kuvakulman rajaus sekä lopullisen kuvan toivottu koko. Saatuamme lähtömateriaalin arvoimme työn hinnan sekä valmistumisajan.\nTästä eteenpäin työ etenee vaiheittain. Toimitamme kaksi-neljä raakaversiota toivotusta kuvakulmasta joista asiakas voi valita mieluisan. Kun kuvakulma on valittu, tehdään siitä vedos ilmoitetuilla pinta- sekä kaluste materiaaleilla. Mikäli kaikki materiaalit sekä kalusteet ovat asiakkaan mielestä niin kuin pitää voidaan siirtyä viimeiseen vaiheeseen. Viimeisessä aviheessa renderöimme hyväksytystä vedoksesta painokelpoisen ns. hi-resoluutio kuvan. Lopullinen kuva voidaan tehdä niin suureksi tai pieneksi kuin tarve vaatii. Mikäli halutaan isompi kuva kuin painokelpoinen A4 300dpi tulee siitä ilmoittaa työtä tilattaessa. Tilaajalle olemme tehneet helpon ohjeistuksen powerpoint esityksenä. Autamme kaikissa kysymyksissä ja kerromme heti jos jotain edellisistä aineistosta puuttuu tai tieto ei ole tarpeeksi riittävä. Mikäli jostain pintamateriaalista on saatavilla vain fyysinen esimerkkikappale tulemme paikan päälle sen valokuvaamaan. 3D -mallinnuksen hinnoittelu. Arvioimme jokaisen kohteen aina erikseen. Hinnoitteluun vaikuttavat kuinka monta kuvaa tilataan. Otetaanko lintuperspektiivi kuva, human level kuva ja sisäkuvia. Mitä enemmän tilataan sitä edullisemmaksi kohde kokonaisvaltaisemmaksi tulee. Laskutusperiaatteemme on 14pvä siitä, kun high ress kuvat ovat valmistuneet. Emme laskuta projektin alussa emmekä välissä erikseen.\nZentuvo Finland Oy, on johtava kiinteistövalokuvauksia, videokuvauksia, kopterikuvauksia ja 3D Matterport kuvauksia tuottava yritys Suomessa. Tarjoamme maanlaajuisesti, Helsingistä Rovaniemelle kuvauspalveluja 46 ammattikuvaajan voimin ja olemme alkaen vuodesta 2012, kuvanneet yli 70 000 kohdetta Suomessa. Yhteistyössä Virtual Designin kanssa tarjoamme helpon tavan välittäjille tilata niin ammattikuvaukset kuin pohjakuvat. Tutustukaa lisää meihin osoitteessa www.zentuvo.fi\nOlemme pohjakuvien uudelleen piirtämisen ammattilaisia, markkinajohtaja jo vuodesta 2003.\nOlemme uudelleen piirtäneet jo yli 450.000 asunnon pohjakuvaa. Asiakkaitamme mm. ovat 600 kiinteistövälitysyritystä jotka ostavat palveluitamme päivittäin. Piirretyt pohjakuvat sopivat mm. erinomaisesti kiinteistövälittäjälle, rakennuttajille sekä yksityisille asunnon myyjille.\nLue lisää pohjakuvista »\n3D-visualisointi tarkoitetaan keinotekoisesti tuotettua 3D-näkymää kohteesta, jota ei toistaiseksi ole olemassa. Tarjoamme erilaisia 3D- kuvia, animaatioista yksittäisten kohteiden ja tuotteiden mallintamiseen. Palveluihimme sisältyvät myös valokuvista tehdyt 360 asteen virtuaaliesitykset. Valokuvantarkasti toteutetut ja havainnolliset 3D kuvat vaikuttavat ja vakuuttavat. Kolmiulotteinen mallinnus on erinomainen apuväline tuotteiden suunnittelussa ja myynnissä. Asiakkaitamme ovat mm. arkkitehdit, asunto- ja toimitilojen rakentajat, kiinteistövälittäjät, sisustussuunnittelijat sekä maisemasuunnittelijat.\nTeemme valokuvantarkkoja 3D-kuvia ja mallinnusta vahvalla ammattitaidolla kaikenlaisiin kohteisiin.\nTarjoamme erilaisia 3D-mallinnoksia animaatioista yksittäisten kohteiden ja tuotteiden mallintamiseen. Palveluihimme sisältyvät myös valokuvista tehdyt 360 asteen virtuaaliesitykset.\nAsiakkaitamme ovat mm. arkkitehdit, asunto- ja toimitilojen rakentajat, kiinteistövälittäjät, sisustussuunnittelijat sekä maisemasuunnittelijat.\nVirtual Designissä työskentelee 15 kolmiulotteisen maailman ammattilaista, mm. piirtäjiä, 3D-mallintajia sekä oma arkkitehti. Toimintamme perusperiaatteita ovat varmuus, nopeus, luotettavuus, helppokäyttöisyys ja erinomainen tekninen tuki yhdistettynä edulliseen hintaan ja erinomaiseen laatuun.\nTiedote CubiCasa Oy:n ja Virtual Design Rendering Oy:n yrityskaupasta: Avaa tiedote\nPohjakuvat Puh. 09 562 6505\nMyynti Puh. 050 366 5224\nVirtual Design Oy


Olkiluoto: taloushallinto- ja henkilöstövuokrauspalvelut | Econia\nTaloushallinto- ja henkilöstövuokrauspalvelut Olkiluodon yrityksille\nToimimme virallisena edustajana sekä paikallisena taloushallinnon, henkilöstövuokrauksen ja rekrytoinnin kumppanina Olkiluodon alueen yrityksille. Hoidamme rautaisella ammattitaidolla Suomen lakisääteiset velvoitteet ja tarjoamme suoran neuvottelusuhteen viranomaisiin päin.\nTarjoamme nopeaa ja kokonaisvaltaista palvelua, joka on aina lähellä asiakasta. Haemme dokumentit asiakkaalta, jolloin myös neuvontapalvelumme ovat saatavilla kasvokkain. Olemme paikan päällä Olkiluodossa vähintään kahtena päivänä viikossa.\nTeemme kirjanpitoa asiakkaiden toiveiden mukaan eri kielillä ja autamme suomalaisessa yrityselämässä toimimisessa sekä Suomeen etabloitumisessa. Tarjoamme käyttöösi kattavia tuki- ja neuvontapalveluja liikekontaktien etsimisestä esimerkiksi työntekijöiden veroilmoitusten laatimiseen, asunnonhakuun, autojen katsastukseen ja vaikka halkojen tilaamiseen. Haluamme auttaa suomalaiseen elämään sopeutumisessa kaikin tavoin.\nItsenäinen, ketjuista riippumaton toimintamallimme mahdollistaa kilpailukykyisen hinnoittelun ja palvelumallin räätälöinnin täysin asiakkaan tarpeiden mukaiseksi, palkanlaskennasta koko taloushallinnon ulkoistamiseen ja kattaviin työvoimaratkaisuihin.\nOlemme toimineet Olkiluodon alueella vuodesta 1996 saakka. Tällä hetkellä toimimme virallisena edustajana ja palkanlaskijana noin kymmenelle olkiluotolaiselle yritykselle ja useille kymmenille toiminimille.


Aloite Liikennevirastolle Lintusalo - Hurissalo -vesiväylän merkitsemiseksi | Puumala\nAloite Liikennevirastolle Lintusalo - Hurissalo -vesiväylän merkitsemiseksi\nEnsimmäisenä kesänä alus pystyi kuljettamaan kerralla 10 henkilöä ja teki 78 edestakaista matkaa. Reitti keräsi heti merkittävän suosion, vaikka mainonta aloitettiin vasta alkukesästä ja lautan käyttäjiä oli yhteensä 1 054. Suosion myötä kunta päätti investoida kesälle 2018 Norppa II -aluksen muutostöihin, minkä johdosta kapasiteetti tulee nousemaan 10 henkilöstä 20 henkilöön.\nErityisesti Rapeikon alueella on paljon karikoita ja kulkuväylä on ahdas. Alueella on paljon myös vierasveneliikennettä ja Norppa II -aluksen reitti kulkee syväväylän poikki. Veneilijöiltä on tullut palautetta veneilyn turvallisuudesta alueella, koska reittiä ei ole mitenkään merkitty.\nNorppa II -alusta ja siihen kiinteästi liittyvää Puumalan saaristoreittiä ollaan voimakkaasti kehittämässä tulevaisuudessa. Saaristoreitin matkailijamäärän voi odottaa lisääntyvän merkittävästi. Yhteysaluksen kummankin sataman läheisyydessä on useita paikallisia matkailu- ja kauppapalveluita, joiden toimintaa ja matkailijavirtaa turvallinen vesireitti palvelisi. Reitti palvelee lisäksi geopark-kohteita ja niihin liittyvää matkailua.\nPuumalan Veskansan kylät ry kirjelmöi Puumalan kunnalle joulukuussa 2017, että Norppa II:n rantautumisväylille tarvitaan merimerkit. Kirjeessä todettiin, että vesiliikenne Lintusalon Rapeikkoon (Nestorinrantaan) Vetojaon syväväylältä on kasvanut merkittävästi Norppa II:n alettua liikennöintinsä. Väylältä on kuitenkin vain kaksi karitonta reittiä Rapeikkoon, kaikialla muualla on vaarallisia kareja. Veskansan kylät ry ehdotti, että kunta esittää Liikennevirastolle, että se tekisi väylältä Rapeikon satamaan viitoitetun turvallisen reitin tai kaksi. Norppa II:n lisäksi Rapeikon satamassa asioivat myös huviveneilijät, jotka käyttävät paikallisia palveluja.\nLintusalon ja Hurissalon välisen reitin merkitsemiselle on olemassa hyvät perusteet. Vesilain 10 §:n mukaan: "Lupaviranomainen voi hakemuksesta määrätä yleiseksi paikallisväyläksi julkiseen väylään kuulumattoman vesistön osan, joka on tarpeen pitää avoinna yleistä laiva- tai veneliikennettä varten. Yleisenä veneliikenteenä pidetään myös vapaa-ajan veneilyä." Vesilain mukaista lupaa väylän perustamiselle haetaan Aluehallintovirastosta. Hakijana on yleensä väylän tuleva ylläpitäjä (tässä tapauksessa Liikennevirasto). Yleiseksi paikallisväyläksi määrääminen antaa oikeuden asettaa merenkulun turvalaitteita toisen vesialueelle.\nAsiasta ja hakemuksen laatimisesta on alustavasti neuvoteltu Liikenneviraston kanssa. Mikäli hakemus tehdään ja lupa myönnetään, kohdentuu väylän perustamis- ja huoltokustannukset hakijalle eli tässä tapauksessa Liikennevirastolle.\nKunnanhallitus päättää, että kunta kirjelmöi Liikennevirastolle, jotta Liikennevirasto tekisi hakemuksen Aluehallintovirastolle paikallisväylän perustamisesta. Kunnanhallitus velvoittaa vs. kunnanjohtajan laatimaan kirjelmän.\nPuumalan Veskansan kylät ry